title: Известие на Комисията относно определянето на съответния пазар по смисъла на общностното право на конкуренция (97/С 372/03)Текст от значение за ЕИП.

eurovoc_concepts:
administrative transparency
competition law
market research
market-sharing agreement

text: 60 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 31997Y1209(01) 9. 12. 1997 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ C 372/5 ИЗВЕСТИЕ НА КОМИСИЯТА относно определянето на съответния пазар по смисъла на общностното право на конкуренция (97/С 372/03) (текст от значение за ЕИП) I. ВЪВЕДЕНИЕ 1. Целта на настоящото известие е да предостави ръководство за това как Комисията прилага понятието съответен продуктов пазар и географски пазар в текущата си работа по прилагането на общностното право на конкуренция, и по-специално при- лагането на Регламенти № 17/62 и (ЕИО) № 4064/89 на Съвета, кореспондиращите на тях регламенти, приети в дру- гите сектори като транспорт, въглища и стомана, земеделие и съответните разпоредби на Споразумението за ЕИП (1). Чрез настоящото известие позоваванията на членове 85 и 86 от Договора по отношение на контрола върху концентрациите следва да се разбират като отнасящи се за съответните разпо- редби на Споразумението за ЕИП и Договора за ЕОВС. 2. Определянето на пазара е инструмент за идентифициране и определяне на границите на конкуренцията между предприя- тията. Тя се използва, за да се установи рамката, в която поли- тиката на конкуренцията се прилага от страна на Комисията. Основната цел на определянето на пазара е да установи по систематичен начин ограниченията по отношение на конку- ренцията, които срещат участващите предприятия (2). Целта на определянето на един пазар както по отношение на него- вото продуктово, така и по отношение на неговото географ- ско измерение, е да се установят онези основни конкуренти на участващите предприятия, които са в състояние да огра- ничат поведението на тези предприятия, да препятстват тях- ното независимо поведение и да упражняват ефективен конкурентен натиск. От тази гледна точка дефиницията на пазара дава възможност, inter alia, да се изчислят пазарните дялове, които биха предоставили съществена информация за (1) Основното внимание при оценката на делата, свързани с държавна помощ, се отделя по-скоро на получателя на помощта и съответната индустрия/сектор, отколкото на идентифицирането на ограниченията на конкуренцията, с които се сблъсква получателят на помощ. Когато се повдигнат въпроси, свързани с пазарната сила, а съответно и със съответния пазар, по всяко конкретно дело, елементите на описания по-горе подход могат да се използват като основа за оценката на делата за държавна помощ. (2) По смисъла на настоящото известие участващи предприятия в слу- чаите на концентрация са страните по концентрацията; в случаите на разследване по смисъла на член 86 от Договора — предприятията, които са разследвани или жалбоподателите; а за разследвания съгла- сно член 85 — страните по споразумението. пазарната мощ за целите на оценката на господстващо поло- жение или за целите на прилагането на член 85. 3. От точка 2 следва, че понятието „съответен пазар“ е различно от другите дефиниции за пазар, които често се използват в друг контекст. Например дружествата често използват терми- нът „пазар“, за да обозначат територията, в рамките на която те продават своите продукти или да обозначат най-общо индустрията или сектора, към който принадлежат. 4. Определянето на съответния пазар както по отношение на неговото продуктово, така и по отношение на неговото гео- графско измерение, често имат решаващо влияние при оцен- ката на конкуренцията по даден случай. Като дава публичност на процедурите, от които се ръководи, когато преценява опре- делянето на пазара, както и като посочва критериите и дока- зателствата, които приема, за да постанови дадено решение, Комисията очаква да увеличи прозрачността на своята поли- тика и на процеса на вземане на решения в областта на кон- куренцията. 5. Увеличената прозрачност ще даде възможност на дружествата и на техните съветници да могат по-добре да предвиждат евентуални проблеми, свързани с конкуренцията, които Комисията може да идентифицира в даден случай. В тази връзка, дружествата биха могли да използват тази възможност при вземането на вътрешни решения, когато обсъждат напри- мер, придобиване, създаване на съвместни предприятия или сключването на определени споразумения. Целта е също така дружествата да имат по-добра възможност да разберат какъв вид информация Комисията счита за релевантна при опреде- лянето на пазара. 6. Тълкуването на Комисията на понятието „съответен пазар“ не засяга тълкуването, което може да бъде дадено от Съда на Европейските общности или Първоинстанционния съд на Европейските общности. II. ОПРЕДЕЛЯНЕ НА СЪОТВЕТЕН ПАЗАР Определяне на съответния продуктов пазар и съответ- ния географски пазар 7. Регламентите, приети на основание членове 85 и 86 от Дого- вора, и по-специално раздел 6 от Формуляр А/Б по отноше- ние на Регламент № 17, както и раздел 6 от Формуляр CO по отношение на Регламент (ЕИО) № 4064/89 за контрола на концентрациите, които имат общностно измерение, устано- вяват следните дефиниции: 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 61 „Съответните продуктови пазари „се дефинират по следния начин:“ Съответният продуктов пазар обхваща всички про- дукти и/или услуги, които са считат за взаимозаменяеми или заместващи от потребителя поради характеристиките на про- дуктите, техните цени и целта на тяхната определена упо- треба. “ 8. „Съответните географски пазари“ се дефинират по следния начин: „Съответният географски пазар обхваща територия, в която съответните предприятия участват в доставката и търсенето на продукти или услуги, където условията на конкуренция са достатъчно хомогенни и която може да се разграничи от съседните пространства поради това, че условията на конку- ренция се различават значително в това пространство. “ 9. Поради това, съответният пазар, в рамките на който се прави оценка на определен случай, засягащ конкуренцията, се уста- новява от комбинацията между продуктовия и географския пазар. Комисията тълкува дефинициите в точки 7 и 8 (които отразяват съдебната практика на Съда на Европейските общ- ности и на Първоинстанционния съд, както и собствената си практика) според насоките, съдържащи се в настоящото известие. 11. Същият подход се използва от Комисията при прилагане на член 86 от Договора по отношение на предприятия, които самостоятелно или съвместно с други предприятия имат гос- подстващо положение. Съгласно Регламент № 17 Комисията има право да провежда разследване и да прекратява злоупот- реба с такова господстващо положение, което също трябва да бъде дефинирано в контекста на съответния пазар. Пазарите може също така да е необходимо да се определят при прила- гането и на член 85 от Договора, и по-специално при опре- деляне на това дали е налице сериозно ограничаване на кон- куренцията или при установяване дали е изпълнено условието за освобождаване, съдържащо се в член 85, параграф 3, буква б), от прилагането на член 85, параграф 1. 12. Критериите за определяне на съответния пазар се прилагат по принцип за анализиране на определен вид поведение на пазара и за анализиране на структурните промени при достав- ката на продукти. Тази методология, обаче, може да доведе до различни резултати в зависимост от характера на конкретният случай, свързан с конкуренцията, който се разглежда. Напри- мер, обхватът на географския пазар може да е различен, когато се анализира една концентрация, при която анализът е ориентиран в бъдещето, за разлика от анализа на поведение в миналото. Различният времеви хоризонт, който се обсъжда по всеки случай, може да доведе до определяне на различни гео- графски пазари за едни и същи продукти, в зависимост от това дали Комисията преценява промяна в структурата на достав- ката, вследствие на концентрация или съвместно предприя- тие, или преценява въпроси, свързани с определено поведение в миналото. Понятието съответен пазар и цели на Общностната политика по конкуренция Основни принципи при определянето на пазарите 10. Понятието съответен пазар е тясно свързано с целите, преследвани от политиката на конкуренция на Общността. Например, съгласно контрола върху концентрациите на Общ- ността, целта при контролирането на структурните промени в доставката на даден продукт или услуга е да се предотврати създаването или засилване на господстващо положение, което значително би попречило на ефективната конкуренция на значителна част от общия пазар. Съгласно правилата на кон- куренцията на Общността господстващо положение е налице, когато предприятие или група от предприятия имат възмож- ността да действат в значителна степен независимо от своите конкуренти, клиенти и най-вече от своите потребители (1). Такова положение възниква обикновено, когато дадено пред- приятие или група предприятия осигуряват голяма част от предлагането на даден пазар, при условие че други фактори, анализирани при оценката (бариери при навлизане на пазара, възможности на клиентите да реагират и др. ) потвърждават този извод. (1) Дефиницията, дадена от Съда на Европейските общности в неговото решение от 13 февруари 1979 г. по дело 85/76, Hoffmann-La Roche [1979] Преглед на Съда на Европейските общности 461, и препотвърдена в последващите му решения. Ограничения на конкуренцията 13. Предприятията са обект на три основни форми на конкурентен натиск: заменяемост на търсенето, заменяемост на предлагането и потенциална конкуренция. От икономиче- ска гледна точка за определянето на съответния пазар, заменяемостта на търсенето е най-непосредственият и ефекти- вен дисциплиниращ фактор за доставчиците на даден про- дукти, по-специално във връзка с техните ценови решения. Едно предприятие или група от предприятия не може да има значително влияние преобладаващите условия при продаж- бите, като цените, ако нейните потребители са в състояние лесно да се прехвърлят към налични заместващи продукти или към доставчици, намиращи се на друго място. По прин- цип, дейността по определяне на пазара се състои в иденти- фициране на алтернативни източници на доставка за потребителите на участващите предприятия както по отношение на продуктите/услугите, така и по отношение на географското местоположение на доставчиците. ефективните 62 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 14. Ограниченията на конкуренцията, произтичащи от страна на заменяемостта на доставката, различни от тези, посочени в параграфи 20—23, и от потенциалната конкуренция са по принцип по-малко непосредствени и при всички случаи изи- скват анализ на допълнителни фактори. В резултат от това, такива ограничения се вземат предвид на съответния етап от анализа на конкуренцията. Заменяемост на търсенето 15. Оценката на заменяемостта на търсенето налага да се опре- дели диапазона от продукти, които се възприемат като заместими от потребителя. Един от начините за извършване на това определяне може да бъде спекулативния експеримент, който предвижда хипотетично малка и продължителна про- мяна в относимите или свързаните цени и оценка на вероятните реакции на потребителите по отношение на увеличението. Дейността по определяне на пазара се съсредоточава върху цени за оперативни и практически цели, и по-специално върху заменяемостта на търсенето, произти- чаща от малки, перманентни промени в относимите или свър- заните цени. Този подход може да предостави ясни индика- тори за обстоятелствата, които са релевантни при определяне на пазарите. 16. Концептуално този подход означава, че като се започне от вида продукти, които участващите предприятия продават, и територията, в която ги продават, допълнителни продукти и пространства ще бъдат включени или изключени, при опре- делянето на пазара в зависимост от това дали конкуренцията от тези допълнителни продукти или пространства засяга или ограничава в достатъчна степен цените на продуктите на съот- ветните предприятия в краткосрочен план. 17. Въпросът, на който трябва да се отговори, е дали клиентите на съответните предприятия биха преминали към наличните заместители или доставчици, намиращи се на друго място, в отговор на хипотетично малкото (в границите от 5 % до 10 %), но постоянно относително увеличение на съответните цени на продуктите и в пространствата, които се изследват. Ако заменяемостта е такава, при която увеличените цени не носят печалба поради спад в продажбите, това означава, че съответ- ният пазар включва допълнителни заместители и територии. Това се прави докато диапазонът от продукти и географски области е толкова, че малкото, постоянно увеличение на съот- ветните цени носи печалба. Анализът на еквивалентността е приложим в случаи, отнасящи се до концентриране на покупателна сила, тогава отправната точка би била достав- чика и ценовия тест, които трябва да идентифицират алтернативните канали за дистрибуция или пазар на продук- тите на доставчика. При прилагането на тези принципи, следва внимателно да бъдат отчетени някои определени ситуа- ции, така както са посочени в параграфи 56 и 58. 18. Практически пример за настоящия тест може да бъде демонстриран чрез неговото прилагане по отношение на кон- центрация, например на дружества за бутилиране на безалкохолни напитки. Въпрос, който следва да бъде разгледан в този случай, е дали напитки с различен вкус при- надлежат към един и същ пазар. На практика въпросът, който следва да се разгледа, се свежда до това дали потребителите на вкуса А биха се пренасочили към други вкусове, когато се сблъскат с постоянно увеличаване на цените от 5 % до 10 % за вкус А. Ако достатъчен брой потребители се пренасочат примерно към вкус Б до степен, при която увеличаването на цената на аромат А няма да носи печалба поради наличието на спад в продажбите, тогава пазарът ще се състои най-малко от аромати А и Б. Процесът ще следва да се разшири допъл- нително и да включи и други налични вкусове, докато бъде определена група от продукти, за които увеличението на цените няма да доведе до задоволителна заменяемост на тър- сенето. 19. По принцип, както и в частност за анализа на концентрации на стопанска дейност, цената, която следва да се взема предвид, е цената, която преобладава на пазара. Това може да е неприложимо, когато преобладаващата цена е била опреде- лена при липсата на достатъчна конкуренция. По-специално, при разследването на злоупотреби с господстващо положение, следва да се вземе предвид факта, че преобладаващата цена може вече да е била значително увеличена. Заменяемост на предлагането 20. Заменяемостта при предлагането може също да бъде взета предвид при определянето на пазарите в ситуациите, при които последиците от нея са еквивалентни на тези от заменяемостта при търсенето по отношение на тяхната ефек- тивност и непосредственост. Това означава, че доставчиците са в състояние да променят производството към съответните продукти и да ги продават в краткосрочен план (1) без значи- телни допълнителни разходи или рискове в отговор на малки и постоянни промени в съответните цени. Когато тези усло- вия са налице, допълнителната продукция, която е пусната на пазара ще има дисциплиниращ ефект по отношение на конкурентното поведение на участващите предприятия. ефективността и Такова непосредствеността от ефекта на заменяемостта в търсенето. отношение на еквивалентно влияние по е 21. Тези ситуации възникват обикновено, когато дружествата предлагат на пазара широк спектър по отношение на каче- ството или разновидности на даден продукт, дори ако за определен краен потребител или група потребители различното качество не е заменяемост, стоките с различно качество ще бъдат групирани в един продуктов пазар, при условие че повечето от доставчиците са в състояние да пред- (1) Това е период, който не включва значително приспособяване на съществуващите материални и нематериални активи (виж параг- раф 23). 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 63 лагат и продават продуктите с различно качество веднага и без значително увеличение на горепосочените средства. В такива случаи, съответният продуктов пазар обхваща всички про- дукти, които са заменяеми по отношение на търсенето и пред- лагането и текущите продажби на тези продукти ще бъдат сумирани, за да се определи общата стойност или обем на пазара. Въз основа на тези разсъждения може да се стигне до групиране на различни географски области. Потенциална конкуренция 24. Третият източник на конкурентен натиск, потенциалната кон- куренция, не се взема предвид при дефинирането на пазарите, тъй като условията, при които потенциалната конкуренция действително ще доведе до ефективен конкурентен натиск, зависят от анализа на специфичните фактори и обстоятелства, свързани с условията за навлизане на пазара. Ако е необхо- димо, този анализ се извършва на последващ етап, по прин- цип след като веднъж позицията на участващите в съответния пазар предприятия бъде установена и след като се установи, че тя повдига опасения от гледна точка на конкуренцията. 22. Практически пример за подхода към заменяемостта на пред- лагането при определяне на продуктовите пазари, би могъл да се види в случая с хартията. Хартията обикновено се предлага в различно качество — от стандартна хартия за писане до висококачествена хартия, която се използва например, за пуб- ликуване на книги за изкуството. От гледна точка на търсе- нето, различните качества на хартията не могат да бъдат използвани за каквато и да е употреба, т. е. една книга за изкуството или висококачествена публикация не може да бъде напечатана на нискокачествена хартия. Независимо от това, фабриките за хартия имат готовност да произвеждат хар- тия с различно качество и продукцията може да бъде приспособявана с незначителни разходи и за кратко време. Поради това, при липсата на особени трудности при дистри- буцията, производителите на хартия са в състояние да се конкурират за поръчки на различно качество, особено ако между тези поръчки има достатъчно време, което да позво- лява промени в производствения график. В такива случаи Комисията няма да определя отделен пазар за всеки вид хар- тия и съответната ѝ(cid:65) употреба. Различните качества хартия се включват в съответния пазар и техните продажби се добавят, за да се изчисли стойността и обема на пазара. III. ДОКАЗАТЕЛСТВА, ИЗПОЛЗВАНИ ЗА ДЕФИНИРАНЕ НА СЪОТВЕТНИТЕ ПАЗАРИ Следван подход за определяне на съответния пазар Продуктово измерение 25. Съществува широк спектър от доказателства, даващи възмож- ност за оценка на степента, в която заместимостта е налице. При отделни случаи определен вид доказателства ще следва да бъдат определени, в зависимост от характеристиките и спецификата на индустрията и продуктите или услуги, които се разглеждат. Същият вид доказателства може да не е от зна- чение в други случаи. В повечето от случаите решението следва да се основава на разглеждането на редица критерии и различни видове доказателства. Комисията прилага отворен подход по отношение на емпиричните доказателства, с което цели да използва ефективно цялата налична информация, която може да е релевантна за отделни случаи. Комисията не прилага стриктна йерархия по отношение на различните видове информация или видове доказателства. 23. Когато заменяемостта на доставката предполага необходи- мостта от значително приспособяване на съществуващите материални и нематериални активи, допълнителни инвести- ции, стратегически решения или забава във времето, тя няма да бъде взета предвид при определянето на пазара. Примери, в които заменяемостта на предлагането не налага Комисията да разшири пазара, се срещат в областта на продуктите за пот- ребление, по-специално при марковите напитки. Независимо от това, че бутилиращите заводи имат възможност по прин- цип да бутилират различни напитки, съществуват определени разходи и начален период (необходими за реклама, тестване на продукти и дистрибуция) преди продуктите действително да бъдат продадени. В тези случаи ефекта от заменяемостта на предлагането и другите форми на потенциална конкуренция ще бъдат разгледани на по-късен етап. 26. Процесът на дефиниране на съответните пазари може да бъде обобщен по следния начин: въз основа на предварителна налична информация или информация, представена от съот- ветното предприятие, Комисията обикновено е в състояние да установи в широки граници възможните съответни пазари, в рамките на които например, една концентрация или ограни- чение на конкуренцията следва да бъде преценявана. По принцип и за всички практически нужди при разглеждане на индивидуални случаи, въпросът обикновено е да се вземе решение по отношение на няколко възможни съответни пазари. Например, по отношение на продуктовия пазар въп- росът често би бил да се установи дали продукт А и продукт Б принадлежат или не принадлежат на един и същ продуктов пазар. Много често включването на продукт Б би било доста- тъчно, за да отпаднат всички ограничения на конкуренцията. 64 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 27. В такива случаи не е достатъчно да се обсъди дали пазарът включва допълнителни продукти или да се направи оконча- телно заключение за точния продуктов пазар. Ако в обсега на възможните алтернативни пазарни дефиниции съответната операция не повдига опасения за конкуренцията, въпросът за дефиницията на пазара остава отворен, като по този начин се намалява тежестта за предприятията да предоставят информа- ция. Географско измерение сблъскват с трудности при разгръщане на техните продажби при условията на конкуренция в целия географски пазар. Този анализ включва преценка на изискванията за местно присъст- вие, за да се продава в дадения регион, за да може да се оце- нят каналите за дистрибуция, разходите, свързани със създа- ване на дистрибуторска мрежа и наличието или отсъствието на регулаторни бариери, произтичащи от обществени поръчки, регулиране на цени, квоти и тарифи, ограничаващи търговията или производството, технически стандарти, монополи, свобода на установяване, изисквания за админис- тративни разрешения, изисквания за опаковки и т. н. Накратко, Комисията идентифицира възможните пречки и бариери, изолиращи дружествата извън това пространство, за да определи точното тълкуване на пазара на национално, европейско и глобално ниво. 28. Подходът на Комисията по отношение на дефиницията на пазара може да се резюмира по следния начин: тя прави пред- варителен преглед на обхвата на географския пазар въз основа на широки показатели както по отношение на разпределе- нието на квотите на пазара между страните и техните конку- ренти, така и предварителен анализ на цените и разликите между цените на национално ниво, на нивото на Общността, както и на нивото на Европейското икономическо простран- ство. Това първоначално становище по принцип се използва като работна хипотеза, за да се фокусират въпросите на Коми- сията върху постигането на прецизна дефиниция на географския пазар. 31. Актуалното състояние и развитие на търговските потоци пред- лага полезни допълнителни индикатори по отношение на икономическата важност на фактори както на търсенето, така и на предлагането, упоменати по-горе и степента в която те могат или не да представляват действително бариери, създаващи различни географски пазари. Анализът на търгов- ските потоци по принцип може да предостави данни за транс- портните разходи и степента, в която те могат да възпрепятст- ват търговията между различните региони, като се има предвид разположението на съответния завод, разходите за производство и относителните нива на цените. 29. Трябва да бъдат анализирани причините, които водят до една конкретна конфигурация на цени и пазарни дялове. Дружест- вата могат да имат пазарни дялове на техните местни пазари просто поради причини в миналото и обратното, ако е имало хомогенно присъствие на дружества в Европейското икономи- ческо пространство, това би могло да съответства на нацио- налните или регионални географски пазари. Следователно, първоначалната работна хипотеза следва да бъде проверена с анализ на характеристиките на търсенето (важността на националите или местни преференции, състояние на продаж- бите на клиенти, диференциация на продукти, търговски марки и други) с цел да се установи дали дружествата в раз- личните области наистина представляват алтернативен източник на доставка за потребителите. Теоретичният експеримент отново се базира на замяната, произтичаща от промените в относителните цени и въпросът, на който следва да се отговори отново е дали потребителите на страните биха прехвърлили техните поръчки на дружества, които се нами- рат на друго място в краткосрочен план и при незначителни разходи. 30. Ако е необходимо, се прави по-нататъшна проверка на фак- торите, които имат роля при доставката, за да се гарантира, че дружествата, които се намират в различни региони, не се Пазарна интеграция в Общността 32. Накрая Комисията също взема предвид продължаващия про- цес на пазарна интеграция, по-специално в Общността, при определянето на географските пазари, особено в областта на концентрациите и структурните съвместни предприятия. Мер- ките, приети и прилагани в рамките на Програмата за вътреш- ния пазар за отстраняване на бариерите пред търговията и по-нататъшното интегриране на пазарите на Общността, не могат да бъдат игнорирани при оценката на последиците за конкуренцията от една концентрация или структурно съв- местно предприятие. Случаите, в които националните пазари са били изкуствено изолирани един от друг поради наличието на законодателни бариери, които сега са отстранени, ще имат за последица внимателното преценяване на доказателствата от миналото, отнасящи се до цени, пазарни дялове или тенденции на търговията. Поради това, процесът на пазарна интеграция, който в краткосрочен план води до разширяване на географските пазари, може да бъде взет предвид при опре- деляне на географския пазар за целите на оценката на кон- центрациите и съвместните предприятия. 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 65 Процесът на събиране на доказателства с техните 33. Когато се налага съставянето на прецизна дефиниция на пазара, Комисията често се свързва с основните потребители и основните предприятия в съответната индустрия, за да се становища относно границите на запознае продуктовия и географския пазар и да получи необходимите фактологични доказателства, за да направи заключение. Комисията може също да се свърже със съответните професио- нални асоциации и предприятия, които са активни на паза- рите нагоре по веригата, за да може да дефинира, доколкото това е необходимо, отделните продуктови и географски пазари, за различните нива на продукция или дистрибуция на съответните продукти или услуги. Тя може също така да изи- сква допълнителна информация за участващите предприятия. 34. Когато е изпраща необходимо, Комисията писмени запитвания за предоставяне на информация на горепосоче- ните участници на пазара. Тези запитвания обикновено включат въпроси, свързани с начина, по който предприятията възприемат реакциите по отношение на хипотетичните увели- чения на цени и техните мнения за границите на съответния пазар. Когато е необходимо, може да се направят и посеще- ния или инспекции в сградите на страните, на техните потре- бители и/или на техните конкуренти, с цел да се установи по-добре как продуктите се произвеждат и продават. 35. Видовете на доказателствата, които са релевантни за постига- нето на заключение по отношение на продуктовия пазар, могат да бъдат категоризирани по следния начин: Доказателства продуктово измерение за дефинирането на пазари — 36. Анализът на продуктовите характеристики и предназначе- нието дават възможност на Комисията като първа крачка да се ограничи в областта на разследването на възможни замес- тители. Независимо от това, продуктовите характеристики и предназначението, са недостатъчни, за да се установи дали два продукта са взаимозаместими по отношение на търсенето. Функционалната взаимозаместимост или приликата в харак- теристиките не могат, сами по себе си да предоставят достатъчни критерии, поради това че реакциите на потреби- телите по отношение на относителната промяна на цените може да се определят също така и от други обстоятелства. Например, може да има различни ограничения по отношение на конкуренцията в първичния пазар за компоненти на коли и резервни части, които водят до очертаване на два съответни пазара. Обратното, разликите в продуктовите характеристики не са достатъчни, сами по себе си, за да изключат заместимостта по отношение на търсенето, тъй като това зависи в голяма степен от това как потребителите оценяват различните характеристики. 37. Видовете доказателства, които Комисията счита за релевантни при оценката на това дали два продукта са взаимозаместими по отношение на търсенето, могат да бъдат категоризирани по следния начин: 38. Доказателства за заместимост в близкото минало. В опре- делени случаи е възможно да се анализират доказателства, свързани със случаи от близкото минало или шок на пазара, които да предоставят действителни примери за заместимост на два продукта. Когато е на разположение, такъв вид инфор- мация обикновено е от основно значение за дефиницията на пазара. Ако е имало и промени в относителните цени в миналото (при условие че другите са еднакви), реакциите по отношение на изискванията за качество, са определящи при установяване на заместимостта. Навлизането на нови про- дукти в миналото може също да предостави полезна инфор- мация, когато това е възможно, за да се анализира прецизно кои продукти са загубили част от продажбите си в полза на новия продукт. 39. Съществуват редица количествени тестове, които са разрабо- тени специално за целите на дефинирането на пазари. Тези тестове съдържат различни видове иконометрични и статис- тически преценки на еластичността на цените и на кръстосаната еластичност на цените (1) при търсенето на даден продукт, тестове, които се основават на сходността на движението на цената във времето, анализи на връзката между ценовите серии и сходността в нивата на цените и/или тях- ното съсредоточаване. Комисията взема предвид наличните доказателства за качество, които са в състояние да издържат на стриктното наблюдение за целите на установяване на схе- мите на заместимост в миналото. 40. Становища на потребители и конкуренти. Комисията често се свързва с основните потребители и конкуренти на участва- щите дружества и ги запитва, за да събере информация за тях- ното мнение за границите на продуктовия пазар, както и за (1) Еластичността на собствените цените на търсенето на продукт Х е мярка на отговора на търсенето на продукт Х на процентната промяна в неговата собствена цена. Еластичността на кръстосаните цени между продуктите Х и Y е отговорът на търсенето на продукт Х на процентната промяна в цената на продукт Y. 66 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 по-голямата част от фактическата информация, която тя изи- сква, за да направи заключение за обхвата на пазара. Мотивираните отговори на потребители и конкуренти потре- бители по отношение на това какво би се случило, ако относителните цени на съответните продукти се увеличат в съответната географска област с малък процент (например 5 % до 10 %), се вземат предвид, когато те са достатъчно подкрепени от фактически доказателства. 43. Различни категории потребители и ценова дискриминация. Степента на продуктовия пазар може да бъде стеснена при наличието на отличителни групи потребители. Определена група потребители на съответния продукт може да предста- влява по-малък обособен пазар, когато такава група би била предмет на ценова дискриминация. Обикновено такъв е слу- чаят, когато са налице две условия: а) възможно е ясно да се идентифицира към момента на продажбата на съответния продукт на даден потребител, към коя група от индивидуални потребители принадлежи този потребител, и б) търговията между потребителите или арбитража между трети страни не следва да са вероятни. 41. Предпочитания на потребителите. При стоките за потреб- ление Комисията може да изпитва затруднения да събере директни мнения на крайните потребители по отношение на заместими продукти. Изследванията на пазара, които са поръчани от предприятия в миналото и които са използвани от предприятия при вземането от тяхна страна на решения по отношение на цените на техните продукти и/или действия, свързани с продажбата, може да предоставят полезна инфор- мация за очертаване, от страна на Комисията на съответния пазар. Проучванията за тенденциите на потреблението и отно- шението на потребителите, данните за тенденциите в продаж- бите, становищата, изразени от търговците на дребно и проучванията на пазара като цяло, представени от страните и техните конкуренти, се вземат предвид при установяване на това дали една икономически значима част от потребителите счита два продукта за заместими, като също така взема предвид и важността на марките за съответните продукти. Методологията, която бе използвана при проучването ad hoc на потреблението, от страна на съответните предприятия или техните конкуренти за целите на процедура по концентрация или процедура по Регламент № 17, обикновено се наблюдава с повишено внимание. За разлика от предишни проучвания те не се изготвят в течение на обичайния бизнес, за да обслужват вземането на бизнес решения. 42. Бариери и разходи, свързани с прехвърлянето на търсенето към потенциални заместители. Съществуват редица бариери и разходи, които могат да препятстват Комисията да определи два prima facie заместителя от гледна точка на търсенето като принадлежащи към един и същ продуктов пазар. Не е въз- можно да се създаде изчерпателен списък с всички възможни бариери за заместване или прехвърляне на разходи. Тези бариери или препятствия може да са имали различен произ- ход и в решенията си, Комисията се е сблъсквала с регула- торни бариери или други форми на държавна интервенция, ограничения, произтичащи от пазарите надолу по веригата, необходимостта от специални капиталови инвестиции или загуби в моментната производителност, с цел да се извърши прехвърляне към алтернативни мощности, локализация на потребители, специфични инвестиции в производствения про- цес, инвестиции в обучение и човешки ресурси, средства за модернизация или други инвестиции, неясноти относно каче- ството и репутацията на неизвестни доставчици и други. Доказателства за дефиниране на пазарите — географско измерение 44. Видовете доказателства, които Комисията счита за релевантни, за да направи заключение по отношение на географския пазар, могат да бъдат категоризирани по следния начин: 45. Разделение на поръчките в миналото в други области. В определени случаи може да са на разположение доказателства за промяната в цените между различни области и последва- щите реакции на потребителите. По принцип едни и същи на количествени продуктовия пазар могат по същия начин да бъдат използвани и за дефиниция на географския пазар, като се има предвид, че сравнението е по-комплексно поради редица фактори като движение на обменните курсове, данъчно облагане и диференциация на продуктите. на международните цени може използвани дефиниция тестове, да за 46. Основни характеристики на търсенето. Характерът на тър- сенето за съответния продукт може сам по себе си да опре- дели обхвата на географския пазар. Фактори като национал- ните предпочитания или предпочитания на национални марки, език, култура, начин на живот и необходимостта от местно присъствие, имат сериозни възможности да ограничат географския обхват на конкуренцията. 47. Мнения на потребители и конкуренти. Когато е подходящо, Комисията се свързва с основните потребители и конкуренти на страните, за да им зададе въпроси и да получи техните ста- новища географския пазар, както и по-голямата част от фактическата информация, която тя изи- сква, за да направи заключение за обхвата на пазара, когато то е подкрепено в достатъчна степен от фактическите доказател- ства. границите на за 08/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 67 48. Моментно състояние на географската схема на продажби. Едно разглеждане на моментното състояние на географската схема на продажби предлага полезни доказателства за възможния обхват на географския пазар. Когато потребите- лите купуват от дружества, намиращи се в която и да е точка от Общността или от ЕИП, при същите условия или те осигу- ряват техните доставки чрез ефективни търгове, в които дру- жества от цялата Общност или ЕИО представят оферти, обик- новено географският пазар се счита, че съвпада с територията на Общността. 49. Търговски потоци/схема на снабдяване. Когато броят на потребителите е толкова голям, че не е възможно да се получи от тях ясна картина на схемата на географските продажби, информацията за търговските потоци може да бъде използ- вана алтернативно, при условие че има търговски статистики, които съдържат достатъчно подробности за съответните про- дукти. Търговските потоци, и преди всичко причините, които ги обясняват, предоставят полезна информация за целта на определяне на обхвата на географския пазар, но сами по себе си не са решаващи. 50. Прегради и прехвърляне на разходи, свързани с отклоняване на поръчки към дружества, намиращи се в други области. Лип- сата на трансгранични продажби или търговски потоци, например, не означава обезателно, че пазарът е национален по своя обхват. Независимо от това обаче, бариерите, които изолират националния пазар, трябва да бъдат идентифици- рани, преди да се направи заключението, че съответният гео- графски пазар в този случай е национален. Вероятно най- очевидната пречка за един потребител при разделянето на неговите поръчки в други области, са последиците от разхо- дите за транспорт и транспортните ограничения, наложени от законодателството или от характера на съответните продукти. Влиянието на разходите за транспорт обикновено ограничава обхвата на географския пазар за обемните, с ниска себестой- ност продукти, като се има предвид, че недостатъкът на транс- порта може също така да се компенсира от сравнителни пре- димства по отношение на други разходи (за работна ръка или суровини). Достъпът до дистрибуцията в дадена област, регулаторните пречки, които все още съществуват в опреде- лени сектори, квотите и митническите тарифи може също да представляват бариери, които изолират една географска област от друга от конкурентния натиск на дружествата, които се намират извън тази област. Значителните разходи за прехвърляне при на доставката от дружества, намиращи се в други държави представляват допълнителен източник на такива бариери. 51. Въз основа на събраните доказателства, Комисията определя географския пазар, който може да има вариращо измерение от локално до глобално и съществуват примери както за локален, така и за глобален пазар в минали решения на Комисията. 52. Параграфите по-горе съдържат описание на различни фак- тори, които може да са релевантни при дефинирането на паза- рите. Това не означава, че по всеки отделен случай ще бъде необходимо да се получават доказателства и да се преценява всеки от тези фактори. Често на практика предоставените доказателства се отнасят до подфактори и са достатъчни, за да се направи заключение, както бе демонстрирано в миналата практика на Комисията. IV. ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА ПАЗАРНИЯ ДЯЛ 53. Дефиницията на съответния пазар, както по отношение на неговото продуктово, така и по отношение на неговото гео- графско измерение, дава възможност за идентифициране на доставчиците и на потребителите/ клиентите, които са активни на този пазар. Въз основа на това, може да се изчисли общият размер на пазара и на пазарните дялове на всеки доставчик, въз основа на техните продажби на съответните продукти в релевантната област. На практика общият размер на пазара и на пазарните дялове, често са на разположение от страна на пазарни източници, т. е. на изчисления на дружес- тва, проучвания, извършени от консултанти и/или на търгов- ски асоциации. Когато случаят не е такъв, или когато налич- ните данни не са надеждни, Комисията обикновено иска от всеки доставчик в съответния пазар да предостави данни за своите продажби, за да се изчисли общият размер на пазара и пазарните дялове. 54. Ако продажбите са обикновено референтният индикатор за изчисляване на пазарните дялове, независимо от това съществуват и други индикатори които, в зависимост от спецификата на продуктите или съответната индустрия, могат често да предоставят полезна информация като например капацитет, брой на оператори на пазарите на търгове, еди- ници флота в космическото пространство, или резервите, които се държат в случаите на сектори, подобни на минния. 55. По принцип както обемът на продажбите, така и стойността на продажбите предоставят полезна информация. В случаите на диференцирани продукти, стойността на продажбите и асоциирания с тях пазарен дял обикновено се счита, че отра- зяват потребители-добре относителната позиция и подпома- гат всеки отделен доставчик. V. ДОПЪЛНИТЕЛНИ СЪОБРАЖЕНИЯ 56. Съществуват определени области, в които прилагането на горепосочените принципи следва да се приема внимателно. Такъв е случаят при разглеждане на първичния и вторичния пазар, по-специално, когато поведението на предприятията в един момент следва да бъде анализирано съгласно член 86. В тези случаи методът за дефиниране на пазарите е същият, т. е. преценяване на оценка на реакциите на потребителите въз основа на свързани с техните покупателни решения, относителната промяна в цените, но като се отчитат също така и ограниченията в заместимостта, налагани поради условията в свързаните пазари. Може да се стигне до една по-тясна дефи- ниция на пазар за вторични продукти, например резервни части, когато съвместимостта с основния продукт е от значе- ние. Проблемите, свързани с намирането на съвместими вто- рични продукти, както и наличието на високи цени и дълъг живот на основните продукти, могат да доведат до относи- телно увеличаване на цените на вторичните продукти, което 68 BG Официален вестник на Европейския съюз 08/т. 3 да носи печалба. Различната дефиниция на пазара може да доведе до значително възможно увеличение на цените на вто- ричните продукти, ако е заместимостта на вторичните про- дукти е възможна в значителна степен или ако характеристи- ките на основните продукти водят до бързи и директни реакции от страна на потребителите по отношение на относителното увеличение на цените. 57. В определени случаи, опитът от верижната заместимост може да доведе до дефиниция на съответния пазар, когато продук- тите или областите в най-отдалечената част от пазара не са директно заместими. Един пример в това отношение може да се предостави от географското измерение на даден продукт със значителни транспортни разходи. В такива случаи доставките от даден завод са ограничени до определена област около завода поради фактора транспортни разходи. По принцип такава област може да съставлява съответния географски пазар. Независимо от това, ако разпределението на заводите е такова, че е налице значително препокриване между облас- тите около другите заводи, възможно е цените на тези про- дукти да бъдат ограничени от верижния ефект на заместимост и да доведат до дефиниране на по-широк географски пазар. Същите причини могат да се прилагат, ако продукт Б е заместител по отношение на търсенето на продуктите А и В. Дори продуктите А и В да не са директно заместими по отно- шение на търсенето, те могат да се окажат в същия съответен продуктов пазар, тъй като техните съответни цени могат да бъдат ограничени от заместимостта на Б. 58. От практическа гледна точка, концепцията за вериги на заместимост трябва да бъде подкрепена от действителни дока- зателства, например свързани с независимостта на цените в крайните точки на веригата на заместимост, за да доведе до увеличаване на съответния пазар по отношение на един кон- кретен случай. Също така, нивата на цените в краищата на веригата би следвало да имат едни и същи величини


title: ETA:n sekakomitean päätös N:o 99/97, tehty 9 päivänä joulukuuta 1997, viiniä koskevien kaupan teknisten esteiden poistamisesta tehdyn ETA-sopimuksen pöytäkirjan 47 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
fruit product
labelling
preparation for market
wine

formats: html pdf print

text: 9. 7. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 193/59 ETA:N SEKAKOMITEAN P(cid:142)(cid:142)T(cid:153)S N:o 99/97, tehty 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997, viini(cid:132) koskevien kaupan teknisten esteiden poistamisesta tehdyn ETA-sopi- muksen p(cid:148)yt(cid:132)kirjan 47 muuttamisesta ETA:n SEKAKOMITEA, joka ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, sellaisena kuin se on tarkis- tettuna mainitun sopimuksen tarkistamisesta tehdyll(cid:132) p(cid:148)yt(cid:132)kirjalla, j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ’sopimus’, ja erityisesti sen 98 ja 101 artiklan, sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) sopimuksen p(cid:148)yt(cid:132)kirja 47 muutettiin ETA:n sekakomitean p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksell(cid:132) N:o 46/97 (1), ja viinien ja ryp(cid:132)leen puristemehujen kuvausta ja esittely(cid:132) koskevista yksityiskohtaisista s(cid:132)(cid:132)n- n(cid:148)ist(cid:132) annetun asetuksen (ETY) N:o 3201/90 muuttamisesta 12 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1996 annettu komission asetus (EY) N:o 1056/96 (2) olisi otettava osaksi sopimusta, ON P(cid:142)(cid:142)TT(cid:142)NYT SEURAAVAA: 1 artikla Lis(cid:132)t(cid:132)(cid:132)n sopimuksen p(cid:148)yt(cid:132)kirjan 47 lis(cid:132)yksess(cid:132) 1 olevaan 26 kohtaan (komission asetus (ETY) N:o 3201/90) luetelmakohta seuraavasti: ”— 396 R 1056: Komission asetus (EY) N:o 1056/96, annettu 12 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) kes(cid:132)kuuta 1996 (EYVL L 140, 13. 6. 1996, s. 15). ” Asetuksen (EY) N:o 1056/96 islanniksi ja norjaksi laaditut tekstit, jotka on liitetty t(cid:132)m(cid:132)n p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksen kielitoisintoihin, ovat todistusvoimaisia. 2 artikla 3 artikla T(cid:132)m(cid:132) p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s tulee voimaan 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997, jos sopimuksen 103 artiklan 1 kohdan mukaiset ilmoitukset on tehty ETA:n sekakomitealle. T(cid:132)m(cid:132) p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s julkaistaan Euroopan yhteis(cid:148)jen virallisen lehden ETA-osastossa ja ETA-t(cid:132)y- dennysosassa. 4 artikla Tehty Brysseliss(cid:132) 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997. ETA:n sekakomitean puolesta E. BULL Puheenjohtaja (1) EYVL L 290, 23. 10. 1997, s. 32 (2) EYVL L 140, 13. 6. 1996, s. 15


title: Besluit van het Gemengd Comité van de EER Nr. 99/97 van 9 december 1997 tot wijziging van protocol nr. 47 (Opheffing van de technische belemmeringen voor het handelsverkeer in wijn) bij de EER-Overeenkomst

text: 9. 7. 98 ‹ ‹NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen L 193/59 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMIT(cid:144) VAN DE EER Nr. 99/97 van 9 december 1997 tot wijziging van protocol nr. 47 (Opheffing van de technische belemmeringen voor het handelsverkeer in wijn) bij de EER-Overeenkomst HET GEMENGD COMIT(cid:144) VAN DE EER, Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna „de Overeenkomst” genoemd, inzonderheid op de artikelen 98 en 101, Overwegende dat protocol nr. 47 bij de Overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 46/97 van het Gemengd Comit(cid:130) van de EER (1); Overwegende dat Verordening (EG) nr. 1056/96 van de Commissie van 12 juni 1996 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 3201/90 houdende uitvoeringsbepalingen voor de omschrijving en de aanbiedingsvorm van wijn en druivenmost (2) in de Overeenkomst dient te worden opgenomen, BESLUIT: Artikel 1 In aanhangsel 1 van protocol nr. 47 bij de Overeenkomst wordt in punt 26 (Verordening (EEG) nr. 3201/90 van de Commissie) het volgende streepje toegevoegd: „— 396 R 1056: Verordening (EG) nr. 1056/96 van de Commissie van 12 juni 1996 (PB L 140 van 13. 6. 1996, blz. 15). ”. De aan de respectieve taalversies van dit besluit gehechte teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Verordening (EG) nr. 1056/96 zijn authentiek. Artikel 2 Artikel 3 Dit besluit treedt in werking op 10 december 1997, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comit(cid:130) van de EER hebben plaatsgevonden. Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen. Artikel 4 Gedaan te Brussel, 9 december 1997. Voor het Gemengd Comit(cid:130) van de EER De Voorzitter E. BULL (1) PB L 290 van 23. 10. 1997, blz. 32. (2) PB L 140 van 13. 6. 1996, blz. 15


title: Obavijest Komisije o utvrđivanju mjerodavnog tržišta za potrebe prava tržišnog natjecanja Zajednice  Tekst značajan za EGP

text: C_1997372HR. 01000501. xml 08/Sv. 003 HR Službeni list Europske unije 18 31997Y1209(01) C 372/5 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 09. 12. 1997. OBAVIJEST KOMISIJE o utvrđivanju mjerodavnog tržišta za potrebe prava tržišnog natjecanja Zajednice (97/C 372/03) (Tekst značajan za EGP) I. UVOD 1. Svrha ove obavijesti je dati naputak o tome kako Komisija primjenjuje koncept mjerodavnog tržišta u proizvodnom smislu i u zemljopisnom smislu u kontinuiranoj provedbi prava Zajednice koje se odnosi na tržišno natjecanje, posebno u primjeni Uredbe Vijeća br. 17 i Uredbe (EEZ) br. 4064/89, istovrijednih odredbi u drugim sektorskim područjima primjene kao što su promet, ugljen i čelik i poljoprivreda, te odgovarajućih odredbi Sporazuma o EGP-u (1). U cijelom tekstu ove obavijesti sva upućivanja na članke 85. i 86. Ugovora te na kontrolu koncentracija treba tumačiti kao upućivanja na istovrijedne odredbe Sporazuma o EGP-u te Ugovora o EZUČ-u. 2. Utvrđivanje tržišta omogućuje utvrđivanje i određivanje granica tržišnog natjecanja među poduzetnicima. Ono služi za određivanje okvira unutar kojeg Komisija primjenjuje politiku tržišnog natjecanja. Glavna svrha definicije tržišta je sustavno utvrđivanje ograničavanja tržišnog natjecanja s kojim se suočavaju uključeni poduzetnici (2). Cilj je utvrđivanja tržišta, kako u smislu proizvoda tako i u smislu zemljopisne dimenzije, identificirati one stvarne konkurente uključenih poduzetnika koji bi mogli ograničiti ponašanje tih poduzetnika i spriječiti ih da se ponašaju neovisno o stvarnom pritisku konkurencije. Upravo s tog stajališta definicija tržišta omogućuje, između ostalog, izračun tržišnog udjela što bi pružilo važne podatke o tržišnoj snazi radi ocjene vladajućeg položaja ili primjene članka 85. 3. Iz točke 2. slijedi kako se koncept „mjerodavnog tržišta” razlikuje od drugih definicija tržišta koje se često koriste u drugim kontekstima. Primjerice, poduzetnici često koriste izraz „tržište” da bi označili područje na kojem se prodaju njihovi proizvodi ili, u širem smislu, gospodarsku granu ili sektor kojem to tržište pripada. 4. Utvrđivanje mjerodavnog tržišta u smislu proizvoda i u smislu zemljopisne dimenzije često ima odlučujući utjecaj na ocjenu nekog predmeta u području tržišnog natjecanja. Javnošću postupaka kojih se Komisija drži u razmatranju definicije tržišta i naznačivanjem kriterija i dokaza na koje se oslanja pri donošenju odluke Komisija želi povećati transparentnost svoje politike i procesa odlučivanja u području politike tržišnog natjecanja. 5. Veća transparentnost ujedno će pomoći poduzetnicima i njihovim savjetnicima da bolje predvide mogućnost da u konkretnom slučaju Komisija izrazi sumnje po pitanju tržišnog natjecanja. Poduzetnici bi, prema tome, mogli uzeti takvu mogućnost u obzir pri donošenju vlastitih internih odluka, primjerice, kad razmatraju stjecanja, zajedničke pothvate ili sklapanja određenih sporazuma. Namjera je također da se poduzetnici bolje upoznaju s onim podacima koje Komisija drži važnima za utvrđivanje tržišta. 6. Tumačenjem Komisije izraza „mjerodavno tržište” ne dovodi se u pitanje tumačenje koje bi eventualno dao Sud ili Prvostupanjski sud Europskih zajednica. II. UTVRĐIVANJE MJERODAVNOG TRŽIŠTA Utvrđivanje mjerodavnog tržišta u proizvodnom smislu i mjerodavnog tržišta u zemljopisnom smislu 7. Uredbe donesene na temelju članka 85. i 86. Ugovora, posebno u odjeljku 6. obrasca A/B u odnosu na Uredbu br. 17, kao i u odjeljku 6. obrasca CO u odnosu na Uredbu (EEZ) br. 4064/89 o kontroli koncentracija s dimenzijom Zajednice sadržavaju sljedeće definicije, pri čemu se „mjerodavna tržišta u proizvodnom smislu” definiraju kako slijedi: „Mjerodavno tržište u proizvodnom smislu obuhvaća sve one proizvode i/ili usluge koje potrošač smatra zamjenjivim ili nadomjestivim zbog karakteristika proizvoda, njihove cijene i načina uporabe. ” 8. „Mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu” definira se kako slijedi: „Mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu obuhvaća područje na kojemu su dotični poduzetnici uključeni u ponudu i potražnju proizvoda ili usluga, na kojem su uvjeti tržišnog natjecanja dovoljno ujednačeni i koje se može razlikovati od susjednih područja jer su uvjeti tržišnog natjecanja znatno različiti u tim područjima. ” 9. Mjerodavno tržište unutar kojega valja ocijeniti određeno pitanje tržišnog natjecanja utvrđuje se kombinacijom tržišta u proizvodnom i zemljopisnom smislu. Komisija tumači definicije u stavcima 7. i 8. (koje odražavaju praksu Suda i Prvostupanjskog suda te vlastitu praksu Komisije pri donošenju odluka) na temelju usmjerenja utvrđenih u ovoj obavijesti. Koncept mjerodavnog tržišta i ciljevi politike tržišnog natjecanja Zajednice 10. Koncept mjerodavnog tržišta tijesno je povezan s ciljevima kojima teži politika tržišnog natjecanja Zajednice. Primjerice, u okviru kontrole Zajednice nad koncentracijama cilj kontrole strukturnih promjena u ponudi nekog proizvoda/usluge jest spriječiti stvaranje ili jačanje vladajućeg položaja zbog kojeg bi djelotvorno tržišno natjecanje bilo znatno narušeno u znatnom dijelu zajedničkog tržišta. Prema pravilima Zajednice o tržišnom natjecanju vladajući položaj znači da bi neki poduzetnik ili skupina poduzetnika bila u mogućnosti u znatnoj mjeri djelovati neovisno o svojim konkurentima, kupcima i u krajnjem slučaju o svojim potrošačima (3). Takav bi položaj obično nastao kada bi na nekog poduzetnika ili skupinu njih otpao veliki dio ponude na bilo kojem danom tržištu, pod uvjetom da u istom pravcu ukazuju i ostali čimbenici analizirani u ocjeni (kao što su prepreke ulasku na tržište, sposobnost kupaca da reagiraju itd. ). 11. Istog se pristupa Komisija drži u njezinoj primjeni članka 86. Ugovora na poduzetnike koji pojedinačno ili zajednički imaju vladajući položaj. U smislu Uredbe br. 17 Komisija ima ovlasti istražiti i okončati zloporabu takvog vladajućeg položaja, što također treba utvrditi upućivanjem na mjerodavno tržište. Tržište se također mora utvrditi prilikom primjene članka 85. Ugovora, a posebno prilikom odlučivanja, postoji li značajnije ograničenje tržišnog natjecanja ili kad se utvrđuje je li prema članku 85. stavku 3. točki (b) ispunjen uvjet za izuzeće od primjene članka 85. stavka 1. 12. Kriteriji za utvrđivanje mjerodavnog tržišta općenito se primjenjuju u analizi određenih vrsta ponašanja na tržištu te u analizi strukturnih promjena u ponudi proizvoda. Ta bi metodologija, međutim, mogla dovesti do različitih rezultata ovisno o prirodi razmatranog pitanja tržišnog natjecanja. Primjerice, opseg zemljopisnog tržišta u analizi neke koncentracije koja je u bitnome okrenuta budućnosti, može biti različit od analize nekog prijašnjeg ponašanja. Različiti vremenski okviri razmatrani u svakom pojedinačnom slučaju mogu dovesti do toga da su različita zemljopisna tržišta definirana za iste proizvode ovisno o tome ispituje li Komisija promjenu u strukturi ponude, kao što je koncentracija ili ugovorni zajednički pothvat, ili razmatra pitanja vezana za određeno prijašnje ponašanje. Osnovna načela utvrđivanja tržišta Ograničenja tržišnog natjecanja 13. Poduzetnici su izloženi trima glavnim izvorima ili ograničenjima tržišnog natjecanja: zamjenjivost potražnje, zamjenjivost ponude i potencijalna konkurencija. S ekonomskog stajališta, za definiciju mjerodavnog tržišta, zamjenjivost potražnje najizravniji je i najučinkovitiji stegovni učinak na dobavljače određenog proizvoda, posebno u odnosu na njihove cjenovne odluke. Poduzetnik ili skupina poduzetnika ne može značajno utjecati na prevladavajuće uvjete prodaje, kao što su cijene, ako kupci imaju mogućnost jednostavnog prebacivanja na raspoložive zamjenske proizvode ili dobavljače s drugih područja. U osnovi, utvrđivanje tržišta sastoji se od identifikacije djelotvornih alternativnih izvora opskrbe za klijente predmetnih poduzetnika, u odnosu kako na proizvode/usluge tako i na zemljopisni smještaj dobavljača. 14. Ograničenja tržišnog natjecanja koja proistječu iz zamjenjivosti ponude, osim onih opisanih u stavcima 20. do 23. , i iz potencijalne konkurencije općenito su manje izravna, a u svakom slučaju iziskuju analizu dodatnih čimbenika. Stoga se takva ograničenja uzimaju u obzir u analizi tržišnog natjecanja, i to u fazi ocjenjivanja. Zamjena potražnje 15. Ocjena zamjene potražnje povlači za sobom utvrđivanje asortimana proizvoda koje potrošač smatra nadomjescima. Jedan od načina takvog utvrđivanja može biti zamišljena provjera kojom se pretpostavlja neka mala, trajna promjena relativnih cijena i procjenjuju vjerojatne reakcije potrošača na takvo povećanje. Utvrđivanje tržišta usmjerava se na cijene iz operativnih i praktičnih razloga, ili, točnije, na zamjenu ponude što proizlazi iz malih, trajnih promjena u relativnim cijenama. Taj koncept može pružiti jasne naznake u vezi s dokaza važnih u utvrđivanju tržišta. 16. Koncepcijski, taj pristup znači da će, polazeći od vrste proizvoda koje određeni poduzetnici prodaju i od područja u kojem ih prodaju, dodatni proizvodi i područja biti pridodani ili isključeni iz definicije tržišta ovisno o tome utječe li ili ograničava konkurencija tih drugih proizvoda i područja u dovoljnoj mjeri cjenovnu politiku proizvoda dotičnih stranaka u kratkom roku. 17. Pitanje na koje valja odgovoriti jest bi li se kupci stranaka prebacili na lako dostupne zamjenske proizvode ili na dobavljače locirane negdje drugdje reagirajući na hipotetički malo (u rasponu od 5 do 10 %), ali trajno povećanje relativne cijene proizvoda u analiziranim područjima. Ako bi zamjena bila dovoljna da povećanje cijene učini neisplativim zbog posljedičnog gubitka prodaje, tada se dodatni zamjenski proizvodi i područja uključuju u mjerodavno tržište. To bi se odigravalo sve dok skup proizvoda i zemljopisnih područja ne postane takvim da bi mala, trajna povećanja relativnih cijena postala isplativima. Ista je analiza primjenjiva u slučajevima koncentracije kupovne moći, kad bi dobavljač bio polazište, a takav cjenovni test poslužio za identifikaciju alternativnih načina distribucije ili prodajnih mjesta za proizvode dobavljača. Pri primjeni tih načela valja s posebnom pozornošću uzeti u obzir izvjesne specifične situacije opisane u stavcima 56. i 58. 18. Praktični primjer tog testa može se dati njegovom primjenom na koncentraciju, primjerice, punionica bezalkoholnih pića. U takvom bi slučaju trebalo ispitati pripadaju li različite arome bezalkoholnih pića istom tržištu. U praksi, temeljno je pitanje bi li se potrošači arome A prebacili na druge arome u slučaju trajnog povećanja cijene arome A od 5 % do 10 %. Ako bi se dovoljan broj potrošača prebacio, recimo, na aromu B, i to u mjeri koja bi povećanje cijene arome A učinila neisplativim zbog posljedičnog gubitka prodaje, onda bi tržište obuhvaćalo barem obje arome, A i B. Uz to, postupak bi se morao proširiti i na druge raspoložive arome dok se ne identificira skup proizvoda kod kojih povećanje cijene ne bi izazvalo dovoljnu zamjenu u potražnji. 19. Općenito, a posebno u analizi koncentracija, cijena koja se uzima u obzir je prevladavajuća tržišna cijena. To ne mora biti slučaj ako je prevladavajuća tržišna cijena utvrđena u nedostatku dovoljne konkurencije. Osobito u slučaju ispitivanja zloporabe vladajućeg položaja uzimat će se u obzir činjenica da je prevladavajuća cijena možda već znatno povećana. Zamjena ponude 20. Zamjenjivost ponude može se također uzeti u obzir pri utvrđivanju tržišta u situacijama u kojima su po djelotvornosti i neposrednosti njezine posljedice istovrsne onima pri zamjeni potražnje. To znači da dobavljači mogu prebaciti proizvodnju na odgovarajuće proizvode i u kratkom ih roku plasirati na tržište (4) bez izlaganja većim dodatnim troškovima ili rizicima kao reakcija na male i trajne promjene relativnih cijena. Kad se ti uvjeti ispune, dodatna proizvodnja koja se plasira na tržište imat će stegovni učinak na konkurentsko ponašanje dotičnih poduzetnika. Takav je učinak po djelotvornosti i neposrednosti jednak učinku zamjene potražnje. 21. Takve situacije obično nastaju kada tržišni plasmani poduzetnika obuhvaćaju širok raspon kvaliteta ili klasa istog proizvoda; čak ako, za određenog krajnjeg kupca ili skupinu kupaca, različite kvalitete nisu zamjenjive, različite kvalitete svrstat će se u tržište jednog proizvoda, uz pretpostavku da većina dobavljača može ponuditi i prodavati različite kvalitete odmah i bez značajnijih povećanja gore opisanih troškova. U takvim slučajevima, mjerodavno tržište u proizvodnom smislu obuhvatit će sve proizvode koji su zamjenjivi u potražnji i ponudi, a tekući prihodi od prodaje tih proizvoda skupa će dati ukupnu vrijednost ili opseg tržišta. Po istoj se logici mogu svrstavati i različita zemljopisna područja. 22. Kao praktični primjer pristupa zamjenjivosti ponude pri utvrđivanju tržišta u proizvodnom smislu može poslužiti slučaj papira. Papir se obično isporučuje u različitom rasponu kvaliteta, od standardnog pisaćeg papira do visokokvalitetnog papira kakav se koristi, primjerice, za tiskanje knjiga s područja umjetnosti. Sa stajališta potražnje različite kvalitete papira ne mogu se koristiti za bilo kakvu namjenu, primjerice, knjiga s područja umjetnosti ili neka visokokvalitetna publikacija ne može se tiskati na papiru niže kvalitete. Međutim, tvornice papira spremne su proizvoditi različite kvalitete, te se proizvodnja može u kratkom roku prilagoditi uz neznatne troškove. Ako dakle nema osobitih teškoća u distribuciji, proizvođači papira u stanju su konkurirati za narudžbe različitih kvaliteta, posebno ako se narudžbe upute dovoljno pravodobno kako bi se izvršile potrebne preinake proizvodnih planova. U takvim okolnostima Komisija ne bi definirala posebno tržište za svaku kvalitetu papira i njegovu namjenu. Različite kvalitete papira uključene su u mjerodavno tržište, a njihova se prodaja dodaje u procjenu ukupne tržišne vrijednosti i obujma. 23. Ako bi zamjenjivost ponude iziskivala značajnu prilagodbu postojeće materijalne i nematerijalne imovine, dodatna ulaganja, strateške odluke ili zastoje, ona se neće razmatrati u fazi utvrđivanja tržišta. Primjeri u kojima zamjena ponude nije potaknula Komisiju da poveća tržište mogu se naći u području proizvoda široke potrošnje, posebno pića određenih marki. Premda punionice pića mogu u načelu puniti u boce različita pića, to iziskuje dodatne troškove i vrijeme od narudžbe do isporuke (za oglašavanje, ispitivanje i distribuciju proizvoda) prije stvarne prodaje proizvoda. U takvim se slučajevima učinci zamjenjivosti ponude i drugi oblici potencijalne konkurencije trebaju ispitati u kasnijoj fazi. Potencijalna konkurencija 24. Treći izvor ograničavanja tržišnog natjecanja, potencijalna konkurencija, ne uzima se u obzir pri utvrđivanju tržišta jer uvjeti pod kojima će potencijalna konkurencija stvarno predstavljati djelotvorno ograničenje tržišnog natjecanja ovise o analizi specifičnih čimbenika i okolnosti vezanih za uvjete ulaska na tržište. Ta se analiza prema potrebi obavlja tek u nekoj idućoj fazi, uglavnom nakon što je već ustanovljen položaj poduzetnika uključenih u mjerodavno tržište i kada takav položaj izaziva zabrinutost sa stajališta tržišnog natjecanja. III. DOKAZI TEMELJEM KOJIH SE UTVRĐUJU MJERODAVNA TRŽIŠTA Postupak utvrđivanja mjerodavnog tržišta u praksi Proizvodna dimenzija 25. Postoji niz dokaza koji omogućuju ocjenu razmjera zamjene. U pojedinačnim slučajevima određene vrste dokaza bit će odlučujuće, što će u velikoj mjeri ovisiti o značajkama i posebnosti industrije i proizvoda ili usluga koji se ispituju. Ista vrsta dokaza može biti potpuno nevažna u drugim slučajevima. U većini slučajeva odluka će se morati temeljiti na razmatranju niza kriterija i različitih pojedinačnih dokaza. Komisija primjenjuje otvoreni pristup iskustvenim dokazima radi učinkovitog korištenja svih raspoloživih podataka koji bi mogli biti važni u pojedinačnim slučajevima. Komisija ne slijedi krutu hijerarhiju različitih izvora podataka ili vrsta dokaza. 26. Postupak utvrđivanja mjerodavnih tržišta može se sažeti kako slijedi: na temelju raspoloživih preliminarnih podataka ili podataka koje su dostavili uključeni poduzetnici Komisija će obično biti u stanju u općim crtama utvrditi moguća mjerodavna tržišta unutar kojih, primjerice, valja ocijeniti neku koncentraciju ili ograničenje tržišnog natjecanja. Općenito, i radi praktičnosti pri obradi pojedinačnih slučajeva, pitanje će se obično svoditi na donošenje odluke o nekoliko alternativno mogućih mjerodavnih tržišta. Primjerice, kad je riječ o tržištu proizvoda, pitanje će se često svoditi na to da se utvrdi pripadaju li proizvod A i proizvod B istom tržištu proizvoda. Često je slučaj da bi uključivanje proizvoda B bilo dovoljno za uklanjanje svih dvojbi oko tržišnog natjecanja. 27. U takvim slučajevima nije potrebno razmatrati uključuje li tržište dodatne proizvode niti donijeti konačan zaključak o preciznom utvrđenju tržišta u proizvodnom smislu. Ako u okviru mogućih alternativnih definicija tržišta predmetna transakcija ne budi sumnje s aspekta tržišnog natjecanja, pitanje utvrđivanja tržišta ostavit će se otvorenim, što će smanjiti opterećenje poduzetnika u smislu dostave podataka. Zemljopisna dimenzija 28. Pristup Komisije utvrđivanju tržišta u zemljopisnom smislu može se sažeti kako slijedi: zauzet će preliminarno stajalište o opsegu tržišta u zemljopisnom smislu na temelju općih pokazatelja o raspodjeli tržišnog udjela među strankama i njihovim konkurentima, kao i preliminarne analize cjenovne politike i cjenovnih razlika na nacionalnoj razini i na razini Zajednice ili prostora EGP-a. Taj se početni stav u osnovi koristi kao radna hipoteza kako bi se ispitivanje Komisije usmjerilo na nalaženje preciznog utvrđenja tržišta u zemljopisnom smislu. 29. Valja istražiti razloge što stoje iza svake određene strukture cijena i tržišnih udjela. Poduzetnici mogu imati visoke tržišne udjele na svojim domaćim tržištima samo zahvaljujući dobrom položaju na tržištu u prošlosti, i, obratno, ujednačena prisutnost poduzetnika diljem EGP-a može biti u skladu s nacionalnim ili regionalnim tržištima u zemljopisnom smislu. Početna radna hipoteza provjerit će se, dakle, analizom značajki potražnje (važnost nacionalnih ili lokalnih sklonosti, postojećih kupovnih navika potrošača, diferencijacije proizvoda/marki, ostalih čimbenika) kako bi se utvrdilo tvore li doista poduzetnici u različitim područjima stvaran alternativni izvor ponude za potrošače. Teoretski eksperiment i u ovom se slučaju temelji na zamjeni koja proizlazi iz promjene relativnih cijena, pa opet valja odgovoriti na pitanje bi li klijenti stranaka svoje narudžbe u kratkom roku i uz neznatan trošak preusmjerili na poduzetnike smještene negdje drugdje. 30. Prema potrebi izvršit će se dodatna provjera čimbenika ponude kako bi se osiguralo da se poduzetnici iz drugih područja ne suoče s preprekama u širenju prodaje pod konkurentskim uvjetima na cijelom zemljopisnom tržištu. Ta će analiza obuhvatiti ispitivanje uvjeta za lokalnu prisutnost radi prodaje u tom području, uvjeta pristupa distribucijskim kanalima, troškova povezanih s uspostavom distribucijske mreže te prisutnosti regulatornih prepreka što proistječu iz javnih nabava, regulacije cijena, kvota i tarifa koje ograničavaju trgovinu ili proizvodnju, tehničkih standarda, monopola, slobode nastana, zahtjeva za izdavanje službenih dozvola, propisa o ambalaži itd. Ukratko, Komisija će utvrditi moguće smetnje i prepreke koje izdvajaju poduzetnike smještene u nekom području od konkurentskog pritiska poduzetnika smještenih izvan tog područja kako bi se utvrdio točan stupanj međusobnog tržišnog prožimanja na nacionalnoj, europskoj ili globalnoj razini. 31. Stvarna struktura i odvijanje trgovinskih tokova nudi korisne dopunske pokazatelje o gospodarskom značenju svakog gore spomenutog čimbenika ponude i potražnje te razmjere u kojima mogu predstavljati stvarne prepreke kojima se tvore različita tržišta u zemljopisnom smislu. Analiza trgovinskih tokova uglavnom će se baviti pitanjem prijevoznih troškova i razmjera u kojem oni mogu ometati trgovinu među različitim područjima, uz vođenje računa o lokaciji pogona, troškovima proizvodnje i relativnim razinama cijena. Tržišna integracija u Zajednici 32. Naposljetku, pri utvrđivanju tržišta u zemljopisnom smislu Komisija također uzima u obzir kontinuirani proces tržišne integracije, posebno u Zajednici, a posebno kad je riječ o koncentracijama i strukturnim zajedničkim pothvatima. Mjere koje su donesene i provedene prema programu unutarnjeg tržišta radi uklanjanja trgovačkih prepreka i daljnjeg integracije tržišta Zajednice ne mogu se zanemariti kad se ocjenjuju učinci koncentracija ili strukturnog zajedničkog pothvata na tržišno natjecanje. Situacija u kojoj su nacionalna tržišta na umjetan način međusobno izolirana zbog postojanja zakonodavnih prepreka koje su sada uklonjene, uglavnom će biti razlogom opreznosti u ocjeni dosadašnjih dokaza vezanih uz cijene, tržišne udjele ili strukturu trgovine. Proces tržišne integracije koji bi kratkoročno doveo do širih tržišta u zemljopisnom smislu može se, dakle, uzeti u obzir pri utvrđivanju tržišta u zemljopisnom smislu radi ocjene koncentracija i zajedničkih pothvata. Postupak prikupljanja dokaza 33. Kada se precizno utvrđivanje tržišta smatra potrebnim, Komisija često kontaktira glavne potrošače i glavne poduzetnike iz dotične industrijske grane kako bi saznala njihova stajališta o granicama tržišta u proizvodnom i zemljopisnom smislu i pribavila činjenične dokaze potrebne za donošenje zaključka. Komisija također može stupiti u vezu s odgovarajućim strukovnim udrugama i poduzetnicima koji posluju na uzlaznim („uzvodnim”) tržištima kako bi mogla definirati, u mjeri u kojoj je to potrebno, zasebna tržišta u proizvodnom i zemljopisnom smislu, za različite razine proizvodnje ili distribucije dotičnih proizvoda odnosno usluga. Ona također može zatražiti dodatne podatke o uključenim trgovačkim društvima. 34. Ako je to primjereno, Komisija će pismeno zatražiti podatke od gore spomenutih sudionika na tržištu. Ti će zahtjevi obično sadržavati pitanja o stajalištima poduzetnika o reakcijama na hipotetička povećanja cijena te o njihovom mišljenju o granicama mjerodavnog tržišta. Također će tražiti pružanje činjeničnih podataka koje Komisija drži nužnima za donošenje zaključka o opsegu mjerodavnog tržišta. Komisija također može razgovarati s direktorima marketinga ili drugim čelnicima tih poduzetnika radi stjecanja boljeg uvida u način pregovaranja između dobavljača i kupaca i boljeg razumijevanja pitanja vezanih uz utvrđivanje mjerodavnog tržišta. Ako je to primjereno, može posjetiti ili obaviti očevid u prostorijama stranaka, njihovih kupaca i/ili konkurenata kako bi se temeljitije upoznala s načinom proizvodnje i prodaje proizvoda. 35. Vrste dokaza važnih za donošenje zaključka o tržištu u proizvodnom smislu mogu se klasificirati kako slijedi: Dokazi na temelju kojih se utvrđuje tržište — proizvodna dimenzija 36. Analiza značajki proizvoda i njegovog načina uporabe omogućuje Komisiji da, kao prvi korak, ograniči područje ispitivanja mogućih zamjena. Međutim, značajke proizvoda i način uporabe nisu dostatni da bi se pokazalo jesu li na strani potražnje dva proizvoda međusobno zamjenjiva. Funkcionalna međuzamjenjivost ili sličnost obilježja ne moraju sami po sebi pružati dovoljno kriterija jer se način reagiranja potrošača na promjene relativnih cijena može odrediti i pomoću drugih čimbenika. Primjerice, mogu postojati različita tržišna ograničenja na tržištu originalne opreme za autodijelove i rezervne dijelove, što može rezultirati odvojenim razgraničenjem dvaju mjerodavnih tržišta. Obratno, razlike u obilježjima proizvoda po sebi nisu dovoljne da isključe zamjenjivost potražnje jer će to uvelike ovisiti o tome kako potrošači vrednuju različita obilježja. 37. Vrste dokaza koje Komisija drži važnima za ocjenu zamjenjivosti dvaju proizvoda na strani potražnje mogu se klasificirati kako slijedi: 38. Dokazi o zamjeni u nedavnoj prošlosti. U određenim slučajevima moguće je analizirati podatke koji se odnose na nedavne prošle događaje ili poremećaje na tržištu koji pružaju stvarne primjere zamjene između dvaju proizvoda. Kada su raspoloživi, takvi će podaci u pravilu biti ključni za definiranje tržišta. Ako je u prošlosti bilo promjena u relativnim cijenama (a sve drugo ostalo isto), reakcije u vezi s traženim količinama bit će odlučujuće u utvrđivanju zamjenjivosti. Prijašnji plasmani novih proizvoda na tržište također mogu pružiti korisne podatke kada je moguće precizno analizirati kojim se proizvodima smanjila prodaja u korist novog proizvoda. 39. Postoji niz kvantitativnih testova koji su posebno osmišljeni u svrhu razgraničenja tržišta. Ti se testovi sastoje od različitih ekonometrijskih i statističkih metoda procjene elastičnosti i križnih cjenovnih elastičnosti (5) vezanih uz potražnju za nekim proizvodom, testova temeljenih na sličnosti kretanja cijena tijekom vremena te analiza uzročnosti između cjenovnih serija i sličnosti u razinama cijena i/ili njihovoj konvergenciji. Komisija uzima u obzir raspoložive kvantitativne dokaze koji mogu proći strogu provjeru radi utvrđivanja kako se zamjena odvijala u prošlosti. 40. Mišljenja kupaca i konkurenata. Komisija često kontaktira glavne kupce i konkurente poduzetnika koji su predmet njezinog ispitivanja, kako bi saznala njihova gledišta o granicama tržišta u proizvodnom smislu te prikupila veći dio činjenica potrebnih za donošenje zaključka o opsegu tržišta. Obrazloženi odgovori kupaca i konkurenata o tome što bi se dogodilo ako bi se relativne cijene potencijalnih proizvoda u potencijalnom zemljopisnom području povećale u nekom malom iznosu (primjerice, za 5 % do 10 %) uzimaju se u obzir ako ih u dovoljnoj mjeri potkrepljuju činjenični dokazi. 41. Sklonosti potrošača. U slučaju robe široke potrošnje, Komisija može naići na teškoće u prikupljanju izravnih gledišta krajnjih potrošača o zamjenskim proizvodima. Marketinške studije koje su poduzetnici naručivali u prošlosti i koje poduzetnici koriste pri odlučivanju o cijenama svojih proizvoda i/ili prodajnim akcijama mogu Komisiji pružiti korisne podatke za precizno razgraničenje mjerodavnog tržišta. Ankete provedene među potrošačima o uporabnim navikama i stavovima, podaci o kupovnim navikama potrošača, mišljenja trgovaca na malo i, općenito, studije ispitivanja tržišta koje dostavljaju stranke i njihovi konkurenti uzimaju se u obzir kako bi se utvrdilo smatra li ekonomski značajan dio potrošača dva proizvoda zamjenjivima, uzimajući također u obzir važnost marke dotičnih proizvoda. Metodologija korištena u ad hoc anketiranjima potrošača koja su poduzetnici ili njihovi konkurenti provodili za potrebe postupka koncentracije ili postupka prema Uredbi br. 17 u pravilu će se ispitati s krajnjom pozornošću. Za razliku od već postojećih studija, one se ne izrađuju u uobičajenom tijeku poslovanja radi donošenja poslovnih odluka. 42. Prepreke i troškovi vezani za prelazak potražnje na moguće zamjenske proizvode. Postoji niz prepreka i troškova koji mogu spriječiti Komisiju da dva na prvi pogled zamjenska proizvoda na strani potražnje tretira kao da pripadaju jednom jedinom tržištu u proizvodnom smislu. Nije moguće dati iscrpan popis svih mogućih prepreka zamjenjivanju ili pak svih troškova prebacivanja. Te smetnje ili prepreke imaju najrazličitija izvorišta te se u svojim odlukama Komisija suočavala s regulatornim preprekama ili drugim oblicima državne intervencije, ograničenjima nastalima na silaznim tržištima, s potrebom izlaganja specifičnim kapitalnim ulaganjima ili gubicima u tekućoj proizvodnji radi prebacivanja na alternativne proizvodne ulaze, s lokacijom kupaca, specifičnim ulaganjima u proizvodni proces, ulaganjem u obrazovanje i ljudske resurse, troškovima zamjene strojeva ili drugim ulaganjima, nesigurnošću u vezi s kvalitetom i ugledom nepoznatih dobavljača i dr. 43. Različite kategorije kupaca i cjenovna diskriminacija. Opseg tržišta u proizvodnom smislu može se suziti zbog prisutnosti posebnih skupina kupaca. Posebna skupina kupaca određenog proizvoda može tvoriti neko uže, posebno tržište kada bi se takva skupina podvrgnula cjenovnoj diskriminaciji. Do toga obično dolazi kad se ispune dva uvjeta: (a) moguće je jasno definirati skupinu kojoj pripada pojedinačni kupac u trenutku kada mu se prodaju određeni proizvodi; i (b) trgovina među kupcima ili arbitraža trećih ne bi trebala biti izvediva. Dokazi na temelju kojih se utvrđuje tržište — zemljopisna dimenzija 44. Vrste dokaza koje Komisija smatra važnim za donošenje zaključka o tržištu u zemljopisnom smislu mogu se klasificirati kako slijedi: 45. Dosadašnji dokazi o preusmjeravanju narudžbi u druga područja. U određenim slučajevima na raspolaganju mogu biti podaci o promjenama cijena u različitim područjima i posljedičnim reakcijama kupaca. Općenito, isti kvantitativni testovi korišteni za utvrđivanje tržišta u proizvodnom smislu mogu se koristiti pri utvrđivanju tržišta u zemljopisnom smislu, imajući na umu da bi međunarodne usporedbe cijena mogle biti složenije zbog određenog broja čimbenika poput tečajnih kretanja, oporezivanja i diferencijacije proizvoda. 46. Osnovne značajke potražnje. Sama priroda potražnje za određenim proizvodom može odrediti opseg tržišta u zemljopisnom smislu. Čimbenici, kao što su nacionalne sklonosti ili sklonosti prema nacionalnim robnim markama, jezik, kultura i način života te potreba za lokalnom prisutnošću, vrlo će vjerojatno odrediti granice zemljopisnog obuhvata tržišnog natjecanja. 47. Mišljenja kupaca i konkurenata. Ako je to primjereno, Komisija će u svojim ispitivanjima kontaktirati glavne kupce i konkurente stranaka kako bi prikupila njihova gledišta o granicama tržišta u zemljopisnom smislu, kao i najveći dio činjeničnih dokaza potrebnih za donošenje zaključka o opsegu tržišta, ako ih u dovoljnoj mjeri podupiru činjenični dokazi. 48. Trenutan zemljopisni raspored kupnji. Ispitivanje trenutačnog zemljopisnog rasporeda kupnji kupaca pruža korisne podatke o mogućem opsegu tržišta u zemljopisnom smislu. Kada kupci pod sličnim uvjetima kupuju od poduzetnika smještenih bilo gdje u Zajednici ili EGP-u, ili vrše nabavu putem natječajnih postupaka u kojima poduzetnici s bilo kojeg prostora Zajednice ili EGP-a podnose ponude, tržištem u zemljopisnom smislu obično će se smatrati cijelo područje Zajednice. 49. Trgovinski tokovi/struktura isporuka. Kada je broj kupaca tako velik da preko njih nije moguće steći jasnu sliku o zemljopisnom rasporedu kupnji, alternativno se mogu koristiti podaci o trgovinski tokovima, pod uvjetom da trgovinski statistički podaci sadržavaju dovoljno pojedinosti o određenim proizvodima. Trgovinski tokovi i, ponajprije, logika trgovinskih tokova pružaju koristan uvid i podatke za utvrđivanje opsega tržišta u zemljopisnom smislu, ali sami po sebi nisu odlučujući. 50. Prepreke i troškovi prebacivanja povezani s preusmjeravanjem narudžbi na poduzetnike smještene u drugim područjima. Nepostojanje prekograničnih kupnji ili trgovinskih tokova, primjerice, ne mora nužno značiti da je tržište pretežno nacionalno. Ipak, prepreke koje izoliraju nacionalno tržište moraju se utvrditi prije donošenja zaključka kako je u takvu slučaju mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu nacionalnog karaktera. Možda je za kupca najizrazitija prepreka pri preusmjeravanju njegovih narudžbi na druga područja posljedica prijevoznih troškova i prijevoznih ograničenja koja proizlaze iz zakonodavstva ili prirodi određenih proizvoda. Utjecaj troškova prijevoza obično ograničava opseg tržišta u zemljopisnom smislu za glomazne proizvode male vrijednosti, imajući na umu da se nepovoljni aspekt prijevoznih troškova može kompenzirati komparativnom prednošću drugih troškovnih stavki (troškova rada ili sirovina). Pristup distribuciji u danom području, regulatorne prepreke koje još uvijek postoje u nekim sektorima, kvote i carinske tarife također mogu tvoriti prepreke koje izoliraju neko zemljopisno područje od konkurentskog pritiska poduzetnika smještenih izvan tog područja. Značajni troškovi povezani s prebacivanjem na nabavu od poduzetnika smještenih u drugim zemljama čine dodatne izvore takvih prepreka. 51. Na temelju prikupljenih dokaza Komisija će potom utvrditi tržište u zemljopisnom smislu u mogućem rasponu od lokalne do globalne dimenzije; u dosadašnjim odlukama Komisije ima primjera i lokalnih i globalnih tržišta. 52. U prethodnim stavcima opisuju se različiti čimbenici koji mogu biti značajni za utvrđivanje tržišta. To ne znači da će u svakom pojedinačnom slučaju biti nužno prikupiti podatke i ocijeniti svaki od tih čimbenika. U praksi će često podaci dobiveni od podskupova tih čimbenika biti dovoljni za donošenje zaključka, što je razvidno iz dosadašnjih odluka Komisije. IV. IZRAČUN TRŽIŠNOG UDJELA 53. Utvrđivanje mjerodavnog tržišta u njegovoj proizvodnoj i zemljopisnoj dimenziji omogućuje utvrđivanje dobavljača i kupaca/potrošača koji su aktivni na tom tržištu. Na toj osnovi ukupna veličina tržišta i tržišni udjeli svakog dobavljača mogu se izračunati na temelju njihove prodaje određenih proizvoda u određenom području. U praksi se često ukupna veličina tržišta i tržišnih udjela može dobiti iz tržišnih izvora, tj. procjena poduzetnika, studija naručenih od savjetnika i/ili poslovnih udruga određene industrijske grane. Kada to nije slučaj, ili kada raspoložive procjene nisu pouzdane, Komisija obično traži od svakog dobavljača s mjerodavnog tržišta da dostavi vlastite podatke o prodaji kako bi se izračunala ukupna veličina tržišta i tržišnih udjela. 54. Dok je u većini slučajeva prodaja temelj za izračun tržišnog udjela, postoje, međutim, i drugi pokazatelji koji, ovisno o konkretnim proizvodima ili dotičnoj industriji, mogu pružiti korisne podatke kao što su, prije svega, kapacitet, broj sudionika na tržištima ponude, jedinice flote kao u slučaju zračnih kompanija ili zalihe koje se drže u sektorima poput rudarstva. 55. Praktično je pravilo da i prodaja na veliko i prodaja na malo pružaju korisne podatke. U slučajevima diferenciranih proizvoda prihodi od prodaje na malo i pripadajući im tržišni udjel obično će se smatrati da bolje odražavaju relativan položaj i snagu svakog dobavljača. V. DODATNA RAZMATRANJA 56. Gore navedena načela u nekim se područjima moraju pomnjivo provoditi. To je slučaj kad se razmatraju primarna i sekundarna tržišta, posebno kad u određenom trenutku valja analizirati ponašanje poduzetnika u skladu s člankom 86. Metoda definiranja tržišta u tim slučajevima ista je, tj. sastoji se u procjeni reakcija kupaca na promjene relativnih cijena na temelju njihovih kupovnih odluka, ali s time da se također uzmu u obzir ograničenja zamjene proizvoda zbog uvjeta na povezanim tržištima. Do uže se definicije tržišta sekundarnih proizvoda, primjerice rezervnih dijelova, može doći kada je važna kompatibilnost s primarnim proizvodom. Problemi nalaženja kompatibilnih sekundarnih proizvoda uz postojanje visokih cijena i dugog vijeka trajanja primarnih proizvoda mogu učiniti isplativima relativna povećanja cijena sekundarnih proizvoda. Do različitog se utvrđivanja tržišta može doći ako su moguće značajne zamjene između sekundarnih proizvoda ili ako obilježja primarnih proizvoda učine mogućima brze i izravne reakcije potrošača na relativna povećanja cijena sekundarnih proizvoda. 57. U nekim slučajevima postojanje lanaca zamjene može dovesti do utvrđivanja mjerodavnog tržišta na kojem proizvodi ili područja na krajnjim točkama tržišta nisu izravno zamjenjivi. Kao primjer može poslužiti zemljopisna dimenzija proizvoda sa znatnim prijevoznim troškovima. U takvim slučajevima isporuke iz neke tvornice ograničene su zbog prijevoznih troškova na određeno područje oko tvornice. U načelu takvo bi područje moglo tvoriti mjerodavno tržište u zemljopisnom smislu. Međutim, ako je raspoređenost tvornica takva da postoje znatna preklapanja između područja oko različitih tvornica, moguće je da određivanje cijena tih proizvoda bude ograničeno učinkom lančane zamjene i dovede do utvrđivanja nekog šireg tržišta u zemljopisnom smislu. Ista logika može vrijediti ako je na strani potražnje proizvod B zamjena za proizvode A i C. Čak i ako proizvodi A i C nisu izravne zamjene na strani potražnje, mogu se naći na istome mjerodavnom tržištu u proizvodnom smislu jer njihove cijene mogu biti ograničene zamjenom u korist proizvoda B. 58. S praktičnog stajališta koncept lanaca zamjene mora biti potkrijepljen stvarnim dokazima, primjerice onima vezanima uz međuovisnost cijene na krajnjim točkama lanaca zamjene, kako bi se u pojedinačnom slučaju došlo do proširenja mjerodavnog tržišta. Razine cijena na krajnjim točkama lanca također bi morale biti istog reda veličine. (1)  U središtu ocjene predmeta državne potpore jest primatelj potpore i dotična industrija/sektor, a ne utvrđivanje ograničenja tržišnog natjecanja s kojima se suočava primatelj potpore. Kada se u pojedinačnom slučaju postavi pitanje tržišne snage, a time i mjerodavnog tržišta, elementi ovdje opisanog pristupa mogu poslužiti kao osnova za ocjenu u predmetima državne potpore. (2)  Za potrebe ove Obavijesti, uključeni poduzetnici bit će, u slučaju koncentracije, sudionici te koncentracije; pri istražnim radnjama u smislu članka 86. Ugovora, poduzetnik koji je predmet istrage ili podnositelji inicijative; za istražne radnje u smislu članka 85. , stranke sporazuma. (3)  Definicija koju je dao Sud u presudi od 13. veljače 1979. godine u predmetu 85/76, Hoffman-La Roche [1979] ECR 461, koja je potvrđena u kasnijim sudskim odlukama. (4)  Riječ je o razdoblju koje ne povlači za sobom znatnu prilagodbu postojeće materijalne i nematerijalne imovine (vidjeti stavak 23. ). (5)  Vlastita cjenovna elastičnost potražnje za proizvodom X mjera je razine reakcije potražnje za proizvodom X na postotnu promjenu njegove vlastite cijene. Križna cjenovna elastičnost između proizvoda X i Y jest razina reakcije potražnje za proizvodom X na postotnu promjenu cijene proizvoda Y


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 2442/97 DER KOMMISSION vom 9. Dezember 1997 zur Festsetzung der in den Sektoren Geflügelfleisch und Eier sowie für Eieralbumin geltenden repräsentativen Einfuhrpreise und Zusatzzölle sowie zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1484/95

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
poultrymeat
representative price
third country


title: 98/65/EC: Commission Decision of 9 December 1997 on financial contributions from the Community for the eradication of Newcastle disease in Denmark (Only the Danish text is authentic)

eurovoc_concepts:
Denmark
EU aid
EU financing
animal disease
poultry
slaughter of animals

text: L 16/48 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 COMMISSION DECISION of 9 December 1997 on financial contributions from the Community for the eradication of Newcastle disease in Denmark (Only the Danish text is authentic) (98/65/EC) THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES, 1996. The financial contribution from the Community shall be: — 50 % of the costs in compensating the owner for the slaughter, destruction of poultry and poultry products as appropriate, incurred by Denmark — 50 % of the costs incurred by Denmark for the cleaning and disinfection of holdings and equipment, — 50 % of the costs in compensating the owner for the destruction of contaminated contaminated equipment. incurred by Denmark feedingstuffs and Article 2 The Community financial contribution shall be granted after the supporting documents have been submitted and unter the condition that Community veterinary legislation has been respected. Article 3 Denmark shall the supporting documents referred to in Article 2 not later than six months after the notification of this Decision. forward Article 4 This Decision is addressed to the Kingdom of Denmark. Done at Brussels, 9 December 1997. For the Commission Franz FISCHLER Member of the Commission Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Decision 90/424/EEC of 26 June 1990 on expenditure in the veterinary field (1), as last amended by Decision 94/370/EC (2) and in particular Articles 3 (3) and 4 (2) thereof, Whereas outbreaks of Newcastle disease occurred in Denmark in 1996; whereas the appearance of this disease is a serious danger to the Community’s poultry and, in order to help eradicate the disease as rapidly as possible, the Community has the possibility of compensating for the losses suffered; Whereas, as soon as the presence of Newcastle disease was officially confirmed the authorities took appropriate measures which included the measures as listed in Article 3 (2) of Decision 90/424/EEC; whereas such measures were notified by the Danish authorities; Whereas assistance have been met; the conditions for Community financial Whereas the measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Veterinary Committee, HAS ADOPTED THIS DECISION: Article 1 Denmark may obtain Community financial assistance for outbreaks of Newcastle disease which occurred during (1) OJ No L 224, 18. 8. 1990, p. 19. (2) OJ No L 168, 2. 7. 1994, p. 31


title: 98/64/CE: Decisão da Comissão de 9 de Dezembro de 1997 relativa a uma contribuição financeira da Comunidade para o melhoramento do programa de controlo da febre aftosa na Turquia

eurovoc_concepts:
EU aid
EU financing
Türkiye
disease prevention
foot-and-mouth disease
health legislation

text: 21. 1. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 16/45 DECISÃO DA COMISSÃO de 9 de Dezembro de 1997 relativa a uma contribuição financeira da Comunidade para o melhoramento do programa de controlo da febre aftosa na Turquia (98/64/CE) A COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta a Decisão 90/424/CEE do Conselho, de 26 de Junho de 1990, relativa a determinadas despesas no domínio veterinário (1), com a última redacção que lhe foi dada pela Decisão 94/370/CE (2), e, nomeadamente, os seus artigos 12o. e 13o. , Considerando que foram comunicados focos de febre aftosa na região turca da Trácia em 1995 e 1996; Considerando que a febre aftosa é endémica na Anató- lia; Considerando que a presença de febre aftosa na Turquia constitui um grave perigo para o efectivo pecuário da Comunidade; Considerando que uma missão mandatada conjuntamente pela Comissão Europeia para o controlo da febre aftosa e pela União Europeia visitou a Turquia em Setembro de 1996; Considerando que, do relatório dessa missão, se conclui que deve ser dada prioridade ao controlo da circulação dos animais e ao melhoramento da limpeza e desinfecção dos veículos de transporte dos animais; Considerando que esse relatório dá também prioridade à vacinação geral obrigatória contra a febre aftosa na região turca da Trácia e ao estabelecimento de um sistema de identificação dos bovinos por meio de marcas auriculares; Considerando que a Turquia se comprometeu a vacinar animais susceptíveis mantidos na região turca da Trácia; que o programa de vacinação aplicado será acompanhado de um programa de sero-vigilância; no. 729/70 do Conselho, de 21 de Abril de 1970, relativo ao financiamento da política agrícola comum (3), com a última redacção que lhe foi dada pelo Regulamento (CE) no. 1287/95 (4); Considerando que as medidas previstas na presente deci- são estão em conformidade com o parecer do Comité Veterinário Permanente; ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO: Artigo 1o. 1. A fim de melhorar o programa de controlo da febre aftosa na Turquia, serão realizadas as acções referidas no anexo. Para a execução das acções referidas no no. 1, a 2. Comunidade contribuirá financeiramente com um máxi- mo de 230 000 ecus. A contribuição financeira referida no no. 2 será 3. atribuída às autoridades veterinárias oficiais da Turquia. Artigo 2o. A contribuição financeira da Comunidade será paga do seguinte modo: — 30 % como adiantamento a pedido da Turquia, — o restante na sequência da apresentação e aceitação de documentos técnicos e financeiros justificativos. Esses documentos devem ser apresentados à Comissão Europeia 14 meses, o mais tardar, após adopção da presente decisão. Artigo 3o. Considerando que foi acordado um plano de trabalho destinado a executar essas acções; Considerando que para fins de controlo, devem ser aplicáveis os artigos 8o. e 9o. do Regulamento (CEE) Além das acções mencionadas no no. 1 do artigo 1o. , 1. foi alcançado um acordo sobre a experimentação de uma vacina contra a febre aftosa produzida na Turquia. A Comissão Europeia organizará os procedimentos de expe- rimentação em cooperação com as autoridades turcas. (1) JO L 224 de 18. 8. 1990, p. 19. (2) JO L 168 de 2. 7. 1994, p. 31. (3) JO L 94 de 28. 4. 1970, p. 13. (4) JO L 125 de 8. 6. 1995, p. 1. L 16/46 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 21. 1. 98 A Turquia nomeará um coordenador para acom- 2. panhar a execução do programa. De três em três meses a Turquia enviará à Comissão 3. um relatório técnico sobre o andamento do programa. Artigo 5o. Os Estados-membros são os destinatários da presente decisão. Feito em Bruxelas, em 9 de Dezembro de 1997. Artigo 4o. São aplicáveis mutatis mutandis os artigos 8o. e 9o. do Regulamento (CEE) no. 729/70. Pela Comissão Franz FISCHLER Membro da Comissão 21. 1. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias L 16/47 ANEXO AJUDA DA COMUNIDADE EUROPEIA À TURQUIA PARA O MELHORAMENTO DO PROGRAMA DE CONTROLO DA FEBRE AFTOSA Acções Estimativa dos custos (em ecus) 1. Melhoramento dos postos rodoviários de inspecção Máximo 106 680 1. 1. Custos do melhoramento das infra-estruturas de dois postos rodoviários de inspecção em: — Sivas, — Malatya, incluindo as instalações destinadas ao pessoal e as instalações de trabalho e de quarentena 1. 2. Custos de aquisição de duas unidades móveis de desinfecção 2. Melhoramento dos postos de inspecção fronteiriços Máximo 44 680 2. 1. Custos do melhoramento das infra-estruturas de dois postos de inspecção fronteiriços em: — Özalp, — Habur, incluindo a instalação de um banho de desinfecção das rodas dos camiões 2. 2. Custos de aquisição de duas unidades móveis de desinfecção 3. Melhoramento dos mercados Máximo 50 100 3. 1. Custos de melhoramento das infra-estruturas dos mercados pecuários de: — Erzurum, — Gaziantep, — Erdine, incluindo a aquisição de: — equipamentos de desinfecção de camiões, — bomba hidráulica, — misturador de desinfectante 4. Estabelecimento de um sistema de identificação dos bovinos Máximo 26 000 4. 1. Custos de organização de um seminário, formação do pessoal e preparação de um sistema de identificação dos bovinos. Inclui as despesas de viagem e as ajudas de custo dos participantes e do consultor


title: Az EGT-Vegyesbizottság 89/97 határozata (1997. december 9.) az EGT-megállapodás II. mellékletének (műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról

eurovoc_concepts:
European Economic Area
agreement (EU)
agricultural product
foodstuff
labelling
organic farming

text: 56 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/3. kötet 21998D0709(06) L 193/44 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1998. 7. 9. AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG 89/97 HATÁROZATA (1997. december 9. ) az EGT-megállapodás II. mellékletének (műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG, tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 98. cikkére, mivel a Megállapodás II. mellékletét a 64/97 EGT-vegyesbizottsági határozat (1) módosította; mivel a mezőgazdasági termékek ökológiai termeléséről, valamint a mezőgazdasági termékeken és élelmi- szereken erre utaló jelölésekről szóló 2092/91/EGK tanácsi rendelet VI. melléklete tartalmának meghatáro- zásáról szóló 207/93/EGK rendelet 3. cikkének módosításáról, továbbá az 5. cikk (4) bekezdésében foglalt rendelkezések végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1997. február 26-i 345/97/EK bizottsági rendeletet (2) be kell építeni a Megállapodásba, A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT: 1. cikk A Megállapodás II. melléklete XII. fejezetének 54e. pontja (207/93/EGK tanácsi rendelet) a következő fran- cia bekezdéssel egészül ki: „, az alábbi módosításokkal: – 397 R 0345: A Bizottság 1997. február 26-i 345/97/EK rendelete (HL L 58. , 1997. 2. 27. , 38. o. ). ” A 345/97/EK bizottsági rendelet izlandi és norvég nyelvű szövegei, melyek e határozat megfelelő nyelvi változatának mellékletét képezik, hitelesek. 2. cikk Ez a határozat 1997. december 10-én lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekez- dése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz. 3. cikk Ezt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészí- tésében közzé kell tenni. 4. cikk Kelt Brüsszelben, 1997. december 9-én. az EGT-Vegyesbizottság részéről az elnök E. BULL (1) HL L 30. , 1998. 2. 5. , 35. o. (2) HL L 58. , 1997. 2. 27. , 38. o


title: Comunicación de la Comisión relativa a la definición de mercado de referencia a efectos de la normativa comunitaria en materia de competencia

formats: html pdfa1b print