title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
China
Russia
anti-dumping legislation
import policy
market economy

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Brvssel, 12. 12. 1997 KC. vl(97)677 lopull. 97/ 0368 (ACC) KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE ENTISTEN MUIDEN KUIN MARKKINATALOUSMAIDEN KOHTELUSTA POLKUMYYNTIMENETTELYISSÄ Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta (komission esittämä) PERUSTELUT Euroopan unionin nykyisessä polkumyyntiiainsäädännössä useat maat luokitellaan muiksi kuin markkinatalousmaiksi. Näiden maiden osalta normaaliarvon laskemista kotimaan kiinteiden hintatietojen perusteella pidetään mahdottomana valtion voimakkaan valvonnan ja merkittävien markkinatekijöiden puuttumisen aiheuttaman huomattavan vinouttavan vaikutuksen vuoksi. Tämän vuoksi on kehitetty vertailumaajärjestelmä, jossa muun kuin markkinatalousmaan normaaliarvo määritetään vertailukelpoisen kolmannen maan, joka on markkinatalousmaa, hintojen ja kustannusten perusteella. Markkinatalousmaiksi luetuissa maissa kyseistä ongelmaa ei ole, jolloin normaaliarvon määrittäminen on mahdollista kyseistä maata koskevien kotimaan taloudellisten tietojen perusteella. Muiden kuin markkinatalousmaiden erityiskohtelu polkumyyntisäännöksissä on peräisin 1950-luvulta ja näiden maiden asemaan liittyvä erityiskohtelu kodifioitiin EU:ssa vuonna 1979. Useiden muiksi kuin markkinatalousmaiksi luettujen maiden taloudelliset olosuhteet ovat kuitenkin sittemmin muuttuneet huomattavasti kommunismin väistyttyä Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä entisessä Neuvostoliitossa ja Kiinassa sekä muualla maailmassa tapahtuneiden mullistavien taloudellisten uudistusten vaikutuksesta. Osana KIE-maiden taloudellisten muutosten tunnustamista ja näiden maiden kehittymistä Euroopan unionin jäsenvaltioiksi KIE-maat on jo poistettu muiden kuin markkinatalousmaiden luettelosta ja niitä kohdellaan EU:n polkumyyntisäännöksissä markkinatalousmaina. EU:n polkumyyntiiainsäädännössä ei ole kuitenkaan toistaiseksi otettu huomioon taloudellisten uudistusten aiheuttamaa huomattavaa kehitystä Venäjällä ja Kiinassa. Tämän vuoksi yleisesti käytettävien hinnanlaskentamenetelmien soveltaminen kaikissa näitä maita koskevissa tutkimuksissa ei ole enää perusteltua, ja EU:n polkumyyntikäytäntöjä on taloudellisten perusteiden vuoksi oikeutettua mukauttaa nykyisiä olosuhteita vastaaviksi. Venäjä ja Kiina ovat EU. n kannalta erittäin tärkeitä kauppakumppaneita ja niiden potentiaaliset markkinat ovat tulevaisuudessa laajat. Näiden maiden ja yhteisön välinen kauppa on kasvanut nopeasti viimeisen vuosikymmenen aikana, ja niiden talouksien laajentuessa kasvu epäilemättä jatkuu. Polkumyyntisäännökset ovat luonnollisesti Ä°^ tasapainottaneet ratkaisevasti kauppasuhteita, silloin kun epäoikeudenmukaista hinnoittelua on esiintynyt. Huolimatta siitä, että polkumyyntitoimenpiteitä sovelletaan kuitenkin vain pieneen osaan kaupasta (esimerkiksi vuonna 1996 polkumyyntitoimenpiteitä sovellettiin vain yhteen prosenttiin kummankin maan tuonnista Euroopan unioniin), Venäjä ja Kiina ovat pitäneet EU. n polkumyynnin vastaista politiikkaa ja erityisesti asemaansa muuna kuin markkinatalousmaana poliittisesti erittäin olennaisina kysymyksinä. Tämän ehdotuksen tarkoituksena on Venäjän ja Kiinan taloudellisten olosuhteiden objektiivisen arvioinnin perusteella ottaa käyttöön EU:n polkumyynnin vastaista politiikkaa koskevia erityisiä mukautuksia heikentämättä kuitenkaan EU:n omia kaupan puolustuskeinoja. Ehdotuksessa annetaan tapauskohtaisesti liikkumavaraa erityisesti sellaisissa tapauksissa, joissa vallitsevat todennettavasti markkinatalousolosuhteet. Ehdotuksessa kumotaan myös Venäjän ja Kiinan asema muina kuin markkinatalousmaina ja otetaan käyttöön järjestelmällisempi lähestymistapa yksilöllisen kohtelun ja kilpailuedun laskemisessa. Ehdotetuilla muutoksilla tunnustetaan täten ne edistysaskeleet, joita Kiina ja Venäjä ovat tähän mennessä taloutensa muuttamisessa saavuttaneet. Niillä on myös tärkeä kannustava merkitys jatkuville ja laajeneville uudistuksille niissä venäläisissä ja kiinalaisissa yrityksissä, jotka eivät toimi vielä markkinatalousolosuhteissa sekä Venäjän ja Kiinan hallituksille uudistusten läpiviemisessä paikallistasolla. EU:n polkumyyntisäännökset yhdenmukaistetaan myös ehdotettujen muutosten avulla vastaamaan joidenkin tärkeimpien kauppakumppaneittemme (esimerkiksi Yhdysvallat, Australia ja Kanada) säädöksiä, joiden perusteella mainitut maat voivat mukauttaa polkumyynnin vastaiset toimenpiteet vastaamaan todellisia taloudellisia olosuhteita. Tässä tiedonannossa esitetään seuraavaa: • muihin kuin markkinatalousmaihin tällä hetkellä sovellettavan kohtelun tausta ja vaikutukset polkumyynnin vastaisissa menettelyissä, • Venäjän ja Kiinan talousuudistusten vaikutukset polkumyyntiin, • ehdotus nykyisen polkumyyntikäytännön muuttamiseksi. Ab TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE ENTISTEN MUIDEN KUIN MARKKINATALOUSMAIDEN KOHTELUSTA POLKUMYYNTIMENETTELYISSÄ A. Johdanto 1. EU:n polkumyyntiiainsäädännössä kolmannet maat luokitellaan markkinatalousmaiksi tai muiksi kuin markkinatalousmaiksi. EU:n muiksi kuin markkinatalousmaiksi lukemia maita ei ole lueteltu polkumyynnin perusasetuksessa, vaan tiettyjen kolmansien maiden tuontiin sovellettavasta yhteisestä menettelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 519/94' liitteessä. Muut kuin liitteessä mainitut maat luetaan markkinatalousmaiksi. Tärkein ero näiden kahden luokan välillä liittyy tapaan, jolla normaaliarvo (hinta, jolla viejät myyvät tavaroita kotimarkkinoillaan) sekä siis myös polkumyynnin olemassaolo määritellään polkumyyntitutkimusta varten. 2 Polkumyyntiä esiintyy silloin, kun tuottaja myy vientimarkkinoilla tavaroita normaaliarvoa alhaisemmilla hinnoilla eli hinnoilla, joilla tuottaja myy tuotetta kotimarkkinoillaan. Polkumyynnin vastaisessa menettelyssä markkinatalousmaan normaaliarvo määritetään yleensä viejämaan kotimaan hintojen perusteella. Mikäli kotimaan hinnat eivät vastaa normaaliarvoa esimerkiksi silloin, kun kotimaan myynti on riittämätöntä, normaaliarvo lasketaan viejämaan tuotantokustannusten perusteella. 3. Valtion voimakkaan valvonnan ja merkittävien markkinatekijöiden puuttumisen aiheuttamien vinouttavien vaikutusten vuoksi normaaliarvon laskemista kotimaan kiinteiden hintatietojen perusteella muiden kuin markkinatalousmaiden osalta pidetään mahdottomana. Tämän vuoksi polkumyyntiasetuksessa annetaan normaaliarvon laskemista koskevia erityissäädöksiä2, joita sovelletaan muiksi kuin markkinatalousmaiksi lueteltuihin maihin. Näiden säädösten mukaan 1 Muiksi kuin markkinatalousmaiksi luettavia maita ovat Albania, Armenia, Azerbaidzan, Valko-Venäjä, Kiinan kansantasavalta, Georgia, Kazakstan, Pohjois-Korea, Kirgisia, Moldova, Mongolia, Venäjä, Tadzikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan ja Vietnam. 2 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohta 1 AC normaaliarvo määritetään kotimaan hintojen ja kustannusten sijasta vastaavassa kolmannessa maassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävien hintojen tai kustannusten perusteella. Vertailumaan valinnassa yhteisön käytäntönä on valita markkinatalousmaa, jossa hinnat ja kustannukset eivät ole merkittävästi maailmanmarkkinoiden keskitasoa korkeammat. Tämä on pääteltävissä useiden tekijöiden perusteella, joita ovat muun muassa mahdollisen vertailumaan kilpailuedellytykset sekä sen kotimaan teollisuuden ominaisuudet, kuten järkeistäminen, ajanmukaisuus ja kustannustietoisuus. Muiden kuin markkinatalousmaiden kohtelun taustan syvälliseksi ymmärtämiseksi olisi tutustuttava käytännön alkuperään ja historialliseen kehitykseen. GATT-sopimuksen 6 artiklassa korostetaan, että polkumyynnin määrittämisessä on tarkasteltava liiketoimia, jotka ovat tapahtuneet tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä merkitsee sitä, että ollakseen luotettavia, hinnat ja kustannukset on määritettävä tarjonnan ja kysynnän edellytyksiä vastaavien markkinatekijöiden perusteella. Tällaista käytäntöä ei suinkaan noudatettu vuonna 1955 useissa suunnitelmatalouksissa, joissa valtion harjoittama voimakas tuotantovälineiden sääntely ja puuttuminen talouteen vinoutti hintoja ja kustannuksia huomattavasti. Näiden ongelmien huomioon ottamiseksi annettiin GATT-sopimuksen 6 artiklaa koskeva huomautus jossa todettiin, että hintojen vertailtavuuden määrittäminen 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla voi olla erityisen ongelmallista, mikäli tuonti tapahtuu maasta, jossa vallitsee kaupan täydellinen tai osittainen monopoli ja jossa kotimaan hinnat ovat valtion sääntelemiä, jolloin tuovien sopimuspuolten on ehkä otettava huomioon, että välitöntä vertailua kotimaan hintojen kanssa ei voida näissä tapauksissa aina suorittaa. Huomautuksessa korostettiin muiden kuin markkinatalousmaiden hinta- ja kustannustietoihin mahdollisesti liittyviä ongelmia, mutta siinä ei esitetty vaihtoehtoisia perusteita normaaliarvon vahvistamiselle. Säädöksien puuttuessa oli löydettävä ratkaisu, minkä johdosta Yhdysvallat otti käyttöön vertailumaana käytettävän kolmannen maan käytännön Kennedyn kierroksen päättymisen jälkeen. Menetelmän tavoite oli yksinkertainen: jotta viejämaan hintojen ja tavaroiden normaaliarvojen vertaileminen tavanomaisessa kaupankäynnissä olisi mahdollista, oli löydettävä viejämaan, joka oli muu kuin markkinatalousmaa, ulkopuolinen vinoutumaton esikuva, ja käytettävä vastaavan kolmannen maan, joka oli markkinatalousmaa, hintoja ja kustannuksia. Tätä menetelmää ryhtyivät pian käyttämään myös muut GATT-sopimuksen allekirjoittajavaltiot ja vuonna 1979 EU otti käyttöön erityisiä sääntöjä, joilla EU:n omaksuma käytäntö tällä alueella kodifioitiin. 6. Muiden kuin markkinatalousmaiden ja markkinatalousmaiden kohtelu polkumyynnin vastaisissa menettelyissä eroaa myös polkumyyntitullin määrittämisessä käytettävän menetelmän osalta. Markkinatalouksissa kullekin viejälle vahvistetaan yksilöllinen tulli, mutta muiden kuin markkinatalousmaiden osalta sovelletaan yhtä keskimääräistä tullia kaikkeen kyseistä maasta tulevaan tuontiin. Yksittäisiä tuottajia muissa kuin markkinatalousmaissa ei voida erotella, koska kaikki tuotantovälineet ja luonnonvarat ovat valtion omistuksessa. Kaiken muista kuin markkinatalousmaista tulevan tuonnin katsotaan olevan peräisin yhdeltä tuottajalta ja yhden tullin soveltaminen on välttämätöntä, jotta estettäisiin tullien kiertäminen eli viennin kanavoiminen matalinta tullia maksavan viejän kautta. Nykyinen EU. n käytäntö sallii poikkeamat tästä perussäännöstä, mikäli ne ovat kyseisten yritysten taloudellisten olosuhteiden perusteella oikeutettuja. Yksittäisiä tulleja voidaan siis soveltaa sellaisissa erityistapauksissa, joissa yritys pystyy osoittamaan toimivansa valtioista riippumatta. Vuoden 1997 maaliskuussa uudistettiin yksilöllistä kohtelua koskevat hallinnolliset säännöt joustavuuden lisäämiseksi. Yksilölliseen kohteluun oikeutettavien viejien on nyt noudatettava viittä keskeistä periaatetta (katso liitteen perusteet (i), (iv), (vi), (vii) ja (viii), minkä lisäksi komissiolla on jossain määrin harkintavaltaa kolmen muun periaatteen osalta. 7. Kiina ja Venäjä ovat maita, joita on polkumyyntisäännöksissä perinteisesti kohdeltu muina kuin markkinatalousmaina. Edellä kuvatut säädökset luotiin suunnitelmatalouksissa vallitsevien olosuhteiden huomioon ottamiseksi ja ne vastasivat mainittujen kahden maan olosuhteita tilanteessa, jolloin GATT- sopimuksen 6 artiklaa koskevat huomautukset laadittiin. Kiina ja Venäjä ovat tämän jälkeen kuitenkin siirtyneet selvästi pois suunnitelma- tai keskusjohtoisesta taloudesta, mutta EU. n polkumyyntisäännöksiin ei ole tehty muutoksia. Tämä on antanut aiheen EU:n polkumyyntipolitukan sisäiselle tarkastelulle, jonka tarkoituksena on määritellä mahdollisten muutosten tarpeellisuus. B. Muutokset Venäjällä ia Kiinassa 8. Uudistuksen laajuuden täsmällinen arvioiminen ei ole aina yksinkertaista sen päättelemiseksi, onko kyseinen maa edistynyt riittävästi, jotta sitä voidaan kohdella markkinatalousmaana; koska entisten muiden kuin markkinatalousmaiden omaksumat uudistussuunnitelmat ovat usein hyvin yksilöllisiä, niiden saavuttama edistys vaihtelee eri alueilla. Yksittäisten maiden vertailu ei tämän vuoksi ole yksinkertaista. Esimerkiksi tarkasteltaessa Venäjää ja Kiinaa, Kiinan uudistukset ovat edenneet hitaasti, mutta tasaisesti vuodesta 1979 ja uudistuksia on toteutettu rajallisesti ja kokeiluluontoisesti rannikkoalueilla, minkä jälkeen ne on laajennettu muualle maahan. Venäjän edistyminen on vuodesta 1992 ollut nopeaa. 9. On kuitenkin selvää, että kumpikin maa on siirtynyt peruuttamattomasti pois suunnitelmataloudesta: tuotantoa ei enää säädellä keskusjohtoisesti; useimmat tuonti- ja vientikaupan rajoitukset on poistettu; hintoja on vapautettu laajalti; kansallista valuuttaa voidaan vaihtaa vaihtotaseen erien osalta; yksityistäminen on edennyt nopeasti; yksityistä yrittämistä on kannustettu. Oikeudellisia ja toimielimiin liittyviä rakenteita on samanaikaisesti uudistettu ja uusia verolakeja ja verotusmenettelyjä on valmisteilla. 10. Paikallistasolla yritysten rakenteet ovat muuttumassa. Valtiojohtoisten yritysten, joita kannustetaan toteuttamaan fuusioita ja uudelleenjärjestelyjä, rinnalle on ilmestynyt uusia yrityksiä, jotka toimivat riippumattomina valtiosta ja yhä lisääntyvissä kilpailuolosuhteissa. Eräs huomionarvoinen ilmiö on ulkomaisessa omistuksessa olevien ja markkinatalouden periaatteiden mukaisesti toimivien yritysten määrän kasvu näissä maissa. On selvää, että näiden yritysten hintoja ja kustannuksia voidaan käyttää lisääntyvässä määrin polkumyyntitutkimuksissa. 11. Seuraavat tiedot kuvaavat taloudellisia uudistuksia Venäjällä ja Kiinassa: Venäjä Venäjän talous on makrotalouden tasolla huomattavasti vakautunut viimeisen kahden vuoden aikana. Uudistusprosessi on entisestään voimistunut sen jälkeen kun presidentti Jeltsinin uudistusmielisen linjan vuoden 1996 vaaleissa saavuttaman vaalivoiton jälkeen uusi hallitus aloitti toimintansa vuoden 1997 maaliskuussa. Hallitus on harjoittanut johdonmuKaisesti tiukkaa rahapolitiikkaa: valuuttakurssi on vakautunut, inflaatio on hidastunut 1-2 prosenttiin kuukaudessa ja Venäjä on kyennyt hyötymään entistä enemmän kansainvälisistä pääomamarkkinoista, minkä ansiosta reaalikorko laski vuoden 1996 kesäkuun 120 prosentista 24 prosenttiin vuoden 1997 kesäkuussa. Kokonaistuotanto saattaa vihdoin olla elpymässä. Julkisten toimenpiteiden merkityksen väheneminen on vakiintunutta ja esimerkiksi valtion tukia on tuntuvasti pienennetty ja palkat on vapautettu. Rupla on täysin vaihdettava valuutta. Ratkaisevan tärkeitä ovat verolaeista käytävän keskustelun tulokset sekä sellaisen talousarvion hyväksyminen, jolla Venäjä pystyy saavuttamaan Kansainvälisen valuuttarahaston budjettialijäämän tavoitteen, joka on noin 5 prosenttia suhteessa bruttokansantuotteeseen. Hintojen laajamittainen vapauttaminen toteutettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1992. Vaihdettavien tavaroiden hintataso on lähentynyt markkinahintoja ja joissakin tapauksissa jopa ylittänyt markkinahinnat. Palvelujen hintataso on yleensä maailmanmarkkinahintoja alhaisempi, vaikka palvelujen yksityistämisen myötä hintataso on nopeasti nousemassa. Asumisen ja julkisten palvelujen osalta kustannusten kattavuutta ollaan mukauttamassa hintatukien asteittaisen poistumisen huomioon ottamiseksi. Yksityistäminen toteutettiin kaksivaiheisena. Vuonna 1992 suurimmat valtionyritykset velvoitettiin tarjoamaan osakkeita yksityistämistodistuksina veloituksetta koko väestölle. Vuodesta 1994 on yksityistämisohjelmalla pyritty siirtämään jäljelle jääneet osake-erät yksityissektorille huutokauppa- ja tarjousmenettelyin "shares for loans" -järjestely mukaan luettuna, jolla 29 suuryrityksen osakkeita on myyty pankeille ja yhteenliittymille. Huolimatta siitä, että viimeisimpiä yksityistämisohjelmia on arvosteltu sisäpiirikaupoiksi, ne on toteutettu suurelta osin kaupallisin perustein. Vuoden 1997 puoliväliin mennessä on yksityistetty yhteensä 128 000 eri kokoista yritystä eri toimialoilla. Yksityistämisohjelmaan palataan jälleen vuoden 1997 lopulla osittain budjettituloja koskevan kriisin seurauksena. Pankki- ja korkojärjestelmä: Kaupalliset pankki- ja rahoitusmarkkinat ovat kehittyneet nopeasti viimeisen kahden vuoden aikana valvontajärjestelmän huomattavan edistymisen ansiosta. Osakkaiden suojaa ovat lisänneet erityisesti kaksi vuonna 1995 säädettyä osakeyhtiö- ja arvopaperimarkkinalakia. Osakemarkkinat ovat kuitenkin vasta kehitysasteella ja valvonta- sekä säätelyjärjestelmät ovat valmisteluvaiheessa. Ulkomaalaisia koskevia rajoituksia on edelleen voimassa. Kaupan vapauttaminen: Venäjä on vapauttanut huomattavasti ulkomaankauppajärjestelmäänsä hakiessaan Maailman kauppajärjestön (WTO) jäsenyyttä. Ulkomaankaupan monopolin päättymisestä ilmoitettiin vuonna 1991 ja siirtyminen täysin avoimeen järjestelmään toteutettiin vuosien 1994 ja 1995 uudistuksilla. Venäjän talousuudistus on makrotalouden tasolla yleisesti ottaen onnistunut. Sisäistä epäjohdonmukaisuutta ja ristiriitaisuuksia on kuitenkin yhä lainsäädännön ja käytännön välillä, keskushallinnon tavoitteiden ja paikallistason toteutuksen välillä sekä yrityskohtaisesti. Kuluvan vuoden aikana Venäjän hallitus on toteuttanut useita uudistuksia tavoitteiden toteuttamiseksi käytännössä; kampanja "luonnollisten monopolien" valvomiseksi; uusista verolaeista parhaillaan käytävän keskustelun yhteydessä hallitus on tehostanut toimintaansa verorästien perimiseksi. Koko maata koskeva kirjanpito- ja tilintarkastusuudistus ovat osoituksena hallituksen vakaasta pyrkimyksestä nopeuttaa uudistusprosessia. Kiina Kiina on pyrkinyt merkittävästi vapauttamaan talouttaan sen jälkeen, kun Deng Xiaoping aloitti suunnitelmatalouden asteittaisen purkamisen vuonna 1979. Uudistusprosessi on jo vakiintunut ja Jiang Zen. n vahvisti sen jatkamisen 15. puoluekokouksessa viime syyskuussa. Hintojen vapauttamisen, vaihdettavan valuutan luomisen, kaupan esteiden poistamisen ja yksityisyritteliäisyyden kannustamisen myötä muun muassa ulkomaisten sijoitusten avulla markkinatalouden periaatteet on vähitellen otettu käyttöön Kiinan taloudessa. Suurilla talousalueilla, eikä vähiten monilla "erityistalousalueilla", ulkomaiset ja kotimaiset yritykset toimivat jo markkinaperiaatteiden mukaisesti. Hintojen vapauttaminen. Maailmanpankin mukaan vuonna 1996 90 prosenttia vähittäishinnoista ja 80 prosenttia maataloustuotteiden ja raaka-aineiden hinnoista määräytyivät markkinoiden mukaan. Lukuja voidaan verrata vuoteen 1978, jolloin 97 prosenttia vähittäishinnoista, 94,4 prosenttia maataloustuotteiden hinnoista ja 99,7 prosenttia raaka-aineiden hinnoista olivat valtion valvonnassa. Vuonna 1993 raakaöljyn ja teräksen hinnat vapautettiin. Valtio säätelee hintoja yhä siviilikäyttöön tarkoitetun kaasun, veden ja sähkön osalta. Myös tältä osin hintoja pyritään vapauttamaan esimerkiksi Beijingissä, jossa vesi - ja polttoainemaksut ovat nousseet merkittävästi. Yritysjärjestelmä. Kiinassa on jo olemassa todellinen kansainvälinen yritysmalli (World Bank country study on China, 1997). Valtion omistamien yritysten muuttaminen osakeyhtiöiksi on saanut aikaan suurempaa avoimuutta voittojen ja tappioiden osalta siten, että omaisuuserien kirjanpitoarvot vahvistetaan ja kiinteistöjen omistusoikeudet selvitetään. Yksityiset ja osittain yksityiset yritykset edustavat tällä hetkellä yli kaksi kolmannesta Kiinan talouden tuotannosta ja kyseinen prosenttiosuus kasvaa joka vuosi. Lisäksi tuontia ja vientiä harjoittavien ulkomaisten yritysten osuus kasvoi 21 prosentista vuonna 1991 47 prosenttiin vuonna 1996 (Euroopan komission markkinoille pääsyä koskeva tietokanta (market access database)). Ulkomailta rahoitetut tuotantoyritykset edustavat suurta osaa Kiinan Euroopan viennistä. Valuuttakysymykset ia pääomamarkkinat. Kiina otti käyttöön valuutan täyden vaihdettavuuden vaihtotaseen erien osalta vuonna 1996 ja luopui ottamasta koskaan käyttöön mitään vaihtotasetta koskevia valuuttarajoituksia ilman Kansainvälisen valuuttarahaston hyväksyntää. Inflaatio on saatu tehokkaasti kuriin; se oli yli 25 prosenttia 1990-luvun alussa ja tällä hetkellä inflaatioluku on yksinumeroinen (vähittäishintojen osalta inflaatio oli keskimäärin 1,8 prosenttia tammikuusta 1997 saman vuoden kesäkuuhun, kun taas kuluttajahintojen inflaatioprosentti saman vuoden osalta oli 5 prosenttia). Kiinan lisääntynyt integroituminen kansainvälisiin pääomamarkkinoihin näkyy siten, että maa edustaa tällä hetkellä 40 prosenttia kehitysmaihin suuntautuvista ulkomaisista sijoituksista, 10 prosenttia pankkilainoista ja sillä on kasvava osuus portfoliosijoituksista kehitysmaihin. Lisäksi koko rahoitusalaa koskeva asteittainen uudistus aloitettiin vuonna 1993 ja siihen kuuluu keskuspankin vahvistaminen, valtion lainauksen valvonnan tiukentaminen ja neljän erikoistuneen pankin muuttaminen aidoiksi liikepankeiksi. Erityistalousalueet. Kotimaisten yksityisyritysten kannustamiseksi tarkoitettujen uudistusten lisäksi yksityisen sektorin kasvu johtuu Beijingin harjoittamasta aktiivisesta politiikasta, jolla houkutellaan ulkomaisia yrityksiä perustamaan yhteisyrityksiä Kiinan viidelle "erityistalousalueelle", joita ovat Shenzhen (josta suuri osa Hong Kongin ulkopuolisista palveluista hankitaan), Zhuhai, Shantou, Xiamen ja Hainan. Huipputeknologian ja vientiin suunnattavan tuotannon kannustamiseksi tarkoitetut säännökset antavat oikeuden perustaa kokonaan yksityisomistuksessa olevia yrityksiä ja harjoittaa vientiä itsenäisesti ilman velvollisuutta käyttää valtion kauppayhtiöitä ja ilman valtion ennakkolupaa. Säännökset antavat myös mahdollisuuden tulleja, tuloveroa, tuoteveroa ja tietyissä olosuhteissa arvonlisäveroa koskeviin etuuksiin. Monissa tapauksissa kyseiset uudistukset ovat vakiintuneet ja niitä on otettu käyttöön jopa alueiden rajojen ulkopuolella. Erityistalousalueet ovat huomattavassa määrin valtiosta riippumattomia ja ne hyötyvät niissä kehittyvästä ulkomaisten sijoittajien aikaansaamasta yrityskulttuurista, yhteyksistä Taiwaniin ja Hong Kongiin ja nykyaikaisen yritysrakenteen käyttöön ottamista koskevista valtion järjestelmistä. Useat ulkomaiset pankit harjoittavat jo merkittävässä määrin toimintaa näillä alueilla. Erityistalousalueiden lisäksi yksityisyritteliäisyys sallittiin 14 rannikkokaupungissa vuonna 1984, ja sen jälkeen useissa rajakaupungeissa, monissa sisämaan maakuntien pääkaupungeissa ja useissa Jangtsejoen rannalla sijaitsevissa kaupungeissa. Edellä mainitut rannikkokaupungit liittyivät myöhemmin yhteen muodostaakseen suurempia kehittämisalueita kuten Zhujiangjoen suistomaa Guangdongissa ja Jangtsejoen suistomaa (johon kuuluu Shanghai). Useat yritykset näillä alueilla toimivat jo markkinatalouden periaatteiden mukaisesti. 350 miljoonaa ihmistä asuu Kiinan rannikkoalueilla, joilla markkinauudistukset ovat edenneet pisimmälle. Kaupan vapauttaminen. Kiinan johto uskoo, että kaupan ja sijoitusten esteiden asteittainen poistaminen on välttämätöntä sen oman sisäisen uudistusohjelman täydentämiseksi. Kiina on myös vapauttanut kauppajärjestelmäänsä huomattavasti. Vuonna 1979 Kiinassa oli 14 valtion omistamaa kauppayhtiötä. Tällä hetkellä yhtiöitä, joilla on ulkomaiset kauppaoikeudet, on yli 12 000. Maailman kauppajärjestöön liittymistä koskevien neuvottelujen yhteydessä Kiina on tarjoutunut pudottamaan tuontitullejaan tämänhetkisestä keskimääräisestä 17 prosentista 10 prosenttiin vuoteen 2005 mennessä (vuonna 1994 keskimääräinen prosenttiluku oli 34) ja poistamaan kaikki jäljellä olevat kiintiöt vuoteen 2005 mennessä. On todettava, että talousuudistus on vakiintunut Kiinassa. Uudistusprosessia ei ole vielä täydellisesti toteutettu kaikkialla Kiinassa, esimerkiksi palkkojen määrittämisen ja työolosuhteiden osalta, mutta välttämättömien uudistusten toteuttamiseksi on olemassa poliittista tahtoa. Kiinan hallitus pyrkii jakamaan talousuudistuksesta saatua hyötyä kaikille alueille ja nopeuttamaan valtion yritysten rakenneuudistusta. Lisäksi uutta sosiaali- ja työvoimapolitiikkaa kehitetään parhaillaan, jotta voitaisiin ottaa huomioon muun muassa siirtotyöläisten lisääntyvä osuus ja työttömyyden kasvu siirtymäkaudella, joka johtuu työvoiman siirtymisestä perinteisiltä tuotannonaloilta uusille taloudellisen toiminnan alueille. 12. Komissio on päättänyt tehdä tämän ehdotuksen harkittuaan huolellisesti Venäjän ja Kiinan huomattavista talousuudistuksista saatuja todisteita sekä ottaen huomioon asian käsittelystä mahdollisesti johtuvan myönteisen vaikutuksen EU:n ja Venäjän sekä Kiinan välisiin suhteisiin. Tämä merkitsee muun kuin markkinatalousmaan aseman poistumista (kuitenkin ilman markkinatalousmaan aseman myöntämistä täydellisenä) ja perustuu joustavampaan kunkin polkumyyntitutkimuksen kannalta olennaisten taloudellisten edellytysten analysointiin tapauskohtaisesti. 13. Ehdotettu käytäntö tukisi myös tärkeällä tavalla hallitusten tekemiä poliittisia aloitteita, jotka tähtäävät perusteellisten rakenneuudistusten toteuttamiseen yritystasolla mukaan lukien ajanmukaiset kirjanpito- ja tilintarkastusjärjestelmät sekä ajanmukaiset johtamistavat, tehokkaan kilpailu- ja konkurssilainsäädännön sekä ratkaisut maksujen laiminlyöntiongelmiin. Ehdotus on erittäin tehokas kannustin sekä Venäjän että Kiinan jatkuville uudistuksille, joiden tukemista EU jatkaa edelleen antamalla asianmukaista ohjausta. 14. Ehdotetut muutokset saattavat Euroopan unionin polkumyynnin vastaiset säädökset yhdenmukaisiksi joidenkin suurimpien kauppakumppaneidemme vastaavien säädösten kanssa, jotka antavat niille mahdollisuuden soveltaa polkumyynnin vastaista käytäntöään taloudellisten realiteettien mukaisesti. Tässä yhteydessä tarkasteltiin myös muiden GATT-sopimuksen allekirjoittajavaltioiden polkumyynnin vastaista käytäntöä. 15. Australialla ja Kanadalla on jo käytössään säännöksiä, joiden perusteella kotimaan hintojen ja kustannusten käyttäminen siirtymävaiheessa olevien maiden osalta on mahdollista, mikäli markkinaolosuhteiden todetaan olevan olemassa. Australia käytti äskettäin kotimaan hintoja ja kustannuksia kahdessa Kiinaa koskevassa tapauksessa. Yhdysvaltain lainsäädännössä on myös samankaltaisia säännöksiä ja päätökset tehdään ennakolta määriteltyjen perusteiden mukaisesti, joita voidaan soveltaa tapauskohtaisesti. Yhdysvaltain lainsäädäntö sallii normaaliarvojen perustuvan siirtymävaiheessa olevien maiden hintoihin ja kustannuksiin, jos voidaan osoittaa, että tutkittavana olevat tuotteet ovat markkinoille suuntautuneen tuotannonalan tuottamia. Sen määrittämiseksi, onko tuotannonala markkinasuuntautunut, Yhdysvallat tutkii missä määrin 10 tuotantokustannukset määräytyvät markkinoiden mukaisesti ja kuinka paljon valtio osallistuu tuotantoa ja hinnoittelua koskeviin päätöksiin. Yhdysvalloissa polkumyyntitutkimuksen kohteena olevat yritykset eivät ole suuressa määrin vedonneet kyseiseen säännökseen, joten sen soveltaminen on sen vuoksi ollut hyvin vähäistä. Yhdysvallat tutkii parhaillaan uudelleen markkinasuuntautuneen tuotannonalan määrittelyä avoimuuden ja ymmärrettävyyden lisäämiseksi perusteita sovellettaessa. Lisäksi Yhdysvallat myöntää yksilöllisen kohtelun melkein kaikissa tapauksissa. Yhdysvallat käyttää tältä osin aktiivista lähestymistapaa, joka perustuu järjestelmällisille paikan päällä tehtäville tarkastuksille. C. Ehdotus EU:n Venäjää ia Kiinaa koskevan polkumvvnninvastaisen politiikan muuttamisesta 16. EU:n nykyisellä polkumyyntijärjestelmällä ei voida ottaa huomioon Venäjän ja Kiinan talouksia koskevia muutoksia vertailumaasäännösten joustamattomuuden vuoksi: mikäli maa luetaan muuksi kuin markkinatalousmaaksi, EU voi käyttää ainoastaan vertailumaata koskevia tietoja, vaikka tämä käytäntö olisi taloudellisten edellytysten perusteella tarpeeton tai soveltumaton. Jotta EU. n käytäntöä voitaisiin muuttaa joustavammaksi ottaen huomioon tilanteet, joissa markkinatalouden mukaiset edellytykset ovat todennettavasti olemassa, näiden maiden nykyiseen kohteluun on ehdotettu neljää mukautusta seuraavasti: (i) Venäjä ja Kiina poistetaan niiden maiden luettelosta, joihin sovelletaan muiden kuin markkinatalousmaiden kohtelua. (ii) EU:lle myönnetään mahdollisuus poiketa vertailumaamenetelmästä Venäjän ja Kiinan osalta silloin, kun se on taloudellisten olosuhteiden vuoksi perusteltua. Erityisesti: - otetaan käyttöön polkumyyntiä koskevaan perusasetukseen liittyvä erityissäännös, joka oikeuttaa EU:n tutkimaan tapauskohtaisesti, toimiiko yksi tai useampi polkumyyntitutkimuksen kohteena oleva tuottaja niin, että niiden kotimaan hintojen ja kustannusten käyttö olisi perusteltua 11 normaaliarvon vahvistamisessa. Kyseinen määrittely tehdään asianomaiselta tuottajalta tai tuottajilta saadun asianmukaisesti perustellun pyynnön perusteella ja liitteenä olevan ehdotuksen neuvoston asetukseksi liitteen I perusteiden mukaisesti3; - jotta esimerkiksi kotimaan hintoja ja kustannuksia voitaisiin käyttää polkumyynnin vastaisessa menettelyssä, yrityksen kirjanpidosta olisi ilmettävä tarkasti asianomaisen tuotteen tuotantokustannukset. Lisäksi sellaisten tuotantokustannusten kuten esimerkiksi maan, raaka-aineen ja työvoiman, olisi oltava arvoltaan kohtuullisia. Sama pätee julkisiin palveluihin kuten energian saantiin ja teknologiasta aiheutuviin kustannuksiin (mukaan lukien teollis- ja tekijänoikeudet). Tapauksissa, joissa tietyt tuotantokustannukset ovat vääristyneet, ne korvataan yhteisön ulkopuolisen markkinatalousmaan vastaavilla kustannuksilla. Rahoitetaanko yritystä lainarahalla vai asianmukaisesti hankitulla pääomalla, otetaan huomioon. Yrityksen olisi myös saatava vapaasti määritellä hintansa ja tuotantomääränsä, jotta se voisi maksimoida kokonaispääoman tuoton4; - tutkimuksen aloittamisen jälkeen komissio ilmoittaa asianomaisille tuottajille mahdollisuudesta esittää kyseisiä vaatimuksia. Todistustaakka on asianomaisella vientiä harjoittavalla tuottajalla tai tuottajilla. Vaatimuksia tutkiessaan komissio käyttää kaikkia käytettävissä olevia tietoja. Kotimaan tietoja käytetään, mikäli markkinaedellytykset ovat olemassa, ja yrityksille vahvistetaan yksilölliset polkumyyntimarginaalit. Tätä käytäntöä sovelletaan ainoastaan niihin polkumyyntitutkimuksiin, jotka on pantu vireille asiaankuuluvien lainsäädännöllisten muutosten voimaantulon jälkeen; 3 Tämä ei rajoita EU:n teollisuutta esittämästä valitusta vertailumaan tietojen perusteella. Mikäli jälkeenpäin polkumyyntitutkimusten aikana kuitenkin osoitetaan, että nämä yritykset toimivat markkinatalousolosuhteissa, EU käyttää normaaliarvon määrittämisessä kotimaan hintoja tai tuotantokustannuksia. 4 Täydellinen luettelo perusteista on liitteenä olevan ehdotuksen neuvoston asetukseksi liitteessä I. 12 - lisätoimet sen tutkimiseksi, vallitseeko maassa markkinatalous, on saatava loppuun tutkimuksen riittävän aikaisessa vaiheessa, jotta olemassaolevia pakollisia aikarajoja voidaan noudattaa. Tältä osin on erittäin tärkeää tehdä peruuttamaton päätös siitä, toimivatko yksittäiset yritykset markkinatalousolosuhteissa menettelyn mahdollisimman varhaisessa vaiheessa, eli kuukauden kuluessa menettelyn aloittamisesta. (iii) Mikäli ei voida osoittaa, että markkinaolosuhteet ovat olemassa, käytetään vertailumaan tietoja, kuten tällä hetkellä. Käytäntöön tehdään kuitenkin parannuksia seuraavissa yhteyksissä: - tämänhetkisen käytännön mukaisesti komissio tutkii, onko vertailumaan normaaliarvoa mukautettava niiden kaikkien luonnollisten kilpailuetujen huomioon ottamiseksi, joita venäläiset ja kiinalaiset tuottajat voivat saada vertailumaan tuottajiin verrattuna5. Tältä osin komissio tulee antamaan tietoja asianomaisille tuottajille niiden asiaa koskevista oikeuksista, se lähettää niille kyselylomakkeita ja varmistaa tiedot paikan päällä suoritettavilla tarkastuskäynneillä. Mukautuksia tehdään tarpeen mukaan. Tällä tavoin vahvistettu normaaliarvo antaa oikean käsityksen Venäjän ja Kiinan tuotanto- ja myyntiedellytyksistä; - parannuksia tehdään yksilöllisen kohtelun osalta, jolla tarkoitetaan sellaisen yksilöllisen polkumyyntimarginaalin määrittämistä, jota sovelletaan poikkeuksellisesti yhden koko maata koskevan marginaalin sijasta. Nykyisen käytännön mukaisesti yksilöllinen kohtelu voidaan myöntää, mikäli tuottaja voi osoittaa toimivansa valtiosta riippumatta, tämän tiedonannon liitteessä I lueteltujen edellytysten perusteella ja tämän tiedonannon 6 kappaleessa esitetyn hallinnollisen käytännön mukaisesti. Komissio jatkaa aikaisempien perusteiden käyttöä. Tässä yhteydessä 5 luonnolliset kilpailuedut, joita saavat ne tuottajat, Eurooppalaisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaisesti polkumyyntitutkimuksessa on otettava jotka sijaitsevat muissa kuin huomioon markkinatalousmaissa. Ks. asia C-16/90, Detlef Nolle v. Hauptzollamt Bremen-Freihafen. Euroopan unionin ja Venäjän kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen 18 artiklaa koskevassa yhteisessä julistuksessa viitataan kilpailuetuihin. Siinä sovittiin asianomaisten valmistajien luonnollisten kilpailuetujen huomioon ottamisesta, jotka koskevat raaka-aineiden saatavuutta, tuotantomenetelmiä, tuotannon läheisyyttä kuluttajiin ja tuotteen erityisominaisuuksia. 13 korostetaan mahdollista tullien kiertämisen riskin olemassaoloa. Komissio tutkii paikan päällä suoritettavien tarkastuskäyntien avulla, onko ilmoitettuja perusteita olemassa pyydetyn kohtelun oikeuttamiseksi, jotta se voi yleisemmin kokonaisuuden perusteella päätellä missä määrin yritys tai yritykset ovat riippumattomia. Kyseiset mukautukset muodostavat perustan tasapainoisille toimenpiteille, jotka olisi toteutettava kyseisessä kahdessa maassa tapahtuneisiin taloudellisiin muutoksiin reagoimiseksi tarkoituksenmukaisella tavalla. 17. Siinä määrin kuin markkinatalous tulee vallitsevaksi tietyissä venäläisissä tai kiinalaisissa yrityksissä ehdotus johtaa kotimaan hintojen ja kustannusten soveltamiseen vertailumaata koskevien tietojen käyttämisen sijaan. Ehdotuksen vaikutus riippuu sen vuoksi kyseisten maiden tekemien uudistusten laajuudesta ja se kuvastaa yksittäisten yritysten käytöstä ja niiden toimintaolosuhteita. Se ei sen vuoksi missään tapauksessa heikennä EU:n polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden tehokkuutta, joita jatketaan perustelluissa tapauksissa. 18. Tässä ehdotuksessa ei ennakoida meneillään olevien kyseisten maiden Maailman kauppajärjestöön liittymistä koskevien neuvottelujen lopputulosta. Tämän ehdotuksen toivotaan vaikuttavan myönteisesti meneillään oleviin liittymisneuvotteluihin uudistuksia edelleen kannustamalla, mutta se ei helpota tai vähennä EU:n kyseisiltä mailta vaatimia Maailman kauppajärjestön jäsenyyttä koskevia edellytyksiä. Komissio tarkastelee kehitystä muissa maissa, jotka eivät ole markkinatalousmaita, ja se antaa säännöllisesti kertomuksen tapahtuneesta kehityksestä kohti markkinataloutta meneillään olevien uudistusten yhteydessä, jotta kyseisten maiden kohtelu voidaan mukauttaa polkumyynnin vastaisessa menettelyssä. 14 U1TE YKSILÖLLISTÄ KOHTELUA KOSKEVAT PERUSTEET (i) Osake-enemmistön olisi kuuluttava aidosti yksityisille yrityksille ja valtion virkamiehiä ei saisi olla johtokunnassa eikä tärkeimmissä johtotehtävissä; se, että yritys on ulkomaisen sijoittajan omistuksessa, katsotaan olevan olennaisena osoituksena yrityksen itsenäisyydestä. (ii) Maa-alue, johon yrityksen toimitilat rakennetaan, olisi vuokrattava valtiolta markkinatalousmaissa sovellettavia ehtoja vastaavien ehtojen mukaisesti, tai ostettava (esimerkiksi asianmukainen vuokrasopimus). (iii) Yrityksillä olisi oltava oikeus palkata ja erottaa työntekijöitä ja oikeus muuttaa palkkoja. (iv) Raaka-aineen ja muun materiaalin hankinnan olisi oltava kokonaan yrityksen hallinnassa. (v) Julkisten palvelujen hankinta olisi varmistettava sopimuksilla. (vi) Voittoja voidaan todistettavasti viedä pois maasta ja pääomasijoituksia voidaan tuoda takaisin kotimaahan (ainoastaan, kun kyseessä ovat ulkomaiset sijoitukset, esimerkiksi yhteisyritykset). (vii) Vientihintojen olisi oltava vapaasti määritettävissä; se, että vienti suuntautuu maan ulkopuolelle sijoittautuneelle etuyhteydessä olevalle osapuolelle, on ratkaiseva tekijä. (viii) Liiketoiminnan harjoittamisen vapaus olisi taattava erityisesti seuraavien seikkojen osalta: • kotimaan markkinoiden myynnille ei saisi olla mitään rajoituksia, • oikeutta liiketoiminnan harjoittamiseen ei voida peruuttaa ilman sopimusta, ja 15 • yrityksen olisi voitava vapaasti määrittää vientiä varten tuotettavat määrät yrityksen vientimarkkinoiden perinteisen kysynnän mukaisesti. 16 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o annettu polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta 17 NEUVOSTON ASETUS (ETY) N:o annettu polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen6, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon7, sekä katsoo, että asetuksella (EY) N:o 384/968 ("polkumyynnin perusasetus") neuvosto vahvisti yhteisen menettelyn polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumiseksi, asetuksella (EY) N:o 519/949 neuvosto vahvisti yhteisen menettelyn tietyistä asetuksen liitteessä I luetelluista kolmansista maista tapahtuvalle tuonnille, neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohdassa säädetään, että muussa kuin markkinatalousmaista peräisin olevassa tuonnissa ja erityisesti sellaisista maista, joihin sovelletaan neuvoston asetusta (EY) N:o 519/94, peräisin olevassa tuonnissa 6 EYVL N:o 7 EYVLN:o 8 EYVL N:o 9 EYVL N:o 18 normaaliarvo määritetään vertailumaassa, joka on markkinatalousmaa, käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella, Venäjällä ja Kiinan kansantasavallassa tapahtuneen uudistuskehityksen myötä kyseisten maiden taloudet ovat perusteellisesti muuttuneet, minkä johdosta on syntynyt yrityksiä ja aloja, joilla vallitsevat markkinatalouden säännöt; tämän tuloksena kummassakaan maassa ei enää ole niitä taloudellisia olosuhteita, joiden vuoksi vertailumaan menetelmä oli käytössä, on tarkoituksenmukaista tarkistaa yhteisön polkumyynnin vastainen käytäntö Venäjän ja Kiinan kansantasavallan muuttuneiden taloudellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi; erityisesti on tarkoituksenmukaista mainita, että normaaliarvo voidaan määrittää markkinatalousmaihin sovellettavien sääntöjen mukaisesti tapauksissa, joissa voidaan osoittaa, että tutkimuksen kohteena oleva yksi tai useampi tuottaja toimii markkinaolosuhteissa kyseisen tuotteen myynnin ja valmistuksen osalta, on tarkoituksenmukaista mainita erityisesti, että markkinaolosuhteiden vallitsemista koskeva tutkimus tehdään asianmukaisesti perusteltujen vaatimusten perusteella, joita ovat esittäneet yksi tai useampi tutkimuksen kohteena oleva tuottaja, jotka haluavat käyttää hyväkseen mahdollisuutta, että normaaliarvo määritetään markkinatalousmaihin sovellettavien sääntöjen mukaisesti, ja jotta tarkistettu käytäntö voitaisiin ottaa käyttöön ilman, että sillä on vaikutusta Venäjältä ja Kiinan kansantasavallasta tapahtuvaa tuontia koskeviin yleisiin sääntöihin, on tarkoituksenmukaista poistaa polkumyynnin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdasta viittaus asetukseen (EY) N:o 519/94 liitetystä maiden luettelosta ja lisätä sen sijaan alaviitteeseen kyseisten maiden tarkistettu luettelo, 19 ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: / artikla Muutetaan asetuksen (EY) N:o 384/96 2 artiklan 7 kohta seuraavasti: a) Muussa kuin markkinatalousmaista^1) peräisin olevassa tuonnissa normaaliarvo määritetään yhteisön ulkopuolisessa markkinatalousmaassa käytettävän hinnan tai laskennallisen arvon perusteella tai sellaisesta yhteisön ulkopuolisesta maasta muihin maihin, myös yhteisöön, käytetyn hinnan perusteella taikka, jos tämä ei ole mahdollista, millä tahansa hyväksyttävällä perusteella, mukaan lukien samankaltaisesta tuotteesta tosiasiallisesti yhteisössä maksettu tai maksettava hinta, jpta on tarvittaessa oikaistu kohtuullisella voittomarginaalilla. Soveltuva yhteisön ulkopuolinen markkinatalousmaa valitaan hyväksyttävällä tavalla ottaen huomioon kaikki valintahetkellä käytettävissä olevat luotettavat tiedot. Myös määräajat otetaan huomioon ja tarvittaessa valitaan saman tutkimuksen kohteena oleva yhteisön ulkopuolinen markkinatalousmaa. Tutkimuksen osapuolille ilmoitetaan viipymättä tutkimuksen alkamisen jälkeen suunnitellusta yhteisön ulkopuolisesta markkinatalousmaasta, ja niillä on kymmenen päivää aikaa esittää huomautuksiaan. b) Venäjän liittovaltiosta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevaa tuontia koskevassa polkumyyntitutkimuksessa normaaliarvo määritetään 1-6 kohdan-mukaisesti, jos voidaan yhden tai useamman tutkimuksen kohteena olevan tuottajan asianmukaisesti perusteltujen vaatimusten perusteella ja tämän asetuksen liitteessä I olevien perusteiden mukaisesti osoittaa, että kyseinen tuottaja tai kyseiset tuottajat toimivat markkinatalousolosuhteissa asianomaisen samankaltaisen tuotteen valmistuksen ja myynnin osalta. Muussa tapauksessa sovelletaan a kohdan säännöksiä. 2 artikla M mukaan lukien Albania, Armenia, Azerbaidzan, Valko-Venäjä, Georgia, Kazakstan, Pohjois-Korea, Kirgisia, Moldavia, Mongolia, Tadzikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan, Vietnam 20 1. Tämä asetus tulee voimaan. Sitä sovelletaan kaikkiin sen voimaantulon jälkeen aloitettuihin polkumyynnin vastaisiin menettelyihin. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä 21 Sovellettavat perusteet päätettäessä kotimaan hintojen ia kustannusten käyttämisestä entisiä muita kuin markkinatalousmaita koskevissa polkumyynnin vastaisissa menettelyissä UITEl Päätökset siitä, voivatko entisten muiden kuin markkinatalousmaiden kotimaan hinnat ja kustannukset, ja missä määrin, muodostaa perustan normaaliarvon määrittämiselle polkumyyntitutkimuksissa, tehdään seuraavien perusteiden mukaisesti: • Yritysten päätökset, jotka koskevat hintoja, kustannuksia ja tuotannontekijöitä, mukaan lukien raaka-aineet, teknologiasta aiheutuvia kustannuksia ja työvoimakustannuksia, tuotantoa ja sijoituksia, tehdään kysyntää ja tarjontaa kuvaavat markkinatekijät huomioon ottaen ja ilman merkittävää valtion osallistumista; tärkeimpien tuotannontekijöiden kustannukset vastaavat suuressa määrin markkinatalouden vastaavia kustannuksia. • Yrityksillä on yksi selvä peruskirjanpito, joka vastaa riittävästi valvottuja kansainvälisiä kirjanpitostandardeja, ja jota sovelletaan kaikissa tapauksissa. • Yritysten tuotantokustannuksiin ja taloudelliseen tilanteeseen eivät vaikuta entisen muun kuin markkinatalousjärjestelmän aiheuttamat merkittävät vääristymät, jotka liittyvät omaisuuserien poistoihin ja muihin poistoihin, vaihtokauppaan ja maksujen suorittamiseen velkojen korvaamisella. • Sekä kotimaisiin että ulkomaisiin yrityksiin sovelletaan riittävää omistus- ja konkurssilainsäädäntöä, jotka takaavat yritysten toiminnan laillisuuden ja vakauden. • Valuuttakurssien muunnokset tehdään markkinakurssilla. 22 ISSN 1024-4492 KOM(97) 677 lopullinen ASIAKIRJAT FI 02 11 10 06 Luettelonumero : CB-CO-97-734-FI-C ISBN 92-78-29717-8 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: WRITTEN QUESTION No. 3953/97 by Marjo MATIKAINEN-KALLSTRÖM to the Commission. Applications for support under regional and research programmes

eurovoc_concepts:
EU regional policy
administrative formalities
administrative transparency
development plan
operational programme
research and development
research programme

formats: html pdf print

text: C 187/100 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 16. 6. 98 Missa¤ ma¤a¤rin ta¤ma¤ tieto pita¤a¤ paikkansa ja mita¤ toimenpiteita¤ Euroopan komissio aikoo toteuttaa parantaakseen edella¤ mainitun instituutin seka¤ myo¤s muiden instituuttien toiminnan- ja mielipiteenvapautta? Komission ja¤senen Hans Van den Broekin komission puolesta antama vastaus (19. tammikuuta 1998) Komissio yhtyy arvoisan parlamentin ja¤senen seka¤ Euroopan neuvoston ja kansainva¤listen ihmisoikeusja¤rjesto¤- jen huoleen sanan- ja yhdistymisvapauden kunnioittamisesta Kroatiassa. Komission mielesta¤ Kroatian hallituksen viimeaikainen lainsa¤a¤da¤nno¤llinen ja oikeudellinen toiminta kansalaisyhteiskuntaa ja ihmisoikeusja¤r- jesto¤ja¤, kuten Open Society -instituuttia, seka¤ riippumattomia tiedotusva¤lineita¤ vastaan hankaloittaa suuresti moniarvoisen yhteiskunnan kehitta¤mista¤ ja ihmisoikeuksien turvaamista. Ihmisoikeuksien kunnioittaminen on yksi Kroatian ja yhteiso¤n suhteiden kehittymisen edellytyksista¤. Sanan- ja yhdistymisvapaus mainitaan nimenomaisesti neuvoston 29. huhtikuuta 1997 tekemissa¤ pa¤a¤telmissa¤, joissa vahvistetaan edellytykset kahdenva¤listen suhteiden kehitta¤miselle niiden maiden kanssa, jotka kuuluvat yhteiso¤n Kaakkois-Eurooppaa koskevan alueellisen la¤hestymistavan piiriin. Kroatian suhtautuminen ihmisoikeuksia ja sananvapautta edista¤viin kansalaisja¤rjesto¤ihin on merkityksellista¤ ta¤ssa¤ yhteydessa¤. (98/C 187/151) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3953/97 komissiolle esitta¤ja¤(t): Marjo Matikainen-Kallstro¤m (PPE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Alue- ja tutkimusohjelmien tukihakemukset Komissiolle 17. 9. 1997 tekema¤ssa¤ni kirjallisessa kysymyksessa¤ (E-2961/97) (1) pera¤a¤nkuulutin byrokratian va¤henta¤mista¤ EU:n tutkimus- ja aluepolitiikassa. Komission vastauksen saatuani haluan esitta¤a¤ lisa¤kysymyksen. Mitka¤ ovat yleisimma¤t syyt projektien hylka¤a¤miseksi? (1) EYVL C 134, 30. 4. 1998, s. 44. Komission ja¤senen Monika Wulf-Mathiesin komission puolesta antama vastaus (27. tammikuuta 1998) Yhteiso¤n tutkimusta ja teknologian kehitta¤mista¤ koskevien ohjelmien hanke-ehdotusten ta¤rkeimma¤t arviointipe- rusteet ovat korkea tieteellinen ja tekninen laatu, innovatiivisuus, kansalliset rajat ylitta¤va¤ yhteistyo¤ (eurooppa- laisuuden lisa¤arvo), kustannustehokkuus, hanketta ehdottavien henkilo¤iden pa¤tevyys seka¤ tulosten levitta¤mis- ja hyo¤dynta¤mismahdollisuudet. Lisa¤ksi kunkin ohjelman tyo¤ohjelmassa ma¤a¤ritella¤a¤n ta¤rkeimma¤t vaatimukset ohjelman erityistavoitteiden saavuttamiseksi. Koska ka¤ytetta¤vissa¤ olevat varat ovat rajallisia ja varoista ka¤yda¤a¤n kovaa kilpailua, yhdenkin vaatimusten ta¤ytta¤miseksi vaadittavan perusteen (jotka ovat kaikki julkisia) ta¤ytta¤ma¤tta¤ ja¤tta¤minen johtaa yleensa¤ ehdotuksen hylka¤a¤miseen. Yleisin syy ehdotusten hylka¤a¤miseen useimpien ohjelmien osalta on riitta¤ma¤to¤n tieteellisen ja teknisen innovatiivisuuden laatu. Rakennerahastojen ohjelmien tutkimusta ja teknologian kehitta¤mista¤ koskevien hankkeiden hylka¤a¤misten yleisimma¤t syyt olisi varmistettava ja¤senvaltioilta, koska ne soveltavat omia erityismenettelyja¤a¤n hankkeiden valitsemisvaiheessa valvontakomiteoisssa. Hankkeiden valintaperusteet voivat vaihdella myo¤s kyseessa¤ olevan ohjelman erityisten painotusten mukaan


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3956/97 von den Abgeordneten Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Carlo SECCHI an die Kommission. Flughafen Malpensa (Mailand)

eurovoc_concepts:
Italy
air traffic
air traffic control
air transport
airline
airport
means of transport
project of common interest
town and country planning

text: 16. 6. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 187/81 Was die Situation der griechischen Inseln im kommenden Programmzeitraum anbelangt, so mo¤chte die Kommission daran erinnern, da(cid:223) die Strukturfondsprogramme gemeinsam mit den Mitgliedstaaten ausgearbeitet werden, die der Kommission einen Regionalentwicklungsplan vorlegen. In den angenommenen Dokumenten kommen daher die gewa¤hlten Optionen und die urspru¤nglich festgelegten Priorita¤ten der einzelnen Mitglied- staaten zum Ausdruck. Nach den statistischen Angaben, die der Kommission derzeit vorliegen (durchschnittliches Bruttoinlandsprodukt im Zeitraum 1992-1994), werden die griechischen Inseln auch ku¤nftig im Rahmen von Ziel 1 fo¤rderfa¤hig sein. Au(cid:223)erdem soll gema¤(cid:223) den Verordnungsentwu¤rfen, die von der Kommission derzeit ausgearbeitet werden, fu¤r die griechischen Inseln in Randlage, die aufgrund ihrer Abgelegenheit unter Nachteilen leiden, auch weiterhin ein ho¤herer gemeinschaftlicher Kofinanzierungssatz gelten. (98/C 187/127) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3905/97 von Cristiana Muscardini (NI) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Flughafen Malpensa (Mailand) Der Flughafen Malpensa geho¤rt zu den Vorhaben der Europa¤ischen Union, die oberste Priorita¤t besitzen. Leider verfu¤gt Malpensa noch immer nicht u¤ber geeignete Infrastrukturen zur Verbindung mit der wichtigsten Metropole Norditaliens, Mailand, eine Stadt, die in wirtschaftlicher Hinsicht eine Spitzenstellung in Europa einnimmt. Der italienische Verkehrsminister Burlando soll verfu¤gt haben, da(cid:223) ab dem kommenden Oktober der Maila¤nder Flughafen Linate nur fu¤r Inlandflu¤ge genutzt werden darf, wa¤hrend alle Flu¤ge in die Europa¤ische Union vom Flughafen Malpensa starten mu¤(cid:223)ten. Um vom Zentrum Mailands tagsu¤ber nach Malpensa zu kommen, braucht man etwa eineinhalb Stunde Fahrzeit bei Taxikosten in Ho¤he von etwa 200. 000 Lit. Aufgrund dessen wird die Kommission ersucht: 1. die italienische Regierung aufzufordern, Malpensa einsatzbereit zu machen, bevor sie u¤ber irgendwelche Daten zum Ausbau des Flugverkehrs an diesem Flughafen beschlie(cid:223)t; 2. dahingehend zu intervenieren, da(cid:223) auf dem Flughafen von Linate nicht die Flu¤ge gestrichen werden, die Mailand mit der u¤brigen Union und insbesondere mit Bru¤ssel verbindet, denn wenn die Flu¤ge Mailand-Rom (Hauptstadt Italiens) aufrechterhalten bleiben, so mu(cid:223) dies auch fu¤r die Flu¤ge Mailand-Bru¤ssel (Hauptstadt Europas) gelten. (98/C 187/128) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3956/97 von Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI) und Carlo Secchi (PPE) an die Kommission (12. Dezember 1997) Betrifft: Flughafen Malpensa (Mailand) Malpensa ist eines der gro(cid:223)en vorrangigen Vorhaben der Europa¤ischen Union. › Dennoch verfu¤gt Malpensa immer noch nicht u¤ber angemessene Verkehrsverbindungen zur wichtigsten Metropole Norditaliens, Mailand, einer Stadt, die vom wirtschaftlichen Standpunkt aus einen Bru¤ckenkopf in Richtung Europa darstellt. › Der italienische Verkehrsminister Burlando hat angeblich festgelegt, da(cid:223) ab na¤chsten Oktober der maila¤ndische Flughafen Linate nur fu¤r Inlandsflu¤ge genutzt werden soll, wa¤hrend alle Flu¤ge in die Europa¤ische Union vom Flughafen Malpensa aus starten sollen. › Die Fahrt vom Zentrum von Mailand bis zum Flughafen Malpensa dauert, egal zu welcher Arbeitszeit, ungefa¤hr eineinhalb Stunden, was zu Taxikosten von ungefa¤hr 200. 000 italienischen Lire fu¤hrt


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3959/97 von Johanna MAIJ-WEGGEN an die Kommission. Bevölkerungspolitik Chinas

eurovoc_concepts:
China
Tibetan question
birth control
births
fertility
freedom of self-determination
fundamental rights
human rights
population policy

text: 22. 6. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 196/41 (98/C 196/57) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3948/97 von Johannes Swoboda (PSE) an den Rat (15. Dezember 1997) Betrifft: Initiative zur Lo¤sung der Kosovo-Frage Frankreich und Deutschland haben eine Initiative zur Lo¤sung der Kosovo-Frage gestartet. Inwieweit wurde diese Initiative mit dem Rat abgestimmt und wie lauten die ersten Reaktionen der verschiedenen beteiligten Parteien auf diese Initiative? Antwort (7. April 1998) 1. Frankreich und Deutschland haben den Rat u¤ber ihre Initiative und das Schreiben unterrichtet, das sie nach Konsultationen mit den u¤brigen Mitgliedern der Europa¤ischen Union und der Kontaktgruppe an Pra¤sident Mi- losevic gerichtet hatten. In ihrem Schreiben hatten die beiden Staaten deutlich gemacht, da(cid:223) ihre Initiative als Demarche zur Lo¤sung des Kosovo-Problems und zur Beendigung der internationalen Isolierung der Bundesre- publik Jugoslawien im Interesse der Stabilita¤t der Region wie auch Europas zu sehen sei. Leider hat diese Initiative › wie zuvor schon so viele andere Versuche der Vo¤lkergemeinschaft › bislang offenbar kein Echo gefunden. 2. Der Rat verfolgt seinerseits die Situation im Kosovo sehr aufmerksam. Der Pra¤sident des Rates hat dazu vor dem Parlament auf dessen Plenartagung vom 11. Ma¤rz 1998 eine Erkla¤rung abgegeben. Er wird das Parlament selbstversta¤ndlich in den geeigneten Gremien u¤ber die Entwicklung der Lage unterrichten. Der Rat hat vor kurzem eine Reihe von Ma(cid:223)nahmen verabschiedet, durch die Druck auf Belgrad ausgeu¤bt 3. werden soll, damit es sich um eine friedliche Lo¤sung fu¤r das Kosovo-Problem bemu¤ht. Zu diesen Ma(cid:223)nahmen geho¤ren ein Waffenembargo, ein Lieferstop fu¤r Material, das zu Repressions- oder Terrorismuszwecken verwendet werden kann, die Aussetzung der Exportkredite und die Nichterteilung von Visa fu¤r Serben, die bestimmte Zusta¤ndigkeiten in Sicherheitsfragen im Kosovo haben. Dieser im Anschlu(cid:223) an die Beratungen der Au(cid:223)enminister vom 13. Ma¤rz 1998 gefa(cid:223)te Beschlu(cid:223) zeigt, da(cid:223) die Europa¤ische Union die ju¤ngsten Vorfa¤lle, die sich im Kosovo ereignet haben, sehr ernst nimmt. Die Europa¤ische Union beabsichtigt, den Druck auf die Belgrader Beho¤rden aufrechtzuerhalten, um sie zur Aufnahme eines echten Dialogs ohne Vorbedingungen zu bewegen. Sie erwartet von den Belgrader Beho¤rden und den Fu¤hrern der albanischsta¤mmigen Bevo¤lkerungsgruppe im Kosovo, da(cid:223) sie ihrer Verantwortung nachkommen, da davon das Wohl der Bundesrepublik Jugoslawien, einschlie(cid:223)lich des Kosovo, und die Stabilita¤t der Region abha¤ngen. (98/C 196/58) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3959/97 von Johanna Maij-Weggen (PPE) an die Kommission (12. Dezember 1997) Betrifft: Bevo¤lkerungspolitik Chinas Ist die Kommission u¤ber Berichte unterrichtet, denen zufolge zwischen September und Oktober 1996 (laut TSG Nieuwsbrief NL) in gro(cid:223)em Umfang Zwangssterilisationen in Tibet vorgenommen worden sein sollen? Ist ihr bekannt, da(cid:223) die chinesischen Beho¤rden ein obligatorisches Lossystem praktizieren, mit dem festgelegt wird, ob ein Ehepaar weitere Kinder bekommen darf? Kommt die Kommission auch zu der Schlu(cid:223)folgerung, da(cid:223) die Bevo¤lkerungspolitik Chinas darauf abzielt, die Bevo¤lkerungszahl der Tibeter zu senken? Ist sie bereit, bei den chinesischen Beho¤rden gegen dieses Vorgehen Protest einzulegen? Ist sie bereit, dieses Problem vor der UN-Menschenrechtskommission zur Sprache zu bringen? Kann sie mitteilen, welche Schritte sie bereits gegen China wegen seiner Bevo¤lkerungspolitik eingeleitet hat?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3957/97 del Johanna MAIJ-WEGGEN a la Comisión. Derechos humanos en Myanmar (Birmania)

eurovoc_concepts:
Burma/Myanmar
Netherlands
human rights
illicit trade
imprisonment
international sanctions
military regime
political prisoner
right to justice

text: 16. 6. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 187/101 (98/C 187/152) PREGUNTA ESCRITA E-3957/97 de Johanna Maij-Weggen (PPE) a la Comisio·n (12 de diciembre de 1997) Asunto: Derechos humanos en Myanmar (Birmania) El Ministro de Asuntos Exteriores neerlande·s, Sr. Van Mierlo, declaro· ante la Segunda Ca·mara de los Pa(cid:14)·ses Bajos que solicitara· que se examine en el marco de la UE la sentencia por la cual el pasado 5 de agosto se condeno· a cadena perpetua a U Myo Aung Thant, dirigente sindical birmano, tras haber sido acusado de contrabando de explosivos. En este mismo proceso se condeno· a otros tres defensores de los derechos humanos birmanos a penas de prisio·n de diez an(cid:152)os. Estas sentencias se dictaron tras la celebracio·n de un juicio a puerta cerrada. ¿Ha recibido ya la Comisio·n la solicitud del Ministro neerlande·s? ¿Que· puede hacer la Comisio·n o que· medidas adoptara· en relacio·n con estas sentencias que, segu·n las organizaciones para la defensa de los derechos humanos y la Confederacio·n Internacional de Sindicatos, se basan en unas pruebas insuficientes y en un proceso injusto? ¿Que· opina la Comisio·n en general de la situacio·n de los derechos humanos en Myanmar (Birmania)? ¿Cabe hablar de un empeoramiento de la misma? Respuesta del Sr. Mar(cid:14)·n en nombre de la Comisio·n (23 de enero de 1998) Hasta ahora, la Comisio·n no ha tenido conocimiento de la carta mencionada por Su Sen(cid:152)or(cid:14)·a. En cualquier caso, correspondera· al Estado miembro interesado plantear este asunto en el marco de las consultas PESC que generalmente se celebran para casos de este tipo. La Comisio·n ha planteado casos individuales o listas de presos de conciencia, en ocasiones propicias, a diversos Gobiernos. Tambie·n lo hacen regularmente los Estados miembros siempre que as(cid:14)· lo permiten los contactos de alto nivel con los Gobiernos en cuestio·n. No hay contactos de alto nivel con la Junta birmana (antes denominada Consejo de Restauracio·n de la Ley y el Orden, SLORC) que permitan a la Unio·n mantener un dia·logo sustancial con Birmania. Varias tentativas de la Unio·n de abrir un dia·logo cr(cid:14)·tico con Birmania han fallado hasta ahora por falta de voluntad de dia·logo en la parte birmana. En este sentido, el Consejo adopto· una posicio·n comu·n, el 23 de octubre de 1996, que prohibe los contactos pol(cid:14)·ticos con el SLORC. Esta posicio·n comu·n fue prorrogada en dos ocasiones por un per(cid:14)·odo de seis meses. Las posibilidades de plantear la cuestio·n de los presos de conciencia, por tanto, se limitan a declaraciones o gestiones diploma·ticas de la Unio·n, a los trabajos en curso de la Comisio·n de Derechos Humanos de las Naciones Unidas y de la Asamblea General, donde la Comisio·n da sistema·ticamente un apoyo total a las iniciativas de denuncia de las violaciones de los derechos humanos en Birmania, y a pedir la mejora de la situacio·n de los derechos humanos en general. La Comisio·n, por supuesto, tendra· en cuenta el caso que le presenta Su Sen(cid:152)or(cid:14)·a y tendra· sumo gusto en utilizar la primera oportunidad que tenga para pedir una atencio·n espec(cid:14)·fica para el caso de U Myo Aung Thant. En lo que respecta a la situacio·n general en Birmania, la Comisio·n comparte la opinio·n del ponente especial de la ONU de que, a pesar de algunos signos positivos, la situacio·n no ha mejorado. Esta ausencia de progresos sigue siendo para la Comisio·n un motivo de grave preocupacio·n. (98/C 187/153) PREGUNTA ESCRITA E-3960/97 de Johanna Maij-Weggen (PPE) y Rijk van Dam (I-EDN) a la Comisio·n (12 de diciembre de 1997) Asunto: Ley sobre la libertad de culto en Belaru·s ¿Esta· al tanto la Comisio·n de que el Gobierno de Belaru·s ha presentado un proyecto de ley con vistas a la modificacio·n de la actual Ley sobre libertad de culto que introduce serias limitaciones a la libertad religiosa, de culto o de confesio·n?


title: WRITTEN QUESTION No. 3955/97 by Yvan BLOT to the Commission. Use of mother tongue by Commission Members in plenary

eurovoc_concepts:
European Commissioner
mother tongue
official language
parliamentary sitting
use of languages

text: C 158/196 EN Official Journal of the European Communities 25. 5. 98 (98/C 158/265) WRITTEN QUESTION E-3955/97 by Yvan Blot (NI) to the Commission (12 December 1997) Subject: Use of mother tongue by Commission Members in plenary On 5 November 1997 Commission Member Mr Van den Broek spoke in plenary exclusively in English. If all Members of the Commission were to do likewise, dropping their national language, English would become the de facto official language of the Commission. For reasons of principle, viz. the equal status of the official languages within the European Union, would it not be preferable for each Commission Member to use his or her mother tongue when addressing the European Parliament in plenary sitting? Answer given by Mr Santer on behalf of the Commission (22 December 1997) The Commission would remind the Honourable Member that, when its Members address another Community institution, their only obligation is to use one of the official languages of the Community. (98/C 158/266) WRITTEN QUESTION P-3991/97 by Enrico Ferri (PPE) to the Council (15 December 1997) Subject: Continuation of duty-free sales The continuation of duty-free sales is not legally incompatible with the rules of the single market, because providing economic advantages and incentives to encourage tourism and employment and safeguard consumers is one way in which Member States exercise their shared and non-individual sovereignty. Airports and ports are common free areas not only for intra-Community, but also for intercontinental contacts. Free zones including the Republic of San Marino, the Principality of Monaco, and so forth have been and remain established within the Community area by international agreement. The single market and the euro will need in any event to be tested over a trial period, a process in which future new Member States should likewise be involved. From that point of view, duty-free sales could constitute an essential building block of the (cid:145)common home(cid:146). Will the Council therefore reconsider the 1991 decision and refrain from abolishing duty-free sales or, failing that, will it allow such sales to continue on a temporary basis, not least to provide the necessary testing-ground for the single currency? The Council would ask the Honourable Member to refer to the Reply to Written Question No E-1515/97. Answer (16 February 1998)


title: QUESTION ECRITE no 3973/97 de Anneli HULTHÉN à la Commission. Utilisation illégale d'hormones pour la production de viande

eurovoc_concepts:
consumer protection
health risk
hormone
live animal
meat
product quality
public health
veterinary legislation

text: C 187/104 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 16. 6. 98 (98/C 187/156) QUESTION E· CRITE E-3971/97 pose·e par Paul Lannoye (V) a‘ la Commission (12 de·cembre 1997) Objet: Se·curite· ae·rienne et qualite· du cadre de vie en milieu urbain et pe·riurbain Actuellement, un certain nombre d(cid:146)ae·roports europe·ens sont utilise·s pour l(cid:146)entra(cid:14)(cid:136)nement de jeunes pilotes. Certaines de ces infrastructures ae·roportuaires se situent a‘ proximite· d(cid:146)agglome·rations importantes et sont implante·es, de surcro(cid:14)(cid:136)t, dans des zones pe·riurbaines fort peuple·es. La Commission a-t-elle l(cid:146)intention de demander aux E· tats membres de l(cid:146)Union europe·enne de prendre des mesures pour mettre un terme aux entra(cid:14)(cid:136)nements d(cid:146)avions de transport civils au-dessus de ces zones, en particulier les week-ends. Re·ponse donne·e par M. Kinnock au nom de la Commission (23 fe·vrier 1998) L(cid:146)entra(cid:14)(cid:136)nement des pilotes est effectue· dans de nombreux ae·rodromes et dans les ae·roports ou‘ la charge du transport ae·rien commercial le permet. Les programmes de formation et d(cid:146)essai se poursuivent normalement tout au long de la carrie‘re d(cid:146)un pilote professionnel de transport ae·rien et une grande partie est re·alise·e maintenant sur des simulateurs perfectionne·s qui sont moins cou(cid:136)teux que la formation en vol et qui permettent de reproduire fide‘lement des situations re·elles qu(cid:146)il serait trop dangereux de re·pe·ter en vol. La re·glementation des proce·dures d(cid:146)entra(cid:14)(cid:136)nement en vol au-dessus et autour des ae·roports rele‘ve actuellement de la responsabilite· exclusive des E· tats membres. Au titre des compe·tences qui leur sont attribue·es en matie‘re d(cid:146)occupation des sols, les pouvoirs locaux restreignent parfois les mouvements d(cid:146)ae·ronefs a‘ des champs d(cid:146)aviation destine·s essentiellement a‘ la formation des pilotes; en revanche, l(cid:146)interdiction de vol au-dessus de certaines zones est ge·ne·ralement re·glemente·e sur le plan technique par les autorite·s nationales charge·es de l(cid:146)aviation. Compte tenu du principe de subsidiarite·, la Commission ne propose pas actuellement d(cid:146)intervenir dans ce domaine. (98/C 187/157) QUESTION E· CRITE E-3973/97 pose·e par Anneli Hulthe·n (PSE) a‘ la Commission (12 de·cembre 1997) Objet: Utilisation ille·gale d(cid:146)hormones pour la production de viande A‘ intervalles re·guliers les me·dias publiques donnent des informations sur l(cid:146)utilisation ille·gale d(cid:146)hormones pour la production de viande dans l(cid:146)UE. Comment la Commission conside‘re-t-elle ces informations? Les faits relate·s ne risquent-ils pas, le cas e·che·ant, de nuire a‘ la cre·dibilite· de la Communaute· par rapport aux E· tats-Unis durant les discussions sur les hormones? Re·ponse donne·e par M. Fischler au nom de la Commission (2 fe·vrier 1998) La mise a‘ jour de certains cas d(cid:146)utilisation ille·gale d(cid:146)hormones de croissance, dont les me·dias se font re·gulie‘rement l(cid:146)e·cho, est le re·sultat d(cid:146)une re·elle politique de contro(cid:136)les des E· tats membres afin de garantir aux consommateurs europe·ens une viande sans hormones, et la preuve de son efficacite·. Cela ne peut nuire a‘ la cre·dibilite· de la Communaute· vis-a‘-vis des E· tats Unis


title: WRITTEN QUESTION No. 3951/97 by Daniel VARELA SUANZES- CARPEGNA to the Commission. Clarification of the limits of the Argentinian EEZ

eurovoc_concepts:
Argentina
exclusive economic zone
fishing area
international conflict
law of the sea
vessel

text: 9. 10. 98 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti C 310/5 (98/C 310/05) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3951/97 komissiolle esitta¤ja¤(t): Daniel Varela Suanzes-Carpegna (PPE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Argentiinan yksinoikeutetun talousvyo¤hykkeen selventa¤minen Argentiinan viranomaisten suorittama Euroopan yhteiso¤n ARPON-aluksen pida¤tta¤minen sen ollessa kalastamas- sa kansainva¤lisilla¤ vesialueilla la¤hella¤ Argentiinan yksinoikeutettua talousvyo¤hyketta¤ johtui alunperin Argentii- nan epa¤tarkasta vyo¤hykkeensa¤ rajaamisesta. Pitka¤, kallis ja epa¤toivottu kiista on seurausta ta¤sta¤. Voiko komissio tiedottaa mihin toimenpiteisiin se on ryhtynyt tai aikoo ryhtya¤ selvitta¤a¤kseen lopullisesti tarkan rajan Argentiinan ytv:lle ja taatakseen kyseisen alueen la¤histo¤lla¤ kansainva¤lisilla¤ vesialueilla kalastaville yhteiso¤n aluksille tarvittavan turvallisuuden? Komission ja¤senen Emma Boninon komission puolesta antama vastaus (26. tammikuuta 1998) Argentiina on toimittanut yksinomaisen talousvyo¤hykkeensa¤ rajaamisen selventa¤miseksi ja Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen 75 artiklan mukaisesti 16. syyskuuta 1996 Yhdistyneille Kansakun- nille yksinomaisen talousvyo¤hykkeensa¤ maantieteellisen sijainnin koordinaatit. Kansainva¤lisen merioikeuden noudattaminen on yhteiso¤n kannalta keskeista¤. Yksinomaisen talousvyo¤hykkeen rajaamista koskevat seikat eiva¤t kuitenkaan kuulu sen toimivaltaan. Kuten arvoisa parlamentin ja¤sen tieta¤a¤, Euroopan yhteiso¤ ja Argentiina pyrkiva¤t yhdessa¤ luomaan monenkes- kisen yhteistyo¤ja¤rjestelma¤n lounaisen Atlantin avomeren luonnonvarojen hallinnoimiseksi ja suojelemiseksi. Komissio aikoo sopivimpana ajankohtana ottaa ta¤ssa¤ yhteydessa¤ esiin ta¤ma¤n kysymyksen. (98/C 310/06) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3954/97 komissiolle esitta¤ja¤(t): Pierre Bernard-Reymond (PPE) (12. joulukuuta 1997) Aihe: Komission 17. helmikuuta 1997 antama lausunto perusteluineen, jolla kielleta¤a¤n keskina¤isilta¤ vakuutus- yhtio¤ilta¤ hammasla¤a¤ka¤ri- ja la¤a¤ka¤riasemien seka¤ apteekkien omistaminen 1. kesa¤kuuta 1997 alkaen. Onko totta, etta¤ Euroopan komissio antoi 17. helmikuuta 1997 lausunnon perusteluineen, jolla kielleta¤a¤n keskina¤isilta¤ vakuutusyhtio¤ilta¤ hammasla¤a¤ka¤riasemien omistaminen 1. kesa¤kuuta 1997 alkaen? Komission ja¤senen Mario Montin komission puolesta antama vastaus (13. maaliskuuta 1998) Komissio on aloittanut ja¤senyysvelvoitteiden noudattamatta ja¤tta¤mista¤ koskevan menettelyn EY:n perustamis- sopimuksen 169 artiklan nojalla, koska Ranska ei ole saattanut tiettyja¤ vakuutusdirektiiveja¤ osaksi kansallista lainsa¤a¤da¤nto¤a¤a¤n kokonaan. Kyseessa¤ ovat erityisesti muuta ensivakuutusta kuin henkivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten ma¤a¤ra¤ysten yhteensovittamisesta seka¤ direktiivien 73/239/ETY ja 88/357/ETY muuttamisesta 18 pa¤iva¤na¤ kesa¤kuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/49/ETY (kolmas vahinkovakuutus- direktiivi) (1) ja henkivakuutuksen ensivakuutusta koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten ma¤a¤ra¤ysten yhteensovittamisesta seka¤ direktiivien 79/267/ETY ja 90/619/ETY muuttamisesta 10 pa¤iva¤na¤ marraskuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/96/ETY (kolmas henkivakuutusdirektiivi) (2). Ranskalle on annettu perusteltu lausunto 5 pa¤iva¤na¤ maaliskuuta 1997. Na¤issa¤ direktiiveissa¤ vahvistetaan periaatteet, joita vakuutusyrityksen kotija¤senvaltion on noudatettava myo¤nta¤- essa¤a¤n toimiluvan ja tehdessa¤a¤n yrityksen toiminnan vakautta ja rahoitusta koskevia tarkastuksia. Direktiiveja¤ on sovellettu 1 pa¤iva¤sta¤ heina¤kuuta 1994. Niiden soveltamisalaan kuuluvat Ranskassa seuraavat yritysmuodot: socie·te· anonyme, socie·te· d(cid:146)assurance mutuelle, institution de pre·voyance re·gie par le code rural seka¤ mutuelles re·gies par le code de la mutualite·


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3938/97 dell'on. Heidi HAUTALA alla Commissione. Tutela del salmone selvatico nel Mar Baltico

eurovoc_concepts:
Baltic Sea
authorised catch
catch by species
fishing net
fishing rights
protection of animal life
sea fish
sea fishing

text: C 196/38 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 22. 6. 98 (98/C 196/53) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3938/97 di Heidi Hautala (V) alla Commissione (12 dicembre 1997) Oggetto: Tutela del salmone selvatico nel Mar Baltico Secondo i dati forniti dall(cid:146)Istituto di ricerca finlandese per la caccia e la pesca, nel 1996 il tasso di riproduzione del salmone selvatico nelle acque del fiume Tornio e‘ risultato il maggiore degli ultimi trent(cid:146)anni. I ricercatori ritengono che questa evoluzione favorevole vada ricondotta alle restrizioni nell(cid:146)uso di reti derivanti nel Mar Baltico. Questo dato potrebbe tuttavia subire un(cid:146)improvvisa flessione per vari motivi, ed e‘ quindi necessario che la percentuale di novellame si mantenga elevata per 5-8 anni consecutivi. Il gruppo di lavoro del ministero finlandese per l(cid:146)Agricoltura e la Silvicoltura ha proposto di allentare le restrizioni anticipando fra l(cid:146)altro di due settimane l(cid:146)apertura della stagione di pesca in mare e introducendo contingenti di cattura individuali per i singoli pescherecci, abolendo completamente i limiti temporali. Secondo i maggiori esperti sulle migrazioni delle popolazioni ittiche, queste misure avrebbero effetti nefasti per il salmone selvatico. Qual e‘ la posizione della Commissione in seno alla commissione per la pesca del Baltico? Dal momento che il Consiglio «Pesca» ha deciso di sospendere ovunque la pesca con reti derivanti tranne che nel Baltico, puo‘ la Commissione far sapere quali provvedimenti intende adottare per porre fine a questo tipo di pesca anche nelle acque del Mar Baltico? Risposta data dalla Sig. ra Bonino in nome della Commissione (28 gennaio 1998) La Commissione vorrebbe far presente che i dati provenienti dall(cid:146)Istituto di ricerca finlandese per la caccia e la pesca, che indicano un forte aumento del tasso di riproduzione del salmone selvatico, non sono stati ancora confermati dal Consiglio internazionale del mare (ICES). Tuttavia, informazioni analoghe ci sono pervenute da attendibili fonti scientifiche della Svezia, nei cui fiumi i salmoni selvatici sono piu‘ abbondanti che non in Finlandia. A quanto pare, pertanto, le graduali riduzioni del totale di catture ammesse (TAC) per il salmone, raccomandate dalla Commissione internazionale per la pesca nel mar Baltico, (IBSFC), stanno dando i risultati auspicati. Le riduzioni di TAC, per quattro anni consecutivi, a circa la meta‘ di quelle del 1993 hanno effetti diretti sulle catture miste di salmone selvatico di allevamento. Un numero maggiore di salmoni selvatici riesce a sfuggire e a risalire i fiumi a deporre le uova. Il piano d(cid:146)azione per il salmone (SAP) della IBSFC, adottato all(cid:146)inizio del 1997, e‘ inteso a potenziare l(cid:146)effetto della riduzione di TAC, invitando gli Stati costieri a prendere ulteriori misure nazionali, quali le restrizioni temporali o la chiusura di zone non comprese tra quelle della convenzione IBSFC e nelle acque interne. Il piano SAP definisce altres(cid:14)‘ chiari obiettivi e strategie al fine della ricostituzione degli stock di salmone selvatico, fiume per fiume, ad almeno il 50% della capacita‘ di produzione di ciascun fiume o sistema di fiumi. Come l(cid:146)on. parlamentare ha precisato, tale obiettivo puo‘ essere realizzato soltanto in un periodo di 10 anni, dato il ciclo biologico del salmone. Per il 1998, dal 15 giugno al 30 settembre, l(cid:146)IBSFC ha raccomandato un divieto totale della pesca del salmone nella zona della convenzione Si tratta di un requisito minimo per le parti contraenti. La Commissione ha ricevuto altres(cid:14)‘ informazioni preliminari dalla Finlandia sull(cid:146)intenzione di adottare, per il 1998, misure nazionali › in aggiunta al divieto estivo della IBSFC › onde proteggere il salmone selvatico durante la migrazione per la deposizione delle uova. A parere della Commissione, l(cid:146)effetto combinato di una riduzione della pesca nel Baltico centrale, del divieto generale estivo e delle ulteriori misure locali contribuira‘ a realizzare l(cid:146)obiettivo finale del piano d(cid:146)azione SAP per il 2010. Quanto alla domanda vera e propria fatta dall(cid:146)on. parlamentare, la Commissione precisa che delle catture singole di salmone selvatico possono essere effettuate anche con attrezzi diversi dalle reti derivanti, ad esempio con palangari, reti trappola e reti normali. Di conseguenza, il divieto di usare le reti derivanti non eliminera‘ catture di specie selvatiche che si mescolano ai salmoni d(cid:146)allevamento durante la loro emigrazione a scopo alimentare. La discussione sulla opportunita‘ o meno della pesca con reti derivanti e‘ collegata esclusivamente alle eventuali catture secondarie di uccelli e mammiferi. Secondo le dichiarazioni ricorrenti dell(cid:146)ICES, tali catture secondarie sono di entita‘ minima nel mar Baltico


title: Voorstel voor een verordening (EG) van de Raad houdende maatregelen voor 1998 voor de instandhouding en het beheer van de visbestanden die, ten aanzien van vaartuigen die de vlag van bepaalde derde landen voeren, in de 200-mijlszone voor de kust van het Franse departement Guyana van toepassing zijn

eurovoc_concepts:
ACP countries
French Guiana
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence

text: COMMISSE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 12. 12. 1997 COM(97) 700 def. Voorstel voor een VERORDENING (EG) VAN DE RAAD houdende maatregelen voor 1998 voor de instandhouding en het beheer van de visbestanden die, ten aanzien van vaartuigen die de vlag van bepaalde derde landen voeren, in de 200- mijlszone voor de kust van het Franse departement Guyana van toepassing zijn (door de Commissie ingediend) TOELICHTING 1. 2. 3. Dit voorstel heeft betrekking op de verordening tot vaststelling van de visserijregeling die voor de vaartuigen van derde landen in de visserijzone van het Franse departement Guyana geldt in de periode van 1 januari 1998 tot en met 31 december 1998. Voor deze verordening is uitgegaan van de beginselen die in het verleden al zijn toegepast, met name voor Verordening (EG) n° 405/971 van de Raad, waarin de regeling voor de periode van 1 januari 1997 tot en met 31 december 1997. Rekening houdend met de wetenschappelijke adviezen waarin wordt gewezen op de ontwikkeling van de bestanden wordt voorgesteld om voor 1998 de quotas en licencies die voor 1997 van kracht waren, te behouden. 1 PB n°L 066, 06. 03. 1997 l VOORSTEL VOOR EEN VERORDENING (EG) Nr. VAN DE RAAD van houdende maatregelen voor 1998 voor de instandhouding en het beheer van de visbestanden die, ten aanzien van vaartuigen die de vlag van bepaalde derde landen voeren, in de 200-mijlszone voor de kust van het Franse departement Guyana van toepassing zijn Overwegende dat deze regeling moet worden gecontinueerd, waarbij met name de beperking van de visserij op zekere visbestanden in deze zone moet worden gehandhaafd ter wille van de instandhouding van de visstand en een adequate rentabiliteit van de vangstactiviteiten van de betrokken vissers, Overwegende dat de verwerkende industrie in het Franse departement Guyana afhankelijk is van aanvoer vaartuigen van derde landen die in de visserijzone voor de kust van dit departement vissen; Overwegende dat derhalve ervoor dient te worden gezorgd dat vaartuigen waarvoor de contractuele verplichting geldt om hun vangsten in het Franse departement Guyana hun visserijactiviteiten kunnen voortzetten; te voeren, aan er dat voor Overwegende garnaalvisserij, van wetenschappelijke adviezen, worden afgegeven aan derde landen waarvan de vaartuigen vissen in de zone van het genoemde departement; vergunningen grond berekend op Overwegende dat voor de in deze verordening bedoelde visserijactiviteiten de desbetreffende controlemaatregelen gelden die zijn vastgesteld in Verordening (EEG) nr. 2847/93 van de Raad van een tot 12 oktober 1993 controleregeling voor het gemeenschappelijk visserijbeleid(3). invoering van DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap. Gelet op Verordening (EEG) nr. 3760/92 van de Raad van 20 december 1992 tot instelling van een communautaire regeling voor de visserij en de aquacultuur0), 8, paragraaf 4. inzonderheid artikel op Gezien het voorstel van de Commissie Overwegende dat de Raad, overeenkomstig artikel 8 van de Verordening (EEG) nr. 3760/92, voor elke visserijtak of groep van visserijtakken, per geval, de totale vangst en/of de totaal toegestane visserijinspanning dient vast te leggen, teneinde een rationele en verantwoorde uitbating van de bestanden te verzekeren op lange termijn; een inzake voeren regeling Overwegende dat de Gemeenschap sedert 1977 voor vaartuigen die de vlag van bepaalde derde landen de instandhouding en het beheer van de visbestanden in de 200-mijlszone voor de kust van het Franse departement Guyana heeft vastgesteld; dat dit laatstelijk is gebeurd bij Verordening (EG) nr. 405/97 van de Raad van 20 december 1996(2) en dat de geldigheidsduur van die verordening op 31 december 1997 afloopt; (1) PB nr. L. 389 van 31. 12. 1992, blz. 1 (2) PB nr. L. 066 van 06. 03. 1997, blz. 112 (3) PB nr. L. 261 van 20. 10. 1993, blz. 1 3 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD : Artikel 1 Vaartuigen die de vlag van een van de in bijlage 1 vermelde landen voeren, mogen onder de bij deze verordening vastgestelde voorwaarden van 1 januari tot en met 31 december 1998 in het gedeelte van de visserijzone voor de kust van het zeewaarts Franse departement Guyana dat, berekend vanaf de basislijn, begrepen, is tussen de 12 en 200 zeemijl op de in die bijlage vermelde soorten vissen. Artikel 2 1. In de in artikel 1 bedoelde zone mag de visserij slechts worden uitgeoefend, indien daartoe aan boord een namens de Gemeenschap ddor de Commissie afgegeven vergunning aanwezig is en indien de in die vergunning vermelde voorwaarden alsmede de controlemaatregelen en de overige, de uitoefening van de visserij in die zone betreffende voorschriften in acht worden genomen. 2. Aanvragen om vergunningen worden door de autoriteiten van de betrokken derde landen uiterlijk vijftien werkdagen voor de gewenste aanvangsdatum van de geldigheid ingediend bij de diensten van de Commissie. De vergunningen worden afgegeven aan de autoriteiten van het betrokken derde land. 3. De registratieletters en -nummers van ieder vergunning voerend vaartuig moeten duidelijk aan beide kanten van de boeg en, daar waar het best zichtbaar zijn, aan beide kanten van de bovenbouw worden aangebracht. De letters en nummers worden in een kleur geschilderd die afstreekt tegen die van de romp of van de bovenbouw en mogen niet worden uitgewist, gewijzigd of bedekt, noch op enigerlei wijze worden verhuld. Artikel 3 1. Vergunningen voor de gamaalvisserij kunnen worden verleend voor vaartuigen die de vlag van een van de in punt 1 van bijlage I bedoelde landen voeren. De hoeveelheden die krachtens deze vergunningen mogen worden gevangen, het maximumaantal van deze vergunningen en het maximumaantal dagen op zee waarvoor deze vergunningen gelden, zijn voor elk land in punt 1 van bijlage I vastgesteld. 2. De in lid 1 bedoelde vergunningen worden afgegeven op de grondslag van een door de autoriteiten van het betrokken land ingediend en goedgekeurd Commissie door visserijprogramma, waarin de in punt 1 van bijlage I voor het betrokken land vastgestelde maxima in acht worden genomen. de 3. De in lid 1 bedoelde vergunningen zijn slechts het geldig visserijprogramma de vergunning is verleend, is aangegeven. in grond waarvan visperiode op voor die de 4. Alle in lid 1 bedoelde vergunningen die aan schepen van een derde land zijn afgegeven, verliezen wordt geldigheid geconstateerd dat het in punt 1 van bijlage I voor dit land vastgestelde quotum is opgebruikt. zodra hun Artikel 4 1. Vergunningen voor het vissen op andere soorten dan garnaal mogen worden afgegeven voor vaartuigen die de vlag van een van de in punt 2 van bijalge I bedoelde landen voeren. Het maximumaantal van deze vergunningen per land is in punt 2 van bijlage I vastgesteld. 2. Vergunningen voor het vissen op rode snapper worden toegekend onder de voorwaarde dat de reder van het betrokken schip 75% van de in het Franse departement Guyana vangsten aanvoert. 3. Vergunningen voor het vissen op haaien worden toegekend onder de voorwaarde dat de reder van het betrokken schip 50% van de vangsten in het Franse departement Guyana aanvoert. Artikel 5 1. Bij de aanvraag voor een vergunning bij de Commissie dienen de volgende inlichtingen te worden verstrekt : naam van het vaartuig; registratienummer; a) b) 4 c) d) e) f) g) h) i) j) k) het op identificatieletters en-nummer; vaartuig aangebrachte haven van registratie; naam en adres van de eigenaar of de huurder; brutotonnage en lengte over alles; motorvermogen; oproepnummer en radiofrequentie; vismethode waarvan gebruik zal worden gemaakt, vissoorten waarop zal worden gevist; periode waarvoor de vergunning wordt aangevraagd. 2. Een vergunning is slechts voor één vaartuig geldig. Wanneer verscheidene vaartuigen aan dezelfde vangstoperatie deelnemen, moet ieder vaartuig in het bezit zijn van een vergunning. Artikel 6 1. Ter verkrijging van de in artikel 4 bedoelde vergunning voor het vissen op rode snapper en haaien moet voor elk van de betrokken vaartuigen worden aangetoond dat er een geldig contract is tussen de reder die de vergunning aanvraagt en een in het Franse departement Guyana gevestigd verwerkend bedrijf, dat de verplichting inhoudt 75% van de vangsten van rode snapper of 50% van de vangsten van haaien van het betrokken vaartuig in het departement aan te voeren met het oog op verwerking in de installaties van dit bedrijf. reële produktiecapaciteit 2. Het in lid 1 bedoelde contract moet zijn geviseerd door de Franse autoriteiten die erop toezien dat het contract in overeenstemming is met als de contractpartij optredende verwerkende bedrijf en met de ontwikkelingsdoelstellingen van de economie van Guyana. Een afschrift van dit geviseerde contract moet bij de aanvraag van de vergunning worden gevoegd. van het 3. Wanneer de Franse autoriteiten de in lid 2 bedoelde visering weigeren, delen zij deze weigering, met. redenen omkleed, aan de betrokkene en aan de Commissie mede. Artikel 7 Vergunningen kunnen met het oog op de afgifte van nieuwe vergunningen worden geannuleerd. De annulering gaat in op de dag van afgifte van de nieuwe vergunning door de Commissie. Artikel 8 1. In water dat minder dan 30 m diep is mag niet op garnalen van de soorten Penaeus subtilis en Penaeus brasiliensis gevist worden. Bij deze visserij, uit te voeren door middel van vaartuigen met trawlnet, zijn bijvangsten toegestaan. 2. Het vissen op tonijnachtigen is uitsluitend toegestaan voor vaartuigen die van beuglijnen gebruik maken. 3. Het vissen op rode snapper is uitsluitend toegestaan voor vaartuigen die gebruik maken van beuglijnen of kisten. 4. Het vissen op haaien is uitsluitend toegestaan voor vaartuigen die gebruik maken van beuglijnen of netten met een minimummaaswijdte van 100 mm en is verboden in water dat minder dan 30 m diep is. Artikel 9 Na elke trek moet volgens het model in bijlage II een logboek worden ingevuld. Binnen 30 dagen, te rekenen vanaf de laatste dag van elke visreis, moet een afschrift daarvan aan de Commissie worden toegezonden via tussenkomst van de Franse autoriteiten. Artikel 10 1. De kapitein van elk vaartuig waarvoor een vergunning als bedoeld in artikel 3 en artikel 4, lid 1, voor wat het vissen op tonijnachtigen betreft, is afgegeven, dient de in bijlage III vermelde bijzondere voorwaarden in acht te nemen en dient met name de daar bedoelde gegevens mede te delen. Deze voorwaarden vormen een integrerend bestanddeel van de vergunning. r 2. De kapitein van elk vaartuig waarvoor een vergunning als bedoeld in artikel 4, leden 2 en 3, is afgegeven, legt de Franse autoriteiten bij de aanvoer na elke visreis een aangifte over, voor de juistheid waarvan alleen hij verantwoordelijk is en waarin de hoeveelheden worden vermeld die hij sedert zijn laatste aangifte heeft gevangen en aan boord gehouden. Voor deze aangifte dient gebruik te worden gemaakt van een formulier volgens het in bijlage IV opgenomen model. Artikel 11 1. De Frans autoriteiten treffen de nodige maatregelen om de juistheid van de in artikel 10, te controleren en lid 2, bedoelde aangiften vergelijken daartoe deze aangiften met name met de gegevens in het in artikel 9 bedoelde logboek. Na controle wordt de aangifte door de bevoegde beambte ondertekend. 2. De Franse autoriteiten zien erop toe dat alle hoeveelheden die in het Franse departement Guyana door vaartuigen met een in artikel 4, leden 2 en 3, bedoelde vergunning worden aangeland, worden opgenomen in de in artikel 10, lid 2 bedoelde aangifte. 3. De Franse autoriteiten doen de Commissie vóór het einde van elke maand de in lid 2 bedoelde aangiften tot de toekomen met betrekking voorafgaande maand. Artikel 12 Vergunningen voor vaartuigen van derde landen worden toegekend onder de voorwaarde dat de reder op verzoek van de Commissie een waarnemer aan boord toelaat. Artikel 13 1. De Franse autoriteiten treffen de nodige maatregelen, waaronder een regelmatige inspectie van de vaartuigen, om de naleving van de bepalingen van deze verordening, te waarborgen. 2. Wanneer naar behoren is vastgesteld dat een overtreding is begaan, delen de Franse autoriteiten de Commissie onverwijld en uiterlijk 30 dagen gerekend vanaf de datum waarop de overtreding is vastgesteld, de naam van het betrokken vaartuig en de eventueel getroffen maatregelen mede. Artikel 14 1. De vergunning van een vaartuig wordt ingetrokken wanneer de in deze verordening vervatte verplichtingen, met inbegrip van de verplichting tot aanvoer van het geheel of een gedeelte van de vangst, overeenkomstig een contract als bedoeld in artikel 6, niet zijn nageleefd. Gedurende een periode van vier twaalf maanden, gerekend vanaf de datum waarop de overtreding werd begaan, wordt geen enkele vergunning afgegeven aan dit vaartuig. tot zonder een vaartuig 2. Wanneer in de in artikel 1 bedoelde zone wordt gevist door geldige vergunning dat een reder toebehoort, of waarvan het beheer wordt gevoerd door een natuurlijke of rechtspersoon die een of meer andere een vaartuigen bezit of in beheer 1 eeft waaraan vergunningen zijn verleend, kan één van die vergunningen worden ingetrokken. 3. Tijdens de in lid 1 bedoelde periode kan voor een of meer vaartuigen, die een reder toebehoren die een vaartuig bezit waarvan de vergunning op grond van dit artikel is ingetrokken of dat zonder vergunning in de in artikel 1 vermelde zone heeft gevist, de vergunning worden geweigerd. Artikel 15 Indien de Commissie gedurende een periode van een maand geen mededeling ontvangt als bedoeld in artikel 10, lid 1, betreffende een vaartuig met een vergunning als bedoeld in de artikelen 3 en 4, wordt de vergunning van dat vaartuig ingetrokken. Artikel 16 Vergunningen die op 31 december 1997 krachtens artikel 1 van Verordening (EG) nr. 405/97 geldig zijn, kunnen op verzoek van de autoriteiten van het betrokken land worden verlengd tot en met 31 januari 1998. De aldus verlengde vergunningen worden voor de duur van deze verlenging op het bijlage I vastgestelde aantal overeenkomstige <o vergunningen in mindering gebracht, zonder dat dit totaal overschreden mag worden. Artikel 17 Deze verordening treedt in werking op de dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing van 1 januari tot en met 31 december 1998. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat. Gedaan te Brussel, Voor de Raad De Voorzitter 7 BIJLAGE I Vergunningen bedoeld in artikel 3 Vaartuigen die de vlag voeren van Toegestane vangst (in ton) Maximumaantal schepen dat een vergunning bezit Maximumaantal dagen op zee Barbados Guyana Suriname Trinidad en Tobago 24 24 p. m. 60 5 5 p. m. 8 200 200 p. m. 350 Vergunningen bedoeld in artikel 4 Soort Vaartuigen die de vlag voeren van Maximumaantal ver, 3unningen a) Tonijnachtigen b) Rode snapper c) Haaien Japan Korea Venezuela Barbados Venezuela p. m. p. m. 41 5 4 f c i r uc ne o&ruc 1 r\n ou C ET BIJLAGE II X* 30° Nation JU«INAM 73 74 7» 79 7T Vessel name Official No N° de licence ZEE Fishing licence No ' • ' • - '/ \ / / V **k GÜYANI > FIANÇAIS! jÊk S g ^ W E ST GULLIES ^^ 3* 1 Vivaneaux Snapper Requins Shark Thonidés Tuna Départ de Depart from Débarquement à Landed at Date - • Date Mois M o n th Jour Day Zone n° Sonde Depth Jour ou nuit Day or night ( D o r NI Nonr-'f Jr lots itu 'f* fnpn» ont re mis. 1 IVau Number Ol Î. TtfN JifJf » >hoi T o t al heures de pêche Hours fished Queues de crevette • Head-off. shrimp (kg) Crevettes entières -Head-on» shrimp (kg) Crevettes conservées a bord Shrimps retained on board Penaeus: subtilis brasiliensis Xyphopcnaeus Kroyerii D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D Ù D D D D N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N N D D M N BIJLAGE 111 Bijzondere voorwaarden 1. Vaartuigen met een vergunning als bedoeld in artikel 3 en artikel 4, lid 1, (tonijnachtigen) dienen de Commissie van de Europese Gemeeschappen te Brussel (telexadres 24189 FISEU-B) via de Franse autoriteiten gegevens mede te delen volgens het onderstaande schema: a) b) c) d) e) bij het binnenvaren vand de zone die zich uitstrekt tot 200 zeemijl voor de kust van het Franse departement Guyana, hierna "de zone" te noemen; bij het verlaten van de zone; bij het binnenvaren van een haven van een Lid-Staat; bij het verlaten van een haven van een Lid-Staat; om de zeven dagen, te beginnen op de zevende dag nadat het vaartuig voor het eerst de onder a) bedoelde zone is binnengevaren of op de zevende dag nadat het vaartuig een onder d) bedoelde haven heeft verlaten. 2. In de berichten welke volgens de bepalingen van de vergunning en volgens het tijdschema van punt 1 worden doorgezonden, dienen de volgende gegevens, voor zover van toepassing, te worden opgenomen in de onderstaande volgorde: naam van het vaartuig; roepnaam van het vaartuig; nummer van de vergunning; volgnummer van het bericht voor de betrokken visreis; aanduiding van het soort van bericht volgens het tijdschema van punt 1 ; datum; tijdstip; geografische positie; gewicht (in kilogram) van de vangst per vissoort in het ruim; gewicht (in kilogram) van de vangst per vissoort sinds het vorige bericht; geografische coördinaten van de plaats waar de vangst is verricht; gewicht (in kilogram) van de vangst, per vissoort, die sedert het vorige bericht op andere vaartuigen is overgeladen; naam, roepnaam en eventueel nummer van de vergunmng van het vaartuig waarop de vis is overgeladen, naam van de gezagvoerder. 3. Codes voor het mededelen van de in punt 2 bedoelde soorten aan boord: Garnaal (Penaeidae) Atlantische sea bob garnaal (Xyphopenaeus kroyerii) Tonijn Haaien PEN BOB TUN SKH XXX: Overige. 4. Indien het vericht wegens overmacht niet door het vaartuig waarvoor de vergunning is afgegeven, kan worden doorgezonden, mag het namens dat vaartuig door een ander vaartuig worden doorgezonden. /o BIJLAGE IV Aangifte overeenkomstig artikel 10, lid 2 AANVOERAANGIFTE 0) Naam van het vaartuig: Naam van de kapitein: Handtekening van de kapitein: Visreis van Aanvoerhaven: Registratienummer. Naam van de gemachtigde : tot en met Aangevoerde hoeveelheden (in kilogram) Garnalen, van kop ontdaan: kg zijnde ( x 1,6) = kg garnalen in gehele staat Garnalen, in gehele staat: kg Tonijnachtigen: Haaien: kg kg Rode snapper: Andere soorten: kg kg 0) Een exemplaar wordt bewaard door de kapitein, een tweede exemplaar wordt bewaard door de met de controle belaste beambte en een derde exemplaar wordt toegezonden aan de Commissie van de Europese Gemeenschappen. i< ISSN 0254-1513 COM(97) 700 def. DOCUMENTEN NL 03 11 Catalogusnummer : CB-CO-97-719-NL-C ISBN 92-78-29196-X Bureau voor officiële publikaties der Europese Gemeenschappen L-2985 Luxemburg &


title: Reglamento (CE) n° 2495/97 de la Comisión de 12 de diciembre de 1997 por el que se modifica el Reglamento (CE) nº 1460/96 por el que se establecen las modalidades de aplicación de los regímenes de intercambios preferenciales, aplicables a determinadas mercancías resultantes de la transformación de productos agrícolas, contemplados en el artículo 7 del Reglamento (CE) nº 3448/93 del Consejo

eurovoc_concepts:
agricultural product
agro-industry
generalised preferences
originating product
tariff quota
third country

formats: html pdfa1b print


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3958/97 do Deputado Johanna MAIJ-WEGGEN à Comissão. Exportações de armas da Suécia

eurovoc_concepts:
Sweden
common security and defence policy
export
military equipment
report

text: C 174/156 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 8. 6. 98 A etiquetagem relativa ao pa(cid:14)·s de origem na(cid:152)o e· obrigato·ria a n(cid:14)·vel comunita·rio apesar de alguns Estados-membros o exigirem. Caso os produtos te(cid:136)xteis importados para a Comunidade provenientes do Bangladesh na(cid:152)o satisfizerem o disposto na directiva em mate·ria de etiquetagem, as partes implicadas podem introduzir uma denu·ncia junto da Comissa(cid:152)o. (1) Directiva 97/37/CE da Comissa(cid:152)o de 19. 06. 1997 que adapta ao progresso te·cnico os Anexos I e II da Directiva 96/74/CE do Parlamento Europeu e do Conselho relativa a‘s denomina(cid:231)o(cid:152)es te(cid:136)xteis. JO L 169 de 27. 06. 1997. (98/C 174/232) PERGUNTA ESCRITA E-3949/97 apresentada por James Nicholson (I-EDN) a‘ Comissa(cid:152)o (12 de Dezembro de 1997) Objecto: Objectores de conscie(cid:136)ncia na Gre·cia Embora tenha sido recentemente promulgada na Gre·cia uma lei que reconhece a objec(cid:231)a(cid:152)o de conscie(cid:136)ncia, os grupos de interesse alegam que se continua a verificar medidas discriminato·rias, na medida em que pessoas actualmente detidas pelas suas convic(cid:231)o(cid:152)es pacifistas ainda na(cid:152)o foram libertadas. Ale·m disso, a nova lei (2510/97) tambe·m na(cid:152)o contemplara· questo(cid:152)es, como, por exemplo, o desenvolvimento da objec(cid:231)a(cid:152)o de conscie(cid:136)ncia durante o per(cid:14)·odo de servi(cid:231)o militar. Podera· a Comissa(cid:152)o pronunciar-se sobre a lei que rege o servi(cid:231)o militar na Gre·cia, nomeadamente no que se refere a‘ objec(cid:231)a(cid:152)o de conscie(cid:136)ncia? Resposta dada por Hans Van den Broek em nome da Comissa(cid:152)o (16 de Janeiro de 1998) Remetemos o Senhor Deputado para a resposta que a Comissa(cid:152)o deu a‘ pergunta escrita E-868/96 de Gianni Tamino e outros (1). (1) JO C 280 de 25. 9. 1996. (98/C 174/233) PERGUNTA ESCRITA E-3958/97 apresentada por Johanna Maij-Weggen (PPE) a‘ Comissa(cid:152)o (12 de Dezembro de 1997) Objecto: Exporta(cid:231)o(cid:152)es de armas da Sue·cia Sabe a Comissa(cid:152)o que o governo sueco enviou, em Maio de 1997, ao parlamento sueco um relato·rio intitulado «Swedish Arms Exports in 1996» (Exporta(cid:231)o(cid:152)es de armas da Sue·cia em 1996)? Pode a Comissa(cid:152)o investigar quantos mais governos dos Estados-membros informaram os respectivos parlamentos desta forma sobre as exporta(cid:231)o(cid:152)es de armas do pa(cid:14)·s? Esta· a Comissa(cid:152)o disposta a solicitar estes relato·rios anuais, a compila·-los e a transmiti-los ao Parlamento Europeu acompanhados de comenta·rios recapitulativos? Resposta do Comissa·rio Hans Van den Broek em nome da Comissa(cid:152)o (29 de Janeiro de 1998) A Comissa(cid:152)o tem conhecimento do relato·rio «Swedish arms exports in 1996» («Exporta(cid:231)o(cid:152)es de armas da Sue·cia em 1996»), apresentado pelo Governo da Sue·cia ao Parlamento sueco, relato·rio esse que sau·da. Atrave·s dos meios de comunica(cid:231)a(cid:152)o, a Comissa(cid:152)o esta· igualmente a par de que os Governos de alguns Estados-membros notificam, por diversas formas, os respectivos parlamentos nacionais das exporta(cid:231)o(cid:152)es de armas autorizadas