title: Директива 97/78/ЕО на Съвета от 18 декември 1997 година за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни

formats: html pdf print xhtml

text: 156 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 31997L0078 30. 1. 1998 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 24/9 ДИРЕКТИВА 97/78/ЕО НА СЪВЕТА от 18 декември 1997 година за определяне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продуктите, въведени в Общността от трети страни СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 43 от него, като взе предвид предложението на Комисията (1), като взе предвид становището на Европейския парламент (2), като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (3), (1) (2) (3) (4) (5) като има предвид, че животинските продукти или продук- тите от животински произход и растителните продукти, подлежащи на проверки, предназначени да предотвратят разпространението на заразни или инфекциозни болести по животните, са изброени в приложение II към Договора; като има предвид, че посочването на принципи на общ- ностно равнище относно организацията на ветеринарните проверки на продуктите, идващи от трети страни, спомага за защита на доставките и гарантира стабилност на пазара, като в същото време хармонизира мерките, необходими за осигуряване на опазването на здравето на животните и на хората; като има предвид, че създаването на вътрешния пазар е засилило нуждата от посочване на общи правила за ветери- нарните проверки, при положение че проверките по грани- ците вътре в Общността са премахнати; като има предвид, че след приемането на Директива 90/675/ЕИО на Съвета от 10 декември 1990 г. за опреде- ляне на принципите, които регулират организацията на ветеринарните проверки на продукти, въведени в Общ- ността от трети страни (4) се наблюдава развитие в прила- гането на директивата и е натрупан нов опит; като има предвид, че в интерес на прозрачността въпросната дирек- тива следва да бъде изменена; като има предвид, че хармонизирани изисквания за всички продукти от животински произход, внесени от трети страни в Общността, следва да бъдат установени; като има предвид, че по тази причина следва да се прилага една схема за про- верка за тези продукти и да се направят необходимите адаптирания; (6) като има предвид, че трябва да бъдат посочени правила, по които партиди, внесени в Общността, без да са представени (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) на граничен инспекционен пункт, да преминат ветеринарна проверка в подобен пункт; като има предвид, че държавите-членки могат в определени случаи да налагат допълнителни изисквания към продукти, предназначени за внос; като има предвид, че държавите- членки, извършващи проверките, трябва да вземат предвид тези допълнителни национални изисквания по време на проверките; като има предвид, че с оглед превоза по море или въздух на продукти с крайно местоназначение Общността следва да бъдат посочени ясни правила относно това, къде да се извършват въпросните проверки; като има предвид, че законодателството на Общността изи- сква определени продукти да бъдат наблюдавани от мястото на пристигане в Общността до местоназначението за опазване на общественото здраве и здравето на живот- ните; като има предвид, че по тази причина трябва да бъдат установени стриктни правила; като има предвид, че стриктни правила следва да бъдат установени, за да се гарантира, че продуктите, пристигащи на границите на Общността, без да имат крайно местона- значение Общността, ще напуснат Общността; като има предвид, че продуктите, които изпълняват изиск- ванията на Общността за внос, следва да бъдат отделени от тези, които не изпълняват въпросните изисквания; като има предвид, че, за да се отчетат тези различия, следва да се определят отделни системи за проверка; като има предвид, че доставката на продукти от животин- ски произход за екипажа и пасажерите на морски и въз- душни транспортни средства е от голямо търговско значе- ние за Общността; като има предвид, че тези продукти често не отговарят на изискванията на Общността; като има предвид, че по тази причина следва да бъдат установени стриктни правила за опазване на общественото здраве и здравето на животните; като има предвид, че продукт на Общността, който е бил отхвърлен от трета страна и който е бил върнат в Общ- ността, следва да се счита за вече неотговарящ на изисква- нията на Общността; като има предвид, че по тази причина следва да бъдат установени стриктни правила в това отно- шение за опазване на общественото здраве и здравето на животните; (1) ОВ C 285, 23. 8. 1997 г. , стр. 7. (2) ОВ C 85, 17. 3. 1997 г. , стр. 76. (3) ОВ C 66, 3. 3. 1997 г. , стр. 43. (4) ОВ L 373, 31. 12. 1990 г. , стр. 1. Директива, последно изменена с Директива 96/43/ЕО (ОВ L 162, 1. 7. 1996 г. , стр. 1). (14) като има предвид, че следва да бъдат определени допълни- телни гаранции с оглед предотвратяването на измами и следва да се предприемат действия за хармонизирани мерки за ликвидиране на измамнически действия и нередности; 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 157 (15) като има предвид, че Директива 90/675/ЕИО е била съществено изменена на няколко пъти; като има предвид, че понастоящем са необходими допълнителни изменения и въпросната директива от съображения за яснота и рационалност следва да бъде отменена и заменена, ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА: Член 1 Държавите-членки извършват проверки на продукти от трети страни, въведени в една от териториите, изброени в приложение I, в съответствие с разпоредбите на настоящата директива. ветеринарните Член 2 1. За целите на настоящата директива дефинициите, съдържащи се в член 2 от Директива 89/662/ЕИО на Съвета от 11 декември 1989 г. относно ветеринарните проверки по отношение на търго- вията вътре в Общността с оглед доизграждането на вътрешния пазар (1) и член 2 от Директива 90/425/ЕИО на Съвета относно ветеринарните и зоотехническите проверки, приложими при тър- говия в Общността с определени видове живи животни и продукти с оглед завършване изграждането на вътрешния пазар (2), се при- лагат при необходимост. 2. В допълнение: а) б) в) „продукти“ означава продуктите от животински произход, в Директиви 89/662/ЕИО и 90/425/ЕИО, посочени включително произход, невключени в приложение II към Договора, и растителните продукти, посочени в член 19; от животински субпродукти „документални на ветеринарния(те) сертификат(и) или ветеринарния(те) доку- мент(и), или друг(и) документ(и), придружаващ(и) пратката; проверките проверки“ означава „проверка за идентичност“ означава проверка чрез визуална инспекция, за да се гарантира, че ветеринарния(те) сертифи- кат(и) или ветеринарния(те) документ(и), или друг(и) доку- мент(и), предвидени във ветеринарното законодателство, отго- варя(т) на самия продукт; г) „физическа проверка“ означава проверка на самия продукт, която може да включва проверка на опаковката и температу- рата, а също вземане на проба и лабораторен тест; д) е) „лице, отговорно за товара“ означава всяко физическо или юридическо лице, което съгласно разпоредбите на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 г. за създа- ване на Митнически кодекс на Общността (3) носи отговорност за възникването на различни ситуации, обхванати от въпрос- ния регламент, в които може да попадне пратката, както и представителят, посочен в член 5 от цитирания регламент, който поема такава отговорност за проследяване на провер- ките, посочени в настоящата директива; „пратка“ означава определено количество продукти от един и същ вид, обхванати от еднакъв(ви) ветеринарен(ни) сертифи- кат(и) или ветеринарен(ни) документ(и), или друг(и) доку- мент(и), предвиден(и) от ветеринарното законодателство, пре- возвани от едно и също транспортно средство, което идва от една и съща трета страна или част от трета страна; ж) „граничен инспекционен пункт“ означава всеки пункт за про- верка, конструиран и одобрен съгласно член 6 за извършване на ветеринарни проверки на продукти, пристигащи от трети страни на границата на една от териториите, изброени в при- ложение I; з) и) й) к) „внос“ означава свободното обращение на продукти и намере- нието за пускане на продукти в свободно обращение по сми- съла на член 79 от Регламент (ЕИО) № 2913/92; „одобрено митническо направление“ означава одобреното мит- ническо направление, посочено в точка 15 от член 4 от Регла- мент (ЕИО) № 2913/92; „изисквания за внос“ означава ветеринарни изисквания към продуктите, предназначени за внос, установени в законодател- ството на Общността; „компетентен орган“ означава орган на централната власт на държава-членка, овластен да извършва ветеринарни проверки, или всеки орган, на който са били делегирани такива право- мощия. ГЛАВА I ОРГАНИЗАЦИЯ И ПОСЛЕДИЦИ ОТ ПРОВЕРКИТЕ Член 3 1. Държавите-членки гарантират, че нито една пратка от трета страна няма да бъде въведена в нито една от териториите, изброени в приложение I, без да е преминала ветеринарните проверки, изисквани от настоящата директива. 2. Държавите-членки гарантират, че пратките се въвеждат във всяка от териториите, изброени в приложение I, през граничен инспекционен пункт. (1) ОВ L 395, 30. 12. 1989 г. , стр. 13. Директива, последно изменена с Директива 92/118/ЕИО (ОВ L 62, 15. 3. 1993 г. , стр. 49). (2) ОВ L 224, 18. 8. 1990 г. , стр. 29. Директива, последно изменена с Директива 92/118/ЕИО. (3) ОВ L 302, 19. 10. 1992 г. , стр. 1. Регламент, последно изменен с Рег- ламент (ЕО) № 82/97 на Европейския парламент и на Съвета (ОВ L 17, 21. 1. 1997 г. , стр. 1). 158 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 3. Държавите-членки гарантират, че лицата, отговорни за товара, са задължени да изпратят предварително информация, като над- лежно попълнят, където е приложимо, сертификата, посочен в член 5, параграф 1, или да предоставят в писмен вид или в елек- тронна форма подробно описание на пратката, посочена в параг- раф 1, включително на продуктите, посочени в член 9 и член 19, параграф 1, на ветеринарния персонал на граничния инспекцио- нен пункт, на който се представят продуктите. б) в случай на внос данните, съдържащи се в сертификатите или документите, посочени в член 1 или други документи, осигу- ряват изискваните гаранции. 4. Като се изключат особените случаи, предвидени в членове 9 — 15, официалният ветеринар извършва следните проверки: Държавите-членки могат да проверяват митническите декларации на плавателни съдове и самолети, като следят те да съответстват на горепосочените изисквания и документи. а) 4. Митническите власти, на които граничният инспекционен пункт е подчинен географски, разрешават назначеното митниче- ско направление на пратките само при условията, установени в сертификата, посочен в член 5, параграф 1. 5. Подробни правила за прилагане на настоящия член, по-специално за списъка от продукти, които подлежат на ветери- нарна проверка, се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. Член 4 1. Всяка пратка подлежи на ветеринарни проверки на граничния инспекционен пункт, посочен в член 3, параграф 2, от компетен- тен орган, подчинен на официалния ветеринар съгласно член 6, параграф 1, буква б). 2. За всяка пратка официалният ветеринар въз основа на инфор- мацията, посочена в член 3, параграф 3, прави справка в базата данни, посочена в приложение I към Решение 92/438/ЕИО на Съвета от 13 юли 1993 г. , относно компютризация на ветеринар- ните процедури при внос (проект „Shift“) (1). Освен това за всяка пратка, предназначена за внос в една от териториите, изброени в приложение I, при необходимост той прави справка в базата данни, посочена в приложение II към Решение 92/438/ЕИО. Официалният ветеринар гарантира, че са извършени всички опе- рации, необходими за поддържане на базата данни и предвидени в Решение 92/438/ЕИО. 3. Всяка пратка подлежи на документална проверка независимо от одобреното митническо направление, за да се установи, че: а) информацията в сертификатите или документите, посочени в член 7, параграф 1, съответства на информацията, изпратена предварително съгласно член 3, параграф 3; проверка за идентичност на всяка пратка, за да се гарантира, че продуктите отговарят на информацията, посочена в придру- жаващите сертификати или документи. С изключение на насипните пратки, предвидени в Директива 92/118/ЕИО на Съвета от 17 декември 1992 г. за определяне на ветеринарно- санитарните и здравните изисквания относно търговията и вноса в Общността на продукти, които не са подчинени, по отношение на посочените изисквания, на специалните правила на Общността, посочени в глава I от приложение А към Дирек- тива 89/662/ЕИО и, по отношение на патогените, на Дирек- тива 90/425/ЕИО (2), въпросната процедура включва: i) когато продуктите от животински произход пристигат в контейнери, проверка, че печатите, поставени от официал- ния ветеринар (или компетентен орган), когато това се изи- сква от законодателството на Общността, са ненакърнени и че информацията, съдържаща се в тях, отговаря на тази, която е посочена в придружаващия документ или сертифи- кат; ii) в останалите случаи: — за всички видове продукти, проверка, че щампите, офи- циалната маркировка здравната маркировка, и идентифициращи страната и установяващи произхода, са налице и отговарят на онези в сертификата или доку- мента, — в допълнение, за опаковани или пакетирани продукти, проверка за специфичното етикетиране, предвидено във ветеринарното законодателство; б) физическа проверка на всяка пратка: i) за да гарантира, че продуктите отговарят на изискванията на законодателството на Общността и са годни за употреба за целите, определени в съпровождащия сертификат или документ. Тези проверки трябва да бъдат извършени съгласно крите- риите, посочени в приложение III; (1) ОВ L 243, 25. 8. 1992 г. , стр. 27. Решение, изменено с Акта за при- (2) ОВ L 62, 15. 3. 1993 г. , стр. 49. Директива, последно изменена с съединяване от 1994 г. Директива 96/90/ЕО (ОВ L 13, 16. 1. 1997 г. , стр. 24). 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 159 ii) преди да бъдат извършени с честота, която трябва да бъде определена преди 1 юли 1999 г. в съответствие с процеду- рата, посочена в член 29: — всякакви лабораторни тестове на място, — всякакво официално вземане на проби, изисквани за възможно най-бързо изследване. 5. Подробни правила за прилагането на настоящия член се прие- мат съгласно процедурата, установена в член 29. Въпреки това, когато това се налага поради географски ограни- чения (като кей за разтоварване или подстъп), може да се допусне граничен инспекционен пункт на определено разстоя- ние от входния пункт съгласно процедурата, установена в параграф 2, и в случай на железопътен транспорт, на първата гара, посочена от компетентния орган; б) да бъдат поставени под контрола на официален ветеринар, проверките. който Официалният ветеринар може да бъде подпомаган от спе- циално обучен помощен персонал. отговорност ефективно поема за Член 5 Той гарантира, че всички актуализации на базите данни, посо- чени в член 1, параграф 1, трето тире от Решение 92/438/ЕИО, са извършени. 1. След завършване на необходимите ветеринарни проверки официалният ветеринар издава сертификат за съответната пратка продукти, удостоверяващ резултатите от проверките, по образец, предвиден в приложение Б към Решение 93/13/ЕИО на Комисията за установяване на процедурите за ветеринарните проверки на гра- ничните инспекционни пунктове на Общността за продукти от трети страни (1), адаптиран , когато е приложимо, към параграф 4. 2. В съответствие с процедурата, установена в член 29, списъкът на действащите гранични инспекционни пунктове в деня на пуб- ликуване на настоящата директива може впоследствие да бъде отменен или допълнен: а) чрез добавяне на нови гранични инспекционни пунктове: 2. Сертификатът, посочен в параграф 1, придружава пратката: — докато пратката е под митнически надзор, като в този случай цитираният документ се позовава на митническия документ, — в случай на внос до първото предприятие, посочено в Дирек- тива 89/662/ЕИО, или до първия център или организация по местоназначение, посочени в Директива 90/425/ЕИО. 3. Ако пратката се раздели на няколко части, разпоредбите на параграфи 1 и 2 се прилагат за всяка част. 4. Подробни правила за прилагане на настоящия член, включително за адаптирането на приложение Б към Решение 93/13/ЕИО, се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. Член 6 1. Граничните инспекционни пунктове трябва: а) да са разположени в непосредствена близост до входния пункт на някоя от териториите, изброени в приложение I, и в област, посочена от митническите власти съгласно член 38, параг- раф 1, буква а) и буква б), първо тире от Регламент (ЕИО) № 2913/92. — предложени от държава-членка, след като компетентният орган е проверил, че отговарят на изискванията на прило- жение II към настоящата директива и на Решение 92/525/ЕИО на Комисията от 3 ноември 1992 г. за опре- деляне на изискванията за одобрение на гранични инспек- ционни пунктове на Общността, отговорни за ветеринар- ните проверки на продукти, въведени от трети страни (2), — проверени от Комисията в сътрудничество с компетентния орган на държавата-членка; б) чрез затваряне на граничен инспекционен пункт, когато се установи, че не отговаря на условията, посочени в приложе- ние II, по време на проверка, извършена от компетентния орган, или ако след проверките, предвидени в член 23, държавата- членка не вземе предвид заключенията от тази проверка в разу- мен срок, особено в случаите, когато проверките са установили сериозен риск за общественото здраве и здравето на животните. 3. Държавата-членка трябва в сериозните случаи, по-специално с оглед на общественото здраве или здравето на животните, да спре одобрението на граничен инспекционен пункт, разположен на нейна територия. Тя трябва да информира Комисията и останалите държави-членки за това спиране и за причините за него. Граничният инспекционен пункт може да бъде включен отново в списъка само съгласно параграф 2, буква а). 4. Комисията съставя и публикува списък на одобрените гра- нични инспекционни пунктове, като включва случаите, в които одобрението е временно спряно. (1) ОВ L 9, 15. 1. 1993 г. , стр. 33. Решение, последно изменено с Решение 96/32/ЕО (ОВ L 9, 12. 1. 1996 г. , стр. 9). (2) ОВ L 331, 17. 11. 1992 г. , стр. 16. 160 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 5. В очакване на приемането на решенията по параграф 2, буква а) списъкът, съставен съгласно основната Директива 90/675/ЕИО, остава валиден, без да се засягат изискванията, предвидени в параг- раф 3. 1. В случай че: Член 8 6. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. — продуктите са предназначени за държава-членка или област, получила специфични изисквания в рамките на законодател- ството на Общността, Член 7 — са взети проби, но резултатите не са известни, когато транс- портните средства напускат граничния инспекционен пункт, 1. Всяка пратка, предназначена за внос в една от териториите, изброени в приложение I, се придружава от оригинални ветери- нарни сертификати или оригинални ветеринарни документи, или други оригинални документи, изисквани от ветеринарното зако- нодателство. Оригиналните сертификати или документи остават на граничния инспекционен пункт. 2. Без да се засяга член 10, всяка пратка продукти от трета страна, предназначена за внос в една от териториите, посочени в прило- жение I, подлежи на проверка за идентичност и на физическа про- верка, предвидени в член 4, параграф 4. 3. Митническите власти не допускат вноса на пратки продукти, освен ако — без да се засягат митническите правилници и специалните разпоредби, които трябва да се приемат съгласно член 10, параграфи 2 и 3 и член 18 — не се предостави доказа- телство, че съответните ветеринарни проверки са извършени със задоволителни резултати, че съответният сертификат е издаден съгласно член 5, параграф 1 и че компетентният орган има гаран- за инспекциите, посочени в Директива цията, че 85/73/ЕИО на Съвета от 29 януари 1985 г. за финансирането на ветеринарните инспекции и контрола, обхванати от Директиви 89/662/ЕИО, 90/425/ЕИО, 90/675/ЕИО и 91/496/ЕИО (изме- нени и консолидирани) (1), са били или ще бъдат платени съгла- сно разпоредбите на посочената директива. таксите 4. Ако пратката отговаря на условията за внос, официалният вете- ринар предоставя на съответното лице заверено копие на оригиналните сертификати или документи и съгласно член 5, параграф 1 издава сертификат, удостоверяващ, че пратката отго- варя на въпросните условия въз основа на ветеринарните про- верки, извършени на граничния инспекционен пункт. 5. Търговията с продуктите, посочени в Директиви 89/662/ЕИО и 90/425/ЕИО и допуснати в една от териториите, изброени в приложение I към настоящата директива съгласно параграф 3 на настоящия член, се извършва по правилата, посочени в цитираните директиви, по-специално глава II от тях. 6. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. — вносни продукти, разрешени за специфични цели, са включени в случаите, предвидени в законодателството на Общността, допълнителна информация трябва да бъде съобщена на компетен- тния орган по местоназначението чрез мрежата „Анимо“, посочена в Директива 90/425/ЕИО. 2. Всяка пратка продукти, посочена в параграф 1, първо и трето тире и предназначена за друга държава-членка, преминава през документална проверка, проверка за идентичност и физическа проверка, посочени в член 4, параграфи 3 и 4, на граничния инспекционен пункт, разположен на територията на държавата- членка, в която се въвеждат продуктите, за да се провери по-специално дали съответните продукти отговарят на правилата на Общността, приложими към държавата-членка или района мес- тоназначение. Въпреки това дивеч, който има кожа, внесен без кожата, подлежи на проверка за идентичност или физическа про- верка освен санитарни проверки и изследване за остатъци, пред- видени в Директива 96/23/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно мерките за наблюдение на някои вещества и остатъци от тях в живите животни и продуктите от животински произход (2), които следва да се извършват съгласно Директива 92/45/ЕИО на Съвета от 16 юни 1992 г. относно проблемите на общественото здраве и здравето на животните, свързани с умъртвяване на дивеч и предлагането на пазара на месо от дивеч (3) в предприятия по местоназначение, където месото трябва да бъде доставено под мит- нически надзор съгласно настоящия член, параграф 4, първо тире и в съчетание със сертификата, посочен в член 5, параграф 1. Резултатите от проверките се изпращат на ветеринарния орган, отговорен за граничния инспекционен пункт, от който са влезли продуктите. В зависимост от резултата мерките, установени в член 24, се прилагат при необходимост. 3. Държавите-членки гарантират, че в случай на продукти, посо- чени в параграф 1, първо и трето тире и внесени в държава-членка, различна от държавата-членка по местоназначението, всички мерки следва да бъдат предприети, за да се гарантира, че съответ- ната пратка ще достигне до предвидената държава-членка по местоназначението. (1) ОВ L 32, 5. 2. 1985 г. , стр. 14. Директива, последно изменена с Дирек- тива 96/43/EО (ОВ L 162, 1. 7. 1996 г. , стр. 1). (2) ОВ L 125, 23. 5. 1996 г. , стр. 10. (3) ОВ L 268, 14. 9. 1992 г. , стр. 35. Директива, последно изменена с Директива 96/23/ЕО (ОВ L 125, 23. 5. 1996 г. , стр. 10). 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 161 4. Продуктите, които следва да се наблюдават съгласно законода- телството на Общността от граничния инспекционен пункт на пристигане до предприятието по местоназначение, се изпращат при следните условия: Когато едно предприятие не изпълни изискванията за уведомяване, държавата-членка може да отнеме одобрението и налага необхо- димите санкции съгласно естеството на възникналия риск. под — въпросните пратки се експедират от граничния инспекционен пункт на пристигане до предприятието по местоназначение под надзора на компетентния орган във водонепропускливи превозни средства или контейнери, запечатани от компетен- тните органи. Продуктите, посочени в параграф 1, трето тире, остават достигнат местоназначението съгласно процедура Т5, посочена в Регла- мент № 2454/93 на Комисията от 2 юли 1993 г. за установя- ване на разпоредби за прилагане на Регламент (ЕИО) № 2913/92 на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Общността (1) в съчетание със сертификата, предвиден в член 5, параграф 1, установяващ разрешеното местоназначение и, ако е приложимо, цитиращ вида на предвидената обработка, митнически надзор, докато — официалният ветеринар на съответния граничен инспекционен пункт информира ветеринарните органи, отговорни за пред- приятието по местоназначение на пратката, за произхода и предназначението на продукта чрез мрежата „Aнимо“, — продуктите преминават в предприятието по местоназначение през преработка, определена в съответното законодателство на Общността, — официалният ветеринар по местоназначението или в случаите, предвидени в глава 10 от приложение I към Директива 92/118/ЕИО, официалният ветеринар, отговорен за междин- ния склад, следва да бъде информиран от ръководството на предприятието по местоназначение или на междинния склад за пристигането на продукта н местоназначението и в рамките на 15 дни да уведоми официалния ветеринар на граничния инспекционен пункт, който го е уведомил за пратката. Официалният ветеринар извършва редовни проверки, за да гарантира, че продуктите са пристигнали в предприятието по местоназначение, по-специално като проверява входящите регистри. Комисията публикува списък на одобрените предприятия и отго- варя за неговото актуализиране и разгласяване на държавите- членки. 7. Подробни правила за прилагане на настоящия член, съставени след консултация с митническите органи, се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. Член 9 1. Пратки, предназначени за внос в една от териториите, изброени в приложение I, които пристигат на един граничен инспекционен пункт, но са предназначени за внос през друг граничен инспекцио- нен пункт, разположен на същата територия или разположен на територията на друга държава-членка, подлежат на проверка за идентичност и физическа проверка на граничния инспекционен пункт по местоназначение, при условие че превозът се извършва по море или по въздух. Следните процедури се извършват на входния граничен инспекционен пункт: а) ако пратката се прехвърля от един самолет на друг или от един плавателен съд на друг в рамките на митническата територия на едно и също пристанище или летище, директно или след като е била разтоварена на кея или на терминала за период, по-кратък от минималния период, посочен в буква б), компе- тентният орган следва да бъде информиран от лицето, отго- ворно за товара. Възможно е, по изключение, ако съществува риск за здравето на животните или за общественото здраве, да се извърши документална проверка на продуктите въз основа на сертификата или ветеринарния документ за произход, или всякакъв друг оригинален документ, придружаващ съответната пратка, или заверено копие от такъв; б) ако пратката е разтоварена по различен начин, е необходимо: 5. Ако се предостави доказателство на компетентния орган на входния граничен инспекционен пункт, без да се засягат разпоред- бите на член 20, за това, че продуктите, декларирани като пред- назначени за одобрено предприятие, не са пристигали по место- назначение, органът взема подходящи мерки по отношение на лицето, отговорно за товара. i) да бъде съхранявана за максимален и минимален период и при условия, които трябва да бъдат определени съгласно процедурата, посочена в параграф 2, под надзора на ком- петентния орган на митническата територия на пристани- щето или летището в очакване на изпращане до друг граничен инспекционен пункт по море или по въздух; 6. Държавите-членки представят на Комисията списък с одобре- ните предприятия, както е посочено в параграф 4, за съответните продукти съгласно съответното законодателство на Общността. ii) да бъде подложена на документална проверка на продук- тите по отношение на документите, посочени в буква а); (1) ОВ L 253, 11. 10. 1993 г. , стр. 1. Регламент, последно изменен с Рег- ламент (ЕО) № 1427/97 (ОВ L 196, 24. 7. 1997 г. , стр. 31). iii) без да се засяга член 20, да бъде подложена по изключение на проверка за идентичност и физическа проверка, ако има някаква вероятност от опасност за общественото здраве или здравето на животните. 162 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 2. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. г) естеството на мерките, прилагани от третата страна за наблюдение и борба с болестите; 3. Съветът, който се произнася с квалифицирано мнозинство по предложението на Комисията, може да разшири разпоредбите на настоящия член и към претоварването на стоки, превозвани с железопътен транспорт. д) структури, умения, независимост и квалификация на ветери- нарните служби или други компетентни служби; е) съответствие с минималните стандарти, посочени в правото на Общността по отношение хигиената на производството; Член 10 ж) вид на продукта или продуктите и неговия/техния потенциален здравен риск; 1. По искане на държава-членка, подкрепено от необходимата информация, или като действа по своя инициатива, Комисията може съгласно процедурата, установена в член 29, да реши, че физическите проверки следва да са с по-малка честота при опре- делени условия, и по-специално с оглед на резултатите от пре- дишни проверки на продукти, за които условия на внос са били хармонизирани, т. е. продукти, които отговарят на следните три условия: а) произхождат от трети страни или региони на трети страни, предложили задоволителни здравни гаранции относно провер- ките на мястото на произход на продуктите, предназначени за внос в една от териториите на Общността, изброени в прило- жение I; б) доколкото според изискванията на законодателството на Общ- ността произхождат от предприятия от списъка, съставен съгла- сно правилата на Общността, или в случай на заведения, одоб- рени съгласно Решение 95/408/ЕО на Съвета от 22 юни 1995 г. относно условията за съставяне за преходен период на временни списъци на предприятия от трети страни, от които държавите-членки са оправомощени да внасят определени про- дукти от животински произход, рибни продукти или живи двучерупчести мекотели (1), от предприятие, което е било подложено или на проверка от Общността, или на национална проверка; з) правила за разрешаване на определени вещества и изпълнение на изискванията, посочени в Директива 96/22/ЕО на Съвета от 29 април 1996 г. относно забраната в животновъдни ферми на определени вещества с хормонално или тиростатично действие и на бета-агонисти (2) и в Дирек- тива 96/23/ЕО; за употреба и) резултат от инспекции на Общността или национални инспек- ции; й) резултат от проведени проверки при внос; к) анализ на възникналия риск, дължащ се на естеството на про- дуктите, предназначени за внос, тяхното представяне или начин на превозване. 3. Без да се засяга параграф 1, ограничения в честотата на провер- ките може също да бъде договаряна съгласно споразумението за ветеринарно съответствие, сключено между Общността и третата страна на взаимна основа. Такива ограничения трябва да бъдат приети съгласно процедурата, установена в член 29. в) издадени са сертификати за внос на съответните продукти. 4. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. 2. Преди да внесе предложение за предоставяне на такива деро- гации по отношение на продуктите от дадена трета страна, Коми- сията представя доклад на Постоянния ветеринарен комитет за въпросната трета страна, като взема предвид следното: а) гаранциите, предложени от въпросната трета страна за цялата или част от нейната територия, по отношение на изпълнението на изискванията на Общността, включително относно провер- ките за остатъци; б) санитарната ситуация на животните в съответната трета страна; в) информация за общото здравно състояние във въпросната трета страна; Член 11 1. Дадена държава-членка от името на всички държави-членки, през които пратката следва да премине транзитно, разрешава един- ствено транзита на пратки от една трета страна до друга трета страна, ако: а) пратките произхождат от трета страна, чиито продукти не са забранени за достъп на териториите, изброени в приложение I, и са предназначени за друга трета страна. Компетентният орган може да се отклони от изискването за прехвърляне, извършвано съгласно член 9, параграф 1, буква а), на пратки от един само- лет на друг или от един плавателен съд на друг в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище с цел реекспедиция без допълнителни спирки на териториите, (1) ОВ L 243, 11. 10. 1995 г. , стр. 17. Решение, последно изменено с Решение 97/34/ЕО (ОВ L 13, 16. 1. 1997 г. , стр. 33). (2) ОВ L 125, 23. 5. 1996 г. , стр. 3. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 163 изброени в приложение I, като се следват общите критерии, които следва да се изготвят съгласно параграф 4; б) транзитното преминаване е било предварително разрешено от официалния ветеринар на граничния инспекционен пункт на държавата-членка, където пратката пристига първоначално на една от териториите, изброени в приложение I; в) лицето, отговорно за товара, предварително поема задълже- нието да приеме обратно пратката, ако съответните продукти бъдат върнати, и да се разпореди с тях съгласно член 17. 2. Разрешението, посочено в параграф 1, трябва да отговаря на следните условия: а) пратките, представени за транзит на граничния инспекционен пункт, трябва да се придружават с документите, посочени в член 7, параграф 1, при необходимост заедно със заверен превод на тези документи; б) пратките с продукти трябва да бъдат представени на посоче- преминат ния документална проверка и проверка за идентичност. граничен инспекционен пункт, да за инспекционен пункт, освен когато е предоставена пълна дерогация съгласно процедурата, посочена в параграф 4, така че да бъдат отчетени надлежно обоснованите случаи на географска отдалеченост; г) официалният ветеринар, който разрешава транспорта, инфор- мира официалния ветеринар на изходния граничен инспекцио- нен пункт чрез мрежата „Aнимо“; д) официалният ветеринар на изходния граничен инспекционен пункт декларира в сертификата, посочен в член 5, параграф 1, че съответните пратки са напуснали Общността и изпраща копие от документа на входния граничен инспекционен пункт по факс или всяко друго средство. Ако официалният ветеринар на входния граничен инспекцио- нен пункт не е информиран за напускането на продуктите на Общността в срока, определен в параграф 2, буква в), трето тире, той отнася въпроса до компетентния митнически орган, който извършва необходимото разследване, за да определи дей- ствителното направление на продуктите. Дерогация от документалната проверка и проверката за идентичност може да се предостави от компетентния ветери- нарен орган за морски и въздушен транспорт, когато пратката: 3. Всички разходи, възникнали съгласно настоящия член, са за сметка на лицето, отговорно за товара, или негов представител, без да се дължи обезщетение от държавата-членка, съгласно прави- лата, произтичащи от член 1 от Директива 85/73/ЕИО. — не е разтоварена; в този случай и без да се засяга член 20, документалните проверки ще се ограничат до проверка на бордовия митнически манифест, — е прехвърлена, както е описано в член 9, параграф 1, буква а) от един самолет на друг или от един плавателен съд на друг в рамките на митническата територия на същото пристанище или летище. В изключителни случаи, които могат да представляват риск за общественото здраве или за здравето на животните, или когато има съмнения за нередности, трябва да бъдат извършени допъл- нителни физически проверки; в) в случай на превоз по шосеен, железопътен или воден път през териториите, изброени в приложение I, пратката трябва: — да бъде изпратена под митнически надзор съгласно Т1 про- цедурата, посочена в Регламент (ЕИО) № 2913/92, до изходния пункт на Общността заедно с документа, изиск- ван съгласно параграф 2, буква а) и сертификата, посочен в член 5, параграф 1, удостоверяващ граничния инспекцио- нен пункт, през който пратката ще напусне Общността, — да бъде транспортирана, без да се разтоварват или разделят продуктите след напускането на граничния инспекционен пункт на пристигане, в превозни средства или контейнери, запечатани от властите; не се разрешава никаква обработка по време на транспорта, — да напусне Общността през граничен инспекционен пункт най-късно до 30 дни от напускането на входния граничен 4. Подробни правила за приложение на настоящия член, по-специално обмяната на информация между входния и изходния граничен инспекционен пункт, се приемат съгласно про- цедурата, установена в член 29. Член 12 1. Пратки, идващи от трети страни и предназначени за свободна зона, свободен склад или митнически склад, могат съгласно Рег- ламент (ЕИО) № 2913/92 да бъдат допуснати от компетентния орган, само ако лицето, отговорно за товара, предварително е декларирало дали съответните продукти са с крайно предназначе- ние пускане в свободно обращение на една от териториите, изброени в приложение I, или съществува друго крайно предназ- начение, което трябва да се уточни, както и това, дали продуктите отговарят на условията за внос или не. При липса на ясни указания за тяхното крайно предназначение продуктите трябва да бъдат считани като предназначени за пус- кане в свободно обращение на една от териториите, изброени в приложение I. 2. Пратките преминават на входния граничен инспекционен пункт през проверка на документите, проверка за идентичност и физическа проверка, за да се определи дали продуктите отговарят на посочените условия за внос. 164 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 Физическа проверка не се изисква — освен при съмнение за риск за здравето на животно или за общественото здраве — ако от про- верката на документите е видно, че продуктите не отговарят на изискванията на Общността. Пратките се придружават от документите, посочени в член 7, параграф 1. При необходимост следва да се приложат заверени преводи на въпросните документи. 3. Ако вследствие на проверките, посочени в параграф 2, се уста- нови, че изискванията на Общността са спазени, официалният ветеринар на граничния инспекционен пункт издава сертификата, посочен в член 5, параграф 1, заедно с митническите документи. Компетентният ветеринар и митническите власти на граничния инспекционен пункт разрешават влизането в склад в свободна зона, в свободен склад или в митнически склад. Такива продукти от ветеринарна гледна точка следва да се обявят за годни за последващо пускане в свободно обращение. 4. Ако вследствие на проверките, посочени в параграф 2, се уста- нови, че съответните продукти не отговарят на изискванията на Общността, официалният ветеринар от граничния инспекционен пункт издава сертификата, посочен в член 5, параграф 1, заедно с официалните митнически документи. Митническите и ветеринар- ните власти на граничния инспекционен пункт могат в такива слу- чаи да разрешават влизането само в склад в свободна зона, в сво- боден склад или в митнически склад, ако без да се засяга член 16, са спазени следните изисквания: а) продуктите не трябва да идват от трета страна, подложена на забрана, както е посочено в член 11, параграф 1, буква а), първо изречение; б) складовете в свободните зони и свободните складове или мит- ническите складове трябва да бъдат одобрени от компетентен орган за съхранението на продуктите. За да бъдат одобрени, те трябва да отговарят на следните изисквания: законодателство. Компетентният орган може все пак, в случай на съществу- ващи складове, да разреши отделното съхранение на такива продукти в същото помещение, когато продуктите, които не отговарят на стандартите на Общността, са складирани в заключващи се помещения, — те трябва да имат в наличност помещения, запазени за пер- сонала, извършващ ветеринарните проверки. Ако проверките, посочени в параграф 2, покажат, че лицето, отговорно за товара, е представило декларация с невярно съдържание по смисъла на параграф 1, това лице е задължено да ликвидира стоките в съответствие с член 17. 5. Компетентните органи предприемат стъпки: всички необходими — за да гарантират, че условията за одобрение на складовете са спазени, — да предотвратят съхранението на продукти, които не отгова- рят на ветеринарните изисквания на Общността, в същите стаи или помещения заедно с продуктите, които отговарят на тези изисквания, — да гарантират ефективна проверка на входните и изходните пунктове на склада и по време на часовете за достъп да гарантират надзор от страна на ветеринарен орган. Те трябва по-специално да гарантират, че продуктите, които не отгова- рят на изискванията на Общността, не могат да напускат стаите и помещенията, където са съхранявани, без съгласието на ком- петентния орган, — да извършат всички проверки, необходими за предотвратява- нето на всякаква промяна, замяна на продуктите, съхранявани в склада, или всякаква промяна на опаковката, приготвянето за пазара или преработката. — трябва да се състоят от затворено пространство с входни и изходни пунктове, които са подлагани на постоянен конт- рол от ръководството на склада; ако складът е разположен в свободна зона, цялата зона трябва да бъде затворена и поставена под постоянен митнически надзор, 6. Държава-членка може на основание здравето на животните или общественото здраве да откаже да допусне в митнически склад, свободен склад или свободна зона продукти, ако те не отговарят на изискванията, установени в законодателството на Общността. — те трябва да отговарят на условията за одобрение, устано- относно законодателството на Общността вени в складовете, в които се съхраняват съответните продукти, или при липса на законодателство на Общността в тази област, в националното законодателство, — те трябва да имат условия за ежедневно отчитане на всички пратки, влизащи или излизащи от склада, с подробни данни за вида и количеството на тези продукти за всяка пратка, както и името и адреса на получателя; тези данни трябва да бъдат съхранявани най-малко три години, — те трябва да разполагат със складови помещения и/или хладилни стаи, позволяващи отделно съхранение на про- ветеринарното отговарят дукти, които на не 7. Пратките не трябва да влизат в свободна зона, свободен склад или митнически склад, освен ако не са снабдени с митническа пломба. 8. Пратките, посочени в параграф 4, могат да напускат свободна зона, свободен склад или митнически склад единствено за да бъдат експедирани до трета страна или склад, както е посочено в член 13, или за да бъдат унищожени, при условие че: — експедирането до трета страна става съгласно изискванията на член 11, параграф 1, буква в) и параграф 2, букви а), в), г) и д), — прехвърлянето в склад, както е посочено в член 13, се извър- шва съгласно Т1 митническа контролна форма, с името и мес- тоположението на цитирания склад в придружаващия серти- фикат, предвиден във въпросния член, 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 165 — транспортът до мястото на унищожаването става, след като а) да имат предварително разрешение от компетентен орган за съответните продукти са били денатурирани. оператори; Въпросните партиди впоследствие се изпращат при такива усло- вия, че да се гарантира, че транспортът е извършен, без да се разтоварват стоките, под надзора на компетентните органи, във водонепропускливи контейнери, запечатани от компетентните органи. превозни средства или Пратките не могат да се прехвърлят между складовете, посочени в настоящия член. 9. Всякакви разходи, възникнали съгласно настоящия член, включително разходите за изискваните инспекции и проверки, са за сметка на лицето, отговорно за товара, или негов представител, без да се дължи обезщетение от държавата-членка, съгласно пра- вилата, произтичащи от член 1 от Директива 85/73/ЕИО. 10. Държавите-членки изпращат на Комисията списък със: б) да се снабдяват с продукти, които не могат да бъдат преработвани, освен ако суровината не отговаря на изисква- нията на Общността; в) да разполагат със затворени помещения, чиито входни и изходни пунктове са под постоянен контрол на отговорното лице. Когато даден склад се намира в свободна зона, се прила- гат изискванията на член 12, параграф 4, буква б), първо тире, второ изречение; г) да се задължат да не освобождават продуктите, посочени в член 12, параграф 4, за консумация на една от териториите, изброени в приложение I; д) да уведомяват компетентния орган при първа възможност за пристигането на продуктите в склада, както е посочено в буква в). а) свободните зони, свободните складове и митническите скла- дове, както е посочено в параграф 4; 2. Операторите, посочени в параграф 1, трябва: б) операторите, както е посочено в член 13. Комисията организира публикуването на списъка по буква а) в Официален вестник на Европейските общности и изпраща спи- съка с операторите по буква б) на останалите държави-членки. 11. В случай на неизпълнение на изискванията, посочени в пара- графи 1 — 10, и доколкото тези изисквания се отнасят до склада, компетентният орган спира или оттегля своето одобрение, както е посочено в параграф 4, буква б). Компетентният орган информира Комисията и останалите държави-членки за всяко оттегляне. Когато се открият нередности, независимо дали умишлени или поради груба небрежност, санкциите, посочени в националното законодателство на съответната държава-членка, се прилагат по отношение на лицето, отговорно за транспорта на пратката, след като пратката е напуснала склада. 12. Подробни правила за прилагане на настоящия член, по-специално относно процедурите за проверки, които трябва да бъдат извършени при пристигане и отпътуване на пратки във и от такива зони или складове, начина на съхранение на продуктите и разрешените обработки, се приемат съгласно процедурата, устано- вена в член 29. Член 13 1. Операторите, които директно снабдяват трансгранични сред- ства за воден транспорт с продуктите, посочени в член 12, параг- раф 4, с цел консумация от екипажа и пасажерите, трябва освен да отговарят на изискванията на член 12, параграфи 1, 2, параг- раф 4, буква а), буква б), второ, трето и четвърто тире и пара- графи 5, 6, 7 и 9, и: а) да извършват доставки директно на борда на водните превозни средства или в специално одобрен склад в пристанището по предназначение, при условие че са взети мерки, за да се гаран- тира, че съответните продукти при никакви обстоятелства няма да напускат пристанищната зона към друго местоназначение. Транспортът на продукти от склада на произхода до пристани- щето по местоназначение трябва да се извършва под митни- чески надзор съгласно процедура Т1, установена с Регламент (ЕИО) № 2913/92, и да бъде придружен от ветеринарен сер- тификат, съставен съгласно процедурата в параграф 6; б) да информират предварително компетентния орган на пристанищната зона на държавата-членка, от която се доста- вят продуктите, както и компетентните органи на пристани- щето на държавата-членка по местоназначение за датата на експедиране на продуктите заедно с подробности за тяхното местоназначение; в) да осигурят официално доказателство, че продуктите са достигнали крайното местоназначение; г) да съхраняват регистър с влизащите и експедираните пратки най-малко за три години. Регистърът трябва да позволява извършването на проверка на части от пратки, останали в склада. 3. Операторите следва да гарантират, че не снабдяват плавателни съдове с продукти, които не отговарят на изискванията на Общ- ността, освен за да осигурят снабдяването на пасажери и екипаж извън бреговата зона на териториите, изброени в приложение I, така както тези изисквания са установени в национални разпо- редби. 4. Компетентният орган на пристанищната зона на държавата- членка, от която се доставят продуктите, уведомява компетентния орган на пристанищната зона на държавата-членка по местоназна- 166 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 чение най-късно до експедицията на продуктите и го информира за местоназначението на продуктите чрез мрежата „Aнимо“. 5. В случай на неизпълнение на изискванията на настоящия член компетентният орган трябва да оттегли разрешението, посочено в параграф 1, буква а). Компетентният орган информира Комисията и останалите държави-членки за всяко оттегляне. 6. Подробни правила за прилагането на настоящия член, по-специално относно процедурите за проверки, които трябва да се извършват при отпътуване и по време на транспорт и доставка на продуктите, които трябва да бъдат доставени директно на борда на водни превозни средства, включително доказателство, че въп- росните продукти са достигнали своето законно местоназначение, се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. Член 14 1. Продуктите, за които одобреното митническо направление по смисъла на Регламент (ЕИО) № 2913/92 е различно от предвиде- ното в член 7 и член 12, параграф 3 от настоящата директива, освен ако не са унищожени или върнати, следва да преминат през проверка за идентичност и физическа проверка, за да се определи дали отговарят на изискванията за внос или не. 2. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат при необходимост съгласно процедурата, установена в член 29. Член 15 1. Дадена държава-членка може да разреши реимпорт на пратка продукти с произход от Общността, която е била отказана от трета страна, ако: в) пратката се връща директно при условията, предвидени в член 8, параграф 4, на предприятието на произхода в държавата-членка, в която е издаден сертификатът, и ако има транзитно преминаване през друга държава-членка, то да е било предварително разрешено от официалния ветеринар на граничния инспекционен пункт на държавата-членка, където пратката първоначално пристига в една от териториите на Общността, изброени в приложение I, от името на всички държави-членки, през които пратката ще премине транзитно. 2. Дадена държава-членка не може да се противопостави на повторното въвеждане на пратка продукти с произход от Общ- ността, отказана от трета страна, ако компетентният орган, който е издал сертификата, се е съгласил да приеме обратно пратката и са спазени изискванията, посочени в параграф 2. 3. При обстоятелствата, предвидени в параграфи 1 и 2, въпрос- ните продукти се изпращат при условия, които да гарантират, че транспортът се извършва до предприятието на първоначалния про- изход съгласно процедурата, посочена в член 8, параграф 4, във водонепропускливи превозни средства, идентифицирани и запечатани от компетентния орган, така че печатите да бъдат разкъсани при отваряне на контейнера. 4. Официалният ветеринар, който разрешава транспорта, инфор- мира компетентния орган за местоназначението чрез мрежата „Aнимо“. 5. Всички разходи, възникнали в изпълнение на настоящия член, включително разходите за изискваните инспекции и проверки, са за сметка на лицето, отговорно за товара, или негов представител, без да се дължи обезщетение от държавата-членка съгласно пра- вилата, произтичащи от член 1 от Директива 85/73/ЕИО. 6. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. а) продуктите са придружени: Член 16 i) от оригинален сертификат или копие, заверено от компе- тентния орган, издал сертификата, придружаващ продук- тите, заедно с подробности за причините за отказ и гаранция, че изискванията, регулиращи съхраняването и транспорта на продуктите, са спазени, в който се удостове- рява, че съответните продукти не са преминали каквато и да било обработка; ii) в случай на запечатани контейнери, от сертификат на пре- возвача, удостоверяващ, че товарът не е бил обработван или разтоварван; б) въпросните продукти преминават документална проверка и проверка за идентичност и в случаите, предвидени в член 20, през физическа проверка; 1. Настоящата глава не се прилага за продукти, които: а) са част от личния багаж на пътници и са предназначени за лична употреба, доколкото тяхното количество не надвишава количеството, което следва да се определи в съответствие с параграф 3, и при условие че продуктите идват от държава- членка или трета страна, или част от трета страна, фигурираща в списъка, приет съгласно правилата на Общността, и вносът от тях не е забранен; б) са изпратени като малки пратки до физически лица, при усло- вие че продуктите не са внесени с търговска цел, доколкото изпратеното количество не надвишава количеството, което следва да се определи в съответствие с параграф 3, и при усло- вие че продуктите произхождат от трета страна или част от 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 167 трета страна, фигурираща в списъка, приет съгласно правилата на Общността, и вносът от тях не е забранен; 3. Комисията определя правилата за прилагане, и по-специално ограниченията в теглото за различните продукти, които могат да бъдат обхванати от дерогациите, посочени в параграф 1, съгласно процедурата, установена в член 29. в) се намират на борда на превозни средства, които се движат в интернационални пространства, и са предназначени за консу- мация от екипажа и пасажерите, при условие че не се въвеждат в някоя от териториите, посочени в приложение I. Когато такива продукти или битови отпадъци от тях се разтоварват, те трябва да бъдат унищожени. Въпреки това, не е необходимо да се унищожават продукти, когато се прехвърлят директно от едно превозно средство, което се движи в между- народни пространства, на друго в същото пристанище и под митнически надзор; г) в случаите на количества, които не надвишават цифри, които следва да се определят в съответствие с параграф 3, са претър- пели топлинна обработка в херметически запечатан контейнер до стойност F0, по-голяма или равна на 3,00, и: i) са част от личния багаж на пътниците и са предназначени за тяхна лична употреба; ii) са изпратени като малки пратки на физически лица, при условие че продуктите не са внесени с търговска цел; д) са изпратени като търговски мостри или са предназначени за изложби, при условие че не са предназначени за търговия и имат предварително разрешение за тази цел от компетентен орган; е) са предназначени за специални изследвания или анализи, доколкото е възможно да се установи при официална проверка, че въпросните продукти не се доставят за консумация от хора и че след приключване на изложбата или завършване на спе- циалното изследване или анализ тези продукти, с изключение на количествата, използвани за изследването, ще бъдат унищо- жени или реекспедирани при определени условия, които следва да бъдат определени от компетентния орган. В случая, посочен в буква д), и в настоящия случай държавата- членка на местоназначението гарантира, че съответните про- дукти не могат да бъдат използвани за цели, различни от тези, за които са внесени на тази територия. 2. Параграф 1 не засяга правилата, приложими за прясно месо и месни продукти съгласно член 1, параграф 2 от Директива 72/462/ЕИО на Съвета от 12 декември 1972 г. относно пробле- мите на санитарно-ветеринарните инспекции при внос на говеда, овце, кози и свине, прясно месо и продукти на месна основа от трети страни (1). Член 17 1. Пратките, които са въведени на една от териториите на Общ- ността, без да са били представени за ветеринарни проверки в съответствие с изискванията на членове 3 и 4, се конфискуват и компетентният орган решава дали да бъдат унищожени съгласно параграф 2, буква б), или да бъдат реекспедирани съгласно параг- раф 2, буква а). 2. Когато проверките, посочени в настоящата директива, покажат на компетентния орган, че продуктът не отговаря на изискванията за внос, или когато проверките разкрият нередности, компетент- ният орган след консултация с лицето, отговорно за товара, или негов представител, решава: а) да реекспедира продукта извън териториите, изброени в при- ложение I, от същия граничен инспекционен пункт до место- назначение, съгласувано с лицето, отговорно за товара, като се използва същият вид транспорт в рамките най-много на 60 дни, когато няма пречки за това с оглед резултатите от ветеринарната проверка и санитарните изисквания. В този случай официалният ветеринар на граничния инспек- ционен пункт трябва: — да задейства процедурата за обявяване, предвидена в член 1, параграф 1, първо тире от Решение 92/438/ЕИО, — при условия, които следва да бъдат определени от Коми- сията съгласно процедурата, посочена в параграф 7, да обезсили ветеринарните сертификати или документите, придружаващи отказаните продукти, така че да не е въз- можно отказаните продукти да бъдат внесени отново през друг граничен инспекционен пункт; б) или, ако реекспедицията е невъзможна или 60-дневният период, посочен в буква а), е изтекъл, или лицето, отговорно за товара, даде своето незабавно съгласие да се унищожат продук- тите в най-близкото до граничния инспекционен пункт пред- приятие, предназначено за тази цел, съгласно Директива 90/667/ЕИО на Съвета от 27 ноември 1990 г. относно ветеринарните правила за изхвърлянето и обработката на животински отпадъци, за тяхното предлагане на пазара и за предотвратяване на патогени в храните от животински и рибен произход (2). (1) ОВ L 302, 31. 12. 1972 г. , стр. 28. Директива, последно изменена с (2) ОВ L 363, 27. 12. 1990 г. , стр. 51. Директива, последно изменена с Директива 96/91/ЕО (ОВ L 13, 16. 1. 1997 г. , стр. 27). Акта за присъединяване от 1994 г. 168 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 В очакване на реекспедицията на продуктите, посочени в настоящата буква, или на потвърждение за основанието за отказ компетентните органи складират въпросните продукти под надзора на компетентния орган за сметка на лицето, отго- ворно за товара. 3. Разпоредбите на членове 23 и 24 се прилагат, когато провер- ките, посочени в параграфи 1 и 2, установят сериозно нарушение или повтарящи се нарушения на ветеринарното законодателство на Общността. 4. Параграф 2 не се прилага, когато е било дадено разрешение от компетентния орган с цел да се разреши употребата на продукти съгласно Директива 90/667/ЕИО, при условие че не съществува никакъв риск за здравето на животните или общественото здраве. 5. Лицето, отговорно за товара, или негов представител поема раз- ходите, възникнали в процеса на реекспедиция или унищожаване на пратката, или използването на продукта за други цели. Освен това, когато е открита нередност в резултат на груба небреж- ност или умишлено нарушение, държавата-членка трябва да наложи наказанията, предвидени в нейното национално законо- дателство, на лицето, отговорно за товара. 6. Разпоредбите на Решение 92/438/ЕИО се прилагат. 7. Подробни правила за прилагане на параграфи 1 — 3, по-специално относно стандартизирането на критериите за пре- ценка при вземане на решения за отказ, конфискация или унищо- жаване, се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. Член 18 Комисията в съответствие с процедурата, установена в член 29, въз основа на плановете, посочени във втория параграф, приема правилата, приложими към вноса в определени части от териториите, изброени в приложение I, като взема предвид природните ограничения, специфични за въпросните територии, по-специално тяхната отдалеченост от континенталната част на територията на Общността. В тази връзка Френската република и Република Гърция трябва да изпратят на Комисията план, посочващ, по-специално в случая на френските отвъдморски департаменти и на определени острови и групи острови, вида на проверките, които ще бъдат извършвани при внос в тези региони на продукти, произхождащи от трети страни, като географски ограничения, специфични за тези територии. вземат предвид естествените се при никакви Тези планове определят проверките, извършвани, за да не се допусне на продуктите, въведени в тези територии, към други части от територията на Общността, освен ако въпросните територии не отговарят на изискванията на ветеринарното законодателство на Общността. реекспедицията обстоятелства Член 19 1. Комисията съгласно процедурата, установена в член 29, съставя списък с растителни продукти, които по-специално, предвид тях- ното последващо местоназначение, могат да повишат риска от раз- пространение на инфекциозни или заразни болести по животните и по тази причина подлежат на ветеринарните проверки, посочени в настоящата директива, и в частност на предвидените в член 4, за да се проверят произходът и планираното местоназначение на въп- росните растителни продукти. Съгласно същата процедура се приемат: — санитарни изисквания за животните, които третите страни трябва да изпълнят, и гаранции, които трябва да бъдат предо- ставени, по-специално видът на всяка преработка, която следва да се изисква с оглед здравната ситуация на животни в тази страна, — списък на третите страни, които с оглед на гаранциите могат да бъдат оправомощени да изнасят за Общността растителните продукти, посочени в първия параграф, — конкретните процедури за инспекция, по-специално по отно- шение на вземането на проби, които могат да бъдат приложени към тези продукти, особено при внос в насипно състояние. 2. Пресни рибни продукти, незабавно разтоварени от риболовен плавателен съд, плаващ под флага на трета страна, трябва съгласно Регламент (ЕИО) № 1093/94 на Съвета от 6 май 1994 г. за опре- деляне на условията, при които риболовни плавателни съдове от трети страни могат да разтоварват директно и да търгуват своя улов в пристанища на Общността (1) и преди да могат да бъдат внесени в която и да е от териториите, изброени в приложение I, да преминат през ветеринарните проверки, определени за риба, която е била разтоварена незабавно от риболовни плавателни съдове, плаващи под флага на държава-членка. Въпреки това, чрез дерогация от член 3, параграф 2, дадена държава-членка може съгласно процедурата, установена в член 29, да бъде оправомощена да извършва проверките, посочени в настоя- щата директива, в случай на замразена и дълбоко замразена риба тон, разтоварена директно, без да са отстранени главите или да е почистена от вътрешностите, от плавателен съд, принадлежащ на смесено предприятие, регистрирано съгласно съответните разпо- редби на Общността, при условие че: — проверките са извършени от компетентния орган на най- близкия граничен инспекционен пункт в предприятието по местоназначение, одобрено за преработка на такива продукти, (1) ОВ L 121, 12. 5. 1994 г. , стр. 3. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 169 — преработвателното предприятие е разположено на не по-повече от 75 км от граничния инспекционен пункт, Член 21 — продуктите се превозват под митнически контрол съгласно процедурата, посочена в член 8, параграф 4, първо тире, от мястото на разтоварване до предприятието по местоназначе- ние. 3. В съответствие с процедурата, установена в член 29, могат да се правят дерогации от разпоредбите на член 6, параграф 1, буква б), а по отношение на персонала, отговорен за извършването на про- верките и за издаването на сертификатите, от разпоредбите на член 4, параграф 1 и член 5, параграф 1 за граничните инспек- ционни пунктове, през които се внася риба, в съответствие с Директива 91/493/ЕИО на Съвета от 22 юли 1991 г. за опреде- ляне на санитарните изисквания за производството и предлагането на пазара на рибни продукти (1). Член 20 се засягат разпоредбите на настоящата 1. Без да глава, официалният ветеринар или компетентният орган трябва, когато съществува съмнение, че ветеринарното законодателство не е спа- зено или има съмнение по отношение на: 1. Република Австрия разполага със срок от три години от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване, за да въведе сис- темата за проверки, предвидена в настоящата глава. По време на преходния период Австрия прилага мерките, които ще бъдат опре- делени преди датата на влизане в сила на Договора за присъеди- няване, съгласно процедурата, установена в член 29. Тези мерки гарантират, че всички необходими проверки са извършени във въз- можно най-голяма близост до външната граница на Общността. 2. Република Финландия разполага със срок от две години от датата на влизане в сила на Договора за присъединяване, за да въведе системата за проверки, предвидена в настоящата глава. По време на преходния период Финландия прилага мерките, които ще бъдат определени преди датата на влизане в сила на Договора за присъединяване, съгласно процедурата, установена в член 29. Тези мерки гарантират, че всички необходими проверки са извършени във възможно най-голяма близост до външната граница на Общ- ността. 3. По молба на държава-членка може да бъде предвидена дерога- ция, съгласно процедурата, установена в член 29, от изискванията на осмо тире в приложение II за гранични пунктове, разположени на границата на страна кандидатка, за период от две години след 1 юли 1999 г. а) идентичността или действителното местоназначение на про- дукта; б) това дали продуктът отговаря на гаранциите, предвидени в законодателството за подобен вид продукти; в) спазване на гаранциите за здравето на животните и обществе- ното здраве, посочени в законодателството на Общността; да извърши всякакви ветеринарни проверки, които ветеринарят или органът считат за подходящи, за да се потвърди или изключи съмнението. Проверените продукти трябва да останат под надзора на компе- тентния орган до получаване на резултатите от проверките. Ако съмненията се потвърдят, проверките върху продукти от същия произход трябва да се засилят в съответствие с член 17, параграф 3. 2. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. ГЛАВА II ПРЕДПАЗНИ РАЗПОРЕДБИ Член 22 1. Ако на територията на трета страна болест, посочена в Дирек- тива 82/894/ЕИО на Съвета от 21 декември 1982 г. за обявяване на болести по животните в рамките на Общността (2), зооноза или друга болест или всякакво друго явление или обстоятелство, които могат да се окажат сериозна заплаха за здравето на животните или обществено здраве, се прояви или разпространи или ако някаква друго сериозно съображение, свързано със здравето на животните или общественото здраве налага това, по-специално с оглед на установеното от нейните ветеринарни експерти или от извърше- ните проверки на граничния инспекционен пункт, Комисията, като действа по своя инициатива или по молба на държава-членка, предприема незабавно една от следните мерки в зависимост от сериозността на ситуацията: — спира вноса от всички засегнати трети страни и, където е целе- съобразно, от трети страни, през които стоката е преминала транзитно, (1) ОВ L 268, 24. 9. 1991 г. , стр. 15. Директива, последно изменена с (2) ОВ L 378, 31. 12. 1982 г. , стр. 58. Директива, последно изменена с Директива 96/23/ЕО (ОВ L 125, 23. 5. 1996 г. , стр. 10). Акта за присъединяване от 1994 г. 170 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 — въвежда специални изисквания по отношение на продуктите, произхождащи от всички или част от съответните трети страни, — съставя въз основа на действително установеното изисквания за подходящите проверки, които могат да включват в частност изследване на риска за общественото здраве и здравето на животните, и в зависимост от резултатите от тези проверки да увеличи честотата на физическите проверки. 2. Ако някоя от проверките, предвидени в настоящата директива, покаже, че пратката продукти може да представлява опасност за здравето на животните или общественото здраве, компетентният орган незабавно взема следните мерки: — конфискува и унищожава въпросната пратка, — незабавно информира другите гранични инспекционни пунк- тове и Комисията за установеното и за произхода на продук- тите съгласно Решение 92/438/ЕИО. 3. В случая, предвиден в параграф 1, Комисията може да пред- приеме временни предпазни мерки по отношение на продуктите, обхванати от членове 11, 12 и 13. 4. Представители на Комисията могат да направят незабавно посе- щение в съответните трети страни. 5. Когато държава-членка информира официално Комисията за нуждата от предприемане на предпазни мерки и последната не е приложила разпоредбите на параграфи 1 — 3 или не е информирала Постоянния ветеринарен комитет в съответствие с параграф 6, въпросната държава-членка може да предприеме вре- менни предпазни мерки по отношение на въпросните продукти. Когато държава-членка предприеме временни предпазни мерки по отношение на трета страна или предприятие в трета страна по смисъла на настоящия параграф, тя информира останалите държави-членки и Комисията в рамките на Постоянния ветерина- рен комитет. В срок от 10 работни дни Постоянният ветеринарен комитет раз- глежда отнесения към него въпрос при условията на член 28 с оглед разширяване, изменение или отмяна на мерките, предвидени в параграфи 1 и 3. Процедурата, предвидена в член 28, може също да бъде използвана за приемане на необходимите решения, включително тези, отнасящи се до движението на продукти вътре в Общността и на транзита на тези продукти. 6. Решения относно изменение, отмяна или разширяване на мер- ките, предприети съгласно параграфи 1, 2, 3 и 5, се вземат съгла- сно процедурата, установена в член 28. 7. Подробни правила за прилагане на настоящата глава се прие- мат при необходимост съгласно процедурата, установена в член 29. ГЛАВА III ИНСПЕКЦИЯ И ПРОВЕРКИ Член 23 1. Когато еднаквото прилагане на изискванията на настоящата директива налага това, ветеринарните експерти на Комисията могат съвместно с компетентните органи да: а) проверят дали държавите-членки отговарят на посочените изисквания; б) правят проверки на място, за да гарантират, че проверките са извършени съгласно настоящата директива. 2. Държава-членка, на чиято територия се извършва проверка, осигурява на ветеринарните експерти от Комисията всякакво съдействие, което е необходимо за изпълнение на техните задачи. Резултатът от направените проверки трябва да бъде обсъден с ком- петентния орган на съответната държава-членка, преди да се изготви и разпространи окончателният доклад. 3. Когато Комисията счита, че резултатът от проверките го оправдава, тя преразглежда ситуацията в рамките на Постоянния ветеринарен комитет. Той може да приеме необходимите решения съгласно процедурата, установена в член 28. 4. Комисията наблюдава развитието на ситуацията; в светлината на развитието и съгласно процедурата, установена в член 28, тя може да измени или отмени решенията, посочени в параграф 5. 5. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат при необходимост съгласно процедурата, установена в член 29. Член 24 1. Когато проверките, предвидени в настоящата директива, дават основание да се предполага, че ветеринарното законодателство на Общността е било сериозно или многократно нарушавано, компе- тентният орган взема следните мерки по отношение на продук- тите, които са в основата на подобна практика, или на произхода на такива продукти: — информира Комисията за вида на използваните продукти и съответната пратка; Комисията незабавно информира всички гранични инспекционни пунктове, — държавите-членки извършват по-строги проверки на всички пратки продукти от същия произход. По-специално следва- 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 171 щите 10 пратки със същия произход трябва да бъдат задържани и да се внесе обезпечение за разходите по инспек- циите на граничния инспекционен пункт за физическа про- верка, включително вземане на проби и лабораторни тестове, предвидени в приложение III. Ако компетентният орган на първата държава-членка счете, че мерките са недостатъчни, той разглежда съвместно с компетентния орган на въпросната държава-членка възможните начини и сред- ства за разрешаване на ситуацията, когато е необходимо, чрез посе- щение във въпросната държава-членка. Когато допълнителните проверки потвърдят неспазването на законодателството на Общността, нередовната пратка или част от нея трябва да бъдат подложени на действията по член 17, параграф 2, букви а) и б), Когато проверките, посочени в първата алинея, покажат повтарящо се неспазване на настоящата директива, компетентният орган на държавата-членка по местоназначение информира Коми- сията и компетентните органи на останалите държави-членки. — Комисията трябва да бъде информирана за резултата от по-строгите проверки и въз основа на тази информация пред- приема всички необходими разследвания, за да установи при- чините и произхода на установените нарушения. Комисията може по молба на компетентен орган на държава- членка по местоназначение или по своя собствена инициатива, като вземе предвид вида на разкритото нарушение: — да изпрати инспекционна група във въпросната държава- членка със съдействието на компетентните национални власти, 2. Когато проверките разкрият, че максималните прагове на оста- тъчни вещества са надвишени, следва да се приложат проверките, посочени в параграф 1, второ тире. — да поиска от компетентния орган да засили проверките, извър- швани на въпросния граничен инспекционен пункт, митни- чески склад, свободна зона или свободен склад. 3. Ако в случаите, когато са намесени трети страни, сключили споразумения за равно третиране с Общността, или трети страни, чиито пратки се проверяват с по-малка честота, Комисията след допитване до компетентните органи на съответната трета страна заключи, че тя не е изпълнила своите задължения и дадените гаранции съгласно плановете, посочени в член 29, параграф 1 от Директива 96/23/ЕО, Комисията съгласно процедурата, устано- вена в член 29 от настоящата директива, прекратява привилегията на тази страна да се ползва от намалената честота на проверките за въпросните продукти, докато третата страна не отстрани недостатъците. Същата процедура се прилага за отмяна на прекра- тяването. При необходимост, за да се възстановят привилегиите, предоста- вени съгласно цитираните споразумения, делегация на Общността, включваща експерти от държавите-членки, може да посети съот- ветната страна за нейна сметка, за да потвърди, че въпросните мерки са взети. Член 25 1. Когато въз основа на проверките, извършени на мястото, където се търгуват продуктите, компетентният орган на държавата-членка счете, че настоящата директива не е била спазена на граничния инспекционен пункт, в митническия склад, свободната зона или свободния склад на друга държава-членка, посочени в член 12, компетентният орган се свързва незабавно с компетентния центра- лен орган на въпросната държава-членка. В очакване на разкритията на Комисията засегнатата държава- членка трябва по молба на държавата-членка по местоназначение да засили проверките на съответния граничен инспекционен пункт, митнически склад, свободна зона или свободен склад. Държавата-членка по местоназначение може, от своя страна, да засили проверките на продукти със същия произход. По молба от една от двете засегнати държави-членки — когато нередностите са потвърдени от инспекцията, посочена в пета али- нея, първо тире — Комисията трябва съгласно процедурата, уста- новена в член 28, да вземе подходящи мерки. Мерките трябва да бъдат потвърдени или преразгледани при първа възможност съгла- сно същата процедура. 2. Правото на обжалване, предоставено съгласно действащите закони в държавите-членки срещу решения на компетентните органи, не се засяга с настоящата директива. Решенията, взети от компетентния орган, и мотивите към тях се съобщават на лицето, отговорно за товара, чиито интереси са засег- нати от тези решения, или на неговия представител. Ако съответното лице, отговорно за товара, или неговият предста- вител поиска това, цитираните решения и мотивите към тях се изпращат до него в писмена форма заедно с подробности за пра- вото на обжалване съгласно действащите закони в държавата- членка, извършваща проверките, като и приложимата процедура и срокове. Последният взема всички необходими мерки и информира компе- тентния орган на първата държава-членка за вида на извършените проверки, взетите решения и основанията за тези решения. 3. Подробни правила за прилагане на настоящия член се приемат съгласно процедурата, установена в член 29. 172 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 Член 26 държава-членка 1. Всяка за обмен на длъжностни лица, упълномощени да извършват проверки на про- дуктите, идващи от трети страни. съставя програма ГЛАВА IV ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ Член 28 2. Комисията и държавите-членки координират програмите, посочени в параграф 1, в рамките на Постоянния ветеринарен комитет. Когато се прави позоваване на процедурата, предвидена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет, създаден с Решение 68/361/ЕИО на Съвета (2), взема решения съгласно правилата, посочени в член 17 от Директива 89/662/ЕИО. 3. Държавите-членки вземат всички необходими мерки, за да направят възможно прилагането на програмите, произтичащи от координацията, посочена в параграф 2. Член 29 4. Всяка година в Постоянния ветеринарен комитет се обсъжда прилагането на програмите въз основа на докладите, изготвени от държавите-членки. Когато се прави позоваване на процедурата, установена в настоящия член, Постоянният ветеринарен комитет взема решения съгласно правилата, посочени в член 18 от Директива 89/662/ЕИО. 5. Държавите-членки вземат предвид натрупания опит за подоб- ряване и развитие на програмите за обмен. Член 30 6. Финансова помощ от Общността трябва да бъде отпусната за насърчаване на ефективното развитие на програмите за обмен. Подробни правила за финансовата помощ от Общността и пред- видената сума за сметка на бюджета на Общността се определят с Решение 90/424/ЕИО на Съвета от 26 юни 1990 г. относно раз- ходите във ветеринарната област (1). 7. Подробни правила за прилагане на параграфи 1, 4 и 5 се прие- мат при необходимост съгласно процедурата, установена в член 29. Приложения II и III могат да бъдат допълвани в съответствие с процедурата, установена в член 29. Член 31 Настоящата директива не засяга задълженията, произтичащи от митническите правила. Член 32 Член 27 Държавите-членки могат да използват финансовата помощ на Общността, предвидена в член 38 от Решение 90/424/ЕИО, за прилагането на настоящата директива. Държавите-членки гарантират, че официалните ветеринари, назначени на граничните инспекционни пунктове, участват в специалните програми за обучение, посочени в настоящия член. Член 33 Комисията в съответствие с процедурата, установена в член 29, очертава основните насоки на тези програми. Комисията най-малко веднъж годишно организира семинари за лицата, които осъществяват програмите, с оглед гарантиране на координация. Мерките, предвидени в настоящия член, се финансират съгласно дял III от Решение 90/424/ЕИО. Директива 90/675/ЕИО се отменя считано от 30 юни 1999 г. Актовете, приети въз основа на Директива 90/675/ЕИО, трябва да останат в сила до приемането на разпоредбите, предназначени да ги заменят въз основа на настоящата директива. Всеки акт, приет въз основа на настоящата директива, трябва , ако е необходимо, да определя дата, от която неговите разпоредби заменят съответните разпоредби на акта, приет въз основа на Директива 90/675/ЕИО. Позовавания на отменената директива се тълкуват като позоваване на настоящата директива и се четат съгласно таблицата на съответствието, показана в приложение IV. (1) ОВ L 224, 18. 8. 1990 г. , стр. 19. Решение, последно изменено с Реше- ние 94/370/ЕО (ОВ L 168, 2. 7. 1994 г. , стр. 31). (2) ОВ L 255, 18. 10. 1968 г. , стр. 23. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 173 Член 34 Член 35 1. Държавите-членки приемат и публикуват законовите, подзако- новите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива преди 1 юли 1999 г. Те неза- бавно информират Комисията за това. Настоящата директива публикуването ѝ(cid:65) общности. влиза сила на 20-ия ден след в Официален вестник на Европейските в Държавите-членки прилагат тези разпоредби от 1 юли 1999 г. Член 36 Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позова- ване се определят от държавите-членки. 2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основ- ните разпоредби от националното законодателство, които те прие- мат в областта, уредена с настоящата директива. Адресати на настоящата директива са държавите-членки. Съставено в Брюксел на 18 декември 1997 година. За Съвета Председател F. BODEN 174 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 ПРИЛОЖЕНИЕ I ТЕРИТОРИИ, ИЗБРОЕНИ В ЧЛЕН 1 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Територията на Кралство Белгия. Територията на Кралство Дания, с изключение на Фарьорските острови и Гренландия. Територията на Федерална република Германия. Територията на Кралство Испания, с изключение на Сеута и Мелила. Територията на Република Гърция. Територията на Френската република. Територията на Ирландия. Територията на Италианската република. Територията на Великото херцогство Люксембург. 10. Територията на Кралство Нидерландия в Европа. 11. Територията на Португалската република. 12. Територията на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия. 13. Територията на Република Австрия. 14. Територията на Република Финландия. 15. Територията на Кралство Швеция. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 175 ПРИЛОЖЕНИЕ II ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОДОБРЕНИЕ НА ГРАНИЧНИТЕ ИНСПЕКЦИОННИ ПУНКТОВЕ За да получат одобрение от Общността, граничните инспекционни пунктове трябва да разполагат със: — необходимия персонал за проверка на документите (ветеринарно-санитарен или здравен сертификат или всякакъв друг документ, посочен в законодателството на Общността), придружаващи продуктите, — достатъчен брой според количеството продукти, които ще обработва граничният инспекционен пункт, ветеринарен и допълнителен персонал, специално обучен, за да извършва проверки, удостоверяващи, че продуктите отговарят на придружаващите документи, и системни физически проверки на всяка пратка продукти, — достатъчен персонал за вземане и обработка на произволно подбрани проби от партиди продукти, представени на даден граничен инспекционен пункт, — достатъчно големи помещения на разположение на персонала, отговорен за извършване на ветеринарните проверки, — подходящи хигиенични помещения и съоръжения за извършване на рутинни изследвания и вземане на проби съгласно настоящата директива, — подходящи хигиенични помещения и съоръжения за вземане и обработка на проби от рутинни проверки, посочени в правилата на Общността (микробиологични стандарти), — услугите на специализирана лаборатория, която може да извършва специални изследвания на пробите, взети на въпросния пункт, — помещения и хладилни складове за съхраняване на части от пратки, взети за изследване, и продукти, чието пускане в свободно обращение не е разрешено от ветеринарния служител, отговорен за граничния инспекционен пункт, — подходящо оборудване за бърз обмен на информация, по-специално с други гранични инспекционни пунктове (чрез компютризираната система, предвидена в член 20 от Директива 90/425/ЕИО или проекта „Shift“), — услугите на предприятие, способно да извършва обработката, предвидена в Директива 90/667/ЕИО. 176 BG Официален вестник на Европейския съюз 03/т. 23 ПРИЛОЖЕНИЕ III ФИЗИЧЕСКИ ПРОВЕРКИ НА ПРОДУКТИТЕ Целта на физическата проверка на продукти от животински произход е да гарантира, че продуктите отговарят на целта, посочена във ветеринарния сертификат или документ: гаранциите за произход, удостоверени от трети страни, трябва съответно да бъдат потвърдени, като се гарантира, че последващият транспорт на продукта не е променил първоначално гарантираното изискване, посредством: а) сензорни проверки: мирис, цвят, консистенция, вкус; б) обикновени физически или химични тестове: рязане, топене, варене; в) лабораторни тестове за откриване на: остатъчни количества, патогени, замърсители, доказателство за промяна. Независимо от вида на продукта следното трябва да бъде извършено: а) проверка на условията и начина на транспорт, за да се идентифицира по-специално всякакъв недостатък или нарушаване на веригата на охлаждане; б) действителното тегло на пратката и теглото, посочено във ветеринарния сертификат или документа, трябва да бъде съпоставено и цялата пратка да бъде претеглена при необходимост; в) опаковащите материали и всички маркировки (печати, етикети) върху тях трябва да бъдат проверени, за да се гарантира спазването на законодателството на Общността; г) температурата, изисквана от законодателството на Общността, трябва да бъде проверена, за да се гарантира спазването ѝ(cid:65) по време на транспорта; д) целият набор от опаковки или мостри, в случай на насипни продукти, трябва да бъде проверен, преди да се извършат сензорна проверка и физически, химически и лабораторни тестове. Тестовете трябва да бъдат извършени върху цяла серия проби, взети от цялата пратка, която може да бъде частично разтоварена при необходимост, за да се гарантира, че всички части от нея са обхванати. Проверката трябва да обхване 1 % от артикулите или опаковките в една пратка, от минимум два артикула/пакета до максимум десет. Все пак, в зависимост от продуктите и условията, ветеринарните органи могат да настояват за по-обширни проверки. В случай на насипни стоки най-малко пет проби трябва да бъдат взети от различни части на пратката; е) когато се извършват произволни лабораторни тестове, които не могат да дадат незабавни резултати, и няма непосредствена опасност за общественото здраве или здравето на животните, пратката може да бъде освободена. Все пак, когато лабораторните тестове се извършват поради съмнение за нередност или ако предишни тестове са дали положителни резултати, пратките могат да не бъдат освободени, докато тестовете не покажат отрицателен резултат; ж) превозните средства трябва да бъдат напълно разтоварени само в следните случаи: — товаренето е извършено по начин, който прави невъзможен достъпа до цялата пратка само чрез частично разтоварване, — проверките на пробите са разкрили нередности, — предишните партиди са показали нередности, — официалният ветеринар е изразил съмнение за нередности; з) след като е завършена физическата проверка, компетентният орган трябва да удостовери проверката чрез затваряне и официално запечатване на всички отворени пакети и чрез повторно запечатване на всички контейнери, след което номерът на печата се вписва в граничния транзитен документ. 03/т. 23 BG Официален вестник на Европейския съюз 177 ПРИЛОЖЕНИЕ IV ТАБЛИЦА НА СЪОТВЕТСТВИЕТО Директива 90/675/ЕИО Настояща директива Член 1 Член 2, параграф 1 Член 2, параграф 2, буква а) Член 2, параграф 2, буква б) Член 2, параграф 2, буква в) Член 2, параграф 2, буква г) Член 2, параграф 2, буква д) Член 2, параграф 2, буква е) Член 2, параграф 2, буква ж) Член 2, параграф 2, буква з) Член 3 Член 4 Член 5 Член 6 Член 7 Член 8, параграф 1 Член 8, параграф 2 Член 8, параграф 3 Член 8, параграф 4 Член 9 Член 10 Член 11 Член 12 Член 13 Член 14 Член 15 Член 16 Член 17 Член 18 Член 18а Член 19 Член 20 Член 21 Член 22 Член 23 Член 24 Член 25 Член 26 Член 27 Член 28 Член 29 Член 30 Член 31 Член 32 Член 33 Приложение I Приложение II - Член 1 Член 2, параграф 1 Член 2, параграф 2, буква а) Член 2, параграф 2, буква б) Член 2, параграф 2, буква в) Член 2, параграф 2, буква г) Член 2, параграф 2, буква д) Член 2, параграф 2, буква е) Член 2, параграф 2, буква ж) Член 2, параграф 2, буква к) - - Член 12 Член 13 - - Член 4, параграф 4, буква б) Член 10 Член 9 Член 6 - - Член 11 Член 14 Член 16 - Член 17 Член 18 Член 19 Член 21 Член 22 Член 23 Член 25 Член 26 Член 28 Член 29 Член 30 Член 31 - - - - Член 32 Член 34 Член 36 Приложение I Приложение II Приложение III


title: Rådets resolution af 18. december 1997 om fastsættelse af prioriteter for samarbejdet om retlige og indre anliggender for perioden 1. januar 1998 til Amsterdam- traktatens ikrafttræden

eurovoc_concepts: judicial cooperation in criminal matters in the EU

formats: html pdf print

text: 15. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 11/1 (Retsakter vedtaget i henhold til afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union) RÅDETS RESOLUTION af 18. december 1997 om fastsættelse af prioriteter for samarbejdet om retlige og indre anliggender for perioden 1. januar 1998 til Amsterdam-traktatens ikrafttræden (98/C 11/01) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION, VEDTAGER FØLGENDE RESOLUTION: som efterkommer Det Europæiske Råds anmodning om at tilrettelægge samarbejdet om retlige og indre anliggen- der, der er fastsat i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, og om at fastsætte, hvilke aktiviteter der skal prioriteres for at nå de mål, der blev fastsat på topmødet i Madrid den 15. og 16. december 1995, i Firenze den 21. og 22. juni 1996, i Dublin, den 13. og 14. december 1996 og i Amsterdam den 16. og 17. juni 1997, som gentager, at det ønsker at fremme frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union i overensstem- melse med retsstatsprincipperne, ved at medlemsstaterne udvikler et snævert samarbejde om retlige og indre anlig- gender, som minder om, at disse prioriteter kan tages op til revision på baggrund af de afgørelser, der træffes i forbindelse med forberedelsen af Amsterdam-trakta- tens (1) ikrafttræden, som henviser til Rådets resolution af 14. oktober 1996 om fastsættelse af prioriteter for samarbejdet om retlige og indre anliggender for perioden 1. juli 1996 til 30. juni 1998 (2), særlig afdeling IV, som har taget hensyn til Europa-Parlamentets synspunk- ter (3) i forbindelse med det samråd, som formandskabet har foretaget i henhold til artikel K. 6 i traktaten om Den Europæiske Union, (1) EFT C 340 af 10. 11. 1997, s. 1. (2) EFT C 319 af 26. 10. 1996, s. 1. (3) Udtalelse afgivet den 20. november 1997 (EFT C 371 af I. Rådet agter at forfølge de mål, som Det Europæi- ske Råd har fastsat, ved først og fremmest at koncentrere sig om følgende emner i perioden 1. januar 1998 til ikrafttrædelsen af Amsterdam-trak- taten: 1. Bekæmpelse af terrorisme: a) øget samarbejde mellem medlemsstaterne b) ajourføring af dokumentet om terrorisme- truslen c) opdatering af oversigten over centre med særlig kompetence inden for bekæmpelse af terrorisme. 2. Bekæmpelse af organiseret kriminalitet: Iværksættelse af handlingsprogrammet vedrø- rende organiseret kriminalitet, godkendt af Det Europæiske Råd i Amsterdam (den 16. –17. juni 1997), efter den tidsplan og de bestem- melser, der er fastsat heri (4). 3. Narkotikabekæmpelse a) iværksættelse af ekspertrapporten om nar- kotika, som Det Europæiske Råd vedtog i Madrid den 15. og 16. december 1995, og henstillingerne fra Det Europæiske Råd i Dublin den 13. –14. december 1996 og i Amsterdam den 16. –17. juni 1997 på såvel 8. 12. 1997). (4) EFT C 251 af 15. 8. 1997, s. 1. C 11/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 1. 98 det retlige som det politi- og toldmæssige plan, navnlig med hensyn til begrænsning af udbuddet og internationalt samarbejde. 5. Forbedring af det retlige samarbejde: 5. 1. På det civilretlige område b) iværksættelse af handlingsplanen for Vest- indien og henstillingerne fra Det Europæi- ske Råd i Dublin vedrørende Latiname- rika. c) iværksættelse af det igangværende initiativ vedrørende Centralasien og Rusland samt indledning af tilsvarende arbejde vedrø- rende Ukraine d) iværksættelse af den fælles aktion af 17. december 1996 vedrørende indbyrdes til- nærmelse af medlemsstaternes lovgivning og praksis med henblik på bekæmpelse af narkotikamisbrug samt forebyggelse og bekæmpelse af ulovlig narkotikahandel (1) e) iværksættelse af den fælles aktion vedrø- rende syntetisk narkotika. 4. Forbedring af politi- og toldsamarbejdet: a) iværksættelse af Europol-konventionen (gennemførelsesforordninger, edb-system) b) politiuddannelse, navnlig udarbejdelse af en europæisk undervisningsplan; på grund- lag af fortegnelsen udarbejdet af Sammens- lutningen af Europæiske Politiskoler og -akademier (AEPC) koordination i videst muligt omfang af bistanden til de central- og østeuropæiske landes politi for at undgå dobbeltarbejde c) øget teknisk samarbejde, navnlig i forbin- delse med aflytning af telekommunikation og standardisering af radiokommunika- tionsnormerne, samarbejde mellem retsvi- denskabelige laboratorier, samarbejde mel- lem de nationale politiefterretningstjenes- ter d) strategisk handlingsplan på toldområdet e) fælles toldtilsyn ved de ydre grænser f) bekæmpelse af efterligninger, piratudgaver og ulovlig handel med kunstværker g) risikoanalyse på toldområdet. (1) EFT L 342 af 31. 12. 1996, s. 6. a) færdiggørelse af udkastet til Bruxelles II-konvention (ægteskabssager og for- ældremyndighed) b) det europæiske tvangsfuldbyrdelsesdo- kument c) koordination mellem medlemsstaterne vedrørende revision af Bruxelles-kon- ventionen af 1968 og Lugano-konven- tionen af 1980 d) igangsættelse af drøftelserne om beho- vet og muligheden for at indføre en konvention om, hvilken lov der skal gælde for forpligtelser uden for kon- traktforhold (Rom II) e) forberedelse af ansøgerlandenes tiltræ- delse af Lugano-konventionen af 1980 f) vejledning om gennemførelsen af kon- ventionen om fremsendelse af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle søgsmål (af- hængigt af antallet af ratifikationer af konventionen) g) drøftelse af det fremtidige retlige samarbejde på det civilretlige område på baggrund af Amsterdam-traktaten. 5. 2. På det strafferetlige område a) udkast til konvention om gensidig rets- hjælp i straffesager b) udkast til konvention om fuldbyrdelse af afgørelser om frakendelse af fører- retten. 5. 3. På det civilretlige og strafferetlige om- råde a) iværksættelse af den fælles aktion for retsembedsmænd som forbindelsesper- soner og oprettelse af et europæisk retligt netværk b) drøftelse af bestemmelserne til gen- nemførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, som fastsat i Amsterdam-traktaten og fastlæggelse for gennemførelse af betingelserne heraf c) forklarende rapporter vedrørende de konventioner, der er vedtaget 15. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 11/3 d) analyse og eventuelt tilpasning af de gældende vedrørende instrumenter andre former for retligt samarbejde. n) forslag til konvention om reglerne for tred- i Den Eu- jelandsstatsborgeres ropæiske Unions medlemsstater indrejse 6. Forbedring af samarbejdet om asyl og ind- vandring: 7. Skærpet personkontrol ved de ydre grænser: o) støtteprogram for flygtninge. a) iværksættelse af Dublin-konventionen og undersøgelse af muligheden for at indgå parellelkonventioner til Dublin-konventio- nen b) indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes procedurer for indrømmelse af asyl a) udkast til konvention om passage af de ydre grænser og gennemførelsesforanstalt- ninger b) forstærket operationelt samarbejde mellem kontrolmyndighederne ved de ydre græn- ser c) drøftelser vedrørende harmonisering af visumpolitikken. c) indbyrdes tilnærmelse af vilkårene for modtagelse af asylansøgere 8. Bekæmpelse af racisme og fremmedhad: d) udarbejdelse af Eurodac-systemet (konven- tion og tekniske specifikationer) e) drøftelse af retsstillingen for tredjelands- statsborgere, der opholder sig lovligt på medlemsstaternes område f) udkast til fælles aktion om midlertidig beskyttelse af internt fordrevne personer og behandling af problemerne vedrørende byr- defordeling g) drøftelse af subsidiære former for beskyt- telse, såsom de facto-beskyttelse og huma- nitær opholdstilladelse h) skærpelse af foranstaltningerne til bekæm- pelse af ulovlig indvandring, herunder især organiseret ulovlig indvandring, og ulovlig beskæftigelse i) forbedring af udvekslingen af oplysninger og af samarbejdet med hjemlandene j) forbedring af samarbejdet om udsendelse af ulovlige indvandrere; problemer med til- bagetagelse k) falske dokumenter: udarbejdelse af et har- moniseret system til billedlagring og -trans- mission; praktisk samarbejde l) behandling af problemerne vedrørende familiesammenføring m) bekæmpelse af proforma-ægteskaber Fortsættelse af arbejdet, både i retlig (opfølg- ning af den fælles aktion mod racisme og fremmedhad) og i politimæssig henseende (po- litiuddannelse). 9. Bekæmpelse af bestikkelse og svig til skade for Fællesskabets finansielle interesser: a) iværksættelse af Kommissionens medde- lelse til Rådet og Europa-Parlamentet om en anti-bestikkelsespolitik i EU b) undersøgelserne af mulighederne for at gøre bekæmpelsen af svig til skade for interesser mere Fællesskabets finansielle effektiv. 10. Horisontale aktioner: a) forebyggelse af kriminalitet; opfølgning af de forskellige seminarer og konferencer b) bekæmpelse af menneskehandel c) bekæmpelse af anvendelse af ny teknologi i kriminelt øjemed og anvendelse af ny teknologi til bekæmpelse af kriminalitet. II. Med henblik på forberedelsen af Amsterdam-trak- tatens ikrafttræden vil Rådets arbejde navnlig ved- røre integration af Schengen-reglerne i Den Eu- ropæiske Union (artikel 3, 4 og 6 i protokollen knyttet som bilag til Amsterdam-traktaten). Rådet giver formandskabet mandat til i fuldt samarbejde med Kommissionen straks at optage de nødvendige kontakter med formanden for Schengen-Eksekutiv- komite´en for at sikre den nødvendige samordning af de respektive arbejdsprogrammer, indtil Schen- gen-reglerne bliver integreret i Unionen, hvilket er en af prioriteterne i denne resolution. C 11/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15. 1. 98 Desuden vil Rådet indlede overvejelser om de arbejdsstrukturer til gennemførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der skal etableres, så snart Amsterdam-traktaten træder i kraft. anliggender med andre tredjelande, specielt inden for rammerne af den transatlantiske dialog, vil blive omfattet at et eller flere særskilte arbejdsprogram- mer. III. Til støtte for de prioriterede aktiviteter i afdeling I vil Rådet tilskynde til udveksling af embedsmænd og dommere mellem medlemsstaterne og — even- tuelt ved ydelse af EF-finansiering — til, at der afholdes seminarer og konferencer samt etableres uddannelsesprogrammer. IV. Rådet vil, når det er muligt, bestræbe sig på at samordne medlemsstaternes holdninger i internatio- nale organisationer og på internationale konferen- cer, når disse drejer sig om et emne, der har forbindelse med de prioriterede emner i afdeling I. V. Rådet vil, når det fastlægger sine prioriteter og tilrettelægger sit arbejde, tage hensyn til før-tiltræ- delsesstrategien med henblik på udvidelsen af EU, på baggrund af de retningslinjer, Det Europæiske Råd har vedtaget. I denne henseende vil der bl. a. blive udarbejdet en før-tiltrædelsespagt som nævnt i den rapport fra Gruppen på Højt Plan vedrørende Bekæmpelse af Kriminalitet, som blev godkendt af Det Europæiske Råd i Amsterdam. Rådets virksom- hed med hensyn til samarbejde om retlige og indre VI. Rådet vil med jævne mellemrum kontrollere med- lemsstaternes iværksættelse af de bindende instru- menter, der vedtages under afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union. VII. Uden at det berører medlemsstaternes og Kommis- sionens initiativret i henhold til artikel K. 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, drøfter Rådet programmet på forslag af det ved traktatens artikel K. 4 nedsatte udvalg, i princippet ved begyndelsen af hvert formandskab. VIII. Rådet reviderer programmet i god tid. I forbindelse med revisionen beslutter Rådet, hvilke aktiviteter der skal fjernes fra prioritetslisten, enten fordi de ikke kan gennemføres på kort sigt eller ikke læn- gere er prioriteret, og hvilke nye aktiviteter der skal betragtes som prioriterede og tilføjes på program- met. IX. Denne resolution træder i stedet for Rådets resolu- tion af 14. oktober 1996. Den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende