title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) pyyntikiintiöiden jakamisesta Liettuan vesillä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1998

eurovoc_concepts:
Lithuania
authorised catch
catch quota
fishing area
fishing rights

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 04. 12. 1997 KOM(97)655 lopull. Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (ETl pyyntikiintiöiden jakamisesta Liettuan vesillä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1998 (komission esittämä) PERUSTELUT Yhteisön ja Liettuan Brysselissä 15-16 päivänä lokakuuta 1997 käymät neuvottelut johtivat pöytäkirjaan, jossa määritellään keskinäiset kalastusjärjestelyt vuodeksi 1998. Näiden neuvottelujen perusteena oli Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 1996 allekirjoitettu Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskeva uusi sopimus Vuoden 1998 kalastusjärjestelyissä vahvistetaan muun muassa tietyt Liettuan kalastusvyöhykkeellä olevat yhteisön alusten kalastuskiintiöt, jotka perustuvat kalastusmahdollisuuksien ja keskinäisten pyyntikiintiöiden vaihtoon. Tämän asetusehdotuksen tarkoituksena on jakaa jäsenvaltioille vuodeksi 1998 Liettuan vyöhykkeellä kalastavien yhteisön aluksien edellä mainittujen järjestelyjen perusteella käytettävissä olevat kiintiöt. Itävallan, Suomen ja Ruotsin liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 121 artiklan 1 kohdassa olevassa taulukossa olevan alaviitteen n:o 9 perusteella yhteisöön ennen laajentumista kuuluneille jäsenvaltioille on korvattu kyseisten jäsenvaltioiden alhaisempi turskakiintiö neuvoston julistuksen edellyttämän tason mukaisesti. Liettualle korvataan sen vesiltä saadut kiintiöt 563 510 ecun suuruisella taloudellisella korvauksella Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen 4 artiklan mukaisesti. Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 98 annettu pyyntikiintiöiden jakamisesta Liettuan vesillä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1998 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon yhteisön kalastus- ja vesiviljelyjärjestelmän perustamisesta 20 päivänä joulukuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/921, ja erityisesti sen 8 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että yhteisö ja Liettua ovat neuvotelleet Euroopan yhteisön ja Liettuan tasavallan välisiä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa2 ja erityisesti sen 3 ja 6 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti keskinäisistä kalastusoikeuksistaan vuodeksi 1998 sekä yhteisten elollisten luonnonvarojen hoidosta, näissä pyyntikiintiöiden vahvistamista toisen sopimuspuolen aluksille vuodeksi 1998, suosittelevansa neuvotteluissa valtuuskunnat sopivat viranomaisilleen toteutettava olisi täytäntöönpanemiseksi vuodeksi 1998, tarpeelliset toimenpiteet Liettuan kanssa käytyjen neuvottelujen eräiden tulosten Liettuan vesillä olevien pyyntimahdollisuuksien tehokkaan hallinnon varmistamiseksi jäsenvaltioille olisi jaettava kiintiöt neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklan mukaisesti, tarkoitettuun kalastustoimintaan sovelletaan yhteiseen kalastuspolitiikkaan tässä asetuksessa sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2847/933 säädettyjä valvontatoimenpiteitä, ja Liettuan kanssa ei sovittu neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/964 2 artiklassa vahvistettujen säännösten mukaisista TACien liittyvistä lisäedellytyksistä, ja ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen yhteisen edun vuoksi t£tä asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998, 1 2 3 4 EYVL N:o L 389, 31. 12. 1992, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 1994 liittymisasiakirjalla. EYVL N:oL 332, 20. 12. 1996, s. 6 EYVL N:o L 261, 20. 10. 1993, s. 1 EYVL N:oL 115, 9. 5. 1996, s. 3 3 ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: / artikla Jäsenvaltioiden lipun alla purjehtiville aluksille annetaan lupa pyytää tämän asetuksen liitteessä lueteltujen kiintiöiden rajoissa 1 päivästä tammikuuta 31 päivään joulukuuta 1998 Liettuan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä. 2 artikla Euroopan yhteisön ja Liettuan välisiä kalastussuhteita koskevan sopimuksen 4 artiklassa määrätty taloudellinen tuki vahvistetaan 1 artiklassa tarkoitetulle aikajaksolle 563 510 ecuksi, joka maksetaan Liettuan ilmoittamalle pankkitilille. Liitteessä tarkoitettuihin pyyntikiintiöihin ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 2 ja 3 artiklassa ja 5 artiklan 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä. 3 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 1998. 4 artikla Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä. päivänä joulukuuta 1997 Neuvoston puolesta Puheenjohtaja S LIITE Yhteisön pyyntikiintiöiden jako Liettuan vesillä vuodeksi 1998 (pyöreää tonnia tuoretta kalaa; lohen osalta yksittäisten kalojen lukumäärä) Laji ICES-alue Yhteisön pyyntikiintiöt Jäsenvaltioille myönnetyt kiintiöt Turska 111(d) 500 Silakka m(d) 2. 000 Lohi ffl(d) 4. 100 Kilohaili 111(d) 16. 000 Tanska Suomi Saksa Ruotsi Tanska Suomi Saksa Ruotsi Tanska Suomi Saksa Ruotsi Tanska Suomi Saksa Ruotsi 186 80 84 150 954 0 716 330 1. 595 1. 534 177 794 9. 305 0 2. 475 4. 220 X RAHOITUSSELVITYS 1. TOIMENPITEEN NIMI: Ehdotus neuvoston asetukseksi pyyntikiintiöiden jakamisesta Liettuan vesillä kalastaville jäsenvaltioiden aluksille vuodeksi 1998 2. BUDJETTIKOHTA: B7-800 3. OIKEUSPERUSTA: Neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3760/92 8 artiklan 4 kohta 4. TOIMENPITEEN KUVAUS: 4. 1. Toimenpiteen yleistavoite: yhteisön kalastajien perinteisen Liettuan vesillä tapahtuvan toiminnan ylläpitäminen ja kehittäminen hankinta yhteisön markkinoille, ja pyyntiponnistuksen vähentäminen yhteisön vesillä. 4. 2. Toimenpiteen kestoaika: Vuosi 1998 5. MENOJEN JA TULOJEN LUOKITUS: 5. 1. Pakollinen 5. 2. Jaksotetut määrärahat 6. MENOLAJI: Kalastusmahdollisuuksista Liettuan vesillä maksettava taloudellinen korvaus. 7. TALOUDELLISET VAIKUTUKSET: 563 510 ecua Sopimuksen 4 artiklassa tarkoitettu taloudellinen korvaus on neuvoteltu yhteisön Itämerellä sijaitsevien satamien vuoden 1996 keskimääräisten purkaushintojen perusteella. Laivaston arvioitujen käyttökulujen osalta on tehty jokaista lajia koskeva vähennys. € 7. 1. Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskentatapa: TURSKA LOHI SILAKKA KILOHAILI Saatu kiintiö (tonneina) 1. 500 20,5 (4. 100 kpl) 2. 000 16. 000 Painotetut keskimääräiset purkaushinnat vuonna 1996 (ecua tonnilta) 908 2. 284 166,81 84,75 Markkina-arvo (ecuina) 1. 362. 000 46. 822 333. 620 1. 356. 000 Neuvoteltu (prosenttiosuus) ecuina 25 % 340. 500 25 % 11. 710 12,5 % 41. 700 12,5 % 169. 600 Taloudellinen korvaus kokonaisuudessaan (4 artikla): 563. 510 ecua Keskimääräinen hinta ecuina tonnilta: 28,87 8. PETOSTENVASTAISET SÄÄNNÖKSET: Yhteisön maksama taloudellinen korvaus käytetään Liettuassa sen kalastusalan kehittämiseen sopimuksen 4 artiklan mukaisesti. Määrää hallinnoi Liettuan ja metsätalousministeriö. tasavallan maa- 9. KUSTANNUSVAIKUTTAVUUSANALYYSI: Yhteisön Itämerellä toimivaa kalastuslaivastoa on koetellut ankarasti pyyntimahdollisuuksien eritoten biologisista tekijöistä johtuva väheneminen (matala suolapitoisuus ja M-74 -tauti) sekä veden saastuminen. Kalastusmahdollisuuksien kasvu nykyisen kriittisen pyyntimäärän rajan yläpuolelle auttaa estämään laivaston ja siitä riippuvaisen teollisuuden ja palveluiden romahdusta ja katoamista. Täten pystytään myös tietyssä määrin välttämään seisonnasta ja sosiaalisista ohjelmista johtuvia maksuja. Kokemus on osoittanut, että vuonna 1997 maksetun kaltainen rahallinen korvaus käytetään Latviassa kalastuksen tieteellisen tutkimuksen parantamiseen ja kalastusasioista vastaavien henkilöiden koulutukseen. Tämä on merkinnyt Liettuan kalastusvyöhykkeen tieteellisen arvioinnin ja valvonnan tehostumista, jolloin kalakantoja on hyödynnetty järkevämmin kaikkien Itämeren maiden eduksi. Ehdotetut menot on otettu huomioon kyseisen jakson talousarvion suunnittelussa. 10. HALLINTOMENOT Ehdotus ei vaadi uutta komission henkilökuntaa ja hallinnollisia lisäkuluja. 1 ISSN 1024-4492 KOM(97) 655 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 11 14 Luettelonumero : CB-CO-97-670-FI-C ISBN 92-78-28472-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg X


title: Proposal for a Council Regulation (EC) laying down for 1998 certain measures for the conservation and management of fishery resources applicable to vessels flying the flag of Lithuania

eurovoc_concepts:
Lithuania
catch quota
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence

text: I M S, •Mm COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 04. 12. 1997 COM(97) 657 final Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) laying down for 1998 certain measures for the conservation and management of fishery resources applicable to vessels flying the flag of Lithuania 4<wf;- (presented by the Commission) «I 1 &>i EXPLANATORY MEMORANDUM In conformity with the Agreement on Fisheries Relations between the European Community and the Republic of Lithuania, signed in Brussels on 20 December 1996, consultations were held between the Community and Lithuania in Brussels from 15 to 16 October 1997, resulting in an Agreed Record of conclusions defining a reciprocal fisheries arrangement for 1998. The purpose of this proposal for a regulation is to authorise Lithuanian vessels to fish the quotas allocated to them for 1998 in waters of the Community, in accordance with the above mentioned reciprocal arrangement. 3L Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) laying down for 1998 certain measures for the conservation and management of fishery resources applicable to vessels flying the flag of Lithuania THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3760/92 of 20 December 1992 establishing a Community system for fisheries and aquaculture* , and in particular Article 8 (4) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas, in accordance with the procedure provided for in the Agreement on Fisheries Relations between the European Community and the Republic of Lithuania , and in particular Articles 3 and 6 thereof, the Community and Lithuania have held consultations concerning their mutual fishing rights for 1998 and the management of common living resources; Whereas, in the course of these consultations, the delegations agreed to recommend to their respective authorities that certain catch quotas for 1998 should be fixed for the vessels of the other Party; Whereas the necessary measures should be taken to implement, for 1998, the results of the consultations held with Lithuania; Whereas it is for the Council to lay down the specific conditions under which catches by vessels flying the flag of Lithuania can be taken; Whereas the fisliing activities covered by this Regulation are subject to the control measures provided for by Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy ; (1) (2) (3) OJ No L 389, 31. 12. 1992, p. 1. Regulation amended by the 1994 Act of Accession O J N o L 3 3 2, 20. 12. 1996, p. 8. OJNo L261, 20. 10. 1993, p. 1. 3 Whereas Article 3 (2) of Commission Regulation (EEC) No 1381/87 of 20 May 1987 establishing detailed rules concerning the marking and documentation of fishing vessels(4) provides that all vessels with chilled or refrigerated sea-water tanks are to keep on board a document, certified by a competent authority, indicating the calibration of the tanks in cubic metres at 10-centimetre intervals; Whereas, for imperative reason of common interest, this regulation will apply from 1 January 1998; HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 1. From 1 January to 31 December 1998, vessels flying the flag of Lithuania are hereby authorised to fish for the species listed in Annex I, within the geographical and quantitative limits laid down therein and in accordance with this Regulation, in the 200-nautical-mile fishing zone of the Member States in the Baltic Sea. Fishing for cod shall be prohibited in the Baltic Sea, the Belts and the Sound from 10 June to 20 August 1998 inclusive. 2. Fishing authorised under paragraph 1 shall be limited to those parts of the 200-nautical-mile fishing zone lying seawards of 12-nautical-miles from the baselines from which the fishing zones of Member States are measured and south of 59°30' North. 3. Notwithstanding paragraph 1, unavoidable by-catches of a species for which no quota is established in a zone shall be permitted within the limits fixed in the conservation measures in force in the zone concerned. 4. By-catches in a given zone of a species for which a quota is established in that zone shall be counted against the quota concerned. Article 2 1. Vessels fishing within the quotas fixed in Article 1 shall comply with the conservation and control measures and all other provisions governing fishing in the zone referred to in that Article. 2. The vessels shall keep a log-book in which the information set out in Annex II shall be entered. 3. The vessels shall transmit to the Commission, in accordance with the rules laid down in Annex III, the information set out in that Annex. 4. Those vessels which have chilled or refrigerated sea-water tanks shall keep on board a document, certified by a competent authority, indicating the calibration of the tanks in cubic metres at 10- centimetre intervals. OJNoL 132,21. 5. 1987, p. 9. U 5. The registration letters and numbers of vessels must be clearly marked on the bow of each vessel on both sides. Article 3 1. Fishing under the quotas fixed in Article 1 shall be permitted only where a licence and a special fishing permit has been issued by the Commission on behalf of the Community at the request of the Lithuanian authorities and in compliance with the conditions set out in Annexes II and HI. Copies of these Annexes and^the licence and the special fishing permit shall be kept on board of each vessel. The vessels to be licensed for fishing in the Community zone during a given month will be notified at the latest by the 15th day of the preceding month. The Community shall process expeditiously requests for adjustments to a monthly list during its duration. 2. When an application for a licence and a special fishing permit is submitted to the Commission, the following information must be supplied: (a) name of vessel; (b) registration number; (c) external identification letters and numbers; (d) port of registration; (e) name and address of the owner or charterer; (f) gross tonnage and overall length; (g) engine power; (h) call sign and radio frequency; (i) (j) (k) species for which it is intended to fish; (1) period for which a licence is requested. intended method of fishing; intended area of fishing; 3. Licences and special fishing permits shall be issued provided that the number of licences valid at any time during a given month or year does not exceed the amounts mentioned in Annex I. 4. Only fishing vessels under 40 metres are authorised to fish. 5. Each licence and special fishing permit shall be valid for one vessel only. Where two or more vessels are taking part in the same fishing operation, each vessel must be in possession of a licence and special fisliing permit. 6. Licences and special fishing permits may be cancelled with a view to the issuing of new licences and special fishing permits. Such cancellations shall take effect on the day before the date of issue of the new licences and special fishing permits by the Commission. New licences and special fishing permits shall take effect from their date of issue. 7. Licences and special fishing permits shall be wholly or partially withdrawn before the date of expiry if the respective quotas fixed under Annex I have been exhausted. 5^ 8. Licences and special fishing permits shall be withdrawn in the event of any failure to meet the obligations laid down in this. Regulation. 9. For a period not exceeding 12 months, no licence and special fishing permit shall be issued for any vessel in respect of which the obligations laid down in this Regulation have notheen met. lO. The Commission, on behalf of the Community, shall submit to Lithuania the names and characteristics of Lithuanian vessels which will not be authorized to fish in the Community's fishing zone for the next month(s) as a consequence of an infringement of Community rules. Article 4 Vessels authorised to fish on 31 December may continue fishing as from the beginning of next year until the list of vessels permitted to fish during the year in question is submitted to and approved by the Commission on behalf of the Community. This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 January 1998. Article 5 This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all. Member States. Done at Brussels,. December 1997. For the Council The President 6 ANNEXI Lithuanian catch quotas and licences for 1998 Fishing zone of the Members States of the Community ^Species"' ^samssmseseji ** iC Area within which ? ^ssQuantity>^ k'sll (tonnes)*- ' Number bf^'VK Licences^te?^ Cod Herring Sprat Salmon- ICESIII(d)(l) ICES 111(d)(I) ICES 111(d)(I) ICES 111(d)(1) 1,350 500 4,000 500(2) } } } 70 (50) } } } (i) (2) (3) Beyond 12-nautical-rmiles from the baselines from which the territprial sea is measured and south of 59°30' North. Number of individual fish. The number of licences and special fishing permits valid at any given time is mentioned between brackets. In addition, a maximum of four transport refrigerator vessels will be authorized in the herring and sprat fisheries, but no more than three vessels will be authorized at any given time. Y ANNEX II When fishing within the 200-nautical-mile zone off the coasts of the Member States of the Community which is covered by Community rules on fisheries, the following details are to be entered in the log book immediately after the following events: 1. 2. 3. 4. After each haul: 1. 1. 1. 2. •1. 3. 1. 4. the quantity, (in kilograms live-weight) of each species caught; the date-and the time of the haul; the geographical position in which the catches were made; the fishing method used. After each transhipment to or from another vessel: 2. 1. 2. 2. 2. 3. the indication "received from" or "transferred to"; the quantity (in kilograms live-weight) or each species transhipped; - the name, external identifications letters and numbers of the vessel to or from which the transhipment occurred; transhipment of cod is not allowed. 2. 4. After each landing in a port of the Community: 3. 1. 3. 2. name of the port; the quantity (in kilograms live-weight) of each species landed. After each transmission of information to the Commission of the European Communities: 4. 1. 4. 2. 4. 3. date and time of the transmission; type of message: IN, OUT, ICES, WKL or 2 WKL; in the case of radio transmission: name of the radio station. s ANNEX III 1. The information to be transmitted to the Commission and the timetable for its transmission is as follows: 1. 1. On each occasion the vessel enters the 200-nautical-mile zone off the coasts of the Member States of the Community which is covered by Community rules on fisheries: the information specified under 1. 5; (a) the quantity (in kilograms live-weight) of each species of fish in the hold; (b) (c) the date and ICES division within which the master intends to commence fishing. Where the fishing operations necessitate more than one entry into the zone referred to under 1. 1 on a given day, one communication shall suffice on first entry. 1. 2. On each occasion the vessel leaves the zone referred to under 1. 1: (a) (b) (c) (d) (e) (f) the information specified under 1. 5; the quantity (in kilograms live-weight) of each species offish in the hold;. the quantity (in kilograms live-weight) of each species caught since the previous transmission; the ICES division in which the catches were taken; the quantity (in kilograms live-weight) of each species transferred to and/or from other vessels since the vessel entered the zone and the identification of the vessel to which the transfer was made; the quantity (in kilograms live-weight) of each species landed in a port of the Community since the vessel entered the zone. Where the fishing operations necessitate more than one entry into the zone referred to under 1. 1 on any given day, one single communication on the last exit will be sufficient. 1. 3. At three-day intervals, commencing on the third day after the vessel first enters the zone referred to under 1. 1 when fishing for herring, and at weekly intervals, commencing on the seventh day after the vessel first enters the zone referred to under 1. 1 when fishing for all species other than herring: (a) (b) the information specified under 1. 5; the quantity (in kilograms live-weigh't) of each species caught since the previous transmission; the ICES division in which the catches were made. (c) 1. 4. On each occasion the vessel moves from one ICES division to another: (a) (b) (c) the information specified under 1. 5; the quantity (in kilograms live-weight) of each species caught since the previous transmission; the ICES division in which the catches have been taken. 1. 5. (a) (b) (c) ^ (d) (e) The name, call sign, external identification letters and numbers of the vessel and the name of its master; the licence number if the vessel is under licence; the serial number of the message for the voyage concerned; identification of the type of message (IN/OUT/ICES/WKL/2 WKL); the date, the time and the geographical position of the vessel. 5 2. 1. The information specified under point 1 shall be transmitted to the Commission of the European Communities in Brussels (telex 24189 FISEU-B) via one of the radio stations listed under point 3 below and in the form specified under point 4. 2. 2. If it is impossible for reasons of force majeure for the message to be transmitted by the vessel, it may be transmitted on the vessel's behalf by another vessel. Name of radio station Call sign of radio station Blâvand Norddeich Scheveningen Oostende North -Foreland Humber Cullercoats Wick Portpatrick Anglesey Ilfracombe Niton Stonehaven Portishead Land's End Valentia Malin Head Boulogne Brest Saint-Nazaire Bordeaux-Arcachon Stockholm Gryt Gôteborg Renne Maarianhamina Helsinki OXB DAFDAK DAHDAL DAI DAM DAJDAN PCH OST GNF GKZ GCC GKR GPK GLV GIL GNI GND GKA GKB GKC GLD EJK EJM FFB FFU FFO FFC SDJ (no call sign) SOG OYE OHM OHG AJO 4. Form of the communications The information specified under point 1 shall contain the following elements which shall be given in the following order: name of vessel; call sign; external identification letters and numbers; serial number of the message for the voyage in question; indication of the type of message according to the following code: message when entering one of the zones referred to under 1. 1: "IN", message when leaving one of the zones referred to under 1. 1: "OUT", message when moving from one ICES division to another: "ICES", weekly message: "WKL", three-day message: "2 WKL"; the date, the time and the geographical position; - the ICES divisions/sub-areas in which fishing is expected to commence; the date on which fishing is expected to commence; the quantity (in kilograms live-weight) of each species of fish in the hold using the code mentioned in point 5; the quantity (in kilograms live-weight) of each species of fish caught since the previous transmission using the code mentioned in point 5; the ICES division/sub-areas in which the catches were made; the quantity (in kilograms live-weight) of each species transferred to and/or from other vessels since the previous transmission; the name and call sign of the vessel to and/or from which the transfer was made; the quantity (in kilograms live-weight) of each species landed in a port of the Community since the previous transmission; the name of the master. 5. The code to be used to indicate the species on board as mentioned in point 4 above: COD - - SAL - HER - S PR Cod (Gadus morhua), Salmon (Salmo salar),. Herring (Clupea harengus), Sprat (Sprattus sprat tus). AA ISSN 0254-1475 COM(97) 657 final DOCUMENTS EN 03 11 14 Catalogue number : CB-CO-97-671-EN-C ISBN 92-78-28478-5 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg


title: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa- Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget - Gennemførelse af Unionens strategi vedrørende de forsvarsrelaterede industrier

eurovoc_concepts:
EU policy
action programme
arms industry
defence policy
industrial restructuring

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 04. 12. 1997 KOM(97) 583 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET GENNEMFØRELSE AF UNIONENS STRATEGI VEDRØRENDE DE FORSVARSRELATEREDE INDUSTRIER GENNEMFØRELSE AF UNIONENS STRATEGI VEDRØRENDE DE FORSVARSRELATEREDE INDUSTRIER SAMMENDRAG side rustningskapaciteten. for til at skride til handling Det forekommer dag for dag hastende nødvendigt at iværksætte en strategi for Unionen industrier. til at ledsage de store omstillinger indenfor de europæiske forsvarsrelaterede Forsvarsindustri- og teknologigrundlaget er på den ene side af stor betydning for den økonomiske udvikling og på den anden Trods Kommissionens advarsel og opfordring i Kommissionens industri har situationen i sektoren meddelelse af januar 1996 om den forsvarsrelaterede forværret sig siden da. beskæftigelsen i sektoren er faldet med 13% mellem 1993 og 1995. Den Europæiske Union importerede i 1995 fra De Forenede Stater for seks gange værdien af de forsvarsmateriel, som den eksporterede, medens dette forhold var ca. fem i 1990 og fire i 1985. Der skal otte europæiske forsvarsmaterielvirksomheder til i 1990 at nå op på 60 mia. dollars i salg, medens de tre største amerikanske virksomheder havde et som den salg på 90 mia. dollars. Denne tendens er så meget mere foruroligende, i form af anfægter politiske mål, der højtideligt er opstillet ved Maastricht-traktaten udformning til sin tid af en fælles forsvarspolitik. Hovedansvaret for restruktureringen af den forsvarsrelaterede indenfor Unionens rammer er imidlertid betydeligt, og Kommissionens initiativer er til formål at lette udviklingen af et sådant samarbejde. industri ligger hos medlemsstaterne. Deres samarbejde Der bør oprettes et stort europæisk marked for forsvarsmateriel med hjælp i en række lovgivnings- og andre instrumenter, EF-relaterede eller med rod i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, som Unionen råder over. Kommissionen anbefaler en global tilgang til gennemførelsen af denne strategi: et udkast til fælles holdning vedrørende fastlæggelse af en fælles europæisk forsvarsmaterielpolitik. Kommissionen opfordrer Rådet til at vedtage den fælles F USP-holdning, som den stiller forslag til, med henblik på at indlede en debat om til en sådan politik og anspore de større for medlemsstaterne Fællesskabet, offentlige indkøbsaftaler og fælles toldordning er områder, der specifikt er omfattet af forslaget. spørgsmål med berøring til at give deres tilslutning hertil. Overførsler inden forelægger En handlingsplan for de forsvarsrelaterede en sådan plan med en beskrivelse af de områder, hvor en indsats fra Unionens side er nødvendig nu. Kommissionen vil tage passende initiativer til at udvikle de i planen skitserede foranstaltninger industrier. Kommissionen i flere enkeltheder. De igangværende forandringer er så hurtige og som omfattende, at de kræver, at der allerede fra 1998 sker et konkret indgreb fra Unionens side. 1. BAGGRUNDEN europæiske forsvarsindustri en Den omstruktureringsproces, der navnlig formes af det nye internationale sikkerheds- og konkurrenceklima. Denne proces medfører bl. a. tab af arbejdspladser og indskrænkning af produktionskapacitet. Det er ikke længere muligt på nationalt plan at foretage en omstrukturering af tilstrækkeligt omfang. Det kræver nu europæiske rammer til at finde gennemgået seneste har de år i passende løsninger. Sådanne har endnu ikke manifesteret sig som kilde til regler til styring af. et europæisk marked for forsvarsmateriel. Desuden er det et anerkendt mål, at der gradvis skal udformes en europæisk forsvarspolitik, men det fælles forsvar har endnu ikke i sin første vorden ført til, at der er identificeret præcise europæiske behov med hensyn til forsvarsmateriel. Hovedansvaret for omstruktureringen ligger hos staterne på grund af selve sektorens natur. Der kræves imidlertid et betydeligt samarbejde mellem staterne på europæisk plan for at forehavendet kan lykkes. Kommissionens initiativer sigter på at lette en udvikling af et sådant samarbejde. Denne proces for omstrukturering og konsolidering af den forsvarsrelaterede industri, som skal forløbe på europæisk plan, forudsætter, at den opsplitning af markederne, der består, bringes til ophør, og at der lægges en klar og sikker politisk-institutionel referenceramme. Den Europæiske Union vil skulle give sig i kast med at fastlægge disse forskriftsrammer. Det er så meget mere hastende, som man bemærker, at den største konkurrent, den amerikanske industri, befinder sig på et meget mere avanceret stadium med hensyn til konsolidering med åben og konkret støtte fra administrationen. Dens forbundet med de amerikanske eksportsucces på verdensmarkederne er nært virksomheders størrelse og deres privilegerede forhold til de offentlige myndigheder. Meddelelsen om luftfartsindustrien1, hvori der redegøres for den slående forskel i situationen på begge sider af Atlanten, opfordrer til en indsats på europæisk plan og giver løsninger, der også gælder for andre sektorer inden for den forsvarsrelaterede industri. Unionen anerkendte allerede i sommeren 1995 behovet for en strategi på dette område, da Rådet nedsatte en arbejdsgruppe vedrørende europæisk forsvarsmaterielpolitik med mandat til at stille forslag til konkrete foranstaltninger på områder, der ville kunne blive behandlet inden for Unionens rammer. Henstillingerne kunne ses enten inden for EF- ramnicr eller FUSP-rammer. Efter mere end to ars arbejde kan man konstatere, at selvom gruppen ikke har været i stand til at formulere henstillinger, har den efterhånden arbejdet på en nyttig definition af de særlige kendetegn ved sektoren og identificering af egnede indsatsområder. Amsterdam-traktaten sætter yderligere gang i den fremtidige udvikling af denne politik. Den nye traktat fastsætter (i artikel J. 7, stk. 1), at der gradvis skal udformes en fælles forsvarspolitik, der, hvis medlemsstaterne skønner det hensigtsmæssigt, skal støttes af et indbyrdes samarbejde på forsvarsmaterielområdet. Efter erklæringen vedrørende WEU, som findes som bilag til Amsterdam-traktaten, og som blev vedtaget af WEU-Rådet den 22. samarbejde mellem EU og WEU på forsvarsmaterielområdet inden for rammerne af en rationalisering af det europæiske marked og oprettelse af et europæisk forsvarsmaterielagentur. juli 1997, skal der etableres et oprettelse kommende af OCCAR Den på forsvarsmaterielområdet) inden for rammerne af WEU med et betydeligt ansvar for forvaltning af fælles forsvarsmaterielprogrammer, repræsenterer en grundlæggende etape i processen mod oprettelse af det europæiske forsvarsmaterielagentur. Agenturet, som skal have et udstrakt ansvar for alle aspekter af definitionen og organisationen af og vil efterspørgslen omstruktureringen forsvarsmateriel, (fællesorganet samarbejde kunne efter lette for KOM(97)466. konsolideringen af den europæiske forsvarsmaterielindustri. Kommissionens initiativer indgår i denne proces og bidrager til at skabe en gunstigt klima for, at der snarest kan oprettes et sådant agentur. Af økonomiske effektivitetshensyn bør oprettelsen af et europæisk marked for forsvarsmateriel og oprettelsen af agenturet ske side om side. De respektive funktionsregler vil skulle udvikles side om side, således at der skabes en i retning af homogen samlet ramme. Ved oprettelsen af OCCAR og udviklingen agenturet skal der tages et komplet hensyn til resultaternes på unionsplan. På denne baggrund og i forbindelse med fastlæggelsen af en europæisk forsvarsmaterielpolitik vil der skulle knyttes mere effektive bånd mellem Unionens institutioner og Groupe Armement de l'Europe Occidentale (GAEO). indeholdende hovedlinjerne Allerede i januar 1996 fremkom Kommissionen med en meddelelse om udfordringerne indsats fra for den europæiske forsvarsindustri Unionens side. Strategien i dette dokument blev godkendt af Parlamentet, som i juni 1997 vedtog en udførlig beslutning om de initiativer, som Unionen skulle træffe. Det Økonomiske og Sociale Udvalg gav også sin tilslutning til Kommissionens meddelelse. Kommissionen har knyttet nære forbindelser med den forsvarsrelaterede industri, og gennem møder og drøftelser er der fastlagt mere substantielle tiltag på kort og mellemlang sigt. for en Man må konstatere, at situationen i den forsvarsrelaterede industri er blevet yderligere forværret siden meddelelsen af januar 1996. Kommissionens advarsel den gang er ikke blevet fulgt af nogen indsats på europæisk plan. Ifølge oplysninger fra BICC (Bonn International Center for Conversion) for 1997 er beskæftigelsen i den forsvarsrelaterede tal fra U. S. Arms Control & industri faldet med 13% mellem 1993 og 1995. Ifølge Disarmament Agency importerede Den Europæiske Union i 1995 seks gange Here forsvarsmateriel fra USA end den eksporterede dertil, medens forholdet var på ca. fem i 1990 og fire i 1985. De tre største amerikanske forsvarsmateriel virksomheder havde i 1996 et salg på over 90 mia. dollars, medens det tog otte store europæiske virksomheder til at nå et salg på 60 mia. dollars til sammen. Dette skal ses på baggrund af et enhedsmarked for de amerikanske virksomheder, som er betydeligt større end alle medlemsstaternes markeder til sammen. Siden 1990 er forsvarsmateriel markedet blevet betydeligt indskrænket i medlemsstaterne som følge af ophøret af den kolde krig. USA, hvor nedgangen var tilsvarende, reagerede på denne nye situation ved at omstrukturere den forsvarsrelaterede industri. Det europæiske marked er endnu for fragmenteret, og samhandelen inden for Fællesskabet med forsvarsudstyr er forbløffende ringe set i forhold til medlemsstaternes samlede indkøb. i tendens til en forringelse af forholdene industrien er så meget mere Denne foruroligende, som den anfægter de mål, som medlemsstaterne højtideligt har sat sig. Amsterdam-traktaten som blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Amsterdam i juni 1997 og undertegnet den 2. oktober, fastsætter for første gang, at den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik omfatter samtlige spørgsmål vedrørende Unionens sikkerhed, herunder gradvis indførelse af en fælles forsvarspolitik, som med tiden kan føre til et fælles forsvar, hvis Det Europæiske Råd skulle træffe beslutning herom (artikel J. 7, stk. 1). På NATO-ministermødet i juni 1996 og topmødet i Madrid i juli 1997 støttede deltagerne tanken om en europæisk sikkerheds- og forsvarsidentitet inden for NATO og fastlagde en række retningslinjer herfor. Men man kan ikke forestille sig en europæisk forsvarsidentitet uden et sund og forsvarspolitik eller en europæisk konkurrencedygtigt europæisk teknologi- og industrigrundlag. 2. UNIONENS STRATEGI institutioner til handling. Forholdene Det forekommer dag for dag hastende nødvendigt at iværksætte en strategi for Unionen til at ledsage de store omstillinger inden for de europæiske forsvarsrelaterede industrier. De største virksomheder i sektoren og deres sammenslutninger på europæisk plan opfordrer Unionens europæiske forvarsindustri har ændret sig hurtigt, men dog mindre hurtigt end for den amerikanske industri. De faktorer, der er betingende for disse forandringer, fortsætter med at slå igennem. Meddelelsen om den europæiske luftfartsindustri2 beskriver disse forandringer i USA og opfordrer til en prompte indsats på europæisk plan. I ingen af medlemsstaterne kan luftfartsindustrien alene forblive præstationsdygtig og konkurrencedygtig. En konsolidering på europæisk plan af civile og militære aktiviteter er af vital betydning. Det samme gælder for andre sektorer inden for den forsvarsrelaterede industri. Også dér bør de offentlige myndigheder med en indsats på europæisk plan ledsage disse forandringer i industrisektoren. Virksomhederne har behov for snarest at få en sikker og gennemsigtig politisk og juridisk referenceramme. i den Kommissionens meddelelse af januar 19963 affødte en bred debat, som udmundede i bl. a. Europa-Parlamentets beslutning i meddelelsen. Rådets gruppe vedrørende europæisk forsvarsmaterielpolitik (Polarm) har undersøgt medlemsstaternes forskellige holdninger, og der er konstateret sammenfald i synspunkter på en række punkter: i juni 1997, der stærkt tilslutter sig tankerne - For det første må Unionen bevare sin forsvarsindustris industri- og teknologigrundlag. Industrigrundlaget, som bliver mere og mere tosidet, er vigtigt for den økonomiske udvikling og nødvendigt for rustningsevnen. Der er derfor flere begrundelser, der har rod i ønsket om dels at opbygge et europæisk forsvar, dels at styrke konkurrenceevnen og beskæftigelsen i produktionssektorer af grundlæggende betydning. - Videre repræsenterer Unionen en af de privilegerede rammer for en indsats på dette område. Den supplerer andre sådanne f. eks. de nationale eller forsvarsorganisationer, som de fleste medlemsstater deltager i. EF-rammerne har bestået deres prøve i forbindelse med fuldførelsen af det europæiske marked for civile produkter. Et lignende marked ville være yderst gunstigt for den forsvarsrelaterede industri. Unionen bør i denne forbindelse anvende alle de instrumenter af lovgivningsmæssig eller anden art, som den råder over under første og anden søjle, under ét. rammer, som - Endelig er det nødvendigt at kombinere disse forskellige aktionsmidler på grund af den forsvarsrelaterede industris specificitet. Denne er på samme tid et vigtigt element i produktionsapparatet og en væsentligt instrument i udenrigs- og sikkerhedspolitikken. Unionens skal i sin indsats tage hensyn til denne specificitet med en tilpasning af de midler, der henhører under Fællesskabet. Uden at afvente en tilvejebringelse af alle komponenterne i de nye institutionelle rammer bør der allerede nu hurtigt til at beskytte forsvarsindustri- og teknologigrundlaget. tages alle skridt i Forelagt i september 1997. KOM(96)l() : Udfordringerne for den europæiske forsvarsindustri - bidrag med henblik pa en indsats på europæisk plan. 5 3. KOMMISSIONENS INITIATIVER Kommissionen anbefaler en samlet tilgang til gennemførelsen af denne strategi: til forelægger Riidct el udkast • Et udkast til fælles holdning vedrørende udformningen af en europæisk fælles forsvarsmaterielpolitik. Kommissionen holdning i medfør af artikel 5. 2 i traktaten om Den Europæiske Union. Anvendelsen al dette FUSP-instrument begrundes med den udenrigs- og forsvarspolitiske dimension af hele Unionens aktion på forsvarsmaterielområdet. I den fælles holdning, som Kommissionen foreslår, opregnes der en række principper og de første indsatsområder på baggrund af det arbejde, der hidtil er gjort inden for Fællesskabet, offentlige indkøb og fælles toldordning er områder, der specifikt er forslag. Disse områder er allerede, hvad specifikt angår omfattet af dette forsvarsmateriel, blevet behandlet i Rådet. Desuden er der den fordel, at alle Unionens foranstaltninger kan støtte sig på et omfattende EF-regclværk. Formålet med forslaget til fælles holdning er at åbne en debat om de store spørgsmål i forbindelse med den europæiske forsvarsmaterielpolitik og direkte implicere det relevante politiske niveau i beslutningsprocessen. Det sigter således mod at fremme et politisk engagement fra medlemsstaternes europæisk side forsvarsmaterielpolitik. i Rådet. Overførsler af en virkelig i en gradvis indførelse • En handlingsplan at skabe for de forsvarsrelaterede industrier. Kommissionen har foretaget en opgørelse over de områder, hvor en indsats på europæisk plan forekommer nødvendig, og har indkredset de foranstaltninger, der skal træffes nu med forsvarsmateriel. sigte på Foranstaltningerne kan kræve dels lovgivningstiltag, der vedtages på basis af de instrumenter, som Unionen allerede har til rådighed. Handlingsplanen henvender sig til Unionens institutioner, medlemsstaterne og tillige den europæiske forsvarsindustri. Kommissionen vil tage passende initiativer til at udvikle de foranstaltninger, der er skitseret i planen i flere enkeltheder. europæisk marked et virkeligt for Kommissionen skønner, at det er vigtigt, at Rådet snarest tager stilling til Unionens strategi for de forsvarsrelaterede industrier. Der fastlægges med de planlagte aktioner en ramme og et program for de kommende initiativer på unionsplan. De igangværende forandringer er så hurtige og som omfattende, al de kræver, at der allerede fra 1998 sker et første indgreb fra Unionens side. KONKLUSIONER • Kommissionen opfordrer Rådet til at vedtage den i bilag I anførte fælles holdning. • Kommissionen opfordrer Rådet til at tage den i bilag II anførte handlingsplan efterretning. Den vil tage de nødvendige initiativer efter procedurerne nært samarbejde med medlemsstaternes berørte administrationer. til i traktaten og i • Kommissionen opfordrer de europæiske forsvarsrelaterede industrier og andre berørte aktører til at samarbejde om gennemførelsen af handlingsplanen. / BILAG I UDKAST TIL FÆLLES HOLDNING VEDRØRENDE UDFORMNINGEN AF EN EUROPÆISK FORSVARSMATERIELPOLITIK fastlagt på grundlag af artikel J. 2 i traktaten om Den Europæiske Union RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J. 2, og ud fra følgende betragtninger: Udformning af en europæisk forsvarsmaterielpolitik på grundlag af et konkurrencedygtigt teknologi- og industrigrundlag er en væsentlig forudsætning for udvikling af en europæisk forsvarsidentitet inden for rammerne af den fælles udenrigs- og s ikkerhedspoli tik; det politiske engagement til fordel for den gradvise definition af denne identitet, som endnu en gang blev bekræftet af Det Europæiske Råd i Amsterdam den 16. og 17. juni 1997, bør give sig udslag i specifikke foranstaltninger, som også har berøring med forsvarsmaterielsektoren; WEU's erklæring om WEU's rolle og forbindelse med EU, som blev vedtaget den 22. juli 1997, særlig artikel 7, omtaler en styrkelse af samarbejde på dette område mellem de to organisationer ; Det Europæiske Fællesskabs politikker og indsatsmidler kan på væsentlig måde bidrage til udviklingen af den europæiske forsvarsmaterielpolitik; meddelelsen af januar 1996 om de forsvarsrelaterede industrier og meddelelsen af september 1997 den europæiske luftfartsindustri, hvori det fremhæves, at det er vigtigt at omstrukturere disse industrier på europæisk plan og at fremme et samvirke mellem civile og militære applikationer, viser, at det er nødvendigt at handle på europæisk plan, navnlig på EF-plan; 9- det er nødvendigt at bevare det forsvarsrelaterede industri- og teknologigrundlag, og den europæiske industris konkurrenceevne bør fremmes ; den forsvarsrelaterede industri er en vigtig kilde til beskæftigelse, særlig i bestemte regioner; Rådet har indkredset overførsler inden for Fællesskabet og offentlige indkøb som prioriterede sektorer for Unionens foranstaltninger; det er foreneligt med Unionens og Fællesskabets interesser, at visse typer forsvarsmateriel og udstyr til de europæiske væbnede styrker indføres toldfrit, og det er med henblik herpå nødvendigt at have en fælles liste over materiel, der vil kunne toldfritages; Rådet har i overensstemmelse med artikel 223, stk. 2, opstillet en liste over varer, på hvilke bestemmelserne i artikel 223, stuk. 1, litra b ), finder anvendelse - FASTLAGT DENNE FÆLLES HOLDNING: Artikel 1 Ved anvendelsen af denne fælles holdning vil der blive taget hensyn til de særlige kendetegn ved forsvarsmaterielområdet, navnlig som omhandlet i bilagte dokument. Artikel 2 Rådet mener, at udvikling af en effektiv europæisk forsvarsmaterielpolitik forudsætter, at de instrumenter, der henhører under FUSP eller EF-rammerne, bringes i anvendelse. ^ Artikel 3 Rådet mærker sig, at den europæiske forsvarsmaterielpolitik er nært forbundet med EF-politikkerne, navnlig industri-, handels-, told-, regional-, konkurrence-, innovations- og forskningspolitikken. Artikel 4 Rådet mærker sig, at Kommissionen har forelagt en handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier, i forbindelse med hvilken der navnlig gøres brug af forskellige EF-instrumenter, samt at Kommissionen vil tage passende initiativer til dens gennemførelse. Det giver sin tilslutning til på dette grundlag gradvis at fastlægge en europæisk forsvarsmaterielpolitik. Artikel 5 Under overholdelse af artikel M i traktaten om Den Europæiske Union vil der blive truffet følgende foranstaltninger så snart som muligt efter de relevante procedurer: 1. Med hensyn til varebevægelser - en forenklet ordning for overførsler inden for Fællesskabet med garantier vedrørende udførsel og genudførsel, samt kontrol- og tilsynsordninger - bindende principper, regler og mekanismer for gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling i forbindelse med indkøb, som baseres på den bestående EF-regler vedrørende offentlige indkøb. 2. På toldområdet Rådet forpligter sig til inden den 31. december 1998 at opstille en liste over materiel, som vil kunne fritages for told i henhold til den fælles toldtarif, under hensyntagen til medlemsstaternes behov på forsvarsområdet og betydningen af at anspore til en udvikling af en europæisk forsvarsmaterielpolitik. cl Kommissionen stiller med udgangspunkt i denne liste i givet fald passende forslag til en fritagelse på basis af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Artikel 6 Denne fælles holdning tages op til fornyet overvejelse 18 måneder efter vedtagelsen. Artikel 7 Denne fælles holdning får virkning på dagen for vedtagelsen. Denne fælles holdning offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. /Û Tillæg til bilag I Definition af den forsvarsrelaterede sektors særlige kendetegn (Tekst udarbejdet af gruppen vedrørende europæisk forsvarsmaterielpolitik og godkendt af Coreper den 10. december 1996) 1. 2. i det internationale Enhver definition af den forsvarsrelaterede sektors særlige kendetegn ma gå ud fra den situation, sektoren befinder sig i for øjeblikket. Der er en række politiske og økonomiske faktorer, der er af særlig betydning for denne sektor. På den politiske side er der virkningerne af den kolde krigs afslutning og de heraf følgende ændringer sikkerheds- og klima, forsvarspolitikken udformes og føres i. Der er desuden udviklingen af EU's fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP), som "omfatter alle spørgsmål vedrørende Den Europæiske Unions sikkerhed, herunder udformningen på lang sigt af en fælles forsvarspolitik, som med tiden vil kunne føre til et fælles forsvar". EU's regeringskonference reviderer for øjeblikket FUSP-bestemmelserne traktaten om Den Europæiske Union. På mødet i juni 1996 i Berlin enedes NATO's ministerråd om at udbygge den europæiske sikkerheds- og forsvarsidentitet inden for NATO, og WEU og NATO arbejder for tiden på at iværksætte de indbyrdes forbundne aspekter af de beslutninger, der blev truffet i Berlin. som udenrigs-, PS den økonomiske side har den interne efterspørgsel efter europæisk forsvarsmateriel været faldende siden 1987, og verdensmarkedet for våben er næsten halveret i løbet af de sidste 10 år. Denne nedskæring af de europæiske landes nationale forsvarsbudgetter går ud over en uafhængig industriel og teknologisk ruslningssektors overlevelsesevne. Beskæftigelsen i sektoren er faldet med 37% siden I9K4 (fra 1,6 mio. til 1 mio. ). Denne nedgang har specielt ramt bestemte regjoner og har følger for den europæiske industris produktionsgrundlag og innovationskapacitet som helhed. Markedet er fortsat opsplittet - i perioden 1988-1992 udgjorde den europæiske samhandel 3-4% af de samlede indkøb. Manglende konkurrence og manglende mulighed for at udnytte stordriftsfordele fuldt ud har forringet den europæiske industris konkurrencemæssige stilling over for USA siden 1980'erne. Sammenslutninger inden for den forsvarsrelaterede industri er meget længere fremme i USA end i Europa, hvilket bl. a. skyldes, at det amerikanske marked er mindre opsplittet, en utilstrækkelig harmonisering af de operationelle krav i Europa og forskellige sikkerhedshensyn, der skal tages i Europa. 3. Forsvarsmaterielsektorens særlige kendetegn, der har været anerkendt siden Fællesskabets grundlæggelse, tilgodeses ved bestemmelserne i traktatens artikel 223. 1/ 4. 5. 6. Den forsvarsrelaterede industri er en strategisk industri, hvis produkter kan være vitale for det nationale forsvar. I modsætning til andre industrier, hvor de faktor, dikteres den nationale økonomiske hensyn er den afgørende forsvarsmaterielpolitik sikkerheds- og forsvarspolitikken. Politiske, strategiske og sikkerhedsmæssige overvejelser spiller derfor en rolle for de betingelser, industrien skal arbejde under, og for efterspørgslen efter dens produkter. forskelligt omfang også af i 90% af EU's produktion af forsvarsmateriel er koncentreret på nogle få medlemsstater; Frankrig, UK, Tyskland, Italien og Sverige. Da regeringerne er de eneste kunder, og en betydelig del af forsvarsindustrierne i nogle tilfælde ejes af staten, adskiller markedet sig fra de fleste andre økonomiske sektorer. Endvidere er forbindelserne mellem regeringen og de forsvarsrelaterede virksomheder vidt forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, f. eks. statens andel i virksomheden, omfanget af midler, der er afsat til FoU, osv. Regeringernes rolle forklarer mange af sektorens særlige kendetegn og har en betydelig indflydelse på den måde, hvorpå den er opbygget og omstruktureres. Samtidig har industrien selv en særlig rolle og et særligt ansvar i denne henseende. Følgende forhold gør sig gældende i forbindelse med regeringernes rolle: - - for det første skal regeringen give tilladelse til produktion af og handel med forsvarsmateriel; for det andet er regeringerne de eneste,kunder, og de fastsætter derfor alene de operationelle krav og de tekniske specifikationer. Som de eneste kunder bestemmer regeringerne efterspørgslen efter industriens produkter, - desuden er langtidsplanlægningen at efterspørgslen forbundet med nogen usikkerhed, da den afhænger af den udefra kommende trussel, som igen påvirker behovsvurderingen og budgetplanlægningen; - hertil kommer, at forholdet mellem kvalitet og pris ikke er det eneste kriterium herunder og for industrisamarbejdsaftaler, sikkerhedsmæssige hensyn kan også spille en rolle; Kompensations(forretninger), strategisk-politiske, indkøbspolitikken. økonomiske samt - endelig kræver nationale forsvarsinteresser sikre forsyningskilder. Dette krav om forsyningssikkerhed går ud over det normale kunde-leverandør-forhold. På visse områder finder nogle medlemsstater, at formåen er afgørende for de nationale interesser. Dette bør imidlertid ikke afholde regeringerne fra at købe fra en ekstern leverandør. indenlandsk li 7. 8. 9. 10. 11. 12. Industriens teknologiske betydning på lang sigt er vigtig. Dette omfatter en formåen. fastholdelse Forsvarsprogrammer lange udviklingsprogrammer kan udstyret anvendes i 30 år eller mere. teknologiske over industrielle og 20-30 både efter løbe kan den år, og af følsomme militære Det er vigtigt oplysninger i i begrænsninger konkurrencen og tættere forbindelser mellem kunde og leverandør end normalt. sikkerhedsinteresser, at resultere fortrolighed. Dette kan for nationale sikres af og produkterne til mange udviklingsudgifterne Forsknings- i forsvarsmateriel sektoren er uforholdsmæssigt høje. Der kræves høje standarder, da teknologiske fremskridt er nødvendige for det nationale forsvar. Forrentningen af investeringerne er imidlertid usikker. Masseproduktion, som eventuelt kunne opveje høje FoU-udgifter, forekommer sjældent sammenlignet med hvad der er tilfældet i den civile industri. Behovet for fortrolighed kan udelukke en bred formidling af teknologiske udviklinger og de økonomiske fordele ved en sådan formidling. Der vil altid være behov for helt specielle produkter, som det kan være uøkonomisk at fremstille. Antallet af programmer er begrænset, og FoU-hold kan ikke støttes af rent kommercielle midler i pauserne mellem programmerne. Kommercielle organisationer, som drives af markedskræfterne, kan ikke forventes at foretage de nødvendige investeringer i FoU, og derfor kan der i nogle tilfælde være behov for statsstøtte. Nogle forsvarsrelaterede teknologier kan anvendes til både civile og militære formål. Der er imidlertid en voksende synergi mellem civile og militære teknologier på nogle områder, og ovennævnte karakteristik af rent militære programmer kan måske ikke anvendes på alle forsvarsrelaterede områder eller på alle produkter med dobbelt anvendelse. Regeringen skal give tilladelse til eksport i denne sektor. Våbeneksportpolitikker, herunder medlemsstaternes eksportkontrolpolitikker, varierer. Det Europæiske Råd har vedtaget fælles kriterier for våbeneksport. Konklusioner og henstillinger Det blev konkluderet, at analysen i denne rapport af den forsvarsrelaterede sektors særlige kendetegn er et nyttigt bidrag til de igangværende drøftelser om de punkter, der står på dagsordenen i Ad hoc-gruppen vedrørende Europæisk Forsvarsmaterielpolitik, og hvor det er hensigtsmæssigt skal indgå i bl. a. en mere dybtgående drøftelse af "forenkling af kontrollen med overførsel inden for EU af forsvarsmateriel og andre forsvarsrelaterede produkter" og "indkøbspolitikken". Det henstilles, at ad hoc-gruppen i overensstemmelse med sit mandat fortsat lader særlige punktet vedrørende kendetegn" stå opført på dagsordenen med henblik på en yderligere uddybning af analysen på baggrund af den fremtidige udvikling. forsvarsrelaterede "definition af den sektors 1$ EUROPA-KOMMISSIONEN / BILAG II Handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier l°l Handlingsplan for de forsvarsrelaterede industrier I. Indledning II. Omlægning af forsvarsindustrien III. Europas teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag IV. Handlingsplanens formål V. Foranstaltninger V. l Forenkling af intern overførsel i Fællesskabet V. 2 Den europæiske selskabsvedtægt V. 3 Offentlige indkøb V. 4 FTU (forskning og teknologisk udvikling) V. 5 Standardisering V. 6 Toldafgifter V. 7 Innovation, teknologioverførsel og SMV V. 8 Konkurrencepolitik V. 9 Eksport V. 10 Strukturfondene V. ll Beskatning V. l2 Principperne for markedsadgang V. 13 Benchmarking V. 14 Udvidelsen VI. Tidsplan 2 2 3 3 4 4 5 5 6 6 7 8 9 9 9 10 A I. INDLEDNING Både Traktaten om Den Europæiske Union og den nye Amsterdam-traktat skaber grundlag for at gøre en indsats for de forsvarsrelaterede industrier ved at opfordre til øget samarbejde mellem Den Europæiske Union og Den Vesteuropæiske Union. Europa- Kommissionen kan med henblik på dette samarbejde tilbyde sine erfaringer og sin lovgivningsmæssige og administrative struktur til støtte for dette nye forhold. Den nødvendige strukturomlægning af den europæiske forsvarsindustri, som stadig er nationalt baseret, kræver, at både den selv og dens markeders efterspørgsels- og forsyningsside får en europæisk dimension. efterspørgselssiden andre multilaterale er medlemsstaternes, WEU's På organisationers rolle særlig vigtig, når det gælder tids- og indholdsmæssig harmonisering af præstationskrav og oprettelse af et europæisk rustningsagentur, som kan forestå programmer med en europæisk dimension. og Hvad forsyningssiden angår, har Kommissionen og industrien i de seneste måneder ført intense drøftelser for at fastlægge industriens behov og skabe et stærkt, integreret, konkurrencedygtigt grundlag for europæisk forsvarsteknologi og forsvarsindustri. Denne handlingsplan tager hensyn til de spørgsmål, industrien har rejst, og som hører under Den Europæiske Unions kompetence. Den vil blive gennemført efter tidsplanen i kapitel VI. Nogle af disse foranstaltninger er blevet udarbejdet sammen med en fælles holdning i henhold til artikel J2 i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP). II. O M L Æ G N I NG AF FORSVARSINDUSTRIEN På grund af den faldende efterspørgsel og den voksende konkurrence er der indledt en strukturomlægningsproces. Strukturomlægningen har hidtil fortrinsvis fundet sted på nationalt plan, men der er et stærkt behov for at videreføre den på europæisk plan. industri må have mulighed for at gennemføre den nødvendige Den europæiske strukturomlægningsproces, for at samarbejde eller sammenlægge aktiviteterne, hvor de er beslægtede eller supplerer hinanden, og for at forbedre sin konkurrencestilling. Mens industrien selv må udføre denne proces, må medlemsstaterne og de europæiske institutioner og organisationer søge at skabe de nødvendige rammer for, at det europæiske marked for forsvarsrelateret udstyr kan fungere tilfredsstillende. Når disse rammer lægges, må der desuden tages hensyn til den europæiske industris stilling på verdensplan. A III. EUROPAS TEKNOLOGISKE OG INDUSTRIELLE FORSVARSGRUNDLAG Det teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag, herunder den teknologiske knowhow, FU-faciliteterne, den højt kvalificerede arbejdsstyrke, produktionsanlæggene og markedsførings- og eksportkapaciteten, er et afgørende strategisk aktiv for Europa og bør derfor underbygges og bevares. Nogle særdeles vigtige grunde hertil er: - at det er en vigtig forudsætning for, at der kan skabes en ægte europæisk sikkerheds- og forsvarsidentitet - at det er nødvendigt for, at et vigtigt teknologisk og industrielt grundlag, som har betydning for både militære og civile formål, kan bevares og udvikles - at det er en vigtig beskæftigelscsfaktor, især i bestemte europæiske regioner og for mange SMV. Den nuværende situation, hvor de europæiske virksomheder er opdelt i alt for mange og alt for små nationale leverandører, er ikke længere holdbar. Den nuværende struktur har f. eks. følgende konsekvenser: - de nationale leverandører må bekoste en dyr forskning og udvikling af næsten de samme teknologier og systemer - systemserierne er for små, og stordriftsfordelene er derfor utilstrækkelige. IV. HANDLINGSPLANENS FORMÅL Handlingsplanens vigtigste formål er derfor at skabe de nødvendige betingelser for: - at styrke den europæiske forsvarsindustris konkurrenceevne - at bevare det teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag - at integrere Europas teknologiske og industrielle forsvarsgrundlag i den almindelige økonomi for at undgå overlapninger mellem det civile og det militære område forudsætninger - at skabe de nødvendige for en europæisk sikkerheds- og forsvarsidentitet. V. FORANSTALTNINGER En tidsplan for de foreslåede foranstaltninger findes i kapitel VI. Som det fremgår af denne tidsplan, vil Kommissionen på samme tid arbejde med foranstaltninger, der skal iværksættes på henholdsvis kort og langt sigt. V. l. Forenkling af intern overførsel i Fællesskabet intern overførsel af forsvarsrelaterede produkter i De nationale procedurer for Fællesskabet er besværlige og tidskrævende. En forenkling af disse procedurer ville øge den europæiske forsvarsindustris konkurrencedygtighed, lette de administrative opgaver og formindske omkostningerne. It Denne forenkling kan ikke opnås uden et betydeligt engagement fra medlemsstaternes tillidsskabcnde ordninger mellem medlemsstaterne. side. Den forudsætter desuden Kommissionen vil derfor foreslå, at der indføres en forenklet licensordning for transport af forsvarsrelaterede produkter inden for Det Europæiske Fællesskab. Denne ordning skal omfatte garantier for eksport og reeksport samt kontrol- og overvågningsanordninger. V. 2 Den europæiske selskabsvedtægt Indførelsen af en europæisk selskabsvedtægt, så der kunne oprettes og drives virksomheder af europæisk omfang, ville gøre den nødvendige strukturomlægning af denne industri lettere. Kommissionen vil fortsat arbejde på al la skabt el sådant retsgrundlag. Davignon-gruppens rapport om den europæiske selskabsvedtægt åbner nye muligheder for politisk enighed om de ansattes deltagelse i det europæiske selskab i de kommende måneder. Hvis denne vanskelighed kan overvindes, kan det bane vejen for vedtagelse af vedtægten som en af de prioriterede foranstaltninger i den handlingsplan for det indre marked, som blev vedtaget på det europæiske råds møde i Amsterdam. Det er derfor vigtigt at få en positiv beslutning fra Rådet herom. V. 3 Offentlige indkøb De konkrete indkøb af forsvarsmateriel vil få betydelig indflydelse på, hvordan et konkurrencedygtigt teknologisk og industrielt forsvarsgrundlag bliver etableret. Bestemmelserne bør tillade konkurrencemæssig tilbudsafgivning overalt, hvor det er muligt. Desuden skal de sikre, al grundlæggende industriel kompetence og nøgleteknologier bevares og udvikles på europæisk plan. Bestemmelserne skal desuden garantere forsyningssikkerheden og samtidig sørge for en gradvis afskaffelse af overkapacitet. tilslutning For at opnå bred i dette spørgsmål må der indføres hensigtsmæssige principper, regler og ordninger for forsvarssektorens indkøb. Dog skal der nødvendigvis være en vis fleksibilitet af hensyn til forsvarssektorens særlige karakter, ikke mindst den behov for hemmelighed og forsyningssikkerhed. Materiel til forsvarssektoren kan til dette formål inddeles i tre kategorier: - produkter, som er beregnet til væbnede styrker, men ikke til militære formål, og som derfor ikke er omfattet af artikel 223 EF og heller ikke at artikel 2 i direktiv 93/36 (indkøbsaftaler, der erklæres hemmelige, beskyttelse af væsentlige sikkerhedsinteresser, national sikkerhed osv. )- Da disse produkter allerede omfattes af Fællesskabets regler for offentlige indkøb, vil Kommissionen på den mest hensigtsmæssige måde angive betingelserne for disse reglers anvendelse, hvis det er nødvendigt produkter, som er beregnet til væbnede styrker og til militære formål, men som ikke er "følsomt temmelig fleksible regler og samtidig overholde principperne for gennemsigtighed og lige vilkår i Fællesskabets nuværende regler for offentlige indkøb forsvarsmateriel". Kommissionen kan udarbejde /? følsomt materiel, som omfattes af artikel 223 EF. Disse produkter kan undtages fra ovenstående regler, som det pågældende lands sikkerhed eller beskyttelsen af dets væsentlige interesser kræver del. Der bør det til dette formål indføres en anmeldelsesordning for at sikre en vis kontrol og gennemsigtighed. V. 4 FTU (forskning og teknologisk udvikling) Omkostningerne i forbindelse med forskning og udvikling er i forhold til omsætningen som regel langt større i den militære sektor end i den civile. Teknologien spiller en afgørende rolle for disse industriers konkurrencedygtighed. Voksende integration mellem militære og civile forskningsaktiviteter er en realitet på virksomhederne i USA, især i bestemte forsvarsrelaterede industrisektorer som luft- og rumfartsteknik. Kommissionen har bl. a. påpeget dette forhold i sin analyse al" fusionen mellem Boeing og McDonnel Douglas. Det vil derfor være hensigtsmæssigt, hvis både medlemsstaterne og virksomhederne drager deres konklusioner af denne udvikling, når det gælder strukturomlægning i industrien, oprettelse eller sammenslutning al' forskerhold og bestemte militære indkøbs betydning for den civile teknologis kapacitet. Fællesskabets rammeprogram for forskning og teknologisk4 udvikling gælder kun civile mål. Nogle af de informations- og kommunikationsteknologi - IKT) har mange anvendelsesformål: udvikling af disse teknologier kan medvirke til at forbedre det teknologiske forsvarsgrundlag og forbedre konkurrenceevnen. teknologiske områder (f. eks. materialer og Kommissionen mener desuden, at de nationale og europæiske forskningsprogrammer bør tilrettelægges, så de supplerer hinanden og uøkonomiske overlapninger undgås. V. 5 Standardisering Oprettelse af et europæisk marked for forsvarsmateriel og bestyrkelse af Europas industrielle grundlag for forsvarsmateriel kræver rationalisering af de standarder, der nu benyttes af medlemsstaternes forsvarsministerier. Med den voksende brug af teknologier med dobbelt formål til drift af militære systemer er der nu tendens til at gøre størst mulig brug af de civile standarder. Der bør desuden tages hensyn til, at man i USA er i gang med at udskifte de civile standarder med militære, så den europæiske industri ikke kommer i en ugunstig stilling. For at fremme brugen af internationale industristandarder foreslår Kommissionen, at der tages hensyn til de erfaringer, Fællesskabet har samlet inden for standardisering. Kommissionen vedtog sit forslag til det 5. rammeprogram den 9. april 1997 (COM(97)l42). h Kommissionen vil derfor udføre følgende foranstaltninger: at opfordre de pågældende lil al gå sammen og udarbejde el arbejdsprogram for opstilling af homogene standarder for forsvarsmalerielprogrammei - at vurdere forskellige måder, hvorpå der kan oprettes cl system for regelmæssig informationsudveksling mellem NATO og de europæiske standardiseringsorganer for at begrænse den fremtidige risiko for overlapning til det mindst mulige industrikicdse - at give støtte på fællesskabsplan til de standardiseringsorganer, som er gået ind på at gøre en indsats. I forbindelse med denne støtte må der tages omhyggeligt hensyn lil den pågældende industrisektors særlige træk (fly- og rumfarlsteknik, elektronik, mekanik. ) og de pågældende emners særlige lorsvarsrclevans. V. 6 Toldafgifter Den fælles toldtarif for importerede produkter er det bærende princip i Toldunionen og det indre marked. Traktatens artikel 28 er derfor det eneste tilladte retsgrundlag for autonome suspensioner. I denne henseende er det ikke acceptabelt, at der findes afvigende nationale toldordninger indebærer for forskelsbehandling, og der må derfor indføres fælles regler for fortoldning af dette udstyr. import af militært udstyr eller udstyr med dobbelt formål, da de Derfor: - bør der tages lovgivningsinitiativer, for at harmonisere toldordningerne, så ensartet behandling sikres i hele Fællesskabet - bør Kommissionens forslag fra 1988 om midlertidig ophævelse af importafgifter på visse våben og visse former for militærudstyr genbehandles og vedtages V. 7 Innovation, teknologioverførsel og SMV anvende I Kommissionens grønbog om innovation fra december 1995 anerkendes muligheden for at for civile teknologioverførsel kan fremme den civile udnyttelse af forsvarsteknologier og bør også inddrage SMV på grund af deres interesse i denne proces og deres betydning for den. formål. Den generelle politik forsvarsteknologier til Kommissionen vil i denne forbindelse støtte initiativer, som går ud på at videreformidle ideer, teknologi og den bedste praksis. Kommissionen vil fortsat støtte følgende aktiviteter: - oprettelse af partnerskaber mellem leverandørerne (f. eks. INTERPRISE) og mellem leverandørerne og forskningsinstitutterne - oprettelse af partnerskaber mellem hovedkontrahenter og leverandører (f. eks. IBEX). 16 V. 8 Konkurrencepolitik Indførelsen af det fælles marked for forsvarsindustrien på grundlag af fælles programmer, strukturomlægninger og europæiske alliancer og fælles regler for offentlige indkøb forudsætter, at Fællesskabets konkurrencepolitik på hensigtsmæssig måde undersøger alle konkurrencespørgsmål i forbindelse med forsvarsindustrien. ikke skader konkurrencen. Strukturomlægningen i den europæiske industri, ikke mindst i forsvarsindustrien og de dertil knyttede industrier, har i stigende grad givet anledning til fusioner og samarbejde mellem virksomhederne i Den Europæiske Union og vil fortsat gøre det. Denne udvikling må hilses velkommen, da den imødekommer kravet om dynamisk konkurrence og kan øge den europæiske industris, især forsvarsindustriens, konkurrencedygtighed, så længe især den fusionsforordningen, giver derfor klare regler og hurtige afgørelser, som kan lette virksomhedssammenslutninger og samarbejde mellem virksomheder, uden at den effektive konkurrence kan drages i tvivl. Desuden gør Fællesskabets kontrol med statsstøtte i alle industrisektorer, også forsvarssektoren, det muligt at skelne mellem statsstøtte, som kræves til strukturomlægning - i det omfang den fremskynder forandring og fremmer forskning, udvikling og innovation og begrænser omlægningens sociale som følger medlemsstaterne giver udelukkende for at beskytte deres egne virksomheder, og som ikke fremmer sektorens samlede konkurrencedygtighed. forsyningssikkerhed, og konkurrencepolitik for at bevare Fællesskabets tilstrækkelig støtte, - og Her er det vigtigt, at Fællesskabets konkurrencepolitik erkender den forsvarsrelaterede industris særlige karakter, det gælder især dens geografiske marked. Det geografiske marked kan være begrænset af regler for offentlige indkøb og af administrative procedurer, men konkurrencen kan for nogle produkters vedkommende i stigende grad udfolde sig på både europæisk plan og verdensplan. Kommissionen vil i denne forbindelse især tage hensyn til, hvorledes regeringerne i våbenproducerende tredjelande udformer deres konkurrencelovgivning og anvender den på industrien. V. 9 Eksport Produkter og teknologier med dobbelt formål Rådet vedtog i december 1994 efter forslag fra Kommissionen en fælles ordning for eksportkontrol med produkter med dobbelt formål. Den bygger på to retsakter, en artikel 113-forordning (nr. 3381/94) og en fælles aktion inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (94/942/FUSP), der tilsammen udgør el integreret system. Denne ordning af ordninger, masseødelæggelsesvåben. internationale spredning afspejler hindre som skal Når det gælder varer med dobbelt formål opfordres industrien og regeringerne til at påvise, om den europæiske eksportkontrol i sammenligning med den amerikanske og japanske bringer dem i en uheldig stilling. Kommissionen vil arbejde på at bringe forholdene i ligevægt og skabe lige vilkår på dette område, hvis der er behov for det. fc Kommissionen vil udarbejde en rapport om, hvorledes forordningen om varer med dobbelt formål anvendes, og eventuelt stille forslag for al underbygge og forbedre den nuværende ordning. Den vil ikke mindst tage hensyn til Den Europæiske Domstols dom i sag C-70/94 og C-83/94, hvori det fastslås, at varer med dobbelt formål omfattes af den fælles handelspolitik, således som den defineres i artikel 1 13. Konventionelle våben Øget industrielt samarbejde i form af tværnationalt samarbejde og fusionerer nødvendigt, hvis der skal skabes en effektiv industristruktur. Det er derfor tvingende nødvendigt at fjerne de hindringer, som indbyrdes forskellige former for cksportpolitik sætter for et sådant samarbejde. Det bør i denne forbindelse nævnes, at de politiske retningslinjer allerede findes, bl. a. i form af de 8 kriterier for medlemsstaternes våbeneksport, som blev vedtaget på det europæiske råds møde i Luxembourg (juni 1991) og Lissabon (juni 1992). at udvikle et Da det er vanskeligt af våbeneksportpolitik, bør det ske gradvis. Først bør udvekslingen af oplysninger i Rådet om de 8 kriterier udbygges. Dernæst vil det være af betydning, hvis medlemsstaterne inden for rammerne af EU vedtager en adfærdskodeks for våbeneksport. Delle spørgsmål hårde også fået prioritet af del kommende britiske formandsskab. for harmonisering fælles grundlag fra man 1997 for Kommissionens meddelelse om I sin beslutning forsvarsindustrien opfordrer Europa-Parlamentet Kommissionen til at forelægge en hvidbog om våbeneksportpolitikken. Kommissionen vil udarbejde en sådan hvidbog og opstille forskellige muligheder for, hvorledes en fælles våbeneksportpolitik kan udvikles, og således bidrage til at udforme en effektiv adfærdskodeks. til støtte I forbindelse med samarbejdsprogrammer kan der opnås yderligere fremskridt ved hjælp af nogle af de erfaringer, man allerede har gjort, f. eks. ved at anvende det princip, hvorefter man benytter de eksportbestemmelser, som gælder i hovedleverandørens hjemland, eller i det land, hvor den endelige samling sker, og hvorfra den fysiske eksport finder sted. V. 10 Strukturfondene I Agenda 2000 (EU-Bullctin Supplement 5/97) foreslår Kommissionen en reform af strukturfondene på baggrund af de nye finansielle perspektiver (tidsrummet 2000-2006): I de nye bestemmelser for strukturfondene er der opstillet tre formål. Foruden formål 1, som gælder udvikling og strukturtilpasning i tilbagestående regioner, skal der opstilles et omdefineret formål 2 for andre regioner med strukturproblemer. Det drejer sig om servicesektoren), områder, landbrugsområder af fiskeindustrien, eller byområder i vanskeligheder. Et begrænset antal vigtige områder bør udpeges, for at der lettere kan opstilles en integreret strategi for økonomisk spredning. Formål tre skal kun gælde strategien for menneskelige ressourcer uden for disse regioner. forandring tilbagegang, kriseramte områder, i økonomisk i industrien eller afhængige som er som er (i dX I Agenda 2000 regner Kommissionen med, al en række særlige fællesskabsinitiativer ikke skal videreføres, det gælder således omstillingen af de områder, der er særlig afhængige af forsvaret, da disse målsætninger allerede nu kan indgå i de her nævnte programmer. skal opstilles nye programmer Eventuelle behov for spredning og omstilling i den forsvarsrelaterede industri må derfor nøje overvejes, når der for den kommende programperiode. Nye programmer til støtte for formål 2-rcgioncr skal dreje sig om økonomisk omstilling og spredning, ikke mindst i regioner, der er stærkt afhængige af en enkelt økonomisk sektor, som er i tilbagegang. Der må derfor lægges særlig vægt på SMV og innovation, faglig uddannelse, lokal udvikling, miljøbeskyttelse og bekæmpelse af social udelukkelse. På denne baggrund kan regional omstilling i forbindelse med forsvarsindustrien også indgå i foranstaltninger, der tager sigte på økonomisk og social omstilling i regioner, som omfattes af formål 2. En lignende fremgangsmåde kan følges i regioner under formål 1. Endvidere kan formål 3 eventuelt bidrage, når det drejer sig om I Agenda 2000 har at for Kommissionen omstilling af områder, der er afhængige af forsvaret, da sådanne målsætninger allerede nu kan indgå i de her nævnte programmer. ingen planer om, at Fællesskabet skal industrielle omlægning. tilpasse arbejdsstyrken tage særlige initiativer til den V. ll Beskatning Indirekte beskatning til et program for et fælles I juli 1996 offentliggjorde Kommissionen sit forslag momssystem for Det Europæiske Fællesskab (EF) KOM 328(96) endelig udg. For at opnå dette skal det nye systems vigtigste indhold sikre: - at der ikke gøres forskel på indenlandske transaktioner og transaktioner i EF - at alle transaktioner i EF beskattes på grundlag af oprindelsesprincippet indføres en ny ordning, hvorefter vare- eller - at der tjenesteydelsesleverancens hjemsted kan bestemmes - at momssatserne forenkles. Det nye system vil efter Kommissionens opfattelse også gavne forsvarsindustrien. Kommissionen vil samtidig sikre en mere fuldstændig gennemførelse af det ottende direktiv. Direkte beskatning Som led i et nyt samlet initiativ over for beskatning vedtog Kommissionen i november 1997 en meddelelse, hvori den skitserer en skattepakke, som den opfordrer medlemsstaterne til at nå til politisk enighed om. I denne pakke indgår en henvendelse til medlemsstaterne om at forpligte sig politisk til at arbejde for hurtig vedtagelse af et direktiv om ophævelse af kildeskat på renter og patentafgifter mellem virksomheder. Et sådant direktiv vil fjerne en alvorlig hindring for overførsel af kapital og teknologi mellem virksomhederne, da denne kildeskat lægger hindringer i vejen for de økonomiske beslutningstagere: de kan indebære tidrøvende formaliteter, medføre nedsat pengestrøm og somme tider føre til dobbelt beskatning. Kommissionens nye direktivforslag om begyndelsen af 1998. renter og patentafgifter kan forventes i A3 V. l2 Principperne for markedsadgang På grundlag af principperne for effektiv og sammenlignelig adgang lil markederne bør Fællesskabet fjerne alle hindringer for de europæiske eksportører, heriblandt også toldafgifter. Når det gælder USA (hvor EU's handelsbalance er 1 til 7), kan spørgsmålet rejses i forbindelse med den nye transatlantiske agenda (kapitlet om det nye transatlantiske marked) eller den transatlantiske handelsdialog, hvis de europæiske og amerikanske industrier træffer beslutning herom. V. l 3 Benchmarking I lighed med Kommissionens industripolitik, hvor benchmarking benyttes som el middel, hvormed den europæiske industris konkurrencedygtighed kan forøges og den bedste praksis udbredes, kunne Kommissionen i samråd med industrien og andre relevante industriers beslutningstagere konkurrencedygtighed. En sådan kortlægning kunne f. eks. beskæftige sig med forhold som og militær informationsteknologi kan udnyttes, den bedste metode til integrering af civile og militære standarder eller den bedste metode i forbindelse med multilaterale projekter. foretage en benchmarking af de samvirket mellem forsvarsrelaterede bedste metode, hvorefter civil den V. 14 Udvidelsen vil indlede Kommissionen bedømme forsvarsindustriens situation i CØL. Resultatet af denne undersøgelse skal sammen med andre relevante oplysninger benyttes som grundlag for yderligere undersøgelser og overvejelser af følgende spørgsmål: en undersøgelse for bedre at kunne - forsvars- og industrigrundlagets potentiel i de central- og østeuropæiske lande og dets indflydelse på den europæiske industri - de bedste og mest relevante meloder lil fremme af industrielt samarbejde. W VI. TIDSPLAN FOR DE VIGTIGSTE FORANSTALTNINGER I HANDLINGSPLANEN (RESUME) Område Foranstaltning Tidspunkt V. l Interne Fællesskabet overførsler i V. 2. Den europæiske vil Kommissionen licensordning Rådets beslutning foreslå en forenklet 1998 selskabs-vedtægt V. 3. Offentlige indkøb V. 4 FTU V. 5 Standardisering V. 6 Toldafgifter V. 7 Innovation, overførsel og SMV V. 8 Konkurrencepolitik teknologi- indkøb i Forslag til regler for offentlige forsvarssektoren Komplementaritet mellem nationale og europæiske forskningsprogrammer Afslutning af undersøgelse Udarbejdelse al arbejdsprogram for at finde frem for til ensartede standardordninger programmering af forsvarsmateriel Kommissionen lovgivningsinitiativer toldordningerne i Fællesskabet. Behandle. og vedtage Kommissionens forslag fra 1988 om midlertidig suspension af importtold. Fortsætte INTERPRISE, IBEX Hensyn til den forsvarsrelaterede industris i konkurrencepolitiske særlige karakter vurderinger foreslår for at harmonisere initiativer støtte til V. 9 Eksport Varer og med dobbelt formal teknologier Konventionelle våben Rapport om anvendelse af forordningen om varer med dobbelt formål Hvidbog Forslag om adfærdskodeks V. 10 Strukturfonde V. 11 Indirekte beskatning Direkte beskatning V. 12 Principperne for markeds-adgang V. l3 Benchmarking af til reform i henhold Almindelig samhørighedspolitikken Agenda 2000 Forhandlinger om disse forslag i Rådet og Parlamentet og samråd med andre institutioner og organer Gennemførelse den af forordning/de nye bestemmelser nye Drøftelser i Rådet Forslag til direktiv om renter og afgifter Rejse spørgsmålet i forbindelse med den nye transatlantiske agenda eller TABD, hvis EU's og USA's træffer beslutning herom. Kommissionen vil konsultere industrien og en andre benchmarking-øvelse den forsvarsrelaterede indu industrier relevante aktører om i 1998 ! 998-1999 1998-1999 Andel halvår 1998 Skilningen al 1998 Slutningen af 1998 Slutningen af 1998 Allerede i gang Første halvår 1998 Første halvår 1998 i overensstemmelse med hvidbogen Første halvår 1998 Andet halvår 1998 Mellem slutningen af 1998 og slutningen af 1999 Allerede i gang Begyndelsen af 1998 I løbet af 1998-1999 1998-2000 som: Allerede i gang V. 14 Udvidelsen Afslutning af undersøgelse vurdering af industriens indflydelse Slutningen af 1998 1998-2000 10 tf ISSN 0254-1459 KOM(97) 583 endelig udg. DOKUMENTER DA 06 10 01 15 Katalognummer : CB-CO-97-627-DA-C ISBN 92-78-27690-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg Zc


title: Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 702/97 zur Eröffnung und Verwaltung von autonomen Gemeinschaftszollkontingenten für bestimmte Fischereierzeugnisse

eurovoc_concepts:
CCT duties
customs fraud
fishery product
tariff quota

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 04. 12. 1997 KOM(97) 658 endg. Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 702/97 zur Eröffnung und Verwaltung von autonomen GemeinschaftszoUkontingenten für bestimmte Fischereierzeugnisse (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG 1. Auf Antrag eines Mitgliedsstaates haben die Dienststellen der Kommission die Möglichkeit geprüft, die Verordnung (EG) Nr. 702/97 zur Eröffnung und Verwaltung von autonomen Gemeinschaftszollkontingenten für Kabeljau und für Surimi zu ändern. 2. Diese Prüfung ergab, daß die Erhöhung des Zollkontingents für Kabeljau und für Surimi eine Lösung wäre, der die Mitgliedstaaten zustimmen könnten, und die zudem den Markt für diese Waren nicht stört. Das ist der Gegenstand des beigefügten Verordnungsvorschlags. Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) Nr. 191 DES RATES vom 1997 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 702/97 zur Eröffnung und Verwaltung von autonomen GemeinschaftszoUkontingenten für bestimmte Fischereierzeugnisse DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 28, auf Vorschlag der Kommission, in Erwägung nachstehender Gründe: Mit der Verordnung (EG) Nr. 702/97l hat der Rat für Kabeljau (laufenden Nummer 09. 2753) und für Surimi (laufenden Nummer 09. 2779) die autonomen Gemeinschaftszollkontingente eröffnet. Sie Kontingentsmengen reichen zur Deckung des Bedarfs der Gemeinschaftsindustrie nicht aus. Folglich sind die Mengen anzuheben. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Für den Kontingentszeitraum vom 1. April bis zum 31. Dezember 1997 wird der Anhang der Verordnung (EG) Nr. 702/97 wie folgt geändert: - Die Kontingentsmenge des Zollkontingcnts mit der laufenden Nummer 09. 2753 wird auf 55. 000 Tonnen festgesetzt, - Die Kontingentsmenge des Zollkontingents mit der laufenden Nummer 09. 2779 wird auf 7. 500 Tonnen festgesetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung Gemeinschaft in Kraft. im Amtsblatt der Europäischen Sie gilt ab 1. April 1997. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu am Im Namen des Rates Der Präsident ABl. Nr. L 104 vom 22. 4. 1997, S. 8. 3 FINANZBOGEN Haushaltsposten: Kap. 12 Art. 120 Rechtsgrundlage: Art. 28 des Vertrags Beschreibung der Tarifrnaßnahme: Vorschlag für eine Verordnung des Rates zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 702/97 zur Eröffnung und Verwaltung von autonomen Gemeinschaftszollkontingenten für bestimmte Fischereierzeugnisse. Ziel des Vorhabens: Sicherstellung gemeinschaftlichen Verarbeitungsindustrie zu günstigen Bedingungen einer ausreichenden Versorgung der 1. 2. 3. 4. 5. Berechnungsweise: Warenbezeich nung Änderung der Kontingents menge (Stück/Tonnen) Änderung des geschätzten Preises (Ecu/Stuck) Änderung des normalen ZotlMtZM Kabeljau (09. 2779) + 5. 000 t (Ausgangsmenge: 50. 000 t) 0 (Ausgangspreis: 1. 176) -8,6 (Ausgangszollsatz: 12,6) Surimi (09. 2779) + 3. 000 t (Ausgangsmenge: 4. 500 t) 0 (Ausgangspreis: 1. 900) -9 (Ausgangszollsatz: 15) Zusätzliche Einnahmeverluste: 1. 018. 680 Ecu. Änderung des Kontingents -Zollsatzes (m%) Erwartete Änderung der Einnahmeverluste gegenüber dem vorhergehenden Kontingentszeitraum (in Ecu) 0 0 505. 680 513. 000 6. Betrugsbekimpfting: Die Vorschriften über die Verwaltung der Zollkontingente sehen die fur eine Vorbeugung und einen Schutz gegen Betrug und Unregelmäßigkeiten «forderlichen Maßnahmen vor. 4- ISSN 0254-1467 KOM(97) 658 endg. DOKUMENTE DE 03 02 10 Katalognummer : CB-CO-97-673-DE-C ISBN 92-78-28498-X Amt fur amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg i>


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 2413/97 of 4 December 1997 fixing the maximum export refund on common wheat in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1339/97

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund