title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo sobre equipos de telecomunicación conectados y reconocimiento mutuo de la conformidad de los equipos»

eurovoc_concepts:
EC conformity marking
approximation of laws
harmonisation of standards
quality label
telecommunications equipment

text: C 73/10 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 3. 98 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo sobre equipos de telecomunicacio´ n conectados y reconocimiento mutuo de la conformidad de los equipos» (98/C 73/02) El 27 de junio de 1997, de conformidad con el artı´culo 100 A del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. La Seccio´n de Industria, Comercio, Artesanı´a y Servicios, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen el 5 de noviembre de 1997 (Ponente: Sr. Green). En su 350o Pleno (sesio´n del 10 de diciembre de 1997), el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 95 votos a favor y 2 en contra el presente Dictamen. 1. Introduccio´n 1. 1. La armonizacio´ n del mercado de los equipos terminales de telecomunicacio´n se inicio´ en 1983. En la Comisio´n propuso una Directiva sobre el 1985, reconocimiento mutuo de los resultados de los ensayos de equipos terminales de telecomunicacio´ n que fue aprobada como Directiva 86/361/CEE del Consejo (1). Ésta fue sustituida por la Directiva 91/263/CEE (2) sobre equipos terminales, mediante la que se introdujo un régimen armonizado para el proceso de homologacio´n en su totalidad, incluida la comercializacio´n y puesta en servicio de equipos terminales. Con la adopcio´ n de la Directiva 93/97/CEE (3), el a´mbito de aplicacio´n de la Directiva 91/263/CEE se amplio´ a las estaciones terrenas de comunicaciones por satélite. 1. 2. La aceleracio´n del ritmo de los avances tecnolo´gi- cos ha puesto de manifiesto que la legislacio´n existente requiere una revisio´n fundamental. El tiempo necesario para elaborar las medidas legales exigidas en las Directi- vas 91/263/CEE y 93/97/CEE era demasiado largo en comparacio´n con la vida de los productos, que puede llegar a ser de so´lo tres an˜ os. La liberalizacio´n de las infraestructuras y la desregulacio´ n del mercado de servicios a partir de enero de 1998 han generado un entorno muy competitivo y dina´mico. Por consiguiente, la Comisio´ n ha propuesto cambios significativos en la reglamentacio´n comunitaria de los equipos de telecomu- nicacio´n. La Directiva propuesta esta´ concebida para operar en un entorno en el que existe una oferta competitiva de redes, servicios y terminales. 2. La Propuesta de la Comisio´ n El objetivo de la Propuesta de la Comisio´n es 2. 1. proporcionar un marco reglamentario en materia de comercializacio´n, libre circulacio´n y puesta en servicio de los equipos de telecomunicacio´n conectados (ETC) (4) que cumplan los requisitos esenciales. La Directiva propuesta sustituira´ a las Directi- 2. 2. vas 91/263/CEE y 93/97/CEE. Ampliara´ asimismo su a´mbito de aplicacio´ n y cubrira´ tanto los tipos de productos «no armonizados» como los equipos para los que existen disposiciones o normas armonizadas. El a´mbito de aplicacio´ n se extendera´ también a todos los tipos de equipos radioeléctricos, a excepcio´n de los equipos radioeléctricos destinados a un uso exclusivo de seguridad pu´blica. Para permitir una aplicacio´ n flexible de la Direc- 2. 3. tiva propuesta y la inclusio´n de nuevos tipos de redes y equipos terminales innovadores, los requisitos esenciales de los ETC se formulan en términos generales. Se prevé un comité denominado TCAM (5), que asesorara´ a la Comisio´n en las tareas de identificacio´n y definicio´n de los requisitos especı´ficos aplicables a cada ETC, en la medida en que sea necesario. La experiencia adquirida con la legislacio´n exis- 2. 4. tente llevo´ a la Comisio´ n a proponer una interpretacio´n de los requisitos esenciales menos rigurosa que la aplicada en las Directivas 91/263/CEE y 93/97/CEE. Se ha prescindido de los requisitos previos en materia de prevencio´n de dan˜ os a la(s) red(es) y de interfunciona- miento adecuado con la(s) red(es). En determinadas circunstancias, los ETC podra´n comercializarse tan so´lo con que cumplan los requisitos de seguridad y CEM (6). No obstante, podra´n aplicarse otros requisitos esencia- les, como la prevencio´ n de la degradacio´n del servicio a otros usuarios, la transportabilidad en toda la Comuni- dad, el uso eficaz del espectro atribuido a las radiocomu- nicaciones y aspectos relacionados con la proteccio´ n de la salud, la atencio´ n a los usuarios con discapacidades, la atencio´n a los servicios de seguridad y urgencia y la proteccio´n de la intimidad. Los Estados miembros determinara´n las redes a 2. 5. las que pueden ser conectados los ETC, y los operadores de red estara´n obligados a publicar las especificaciones (1) Dictamen del CES: DO C 303 de 25. 11. 1985. (2) Dictamen del CES: DO C 329 de 30. 12. 1989. (3) Dictamen del CES: DO C 161 de 14. 6. 1993. (4) ETC = Equipos de telecomunicacio´n conectados (definidos en la letra a) del artı´culo 2). (5) TCAM = Comité de vigilancia del mercado y evaluacio´ n de la conformidad en materia de telecomunicaciones (definido en el apartado 1 del artı´culo 12). (6) CEM = Compatibilidad electromagnética. 9. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 73/11 técnicas de las interfaces de red, o PTRA (1), de manera suficientemente detallada como para permitir el disen˜o de ETC compatibles. 2. 6. Se proponen nuevos procedimientos de evalua- cio´n de la conformidad en los que las declaraciones de los fabricantes sustituyan al sistema de ensayos a cargo de terceros de la Directiva 91/263/CEE. El fabricante puede optar por utilizar las especificaciones técnicas alternativas en lugar de las normas armonizadas para demostrar que cumple los requisitos esenciales, excepto en el caso de ensayos de determinados productos radioeléctricos que sera´n determinados por los organis- mos notificados. 2. 7. Este acceso simplificado al mercado se compensa mediante un sistema de vigilancia del mercado que impondra´ sanciones a los productos que no cumplan los requisitos esenciales. Dichos productos sera´n retirados del mercado, pero podra´n también ser considerados productos que han causado «dan˜os» con arreglo a la Directiva 85/374/CEE sobre responsabilidad por productos defectuosos. Los fabricantes sera´n responsa- bles de estos dan˜ os y de las pérdidas econo´ micas directas experimentadas como consecuencia del incumplimiento de los requisitos esenciales. 3. Observaciones generales 3. 1. El Comité valora positivamente todas las medidas que impliquen simplificar la legislacio´n comunitaria y adaptarla a las circunstancias del mercado a fin de que futuro la Comunidad constituya un enclave en el econo´ mico ma´s abierto, competitivo y dina´mico. Éste es claramente el objetivo de la Directiva propuesta. El Comité considera que la Directiva propuesta contribuira´ de forma importante al establecimiento de la sociedad de la informacio´n del futuro, gracias a su interpretacio´ n de los requisitos esenciales, menos estricta que la propia de las Directivas 91/263/CEE y 93/97/CEE. 3. 2. El Comité apoya en principio los elementos principales de la Propuesta de Directiva. Sin embargo, persisten algunos motivos de preocupacio´ n. La exclusio´n del equipo destinado a un uso 3. 3. exclusivo de seguridad pu´blica deberı´a aplicarse no so´lo a los equipos radioeléctricos, sino a todos los ETC. Esta excepcio´n deberı´a figurar al principio de la Directiva y no en las definiciones. Podrı´a servir de modelo la formulacio´n utilizada en la Propuesta de Directiva relativa a la proteccio´n de los datos personales y de la intimidad en relacio´ n con el sector de las telecomunica- ciones (2). (1) PTRA = Puntos de terminacio´n de una red abierta (definidos en la letra b) del artı´culo 2). (2) «La presente Directiva no se aplicara´ a las actividades no comprendidas en el a´mbito de aplicacio´n del Derecho comunitario, como las previstas por las disposiciones de los tı´tulos V y VI del Tratado de la Unio´ n Europea y, en cualquier caso, a las actividades que tengan por objeto la seguridad pu´blica, la defensa, la seguridad del Estado (incluido el bienestar econo´ mico del Estado cuando dichas actividades estén relacionadas con la seguridad del Estado) y las actividades del Estado en materia penal» (apartado 3 del artı´culo 1 de la Posicio´n Comu´ n (CE) no 57/96 aprobada por el Consejo el 12 de septiembre de 1996, DO C 315 de 24. 10. 1996). 3. 4. Del concepto de equipo radioeléctrico cubierto por la Directiva deberı´a excluirse el equipo radioeléctrico utilizado por radioaficionados (3) y el equipo radio- eléctrico «so´lo recepcio´n», capaz u´nicamente de recibir emisiones de los servicios de radiodifusio´n. 3. 5. En muchos Estados miembros seguira´ siendo necesario mantener el régimen nacional de licencias para productos radioeléctricos. En la Directiva deberı´a especificarse que las disposiciones de la misma se aplicara´n sin prejuicio de las medidas compatibles con la legislacio´n comunitaria adoptadas por los Estados miembros con objeto de permitir o autorizar el uso del espectro de frecuencia de radio. 3. 6. El requisito esencial del uso eficaz del espectro de frecuencia atribuido a las radiocomunicaciones deberı´a incluirse entre los requisitos esenciales generales aplica- bles a todos los equipos radioeléctricos. A fin de evitar cualquier confusio´ n, es necesario determinar ma´s claramente en el texto los diferentes requisitos para los equipos radioeléctricos y otras clases de ETC. 3. 7. No queda claro el papel de los organismos notificados (4), que deberı´a definirse con ma´s precisio´n. Su funcio´n parece limitada a determinar las series de ensayos radioeléctricos especı´ficos para algunos tipos de ETC —que podrı´an, si no, ser realizados habitual- mente por el TCAM— o bien a verificar la declaracio´n del fabricante sobre a qué tipo de ETC pertenece un determinado producto, pero sin verificar su conformi- dad. A no ser que el organismo notificado desempen˜ e una funcio´n en la inspeccio´n o el control de la produccio´ n, su nu´ mero de identificacio´n no deberı´a figurar en la marca CE. 3. 8. Sigue sin definirse el contenido de los dema´s requisitos fundamentales especı´ficos mencionados en los artı´culos 3 y 4 de la propuesta de la Comisio´n. Es importante definir tales requisitos con suficiente antelacio´n. Los Estados miembros deberı´an participar en la interpretacio´ n de estos requisitos en el comité propuesto. En la Directiva propuesta deberı´a aclararse que 3. 9. los consumidores gozan de la proteccio´ n que les dispensa la legislacio´n horizontal en aquellos aspectos de los productos no cubiertos por los requisitos esenciales. Esto es importante porque la Directiva propuesta se caracteriza por una interpretacio´ n menos estricta que la propia de las Directivas 91/263/CEE y 93/97/CEE 3. 10. A juicio del Comité, la posibilidad de retirar todos los productos del mercado con arreglo a las disposiciones de salvaguardia de la Directiva es una medida de fuerza adecuada que obligara´ a los fabricantes a garantizar que los ETC cumplen todos los requisitos esenciales aplicables y que no se hace un uso indebido del acceso simplificado al mercado. No es preciso incluir ma´s disposiciones relativas a la responsabilidad en caso de incumplimiento. (3) De conformidad con la definicio´n 53 contenida en el artı´culo 1 del reglamento sobre radio del Convenio Interna- cional de Telecomunicaciones. (4) Véanse los artı´culos 10 y 11. C 73/12 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 3. 98 La Directiva deberı´a incluir disposiciones de 3. 11. salvaguardia y un procedimiento de recurso para los fabricantes que consideren que sus productos han sido retirados del mercado injustificadamente. La Directiva deberı´a incluir también un procedi- 3. 12. miento de recurso para dirimir desacuerdos sobre si las especificaciones técnicas de los PTRA publicadas por el fabricante son lo suficientemente detalladas como para permitir disen˜ar ETC compatibles. El reciente acuerdo de la OMC sobre el reconoci- 3. 13. miento mutuo (ARM) no contiene disposicio´n alguna en lo que se refiere a las declaraciones de los fabricantes, lo que plantea un problema de reciprocidad que deberı´a tenerse en cuenta en la directiva propuesta. 4. Observaciones especı´ficas 4. 1. Letra d) del artı´culo 2 El texto deberı´a decir: «(. ) en un documento que define, entre otras cosas, las caracterı´sticas. » 4. 2. Letra a) del apartado 1 del artı´culo 3 Los requisitos esenciales generales contenidos en la Directiva 73/23/CEE con respecto a la seguridad a los que se hace referencia en la letra a) del apartado 1 del artı´culo 3 deberı´an ser denominados «los elementos principales de seguridad de la Directiva 73/23/CEE» porque el término «requisitos esenciales» no aparece usado en dicha Directiva. Los requisitos no deberı´an ser aplicables a los equipos cuya lista se especifica en el Anexo II de la Directiva 73/23/CEE. 4. 3. Letra b) del apartado 1 del artı´culo 3 Los requisitos esenciales generales contenidos en la Directiva 73/23/CEE con respecto a la compatibilidad electromagnética a los que se hace referencia en la letra b) del apartado 1 del artı´culo 3 deberı´an ser denominados «los requisitos contenidos en el artı´culo 4 de la Directiva 89/336/CEE» porque el término «requisi- tos esenciales» no aparece usado en dicha Directiva. Los requisitos no deberı´an ser aplicables a los equipos para los que no sea de aplicacio´n la Directiva 89/336/CEE, de conformidad con el apartado 2 de su artı´culo 2. La Directiva 89/336/CEE sobre compatibilidad electro- magnética ya cubre los riesgos derivados de la radiacio´n radioeléctrica. Deberı´a suprimirse esta parte del artı´culo. 4. 5. Letra d) del apartado 1 del artı´culo 4 Es posible que el requisito de «la proteccio´n de la intimidad» esté ya cubierto por la Directiva relativa a la proteccio´n de los datos personales y de la intimidad en relacio´n con el sector de las telecomunicaciones (1). Deberı´a reconsiderarse esta parte del artı´culo. 4. 6. Apartado 1 del artı´culo 6 Después de las palabras «(. ) y no estén sometidos a ninguna otra reglamentacio´ n nacional» an˜ a´dase el texto siguiente: «con respecto a su comercializacio´n». 4. 7. Apartado 1 del artı´culo 7 Después de las palabras «(. ) no satisface los requisitos esenciales correspondientes a ese tipo de ETC» insértese el texto siguiente: «, siempre y cuando se use debidamente con arreglo al fin al que fueron destinados por el fabricante,». Este punto guarda relacio´n con la observa- cio´n general formulada en el punto 3. 11. 4. 8. Apartado 3 del artı´culo 7 El apartado 3 del artı´culo 7 deberı´a comenzar con el texto siguiente: «La Comisio´ n consultara´ a las partes interesadas lo antes posible. Si, después de esa consulta, la Comisio´n comprueba que cualquiera de las medidas contem- pladas en el apartado 1 esta´ justificada, informara´ de ello inmediatamente al Estado miembro que tomo´ la iniciativa y a los restantes Estados miembros». (Este texto esta´ tomado del apartado 2 del artı´culo 8 de la Directiva 91/263/CEE). Este punto guarda relacio´ n con la observacio´n general formulada en el punto 3. 11. 4. 9. Artı´culo 8 Deberı´a suprimirse el artı´culo 8. Las medidas de compen- sacio´ n legal por incumplimiento de los requisitos esencia- les deberı´an incluirse en el artı´culo 7 o en otras disposiciones de la legislacio´n comunitaria. Este punto guarda relacio´ n con la observacio´n general formulada en el punto 3. 10. 4. 4. Letra a) del apartado 1 del artı´culo 4 4. 10. Considerando no 20 El requisito de «la proteccio´ n de la salud» se expresa en términos demasiado amplios para una directiva sobre telecomunicaciones. La Directiva 73/23/CEE CEE sobre material eléctrico destinado a utilizarse con determina- dos lı´mites de tensio´ n, que cubre tanto aspectos no eléctricos como aspectos eléctricos de la seguridad, incluye ya el requisito de que los equipos no debera´n perjudicar la salud o la seguridad de los seres humanos. Deberı´a suprimirse la segunda parte (a partir del punto y coma) del considerando no 20. Este punto guarda relacio´n con la observacio´n general formulada en el punto 3. 10. (1) Posicio´ n Comu´n (CE) no 57/96 aprobada por el Consejo el 12 de septiembre de 1996, DO C 315 de 24. 10. 1996. 9. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 73/13 4. 11. Considerando no 21 Deberı´a sustituirse el texto original del considerando no 21 por el texto siguiente: «Considerando que los fabricantes o sus representan- tes autorizados establecidos en la Comunidad, res- ponsables de la comercializacio´n de los productos en el mercado comunitario, son responsables de todos los aspectos de los productos cubiertos por la legislacio´n comunitaria, incluidas las disposiciones sobre responsabilidad por productos defectuosos de la Directiva 85/374/CEE; que la legislacio´n comunitaria reconoce asimismo la responsabilidad de los fabricantes por los productos usados por empresas y otros usuarios de los servicios de teleco- municacio´n distintos de las personas fı´sicas;». (Este punto guarda relacio´ n con las observaciones generales formuladas en los puntos 3. 9 y 3. 10. ) 4. 12. Propuesta de un nuevo apartado 4 del artı´culo 6 «Las disposiciones contenidas en este artı´culo no impedira´n la aplicacio´n en cualquier Estado miembro de las medidas a las que se hace referencia en el artı´culo 8 de la Directiva 89/336/CEE, ni impedira´n ningu´n tipo de compensacio´n legal a la que se tenga derecho, de conformidad con la legislacio´n comunitaria, por dan˜ os y perjuicios a personas o propiedades causados por equipos que cumplan los requisitos esenciales aplicables en el perı´odo en el que se comercializaron por primera vez. » Bruselas, el 10 de diciembre de 1997. El Presidente del Comité Econo´mico y Social Tom JENKINS Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo relativa a los vehı´culos de motor y sus remolques empleados para el transporte de determinados animales y por la que se modifica la Directiva 70/156/CEE relativa a la homologacio´n de los vehı´culos de motor y sus remolques» (98/C 73/03) El 3 de julio de 1997, de conformidad con el artı´culo 100 A del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. La Seccio´n de Industria, Comercio, Artesanı´a y Servicios, encargada de preparar los trabajos en este asunto, aprobo´ su dictamen el 3 de diciembre de 1997 (ponente: Sr. Gardner). En su 350o Pleno (sesio´n del 10 de diciembre de 1997), el Comité Econo´ mico y Social ha aprobado por 84 votos a favor, 2 en contra y 3 abstenciones el presente Dictamen. 1. Introduccio´n 1. 1. La presente propuesta de Directiva es una «Direc- tiva particular» conforme a la Directiva marco de homologacio´n 70/156/CEE, y trata por separado la homologacio´n de los vehı´culos completos, los bastidores (a menudo unidades esta´ndar fabricadas en grandes cantidades) y las carrocerı´as de tipo especializado (a menudo fabricadas en pequen˜as cantidades). Dado que esta propuesta de Directiva cubre una gran gama de vehı´culos, desde camiones grandes con varios pisos de carga hasta pequen˜os remolques enganchados a vehı´culos con cuatro ruedas motrices, encontrar solucio- nes comunes presenta una dificultad especial. Como la mayorı´a de las otras homologaciones, 1. 2. la presente propuesta de Directiva se basa en una armonizacio´ n optativa: los Estados miembros deben aceptar los vehı´culos y remolques fabricados con arreglo a la presente Directiva, pero pueden asimismo aprobar unidades de transporte fabricadas con arreglo a especifi- caciones nacionales. 1. 3. La presente propuesta de Directiva se ha elabo- rado al amparo del artı´culo 100 A y so´lo aborda la homologacio´n de vehı´culos y remolques, sin hacer referencia a su utilizacio´ n ni a las condiciones reales de transporte, que se recogen en el artı´culo 43. La Comisio´ n debı´a haber propuesto una normativa al respecto hace varios an˜os, pero es ahora cuando expresa su intencio´n de hacerlo tan pronto como se haya adoptado la presente Directiva basada en el artı´culo 100 A


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 2450/97 of 10 December 1997 fixing the representative prices and the additional import duties for molasses in the sugar sector

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen: "Konsekvenser for kapitalmarkederne af euroens indførelse"«

eurovoc_concepts:
capital market
euro
financial market
monetary cooperation
monetary policy

formats: html pdf print

text: 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/141 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen: “Konse- kvenser for kapitalmarkederne af euroens indførelse”« (98/C 73/32) Kommissionen besluttede den 4. juli 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Økonomiske, Finansielle og Monetære Spørgsmål, som udpegede Robert Pelletier til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 5. december 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 10. december 1997, med 106 stemmer for, 4 imod og 10 hverken for eller imod, følgende udtalelse. Den omhandlede meddelelse er resultat af det arbejde, en gruppe eksperter har udført under A. Giovannini’s formandskab. Den formulerer først og fremmest en række tekniske anbefalinger for redenomineringen af obligationer, aktier og derivatprodukter og for de markedskonventioner, det ville være hensigtsmæssigt at indføre sammen med det nye euromarked. 1. Generelle bemærkninger 1. 1. Det skal understreges, at markedskonventioner — dvs. branchens selvregulering — på dette område har stor betydning. Derfor har Kommissionen klogt besluttet i vid udstrækning at henholde sig til ekspertudsagn. 1. 1. 1. Kommissionens fremgangsmåde er i overens- stemmelse med markedernes ønske om, at området skal reguleres med henstillinger frem for med en forordning. Eksperterne fra de forskellige medlemsstater har udar- bejdet et sæt tekniske anbefalinger, som udgør en syntese af operatørernes synspunker om, hvilken grad af harmonisering der er nødvendig for etableringen af et euroværdipapirmarked, der er så likvidt og gennemsig- tigt som muligt. Fremgangsmåden er pragmatisk og gradvis og 1. 2. tager højde for den forskellige praksis og de forskellige konventioner og normer, der hersker i medlemsstaterne, og som for visses vedkommende nødvendigvis stadig vil gælde efter den 4. januar 1999. 1. 2. 1. I den forbindelse bør Kommissionen roses for at have foretaget en lang række høringer af erhvervsorga- nisationer, der er repræsentative for markedsaktørerne. 1. 3. De høringer, ØSU har gennemført, har for størstedelens vedkommende bekræftet Kommissionens synspunkt. Dette bekræfter, at de, der opererer på markederne, har en internationalt orienteret og fælles opfattelse af, hvordan markederne (obligationer, gælds- beviser i øvrigt, aktier, derivatprodukter osv. ) fungerer. fra et ønske om ikke at gøre sin udtalelse længere end nødvendigt, valgt kun at omtale de aspekter, hvor det kunne bidrage med en »merværdi«. For de aspekter, der ikke er nævnt, bifalder ØSU de løsninger, Kommissionen har foreslået. 1. 5. Kommissionens meddelelse redegør klart for de meget komplekse processer, der er forbundet med indførelsen af euroen på kapitalmarkederne. ØSU kon- staterer med tilfredshed, at Kommissionen med sin nylige meddelelse (1) om de praktiske aspekter af euroens indførelse har placeret dette aspekt af møntunionen den overordnede proces. 1. 6. Sidstnævnte dokument udgør et kærkomment supplement til det dokument, der er genstand for nærværende udtalelse, idet det omhandler forskellige juridiske, skattemæssige og regnskabsmæssige proble- mer i forbindelse med euroen. 2. Særlige bemærkninger 2. 1. Obligationsmarkedet I december 1995 besluttede Det Europæiske 2. 1. 1. Råd i Madrid, at al ny offentlig gæld fra starten af ØMU’ens tredje fase skal udstedes i euro, idet dette ansås for en nødvendig betingelse for, at de finansielle markeder kan gå over til euroen fra den 4. januar 1999. Denne beslutning var ikke tilstrækkelig. De førende lande har siden bekendtgjort, at de agter at omlægge en betydelig del af deres eksisterende nationale gæld til euro fra denne dato, således at der skabes en kritisk masse, der kan sikre tilførsel af euro-likviditet på markederne og et referencegrundlag for euronoteringer. Til dato har Frankrig og Belgien erklæret, at de ville omlægge deres statsgæld. I Tyskland fremsatte regerin- gen den 24. september 1997 et lovforslag om redenomine- ring af 730 mia. DEM i euro. Repo- og derivatmarkedet får således de bedst tænkelige betingelser, baseret på en betydelig mængde underliggende værdipapirer udstedt i euro. På baggrund af de mange tekniske spørgsmål, 1. 4. der tages op i Kommissionens meddelelse, har ØSU, ud (1) KOM(97) 491 af 1. 10. 1997. Se også ØSU’s udtalelse herom. C 73/142 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 2. 1. 2. I visse lande vil nogle statslige værdipapirer, der henvender sig til den brede offentlighed, dog stadig blive udstedt i den nationale valuta. 2. 1. 3. Likviditeten, gennemsigtigheden og effektivite- ten på statsobligationsmarkedet vil i de fleste lande blive øget, hvis notering og afregning af omsættelige gældsbeviser og obligationer foregår i euro. Det er sikkert, at en sådan redenominering af den offentlige gæld vil medføre, at det samme sker for store, private gældsbeløb. Derimod vil lån, der ikke er særligt likvide, og hvor beløbene ikke er store, forblive denomineret i de nationale valutaer indtil deres udløb. DE VIGTIGSTE KONVERTERINGSMETODER Den omstændighed, at man ved omregning 2. 1. 4. ikke får en afrundet værdi i euro, vil indebære betydelige omstillingsproblemer for virksomheder, privatpersoner og markeder. Det er vanskeligt at forestille sig, at f. eks. værdipapirer skulle have en pålydende værdi udtrykt med to decimaler. Sådanne pålydende værdier vil ikke gøre det lettere at handle med disse værdipapirer. På denne baggrund vil mange lande efter omregning til »skæve« beløb i euro og cent senere skulle foretage en afrunding til lettere håndterlige beløb på 1, 10 eller 100 euro. 2. 1. 5. ØSU konstaterer, at omsættelig gæld kan konverteres enten efter den metode, som består i at afrunde til to decimaler, dvs. til nærmeste cent, eller efter en metode, der indebærer redenominering til en pålydende værdi på én euro med udbetaling af et udligningsbeløb. Hver af disse metoder har sine fordele. 2. 1. 5. 1. Der må imidlertid træffes nationale forholds- regler for at undgå, at obligationsejerne straffes skatte- mæssigt. Værdipapirerne vil handlet som hele multipla af én euro (100, 1000 osv. ). i dette tilfælde blive noteret og 2. 1. 8. Uanset hvilken metode man vælger, vil redeno- mineringen indebære en afrunding. Der bør tages højde for denne afrunding på fire niveauer: — enkeltpersoners porteføljer, — finansielle institutioners porteføljer, — depoter, — den samlede mængde udstedte værdipapirer. 2. 1. 9. Den metode, der lægges op til i meddelelsen, er »bottom/up«-metoden. En af fordelene ved denne metode er da også, at det enkelte værdipapir ikke ændrer værdi, og risikoen for afrundingsforskelle er begrænset, da afrundingen foregår så tæt som muligt på kundens værdipapirbeholdning (redenomineringen sker for hver enkelt individuel beholdning). Modsat det, der antydes i meddelelsen, er den metode, der består i nedrunding til nærmeste lavere hele eurobeløb med udbetaling af et udligningsbeløb, en bottom/up-metode. Analysen i kommissionsmeddelelsen bør på dette punkt korrigeres. 2. 1. 10. De tre øvrige metoder, der beskrives i medde- lelsen, vil efter ØSU’s opfattelse blive de mindst benyt- tede. 2. 1. 11. Medlemsstaterne er i færd med at fastlægge de forskellige retningslinjer for redenomineringen af statsgælden, således som det fremgår af de spørgeskema- er, EF-Bankforeningen har udarbejdet. Det er vigtigt, at Kommissionen på dette område indsamler tekniske data, der er valideret af de enkelte medlemsstater, og sørger for, at disse data formidles bredt. 2. 1. 6. D e c i m a l a f r u n d i n g s m e t o d e n 2. 2. Markedskonventioner En obligation til en værdi af 2000 i den nationale møntenhed kunne redenomineres til, hvis det f. eks. drejede sig om Frankrig, en obligation til en værdi af 312,60 euro, idet dette beløb fremkommer ved at dividere 2000 med 6,39795 (omregningsfaktor med fem decimal- er) og derefter afrunde til nærmeste cent. 2. 2. 1. Det er nødvendigt, at markedskonventionerne harmoniseres, således at effektiviteten og gennemsig- tigheden kan styrkes. 2. 2. 2. De vigtigste beregningskonventioner vedrører: En af konsekvenserne af denne operation vil være, at gælden ikke er udtrykt i et helt eurobeløb. — beregning af renter, 2. 1. 7. R e d e n o m i n e r i n g n o m i n e l v æ r d i p å é n e u r o m e d u d b e t a l i n g a f e t u d l i g n i n g s b e l ø b t i l e n — kuponfrekvens, — bankdage, — afregning i euro. Stadig med det franske eksempel vil en obligation til en værdi af 2000 i den nationale møntenhed blive redenomineret til 312 obligationer til en værdi af 1 euro, hvilket fremkommer ved at dividere 2000 med 6,39795 (omregningsfaktor med fem decimaler), hvorved der vil blive udbetalt et udligningsbeløb på 60 cents. Konse- kvensen af denne operation vil være, at gælden er udtrykt i et helt tal, hvilket vil styrke likviditeten og gøre omregningen lettere at forstå for borgerne. De repræsentative erhvervssammenslutninger har fastsat konventioner for de enkelte børscentre, som der er bred enighed om, og som hurtigt vil danne referencegrundlag for det indre marked. 2. 2. 3. De anbefalinger, der anføres i meddelelsen, hilses velkomne, men de forudsætter, især når det drejer sig om bankdage, tilsvarende nationale bestemmelser. I 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/143 øvrigt er det rigtigt, når meddelelsen understreger, at denne harmonisering vil være udgifts- og tidskrævende. 2. 3. Aktiemarkederne Disse markeder er mere forankret i hjemlige 2. 3. 1. forhold og derfor mere følsomme end obligationsmarke- derne. De berører et stort antal småsparere, der har investeret enten direkte eller via investeringsforeninger. 2. 3. 2. Alligevel er det grundlæggende synspunkt, at noteringen skal foregå i én fælles valuta, og dette af juridiske grunde, for at forenkle transaktionerne og for at fremme offentlighedens forståelse. indførelsen af 2. 3. 3. Det skal gøres let for virksomhederne at redeno- minere deres aktiekapital i euro. Denne proces afhænger utvivlsomt mere af eurobaserede regnskaber end af eurobaseret aktienotering. Det ville imidlertid være ønskeligt, om omsættelsen af virksomhe- dernes kapital til euro kunne ske på så smidig vis som muligt. Der kan eventuelt i denne henseende træffes nationale dispositioner, der kan sætte virksomhedernes ledelser i stand til, hvis de ønsker det, at beslutte at omsætte deres virksomheders kapital til euro uden at skulle indkalde en generalforsamling. 2. 3. 4. aktier i euro, har fire muligheder: Et selskab, der ønsker at redenominere sine — konvertere aktierne tidsubegrænset til en nominel værdi i euro, der ikke afrundes, — konvertere aktiernes pålydende værdi afrundet til nærmeste cent, — ændre den pålydende værdi til et helt eurobeløb og opnå en fælles nominel værdi, — gå over til aktier uden pålydende værdi. I betragtning af de store forskelle i lovgivning- 2. 3. 4. 1. erne mht. ændring af aktiekapital ville det være ønskeligt med en henstilling, der giver generalforsamling eller bestyrelse beføjelser til at foretage sådanne ændringer. 2. 3. 5. ØSU ønsker, at man fremmer indførelsen af aktier uden pålydende værdi. Man er i alle lande ved at træffe lovgivningsmæssige foranstaltninger i denne henseende, og denne proces bør fremmes. 2. 3. 6. Kommissionen bemærker med rette i de gene- relle betragtninger om aktiemarkederne, at »udstedere har tendens til at fokusere på deres hjemlige aktie- marked«. 2. 3. 7. Imidlertid bør konstateringen, at »indførelsen af en fælles valuta og valutakursrisikoens forsvinden i euro-området ikke — i hvert fald ikke på kort sigt — vil ændre det forhold, der i dag eksisterer mellem udstedere og deres hjemmemarkeder« nuanceres. 2. 3. 8. I tilgift til den skærpede konkurrence, der er resultatet af investeringsservicedirektivet, bør man ikke undervurdere konsekvenserne af skabelsen af et stort euromarked, der følger de internationale emissionsnor- mer, med skærpede krav til udstederne for så vidt angår notering, fremlæggelse af regnskaber, rentabilitet, offentlighed i emissionerne osv. Disse krav vil have en markedsfortrængende effekt på mellemstore virksom- heder, der ikke vil være i stand til at modstå konkurren- cen fra de store virksomheder på euromarkedet og vil tabe deres traditionelle position på hjemmemarkedet. De kompetente myndigheder bør foretage en 2. 3. 9. mere tilbundsgående undersøgelse af, hvilke konsekven- ser globaliseringen af euromarkedet vil få for finansie- ringsbetingelserne for EU’s små og mellemstore virksom- heder. 2. 4. Derivatmarkederne 2. 4. 1. Hovedproblemet vedrører kontinuiteten i kon- traktforhold. Med vedtagelsen af to rådsforordninger om indførelsen af euroen (1) bidrages der til etablering af et solidt juridisk grundlag for overgangen til den tredje fase. Visse lande, bl. a. USA, har truffet lovgiv- ningsmæssige foranstaltninger på dette område. 2. 4. 2. ØSU bifalder Kommissionens juridiske analy- ser, der bekræfter, at takket være anvendelsen af lex monetæ — et juridisk princip, der nyder almindelig anerkendelse på de større finansielle markeder — skulle kontinuiteten i kontrakter udtrykt i de valutaer, der erstattes af euroen, også være sikret i tredjelande. Gyldigheden af denne analyse skal dog bekræftes for nogle mindre betydende landes vedkommende. 2. 4. 3. Det ville være ønskeligt, om Kommissionen gjorde en omfattende oplysningsindsats i forhold til tredjelande for at forklare problemernes egentlige be- skaffenhed og dermed forebygge forretningsmæssige misforståelser. 2. 5. Referencesatser 2. 5. 1. I dag medvirker flere nationale paneler ved etableringen af markedsprisindikatorer. På sigt vil man med euroen opleve, at referencesatserne i de nationale valutaer forsvinder. 2. 5. 2. De repræsentative sammenslutninger for kre- ditinstitutter og markedsoperatører har taget initiativ til etablering af en Euribor. På samme måde har Det (1) Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. 6. 1997 om visse bestemmelser vedrørende indførelsen af euroen (vedtaget på grundlag af artikel 235 i traktaten), EFT L 162 af 19. 6. 1997. Forslag til Rådets forordning om indførelsen af euroen (denne forordning, som blev godkendt af Rådet den 7. juli 1997, vil blive vedtaget på grundlag af artikel 109 L, stk. 4, i traktaten, når det er blevet besluttet, hvilke lande der indfører euroen), EFT C 236 af 2. 8. 1997. C 73/144 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 Europæiske Monetære Institut accepteret at beregne en Eurimean, der tænkes formidlet af EF-Bankforeningen. Samtlige brancheorganisationer, der er repræsentative for kreditinstitutterne, er involveret i oprettelsen af repræsentative paneler for referencesatser. 2. 5. 3. Princippet med at etablere referencesatser for eurozonen på grundlag af et repræsentativt udvalg af banker i zonen vil sikre, at man allerede fra 1999 råder over EU-referencer for nye kontrakter. Det vil være hensigtsmæssigt, at de nationale referencer forsvinder i de lande, hvor den nationale lovgivning åbner mulighed herfor, eller at der, hvis de opretholdes, ikke gøres omfattende reklame for dem. Dette er en afgørende betingelse for tilvejebringelsen af et finansielt indre marked. 2. 5. 4. Princippet om kontraktforholdenes kontinuitet indebærer ikke, at de nuværende referencesatser opret- holdes efter den 4. januar 1999, når der eksisterer et indeks, der er tæt på den tidligere reference, og når dette indeks kan erstatte det foregående. 2. 6. Mindstereservekrav (1) 2. 6. 1. Der gøres en betydelig indsats for at gøre finansmarkedet effektivt. Indføres der mindstereserve- krav, vil man lægge afgørende hindringer for etable- ringen af et indre finansielt marked i euro. 2. 6. 2. Det Økonomiske og Sociale Udvalg ønsker at understrege risikoen for, at disse aktiviteter vil flytte til euromarkeder, der ikke er underlagt mindstereserve- krav. Det må give anledning til stor bekymring, hvis etableringen af et indre euro-marked på denne måde hæmmes og euromarkedet således pga. lovgivningsmæs- sige forhold tilskyndes til at udvikle sig i lande, der ikke deltager i ØMU’en. (1) Se også udtalelse af 24. marts 1993 fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg om »Mindstereserver og det indre marked« (Ordfører: Meyer-Horn), EFT C 129 af 10. 5. 1993, s. 10. Bruxelles, den 10. december 1997. 2. 7. Beskatning 2. 7. 1. ØSU er enig med Kommissionen, når den konstaterer, at »uanset hvilket harmoniseringsniveau der opnås for markedskonventioner og -praksis, vil der stadig forekomme forvridninger som følge af forskellige nationale beskatningsordninger«. 2. 7. 2. Derimod mener ØSU ikke, at man kan vente på, at indførelsen af euroen øger bevidstheden omkring sådanne forvridninger, inden man finder en løsning på en situation, der konkurrencemæssigt er blevet uacceptabel. 2. 7. 2. 1. I den sammenhæng skal ØSU fremhæve vigtigheden af de foranstaltninger, Kommissionen fore- slog for nylig, herunder navnlig indførelsen af en adfærdskodeks, som skal dæmme op for skadelig skatte- konkurrence. 3. Konklusion forelagt 3. 1. ØSU fremhæver kvaliteten af den meddelelse, det har fået til udtalelse. Det ønsker, at Kommissionen i sin fremtidige indsats tager nøje hensyn til det, der ligger markedsaktørerne på sinde, og afholder sig fra lovgivningsmæssige tiltag, som har al mulig risiko for at være bagud i forhold til branchens praksis. 3. 1. 1. De initiativer, som de repræsentative branche- foreninger har taget, viser, at de er i stand til at foretage den harmonisering af branchens regler, der er en betingelse for udviklingen af et gennemsigtigt og likvidt euro-finansmarked. 3. 2. ØSU understreger, at det er nødvendigt — nærmest fra dag til dag — at følge udviklingen i markedets praksis, som er i konstant forandring. 3. 3. ØSU vil i kraft af den kompetence, dets medlem- mer ligger inde med, kunne yde Kommissionen en grundig teknisk støtte mht. de udestående problemer i forbindelse med indførelsen af euroen på markederne. ØSU anmoder endelig om at blive involveret i alle aspekter af proceduren i forbindelse med euroens indfø- relse. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan bestemd voor het vervoer van bepaalde dieren en houdende wijziging van Richtlijn 70/156/EEG betreffende de typegoedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan"

eurovoc_concepts:
animal welfare
commercial vehicle
motor vehicle
technical specification
transport of animals

text: 9. 3. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 73/13 4. 11. Considerans 21 De originele tekst als volgt te wijzigen: (Dit punt is een logisch vervolg op de algemene opmer- kingen van paragraaf 3. 9 en 3. 10) „Overwegende dat de fabrikant of zijn in de Unie gevestigde erkende vertegenwoordiger die verant- woordelijk is voor het in de handel brengen van producten op de Europese markt, volgens het Ge- meenschapsrecht m. i. v. de voorschriften voor pro- ductaansprakelijkheid die neergelegd zijn in Richtlijn 85/374/EEG, aansprakelijk is voor alle aspecten van deze producten en overwegende dat het Gemeen- schapsrecht tevens de aansprakelijkheid van fabri- kanten erkent voor producten waarvan ondernemin- gen en andere gebruikers van telecommunicatie die geen natuurlijke persoon zijn, gebruik maken;” 4. 12. Voorstel voor een nieuw artikel 6. 4 „De bepalingen van dit artikel mogen geen belemme- ring vormen voor de toepassing van de maatregelen waarnaar in artikel 8 van Richtlijn 89/336/EEG wordt verwezen. Noch mogen zij een beletsel vormen voor schadeloosstelling volgens Gemeenschapsrecht van schade of letsel aan personen of eigendom die door apparatuur veroorzaakt werd die op het tijdstip dat zij in de handel werd gebracht aan de essentie¨le eisen voldeed. ” Brussel, 10 december 1997. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van het Europees Parlement en de Raad betreffende motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan bestemd voor het vervoer van bepaalde dieren en houdende wijziging van Richtlijn 70/156/EEG betreffende de typegoedkeuring van motorvoertuigen en aanhangwagens daar- van” (98/C 73/03) De Raad heeft op 3 juli 1997 besloten, het Economisch en Sociaal Comité, overeenkomstig artikel 100 A van het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling voor industrie, handel, ambacht en diensten, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 3 december 1997 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Gardner. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 350e Zitting (vergadering van 10 december 1997) het volgende advies uitgebracht, dat met 84 stemmen vo´o´r en 2 stemmen tegen, bij 3 onthoudingen, werd goedgekeurd. 1. Inleiding 1. 1. Het gaat hier om een zgn. bijzondere richtlijn, die voortvloeit uit kaderrichtlijn 70/156/EEG inzake de typegoedkeuring van motorvoertuigen. Deze bijzondere richtlijn geeft afzonderlijke bepalingen voor de typegoed- keuring van complete voertuigen, chassis (vaak stan- daardeenheden die in grote series worden gefabriceerd) en speciale carrosseriee¨n (vaak in kleine series gefabri- ceerd). Aangezien het voorstel een heel scala aan voertuigen bestrijkt — van grote vrachtwagens met meerdere niveaus tot kleinere aanhangwagens die wor- den vastgehaakt aan voertuigen met vierwielaandrijving — zijn er aan algemene oplossingen bepaalde moeilijkhe- den verbonden. Zoals meestal bij typegoedkeuringen gaat het 1. 2. ook in dit geval om een optionele harmonisatie, d. w. z. dat de lid-staten voertuigen en aanhangwagens die voldoen aan de richtlijn, moeten toelaten, maar tevens hun goedkeuring mogen hechten aan producten die gefabriceerd zijn in overeenstemming met de nationale voorschriften. 1. 3. Het voorstel is gebaseerd op artikel 100 A en heeft alleen betrekking op de typegoedkeuring van voertuigen en aanhangwagens, dus niet op het gebruik ervan of op de omstandigheden waaronder het vervoer plaatsvindt. Deze vallen onder artikel 43. Van de Commissie werd verwacht dat zij al enkele jaren geleden met desbetreffende voorstellen voor regelgeving zou komen, maar inmiddels heeft zij laten weten dit te zullen doen zodra de huidige, op artikel 100 A gebaseerde richtlijn is goedgekeurd. C 73/14 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 9. 3. 98 1. 4. De in de EU geldende voorschriften m. b. t. het „gebruik” (Richtlijn 91/628/EEG) gelden niet voor landbouwvoertuigen of voertuigen bestemd voor kortere afstanden dan 50 km. Derhalve dienen genoemde voer- tuigen buiten deze richtlijn te vallen. 2. Algemene opmerkingen 2. 1. Dank zij dit voorstel zouden een reeks belem- meringen voor de interne markt uit de weg worden geruimd. Derhalve staat het ESC er in principe achter, al verwacht het wel een aantal problemen bij de uitvoering ervan. Deze problemen hebben te maken met het feit dat de Commissie de voorschriften voor het gebruik en die voor de constructie van elkaar probeert te scheiden. Hieronder volgt een voorbeeld. 2. 1. 1. Tegelijk met dit voorstel is door een andere dienst van de Commissie een op artikel 43 gebaseerd voorstel gedaan (1), waarin aanvullende normen worden gegeven voor voertuigen die langer dan acht uur achter- een dieren vervoeren. Hiertoe behoren een aantal ver- plichte voorzieningen op het gebied van de constructie, zoals wateropslagtanks van 200 liter, die ontbreken in het voorstel voor de typegoedkeuring. 2. 1. 2. Bijgevolg heeft de typegoedkeuring alleen be- trekking op voertuigen die worden gebruikt voor trans- port dat korter duurt dan acht uur. Voor alle andere voertuigen zullen de nationale specificaties van kracht blijven. 2. 1. 3. Dit is een van de problemen die ontstaan als wordt geprobeerd om de voorschriften voor het gebruik en die voor de constructie van elkaar te scheiden. Specificaties voor gebruik en constructie dienen 2. 1. 4. derhalve op elkaar aan te sluiten en tegelijkertijd te worden opgesteld. Dit geldt ook voor andere voorstellen die op het ogenblik in de maak schijnen te zijn. 4. Bijzondere opmerkingen (de cijfers tussen haakjes corresponderen met de nummering in het voorstel) 4. 1. Bijlage I Definities van typen 4. 1. 1. ring behoeven: Er zijn vier constructieprocedés die goedkeu- 1) Een compleet voertuig met carrosserie, gemaakt door één fabrikant (met name kleine aanhangwagens); 2) een voertuig dat in verschillende stadia door verschil- lende fabrikanten wordt gemaakt (b. v. een gespeciali- seerde carrosseriemaker bouwt een voertuig voor vervoer van dieren op een door een andere fabrikant gemaakt chassis); 3) een bovenbouw („afzonderlijke technische een- heid”), gemaakt door een daarin gespecialiseerde fabrikant, en 4) bevestiging van een afzonderlijke technische eenheid op een chassis. 4. 1. 2. Op de in Bijlage I genoemde punten (4. 1. 1 en 4. 2. 1) valt wel het een en ander af te dingen. Zo is in 4. 1. 1 het „aantal assen” niet relevant voor de voorschriften die dienen te gelden voor het vervoer van dieren. Dit zou daarom moeten worden weggelaten. 4. 1. 3. Waarom moet in 4. 2. 1 een „type bovenbouw” voldoen aan bepaalde aspecten van ontwerp en construc- ties, zoals massa en afmetingen, terwijl dat niet geldt voor een „type voertuig” in 4. 1. 1. 4. 1. 4. Het ESC stelt voor dat de werkgroep OTA (Operation of Type Approval) van de Commissie zich buigt over de „Definities van typen” en „Bijlagen V, VI en VII”, teneinde deze beter te laten corresponderen met de reeds bestaande bijzondere-richtlijnprocedures in het kader van 70/156/EEG. Aanhangsel 1 3. Aanbevelingen van het ESC 4. 2. Algemene voorschriften (0) 3. 1. Als een type-specificatie enig nut wil hebben, dient deze toch zeker het grootste deel van de betrokken voertuigen te dekken. Gelet op de zeer uiteenlopende vormen van gebruik en klimatologische omstandighe- den, beveelt het ESC aan dit voorstel voorlopig aan te houden, totdat de voorschriften voor het gebruik zijn vastgelegd, hetgeen zo snel mogelijk moet gebeuren. Dan zouden aan het voorstel afzonderlijke bijlagen moeten worden toegevoegd met de belangrijkste voor- schriften voor de typegoedkeuring van voertuigen die worden gebruikt voor transport over lange afstanden, in extreme klimatologische omstandigheden e. d. (1) COM(97) 272. 4. 2. 1. S p o u w m u r e n (0. 1. 3) Dit voorschrift is onduidelijk en zou wel eens erg hoge kosten met zich kunnen brengen. 4. 2. 1. 1. (0. 1. 3) Het ESC heeft uit verklaringen van Commissiezijde begrepen dat met „licht metaal” alumi- niumlegeringen worden bedoeld, al menen sommigen dat het hier gaat om dun metaal (b. v. plaatmetaal). Tevens heeft het Comité van de Commissie vernomen dat de specificatie van spouwmuur-constructies is om zowel in winterse als zomerse omstandigheden voor thermische isolatie te zorgen. Daarom zouden fabrikan- ten toestemming moeten krijgen om andere constructie- 9. 3. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 73/15 vormen toe te passen die hetzelfde warmte-isolerend effect hebben als spouwmuurconstructies op basis van aluminium, en die tevens voldoen aan de hier geldende sterkte-voorschriften. Spouwmuurconstructies zouden problemen i. v. m. de hygie¨ne kunnen opleveren als een van de wanden gaten vertoont en er afval, uitwerpselen e. d. in de spouw terechtkomen. 4. 3. Ventilatie (0. 4) 4. 3. 1. Noch onder dit punt, noch bij de aanvullende ventilatievoorschriften wordt ingegaan op het gebruik van de eenheid op ro-ro-veerboten, waar geen natuurlijke luchtcirculatie is. Deze kwestie krijgt echter wel aandacht in het parallelle richtlijnvoorstel COM(97) 272. Hier vinden we weer een goed voorbeeld van de situatie zoals geschetst in de paragrafen 2. 2. 1 en 3. 1. 4. 4. Tussenvloeren (0. 7) h o o g t e I n (0. 7. 1) v e r s t e l b a r e t u s s e n v l o e r e n Automatische blokkeerinrichtingen kunnen gevaar ople- veren ingeval van storing. In de praktijk zijn gewone handbedieningssystemen, die alleen van buitenaf in werking kunnen worden gesteld, nog veiliger. Systemen om vloeren m. b. v. afstandsbediening te verstellen, zijn eveneens af te raden, aangezien deze weliswaar gemakke- lijk in het gebruik zijn, maar van binnenuit kunnen worden bediend, met alle risico’s vandien. 4. 5. Onderzoek (0. 9) 4. 5. 1. Dit vage voorschrift is waarschijnlijk nuttig in het geval van kleine aanhangwagens die worden getrokken door voertuigen met vierwielaandrijving. Voor grote voertuigen die lange afstanden afleggen, dienen echter nog andere punten in aanmerking te worden genomen, zoals: — een indeling die onmiddellijk onderzoek mogelijk maakt; — toegang tot en afvoer van zieke dieren, en — voorzieningen voor het omgaan met gevaarlijke dieren (stieren, beren). 4. 7. Zieke dieren Bij vervoer over korte afstanden kan gier van zieke dieren afdoende worden geabsorbeerd door het gebruik van strooisel. Bij het vervoer over langere afstanden kan er behoefte bestaan aan oplossingen in de sfeer van bijzondere constructies. 5. Aanvullende voorschriften 5. 1. Ventilatieopeningen (1. 3. 3-1. 5. 3) Het ESC is er niet van overtuigd dat alle venti- latieopeningen wind- en waterdicht moeten kunnen worden afgesloten. Oververhitting is vaak een probleem. 5. 2. Vloeren, voor- en zijwanden (1. 1. 1-5. 1. 1 en 1. 2. 1- 5. 2. 1) Het is de vraag of de cijfers zoals hier gegeven, wel met elkaar kloppen. Het ESC heeft begrepen dat zij gebaseerd zijn op een Zweedse norm, en acht zich niet bevoegd om een oordeel te vellen over de juistheid ervan. Daarom stelt het voor dat de cijfers onder de loep worden genomen door een ter zake bevoegd Technisch comité. 5. 3. Laadbruggen (1. 5. 3-5. 5. 3) De maximumhelling is voor alle gevallen vastgesteld op 25 % (1). Dit is waarschijnlijk het best denkbare compromis tussen de voorschriften voor het welzijn van de dieren en die voor de constructie van voertuigen. 5. 3. 1. De helling voor varkens zou echter ten hoogste 20 % mogen bedragen; deze dieren zouden waar mogelijk via vlakke laadborden moeten worden in- en uitgeladen. Daarentegen hebben geiten en schapen in het geheel geen moeite met een helling van wel 30 %. Met deze verschillen zou rekening moeten worden gehouden in de richtlijn, vooral waar het kleinere voertuigen en aanhangwagens betreft. Voor deze laatste categorie is 25 % misschien niet altijd haalbaar. 5. 3. 2. T r e d e n (1. 5. 1-5. 5. 1) Treden van 100 mm zijn onnodig klein; 200 mm is de norm. Bij hogere treden zijn de laadbruggen korter, waardoor de omgang met de dieren en het laden gemakkelijker wordt. 4. 5. 2. Ook deze punten vallen gedeeltelijk onder het parallele voorstel COM(97) 272 def. 5. 3. 3. D w a r s l a t t e n (1. 5. 3-5. 5. 3) 4. 6. Verlichting (0. 10) Zowel hier als elders in de algemene voorschriften zijn meer gedetailleerde richtsnoeren nodig om te voorkomen dat er grote interpretatiegeschillen tussen nationale goedkeuringsinstanties rijzen. Als de dwarslatten niet meer dan 100 mm van elkaar staan, bestaat het gevaar dat de hoeven van de dieren ertussen bekneld raken. Daarom lijken tussenruimtes van 200 à 250 mm beter geschikt. (1) In de Engelse versie van het Commissiedocument is geen sprake van percentages, maar van graden (vertaling). C 73/16 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 9. 3. 98 6. Vaststelling maximumhoogte 7. Effectrapportage Bijlage VI, Aanhangsel 2, addendum, 1. 6 en Bijlage VII, 1. 1. 2 Er is reeds EU-wetgeving van kracht m. b. t. massa en afmetingen van voertuigen die deelnemen aan het verkeer in de Unie. Het is niet zinvol of nodig om deze bepalingen nu weer voor een deel te herhalen in deze bijzondere richtlijn, die gebaseerd is op artikel 100 A en geen betrekking heeft op het gebruik van voertuigen. Brussel, 10 december 1997. Dit punt is zeer onbevredigend en ontoereikend. Het voorstel heeft nl. verreikende gevolgen voor het MKB en zal waarschijnlijk van invloed zijn op de productivi- teit. De sociale partners hadden geraadpleegd moeten worden. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een beschikking van het Europees Parlement en de Raad tot wijziging van de beschikking van 19 december 1996 houdende goedkeuring van een actieprogramma voor de douane in de Gemeenschap (‘Douane 2000‘)” (98/C 73/04) De Raad heeft op 26 september 1997 besloten, overeenkomstig artikel 100 A van het EG-Verdrag, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling voor industrie, handel, ambacht en diensten, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 3 december 1997 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Giesecke. Het Economisch en Sociaal Comité heeft tijdens zijn 350e Zitting van 10 en 11 december 1997 (vergadering van 10 december) het volgende advies uitgebracht, dat met 101 stemmen vo´ o´r, 2 tegen, bij 6 onthoudingen is goedgekeurd. 1. Inleiding 2. Het Commissievoorstel 1. 1. Onderhavig voorstel strekt ertoe, aanvullende financiering te bieden ten behoeve van het actieprogram- ma voor de douane in de Gemeenschap (Douane 2000) gedurende het tijdvak 1998-2000. Het Comité had hierover reeds in september 1995 positief geadviseerd (1). 1. 2. Douane 2000 wordt hoofdzakelijk via het IDA- programma gefinancierd. IDA loopt op 31 december 1997 af, terwijl Douane 2000 tot en met 31 december 2000 doorloopt. Daarom is een adequate aanvullende financiering voor de jaren 1998-2000 geboden. 2. 1. De Commissie stelt derhalve voor, het financie¨le kader van Beschikking nr. 210/97/EG (2) tot de jaren 1998-2000 uit te breiden. 2. 2. Voorts wil zij de middelen voor de informati- seringscomponent van Douane 2000 van 23 miljoen tot 58 miljoen ecu verhogen. 3. Opmerkingen 3. 1. Het voorstel van de Commissie verdient bijval. (1) PB C 301 van 13. 11. 1995. (2) PB L 33 van 4. 2. 1997, blz. 24


title: Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi annettu moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen renkaista ja renkaiden asentamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/23/ETY muuttamisesta

eurovoc_concepts:
Community certification
commercial vehicle
motor vehicle
noise protection
pneumatic tyre

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 10. 12. 1997 KÖM(97) 680 lopull. 97/ 0348 (COD) Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI annetu moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen renkaista ja renkaiden asentamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/23/ETY muuttamisesta (komission esittämä) 1. Ehdotuksen tarkoitus PERUSTELUT Ehdotettujen toimenpiteiden tarkoitus on rajoittaa renkaiden kosketuksesta tienpintaan aiheutuvia melupäästöjä, mikä yhdessä jo aloitettujen, autojen mekaanisten osien melupäästöjä rajoittavien toimenpiteiden kanssa vähentää tieliikenteen aiheuttamaa ja häiritsemättä tieliikenteen melua vähentämättä kuitenkaan merkittävästi rengasmarkkinoita. turvallisuutta 2. Ehdotuksen tausta joilla muutettiin moottoriajoneuvojen Ehdotetut toimenpiteet ovat jatkoa direktiivin 92/97/ETY1 4 artiklan 2 kohdan ja säännöksille, pakojärjestelmää koskevaa direktiiviä 70/157/ETY2. Näiden säännösten mukaan lisätoimenpiteistä, joiden tarkoituksena on yhteensovittaa turvallisuusvaatimukset renkaiden ja tienpinnan kosketuksesta aiheutuvan melun vähentämistarpeen kanssa, päätetään komission ehdotuksesta, jossa otetaan huomioon kyseisestä melun lähteestä tehtävät tutkimukset. sallittua melutasoa Komissio antoi aluksi väliaikaiselle 'ERGA-Bruit' -työryhmälle tehtäväksi kehittää todellisuudenmukainen ja toistettava mittausmenetelmä, jonka avulla voidaan mitata renkaiden ja tienpinnan kosketuksesta aiheutuva meiu. Tämän mittausmenetelmän kehittämisen jälkeen komissio teetti tutkimuksen, jonka tarkoituksena oli määrittää numeerinen arvo erityyppisiin moottoriajoneuvoihin asennettujen erityyppisten renkaiden aiheuttamalle vierintämelulle. 3. Ehdotettuihin raja-arvoihin liittyviä yleisiä huomioita Komission ehdotuksessa vierintämelun raja-arvot on määritetty henkilöautoille renkaan poikkileikkauksen nimellisleveyden mukaan (raja-arvot porrastettu 72 ja 76 desibelin välille) ja hyötyajoneuvoille renkaan käyttöluokan mukaan (raja-arvot 75 ja 79 desibelin välillä). työryhmälle, Kun nämä raja-arvot esitettiin moottoriajoneuvoja käsittelevälle asiantuntijoiden mielipiteet jakaantuivat. Siinä missä eräiden jäsenvaltioiden asiantuntijat kannattivat täysin komission ehdottamia raja-arvoja, eräiden muiden jäsenvaltioiden asiantuntijat samoin kuin rengasteoUisuuden edustajat pitivät niitä liian tiukkoina ja katsoivat, että kahden desibelin korotus olisi kohtuullisempi. Komissio katsoo kuitenkin, että ehdotetuissa ja ympäristönsuojelun edut on otettu tasapuolisesti huomioon. On huomattava, että raja- raja-arvoissa markkinoiden 1 2 EYVLN:oL371, 19. 12. 1992, s. l EYVL N:o L 42, 23. 2. 1970, s. 16 arvojen korottaminen yhdellä ainoalla desibelillä vähentäisi toimenpiteiden tehokkuutta niin, että uusien vaatimusten noudattamiseksi ainoastaan noin 8 prosenttiin markkinoilla olevista renkaista tarvittaisiin muutoksia, jotka vähentäisivät niiden aiheuttamaa melua. Tätä voidaan verrata komission ehdottamiin raja-arvoihin, joiden noudattamiseksi muutoksia tarvitaan noin 25 prosenttiin renkaista. 4. Erityishuomioita Direktiivin 1 artiklan mukaan uuden liitteen V vierintämelua koskevat vaatimukset ervät koske renkaita, jotka on tarkoitettu asennettavaksi ennen 1 päivää lokakuuta 1980 ensirekisteröityihin ajoneuvoihin. Vaikka nämä renkaat, joiden koko ja erityisominaisuudet ovat niiden oman aikakauden mukaisia (esimerkiksi Aston Martin ja Ferrari Dino) jätetäänkin vierintämelua koskevien vaatimusten ulkopuolelle, niiden vaikutus ympäristöön on vähäinen niiden pienen ja edelleen pienenevän lukumäärän takia. Direktiivin 2 artiklassa asetetaan määräpäivä (1 päivä lokakuuta 2001), josta lähtien direktiivin säännökset tulevat voimaan sekä Ml-luokan ajoneuvoille ja niiden renkaille että muiden kuin Ml-luokan ajoneuvoille ja niiden renkaille. Nämä kaksi tapausta eroavat tapauksessa direktiivin vaatimuksia on sovellettava järjestelmän täydelliseksi yhdenmukaistamiseksi, kun taas toisessa tapauksessa yhdenmukaistaminen on valinnaista (mahdollisuus kansallisiin tyyppihyväksyntöihin säilyy). toisistaan siten, että ensimmäisessä Mainitussa 2 artiklassa asetetaan lisäksi määräpäivä ( l päivä lokakuuta 2005), josta lähtien ennen uuden direktiivin voimaantuloa tyyppihyväksyttyjen vararenkaiden on vastattava tämän uuden direktiivin vaatimuksia, 5. Tulevat toimenpiteet Komissio painottaa, että säännökset renkaiden ja tienpinnan kosketuksesta aiheutuvan melun vähentämiseksi ovat ensimmäinen askel tästä lähteestä aiheutuvan melun vähentämiseksi. Säännöksiä on tarkistettava ottaen huomioon tulevaisuudessa vaikutukset sekä markkinoihin että ympäristöön. * ** Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi annetu moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen renkaista ja renkaiden asentamisesta annetun neuvoston direktiivin 92/23/ETY muuttamisesta EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 100 a artiklan, ottavat huomioon komission ehdotuksen1, ottavat huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon2, noudattavat perustamissopimuksen 189 b artiklassa määrättyä menettelyä, sekä katsovat, että (1) sisämarkkinat ovat alue, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääomien vapaa liikkuvuus taataan; on tärkeää vahvistaa toimenpiteet tätä varten, 1 2 EYVL N. o C EYVL N:o C annettu neuvoston ja renkaista 92/23/ETY3 ja niiden perävaunujen direktiivi renkaiden (2) moottoriajoneuvojen asentamisesta yksi on moottoriajoneuvojen ja niiden perävaunujen tyyppihyväksyntää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetulla neuvoston direktiivillä 70/156/ETY4, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja yhteisön direktiivin tyyppihyväksyntämenettelyä 70/156/EY ajoneuvojen järjestelmiä, osia ja erillisiä teknisiä yksiköitä koskevia säännöksiä sovelletaan myös tässä direktiivissä, perustettua erityisdirektiiveistä; direktiivillä 97/27/EY , koskevista neuvoston (3) erityisesti direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan sekä 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti jokaisessa erityisdirektiivissä on oltava liitteenä ilmoituslomake ja kyseisen direktiivin liitteen VI mukaisesti laadittu tyyppihyväksyntätodistus tyyppihyväksynnän tietokoneistamiseksi; tästä syystä direktiivin 92/23/ETY tyyppihyväksyntätodistusta on muutettava, (4) neuvoston direktiivin 92/97/ETY6, joka on annettu moottoriajoneuvojen sallittua melutasoa ja pakojärjestelmää koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 70/157/ETY7 muuttamisesta, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/20/EY8, 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että turvallisuusvaatimusten yhteensovittamiseen renkaiden ja tienpinnan kosketuksesta aiheutuvan melun vähentämistarpeen kanssa ehdotuksen lähteestä tehtävät perusteella, jossa otetaan huomioon kyseisestä melun tutkimukset, ja lisätoimenpiteistä päätetään komission tähtäävistä (5) todellisuudenmukainen ja toistettava menetelmä, jonka avulla voidaan mitata renkaiden ja tienpinnan kosketuksesta aiheutuva melu, on kehitetty; tämän E Y VL N:o L 129, 24. 5. 1992, s. 95. E Y VL N:o L 42, 23. 2. 1970, s. 1. E Y VL N:o L 233, 25. 8. 1997, s. 1. E Y VL N:o L 371, 19. 12. 1992, s. l. E Y VL N:o L 42, 23. 2. 1970, s. 16. E Y VL N:o L 92, 13. 4. 1996, s. 23. uuden mittausmenetelmän perusteella tehtiin tutkimus, jonka tarkoituksena oli määrittää numeerinen arvo erityyppisiin moottoriajoneuvoihin asennettujen erityyppisten renkaiden aiheuttamalle vierintämelutasolle, OVAT ANTANEET TÄMÄN DIREKTIIVIN: Muutetaan direktiivi 92/23/ETY seuraavasti: / artikla 1. 2. Korvataan ilmaisu "ETY-tyyppihyväksyntä" kaikkialla ilmaisulla "EY-tyyppi hyväksyntä". Korvataan 1 artiklan 1 alakohdassa "renkaan" määritelmä seuraavasti: "uutta ilmarengasta, joka on alkuperäinen tai vararengas ja joka on tarkoitettu asennettavaksi kuuluviin 70/156/ETY ajoneuvoihin". soveltamisalaan direktiivin Lisätään seuraava teksti 1 artiklan loppuun: "Liitteen V vaatimukset eivät koske: -renkaita, joiden nopeusluokka on alle 80 km/h -renkaita, joiden vanteen nimellishalkaisija on enintään 254 mm (tai koodi 10) -väliaikaisesti käytettäviä vararenkaita -ennen 1 päivää lokakuuta 1980 ensirekisteröityihin auloihin tarkoitettuja renkaita. " 3. Korvataan 2 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavilla kolmella kohdalla: "1. Jäsenvaltioiden on myönnettävä EY-tyyppihyväksyntä I vahvistetuin edellytyksin liitteen II mukaisesti valmistetulle rengastyypille ja annettava sille tyyppihyväksyntänumero liitteen I mukaisesti. liitteessä 2. I Jäsenvaltioiden on myönnettävä EY-tyyppihyväksyntä vahvistetuin edellytyksin liitteen V mukaisesti valmistetulle rengastyypille ja annettava sille tyyppihyväksyntänumero liitteen I mukaisesti. liitteessä 3. Jäsenvaltioiden on myönnettävä renkaita koskeva ajoneuvon EY- tyyppihyväksyntä liitteessä III vahvistetuin edellytyksin ajoneuvolle, jonka kaikki renkaat (mahdollinen vararengas mukaan lukien) täyttävät liitteen II vaatimukset ja myös liitteessä IV vahvistetut ajoneuvoja koskevat vaatimukset, ja annettava ajoneuvolle tyyppihyväksyntänumero liitteen III mukaisesti. " Lisätään liiteluettelon loppuun seuraava ilmaisu: "LIITE V » Vierintämelu". Muutetaan liitteet tämän direktiivin liitteen mukaisesti. 4. 5. 2 artikla 1. Alkaen 1 päivästä lokakuuta 2001 jäsenvaltiot eivät enää sua myöntää Ml- luokan ajoneuvoille HY-tyyppihyväksynlää direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti ajoneuvotyypin osalta sen renkaisiin tai niiden asentamiseen liittyvistä syistä tai näihin ajoneuvoihin tarkoitetun rengastyypin osalta direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti, jos direktiivin 92/23/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty. 2. Jäsenvaltiot eivät saa 1 päivästä lokakuuta 2001 alkaen myöntää muille kuin Ml-luokan ajoneuvoille: - EY-tyyppihyväksyntää direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai -kansallista hyväksyntää, mikäli ei sovelleta direktiivin 70/156 8 artiklan 2 kohdan vaatimuksia ajoneuvotyypin osalta sen renkaisiin tai niiden asentamiseen liittyvistä syistä tai näihin ajoneuvoihin tarkoitetun rengastyypin osalta, jos direktiivin 92/23/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä lokakuuta 2001 alkaen -katsottava, etteivät uusille ajoneuvoille direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisesti annetut vaatimuksenmukaisuustodistukset ole enää voimassa kyseisen direktiivin 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa yhteyksissä ja - kiellettävä sellaisten uusien tai käyttöönotto, joille ei ole annettu vaatimustenmukaisuustodistusta direktiivin 70/156/ETY mukaisesti, mikäli ei sovelleta direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohdan vaatimuksia, rekisteröinti, myynti ajoneuvojen näiden uusien ajoneuvojen renkaisiin ja niiden asentamiseen liittyvistä syistä, jos direktiivin 92/23/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty. 4. Jäsenvaltioiden on 1 päivästä lokakuuta 2005 alkaen -katsottava, etteivät uusille renkaille direktiivin 70/156/ETY säännösten mukaisesti annetut vaatimuksenmukaisuustodistukset ole enää voimassa kyseisen direktiivin 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa yhteyksissä ja - kiellettävä sellaisten uusien renkaiden myynti, joille ei ole annettu vaatimustenmukaisuustodistusta direktiivin 70/156/ETY mukaisesti, mikäli ei sovelleta direktiivin 70/156/ETY 8 artiklan 2 kohdan vaatimuksia, näihin uusiin renkaisiin liittyvistä syistä, jos direktiivin 92/23/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna tällä direktiivillä, vaatimukset eivät täyty. 3 artikla 1. 2. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 1 päivään lokakuuta 2001 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä lokakuuta 2001 alkaen. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 4 artikla lama direktiivi tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 5 artikla Tehty Brysselissä Euroopan parlamentin puolesta Puhemies Neuvoston puolesta Puheenjohtaja Korvataan direktiivin 92/23/ETY liite I seuraavasti liitteellä I: LIITE "Liite I 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 1. 1. 2. 2. RENKAIDEN EY-TYYPPIIIYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVAT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET RENGASTYYPIN EY-TYYIMMIIYVÄKSYNNÄN IIAKEMINEN Renkaan valmistaja hakee direktiivin 70/156/ETY 3 artiklan 4 kohdan mukaista EY-tyyppihyväksyntää rengastyypille. Liitteen II mukaiseen EY-tyyppihyväksyntähakemukseen liitetään rengastyypin kuvaus kolmena kappaleena sellaisena kuin se on lisäyksessä 1A olevassa ilmoituslomakkeessa. Hakemukseen on liitettävä (kaikki kolmena kappaleena) luonnos tai edustava valokuva, josta käy ilmi renkaan kulutuspinnan kuviointi, ja mittavanteelle asennetun täyden renkaan kuorta esittävä luonnos, josta näkyy hyväksyntää varten toimitetun tyypin olennaiset mitat (ks. liitteessä 11 oleva 6. 1. 1 ja 6. 1 2 kohta). Hakemukseen on myös antama tutkimuslaitoksen viranomaisen niin halutessa yksi testattavasta rengastyypistä. liitettävä joko testausseloste testit tai suorittaneen toimivaltaisen tai kaksi näytekappaletta Liitteen V mukaiseen EY-tyyppihyväksyntähakemukseen liitetään rengastyypin kuvaus kolmena kappaleena sellaisena kuin se on lisäyksessä 1B olevassa ilmoituslomakkeessa. Hakemukseen on liitettävä (kaikki kolmena kappaleena) luonnokset, piirustukset tai valokuvat rengastyyppiä edustavasta (edustavista) kulutuspinnan kuvioinnista (kuvioinneista). suorittaneen Hakemukseen on myös tutkimuslaitoksen toimivaltaisen antama viranomaisen niin halutessa neljä näytekappaletta testattavaa tyyppiä edustavasta rengaskoosta. joko liitettävä testausseloste testit tai 1. 2. Valmistaja voi hakea EY-tyyppihyväksynnän laajentamista niin, 1. 2. 1. 1. 2. 2. että siihen sisältyy muunnellut rengastyypit liitteen II mukaisia ty y ppihy väksy ntöj ä varten j a/tai että siihen sisältyvät renkaan muut kokomerkinnät ja/tai valmistajan muutetut kaupalliset kuvaukset ja/tai kulutuspinnan kuvioinnit liitteen V mukaisia ty y ppihy väksy ntöj ä varten. 1. 3. 2. 2. 1. 3. 3. 1. 3. 1. 1. 3. 2. 3. 2. 1. 3. 3. 4. 4. 1. Hyväksyntäviranomaincn laboratoriot hyväksytyiksi 70/156/ETY 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti. hyväksyä voi testauslaboratorioiksi rengas valmistajan direktiivin MERKINNÄT näytekappaleissa, toimitettu EY- Rengastyypin tyyppihyväksyntää varten, on oltava hakijan selvästi näkyvä ja pysyvästi merkitty tavaramerkki tai toiminimi ja riittävästi tilaa EY- tyyppihyväksyntämerkille. jotka on EY-TYYPPIHYVAKSYNNAT Edellä 1. 1. 1 kohdan mukaisesti toimitetulle rengastyypille, joka täyttää liitteen II vaatimukset, myönnetään EY-tyyppihyväksyntä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 koliikin mukaisesti ja annetaan tyyppihyväksyntänumero. Liitteen II mukainen ilmoitus rengastyypin hyväksynnästä tai toimitettava hyväksynnän jäsenvaltioille lisäyksessä 2A olevan mallin mukaisella lomakkeella. tai epäämisestä on laajennuksesta Edellä 1. 1. 2 kohdan mukaisesti toimitetulle rengastyypille, joka täyttää liitteen V vaatimukset, myönnetään EY-tyyppihyväksyntä direktiivin 70/156/ETY 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti ja annetaan tyyppihyväksyntänumero. ilmoitus rengastyypin hyväksynnästä tai Liitteen V mukainen hyväksynnän toimitettava jäsenvaltioille lisäyksessä 2B olevan mallin mukaisella lomakkeella. tai epäämisestä on laajennuksesta Kullekin tyyppihyväksytylle renkaalle annetaan hyväksyntänumero. Sama jäsenvaltio ei saa antaa samaa numeroa loiselle rengastyypille. Erityisesti liitteen II mukaisesti annettujen hyväksyntänumeroiden ja liitteen V mukaisesti annettujen hyväksyntänumeroiden on oltava erilaiset. EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKINTÄ joka Renkaassa, tyyppihyväksyttyä ty y ppi hyväksy ntämerkki. vastaa tyyppiä, tämän on oltava direktiivin mukaisesti asiaankuuluva EY- 4. 2. 4. 2. 1. 4. 3. 4. 4. joka suorakulmiosta, EY-tyyppihyväksynlämerkki muodostuu ympäröi pientä V-kirjainta jäljessä olevaa direktiivin ja sen 70/156/ETY liitteen VII mukaisesti tyyppihyväksynnän myöntäneen jäsenvaltion tunnuskirjainta (tunnuskirjaimia) tai -numeroa. EY- tyyppihyväksyntänumeron muodostaa tyypin todistuksessa oleva tyyppihyväksyntänumero, '00' hyötyajoneuvojen renkaille ja '02' henkilöautojen renkaille. edeltää lukua: kaksi jota EY-merkin muodostavan suorakulmion on oltava vähintään 12 mm pitkä ja 8 mm korkea. Kirjainten ja numeron (numeroiden) on oltava vähintään 4 mm korkeita. EY-tyyppihyväksyntämerkit ja -numerot sekä liitteessä II olevassa 3 kohdassa vaaditut lisämerkit, jälkimmäiset liitteen II vaatimusten mukaista tyyppihyväksyntää varten, on tehtävä mainitussa kohdassa määrätyllä tavalla. Liitteen V mukaisesti annettujen hyväksyntänumeroiden perään on lisättävä pääte's'. 4. 5. Esimerkki EY-merkistä esitetään jäljempänä: a = vähintään 12 mm e IRL 00479 e 3 00687-s Edellä esitetyllä EY-merkillä varustettu rengas on EY-vaatimusten (e) mukainen hyötyajoneuvon rengas (00), jolle on annettu EY- merkki Irlannissa (IRL) numerolla 479 liitteen 11 mukaisesti ja Italiassa (3) numerolla 687 liitteen V (s) mukaisesti. Huom. : Numerot '479' (EY-merkin tyyppihyväksyntänumerot) sekä kirjaimet 'IRL' ja merkki '3' (EY-merkin antaneiden jäsenvaltioiden kirjaimet ja numero) ovat ainoastaan esimerkkejä. '687' ja Hyväksyntänumerot on sijoitettava suorakulmion lähelle joko ylä- puolelle. vasemmalle tai alapuolelle oikealle tai tai 12 5. 5. 1. 5. 2. 5. 3. 5. 4. 6. 6. 1. 6. 2. Hyväksyntänumeron merkkien on oltava puolella ja osoitettava samaan suuntaan. 'e'-kirjaimen samalla RENGASTYYPIN MUUTOS Jos liitteen II tai liitteen V mukaisesti tyyppihyväksyttyä rengasta muutetaan, on sovellettava direktiivin 70/156/ETY 5 artiklan säännöksiä. II mukaisten renkaan Liitteen kulutuspinnan kuvioinnin muuttamisen ei katsota edellyttävän liitteessä II tarkoitettujen testien toistamista. tyyppihyväksyntöjen osalla renkaan Liitteen V mukaisten kokomerkintöjen, ja kulutuspinnan kuvioinnin kuvausten lisäämisen rengassarjaan ei katsota edellyttävän liitteessä V tarkoiteltujen testien toistamista. tyyppihyväksyntöjen tavaramerkkien osalta Liitteen V mukaisten renkaan kulutuspinnan kuvioinnin (kuviointien) muuttamisen ei katsota toistamista, jos edellyttävän kyseiset muutokset eivät vaikuta haitallisesti vierintämeiuun. liitteessä V tarkoitettujen testien tyyppihyväksyntöjen osalla TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS Toimenpiteet tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi toteutetaan pääsääntöisesti direktiivin 70/156/ETY 10 artiklan säännösten mukaisesti. Kun testejä suoritetaan liitteen V lisäyksen 1 mukaisesti tuotannon vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, tuotantoa pidetään edellä mainitussa liitteessä V olevan 4 kohdan vaatimusten mukaisena, jos testattujen renkaiden melutaso on enintään 1 dB(A) liitteessä V olevassa 4. 2 kohdassa vahvistettuja raja-arvoja suurempi. 2. Numeroidaan liitteen I lisäys 1 'lisäykseksi IA', ja otsikoidaan se seuraavasti: "Lisäys IA ILMOITUSLOMAKE N:o. RENKAAN EY-TYYPPIHYVÄKSYNNÄSTÄ (Direktiivin 92/23/ETY liite II)". 13 3. Numeroidaan liitteen I lisäys 2 'lisäykseksi 2A\ ja otsikoidaan se seuraavasti: "Lisäys 2A MALLI [Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm)] EY-TYYPPIHYVÄKSYNTÄTODISTUS" 4. Lisätään lisäyksen 2A jälkeen uudet lisäykset IH ja 2B seuraavasti: "Lisäys IE ILMOITUSLOMAKE N:o RENKAAN EY-TYYPPII1YVÄKSYNNÄSTÄ VIERINTÄMELUN OSALTA (Direktiivin 92/23/ETY liite V) Seuraavat tiedot on tarvittaessa toimitettava kolmena kappaleena ja niihin on liitettävä sisällysluettelo. Mahdolliset piirustukset on toimitettava sopivassa mittakaavassa ja riittävän yksityiskohtaisina A4~koossa tai tähän kokoon taitettuina. Mikroprosessoriohjatuista toiminnoista on annettava suoritusarvoja koskevat tiedot. 1. YLEISTÄ 1. 1. Valmistajan nimi: 1. 2. Hakijan nimi ja osoite: 1. 3. Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehlaiden) osoite (osoitteet): 1. 4. Tyypin tunnistustavat [tavaramerkki (tavaramerkit) ja kaupallinen kuvaus (kaupalliset kuvaukset)]: 2. RENKAAT 2. 1. Rengasluokittelu: (Cl-luokka, C2-luokka tai C3-luokka) 2. 2. Käyttöluokka: (tavallinen, talvirengas tai erikoinen) 2. 3. Luettelo kulutuspinnan kuvioinnin merkinnöistä: 14 (eritellään kunkin tavaramerkin ja kaupallisen kuvauksen osalta luettelo renkaan kokomerkinnöistä direktiivin 92/23/ETY liitteessä II olevan 2. 17 kohdan mukaisesti ja lisätään tarvittaessa Cl-luokan renkaiden osalta merkintä 'REINFORCED' tai 'EXTRA LOAD'). Lisäys 2B MALLI [Enimmäiskoko: A4 (210 x 297 mm)] EY-TYYPPIHYVÄKSYN TÄTODIS TUS (Vierintämelu) VIRANOMAISEN LEIMA Tiedonanto rengastyypin: • tyyppihyväksynnästä tyyppihyväksynnän laajennuksesta1 (i) tyyppihyväksynnän epäämisestä ;;(') tyyppihyväksynnän peruuttamisesta' (i) direktiivin 92/23/ETY, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä. /. /EY, liitteen V mukaisesti vierintämclun osalta. EY-tyyppihyväksyntänumero: Laajennuksen n:o: 0. YLEISTÄ 0. 1. Valmistajan nimi: 0. 2. Hakijan nimi ja osoite: I JAKSO 0. 3. Kokoonpanotehtaan (kokoonpanotehtaiden) osoite (osoitteet): 15 II JAKSO 1. LISÄTIEDOT 1. 1. Tavaramerkki (tavaramerkit) ja kaupallinen kuvaus (kaupalliset kuvaukset): 1. 2. Rengasluokittelu: (Cl-luokka, C2-luokka tai C3-luokka)(1) 1. 3. Käyttöluokka: (tavallinen, talvirengas tai erikoinen/ ) 2. 3. 4. 5. Testien suorittamisesta vastaava tutkimuslaitos: Testausselosteen päiväys: Testausselosteen numero: Perusteet tyyppihyväksynnän laajennukselle (tarvittaessa): 6. Mahdolliset huomautukset: 7. Päiväys ja paikka: 8. Allekirjoitus: 9. Liitteenä tyyppihyväksyntäasiakirjoista, jotka ovat pyynnöstä saatavissa. hyväksynläviranomaisellc luettelo on luovutetuista (i) Tarpeeton yliviivataan" 5. Muutetaan liitteessä IV oleva 3. 1. 1 kohta seuraavasti: "3. 1. 1 tarkoitettu Jollei 3. 7. 4 kohdan määräyksistä muuta johdu, ajoneuvoon asennetussa renkaassa, vararengas mukaan lukien, on oltava liitteessä I olevassa 4 kohdassa tai tyyppihyväksyntämerkki, joka osoittaa, että rengas on tämän direktiivin johdanto-osan kappaleissa tarkoitettujen ECE-säänlöjen N:o 30 ja 54 vastaavan mukainen. ECE-tyyppihyväksyntämerkkien ainoastaan EY- mukaisesti II tyyppihyväksyntämerkkejä. " katsotaan myönnettyjä EY-tyyppihyväksyntämerkki liitteen 6. Lisätään liitteen IV jälkeen uusi liite V ja siihen liittyvä lisäys 1 seuraavasti: "LIITE V VIERINTÄMELU 16 SOVELTAMISALA liitettä Tätä renkaiden EY-tyyppihyväksyntään vierintämelun osalta. sovelletaan ajoneuvon osina tyyppihyväksyttävien 2. MÄÄRITELMÄT Tässä liitteessä sovelletaan liitteen II määritelmiä lukuun ottamatta seuraavaa 2. 1 kohdan määritelmää: 2. 1. 'Rengastyypillä' tarkoitetaan tämän liitteen (vierintämelu) mukaisen tyyppihyväksynnän osalta renkaan kokomerkintöjen (ks. liitteessä II oleva 2. 17 kohta), tavaramerkkien ja kaupallisten kuvauksien luettelosta koostuvaa sellaisten renkaiden sarjaa, jotka eivät poikkea toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta: - valmistajan nimi, - renkaan luokittelu (ks. tämän liitteen 2. 4 kohta), - renkaan rakenne (ks. liitteessä II oleva 2. 1. 4 kohta), - käyttöluokka (ks. liitteessä II oleva 2. 1. 3 kohta), - vierintämelu. Lisäksi sovelletaan myös seuraavia määritelmiä: 2. 2. 'Kaupallisella kuvauksella' tarkoitetaan renkaan valmistajan ilmoittamaa kulutuspinnan kuvioinnin tunnistamiskeinoa. Se saattaa olla sama kuin tavaramerkki. 2. 3. 'Vierintämelulla' tarkoitetaan aiheutuvaa melua. liikkuvien renkaiden ja tien pinnan kosketuksesta 2. 4. Tässä liitteessä sovelletaan seuraavaa luokittelua: Cl-luokan renkaat henkilöautojen renkaat (ks. liitteessä II oleva 2. 32 kohta), C2-luokan renkaat hyötyajoneuvojen renkaat (ks. liitteessä II oleva on kantavuusluku kohta), joiden 2. 33 17 yksittäisasennuksessa < 121 ja nopeusluokka > 'N' (ks. liitteessä II oleva 2. 29. 3 kohta), kohta), C3-luokan renkaat hyötyajoneuvojen renkaat (ks. liitteessä II oleva 2. 33 on yksittäisasennuksessa < 121 ja nopeusluokka < 'M' (ks. tai hyötyajoneuvojen renkaat (ks. liitteessä II oleva 2. 33 on yksittäisasennuksessa > 122. II oleva 2. 29. 3 kohta), kantavuusluku kantavuusluku liitteessä kohta), joiden joiden 3. MERKINTÄVAATIMUKSET 3. 1. Renkaissa on oltava: 3. 1. 1. valmistajan nimi tai tavaramerkki, 3. 1. 2. edellä 2. 2 kohdassa kuvausta ei kuitenkaan vaadita, jos se on sama kuin tavaramerkki, tarkoitettu kaupallinen kuvaus. Kaupallista 3. 1. 3. liitteessä II olevassa 2. 17 kohdassa tarkoitettu renkaan kokomerkintä, 3. 1. 4. merkintä 'REINFORCED' (tai vaihtoehtoisesti 'EXTRA LOAD'), jos rengas on luokiteltu vahvistetuksi renkaaksi (ks. liitteessä II oleva 2. 3. 4 kohta), 3. 1. 5. merkintä 'M+S' (tai vaihtoehtoisesti 'M. S' tai 'M&S'), jos rengas on talvirengas. 4. VIERINTÄMELUA KOSKEVAT VAATIMUKSET 4. 1. Yleiset vaatimukset edustaville neljälle sama Rengassarjaa rengaskokomerkintä ja kaupallinen kuvaus, on tehtävä lisäyksen 1 mukainen vierintämelun tasoa koskeva testi. joilla on renkaalle, 4. 2. Lisäyksen 1 mukaisesti määritellyt melutasot eivät saa olla seuraavia raja-arvoja suuremmat: 4. 2. 1. Cl-luokan renkaat testatun renkaan poikkileikkauksen nimellisleveyden mukaisesti (ks. liitteessä II oleva 2. 17. 1. 1 kohta): 18 Poikkileikkauksen nimellisleveys Raja-arvo dB(A) enintään 145 155 ja 165 175 ja 185 195-215 vähintään 225 72 73 74 75 76 4. 2. 1. 1 Vahvistettujen renkaiden (ks. liitteessä II oleva 3. 1. 8 kohta) osalta 4. 2. 1 kohdan raja-arvoja korotetaan 1 dB(A):lla. 4. 2. 1. 2 Käyttöluokkaan liitteessä II oleva 2. 1. 3 kohta) luokiteltujen renkaiden osalta 4. 2. 1 kohdan raja-arvoja korotetaan 2 dB(A):lla. 'erikoinen' (ks. 4. 2. 2 C2-luokan renkaat rengassarjan käyttöluokan mukaisesti (ks. liitteessä II oleva 2. 1. 3 kohta): Käyttöluokka Raja-arvo dB(A) tavallinen talvirengas erikoinen 75 77 78 4. 2. 3 C3-luokan renkaat rengassarjan käyttöluokan mukaisesti (ks. liitteessä II oleva 2. 1. 3 kohta): Käyttöluokka Raja-arvo dB(A) tavallinen talvirengas erikoinen 76 78 79 Lisäys 1 Renkaiden suurissa nopeuksissa aiheuttaman vierintämelun tason mittausmenettely 19 Johdanto Iässä menettelyssä eritellään miltausvälinecl, miltausolosuhteel ja mittausmenetelmä, jotta määrätyllä tien pinnalla suurella nopeudella kulkevaan testiajoneuvoon asennetun rengassarjan melutaso voitaisiin sijaitsevilla taso mitataan etäällä mitata. Suurin äänenpaineen lopullinen mikrofoneilla ajoneuvon kulkiessa vaihde vapaalla; vertailunopeudella lineaarisella regressioanalyysilla. annettava saadaan tulos 1. Mittausvälineet 1. 1. Akustinen mittaus toimikunnan 1. 1. 1. Melutason mittaukseen tarkoitetun laitteen on oltava kansainvälisen sähkötekniikan julkaisussa 651 "Melutason (IEC) mittarit" (1979) esitettyä tyyppiä 1. Mittaukset on suoritettava käyttämällä melutason mittarin aikapainotuksen ominaisarvoa F taajuuspainotuksen ominaisarvoa A, jotka ("nopea vaste") sekä esitetään kyseisessä julkaisussa. Kunkin mittaussarjan alussa lopussa melutason mittari on ja kalibroitava valmistajan ohjeiden mukaisesti sopivan äänilähteen (esimerkiksi mäntä-äänilähde) avulla. Kalibrointilaitteen on oltava IEC:n luokan julkaisussa 942 "Äänen kalibroijat" esitetyn 1 vaatimusten mukainen. Testiä ei voida hyväksyä, jos melutason mittarin poikkeamat ovat kalibroinnin aikana suuremmat kuin 0,5 dB. 1. 1. 2. Mikrofonin sijainti Mikrofoni on sijoitettava 7,5 ± 0,2 metrin etäisyydelle testauspaikan viitelinjasta CC (kuva 1) ja 1,2 ± 0,1 metrin korkeudelle maanpinnasta. Sen enimmäisherkkyyden akselin on oltava vaakatasossa ja suorassa kulmassa ajoneuvon kulkurataa vasten (linja CC). 1. 2. Nopeusmittaukset Ajoneuvon nopeus testausalueella määritetään, kun ajoneuvon etuosa on saavuttanut linjan PP', ja poikkeama saa olla enintään ± 1 km/h (ks. kuva 1 ). 1. 3. Lämpötilan mittaukset Ympäristö: laitteella on voitava mitata ympäristön lämpötila tarkkuudella ± 1°C. Ympäristön lämpötila on mitattava 1,2 metriä maanpinnan yläpuolelta. Ympäristön lämpötilaa ei saa mitata suorassa auringonpaisteessa. 20 Testauspinta: laitteella oh voitava mitata teslauspinnan tarkkuudella ± 1°C. Teslauspinnan mitattava itse pinnalta. 1. 4. Tuulimittaukset lämpötila lämpötila on Laitteella on voitava mitata tuulen nopeus tarkkuudella ± 1 m/s 1,2 metriä maanpinnan yläpuolella. Tuulen suunta on merkittävä ylös. 2. Mittausolosuhteet 2. 1. Testauspaikka Testauspaikassa on oltava keskiosa, jota ympäröi pääosin tasainen testialue. Mittausalueen on oltava tasainen; teslauspinnan on oltava kuiva ja puhdas kaikkia mittauksia varten. Testauspaikalla vapaan äänikentän vaihtelu äänilähteen ja mikrofonin välillä ei saa olla suurempi kuin ± 1 dB. Nämä edellytykset katsotaan täytetyiksi, jos alueella ei ole ääntä heijastavia suuria kohteita, kuten aitoja, kiviä, siltoja tai rakennuksia 50 metrin säteellä mittausalueen keskustasta. Testauspaikan pinnan ja mittojen on oltava direktiivin 92/97/ETY liitteen VI mukaiset. Keskusosassa ei saa vähintään 10 metrin säteellä olla jauhomaista lunta, pitkää ruohoa, irtomaata eikä tuhkaa. Mikrofonin läheisyydessä ei saa olla äänikenttään vaikuttavia esteitä, eikä yksikään henkilö saa seistä mikrofonin ja äänilähteen välissä. Mittausten suorittajan ja mittaukseen osallistuvien tarkkailijoiden on asetuttava siten, että he eivät vaikuta mittauslaitteiden lukemiin. 2. 2. Sääolosuhteet Mittauksia ei saa suorittaa huonoissa sääolosuhteissa. On varmistettava, etteivät tuulenpuuskat vääristä mittaustuloksia. Testausta ei saa tehdä, jos tuulen nopeus on mikrofonin korkeudella yli 5 m/s. Mittauksia ei myöskään saa tehdä, jos ympäristön tai testauspaikan pinnan lämpötila on alle 5°C. 2. 3. Ympäristömelu Taustamelun (myös tuulen aiheuttaman melun) tason on oltava vähintään 10 dB pienempi kuin mitattu vierintämelu. Mikrofonissa saa 21 käyttää sopivaa herkkyyteen ja suuntausominaisuuksiin otetaan huomioon. tuulensuojaa, jos -suojan vaikutus mikrofonin Mittaukseen vaikuttavia äänihuippuja, jotka eivät näytä johtuvan renkaiden yleisen melutason ominaisuuksista, ei oteta huomioon. 2. 4. Testiajoneuvoa koskevat vaatimukset 2. 4. 1. Testiajoneuvo on moottoriajoneuvo, jossa on neljä yksittäistä rengasta ainoastaan kahdella akselilla. 2. 4. 2. Ajoneuvo on kuormitettava 2. 5. 3 kohdassa eriteltyjen testirenkaan kuormitusvaatimusten mukaisesti. 2. 4. 3. Testirenkailla varustetun kahden akselin akselivälin on oltava pienempi kuin 3 m Cl-luokan renkaiden osalta ja 5 m C2- ja C3-luokan renkaiden osalta (ks. liitteessä V oleva 2. 4 kohta). 2. 4. 4. Jotta varmistettaisiin, että ajoneuvon muotoilu ei vaikuta merkittävästi rengasmeluun, on mahdolliset roiskeläpät poistettava eikä sellaisia ajoneuvoja pitäisi käyttää, joissa renkaiden läheisyydessä oleva korirakenne voi vaikuttaa renkaiden aiheuttamaan meluun. Esimerkiksi vanteiden ja renkaiden välittömään läheisyyteen ei saa lisätä eikä jättää osia, jotka voivat vaimentaa ja absorboida renkaiden aiheuttamaa melua. On kuitenkin sallittua poistaa tai muuttaa sellaisia ajoneuvon osia, jotka voivat vaikuttaa ajoneuvon tauslameluun. Lisäksi ajoneuvon raideleveyttä voidaan muuttaa, jotta renkaat voivat tai kokonaan ajoneuvon korilinjan ulkopuolella. kulkea osittain Tällaiset muutokset voivat olla riittävän ohjattavuuden varmistamiseksi leveitä renkaita testattaessa. tarpeen esimerkiksi 2. 5. Renkaat 2. 5. 1. Testiaj oneuvoon on asennettava nelj ä saman tyypin ja sarj an rengasta. Jos renkaille on erityisiä asennusvaatimuksia, ne on testattava kyseisten vaatimusten mukaisesti (esimerkiksi pyörimissuunta). Renkaiden urien syvyyden on oltava täysimääräinen ennen sisäänajoa. 2. 5. 2. Renkaat on testattava renkaiden valmistajan hyväksymissä vanteissa. 2. 5. 3. Kunkin testiajoneuvon renkaan testikuormituksen Q, on oltava 70 - 90 prosenttia viitekuormituksesta Qr. Kaikkien renkaiden viilekuormitus Qr vastaa renkaan kantavuuslukuun liittyvää enimmäismassaa (ks. liitteen II lisäys 2). Jos kantavuusluvussa on kaksi numeroa (ks. 22 liitteessä II oleva 2. 28 kohta), viitataan ensimmäiseen numeroon. Kun on kyse eräistä ZR-renkaista, joilta kantavuusluku on jätetty pois (ks. liitteessä II oleva 3. 1. 6. 1 kohta), viitataan renkaan sivuun selkeästi merkittyyn enimmäiskuormilukseen. 2. 5. 4. Jokaisen testiajoneuvoon asennetun renkaan testipaine Pt saa olla enintään viitepaineen Pr suuruinen ja sen on sijoituttava seuraavien arvojen välille: Pr(Qt/Qr),'25^Pt^l,2Pr(Ql/Qr)1'25 jossa: - 'tavallisen' Cl-luokan renkaan viitepaine Pr on 2,5 baaria, - 'vahvistetun' Cl-luokan renkaan viitepaine Pr on 3,0 baaria, ja - C2- ja C3-luokan renkaan viitepaine Pr vastaa renkaan sivuun merkittyä paineindeksiä (ks. liitteessä II oleva 3. 1. 11 kohta). 2. 5. 5. Renkaat olisi "sisäänajetlava" ennen testaamista seoskyhmyjen tai muiden valamisprosessista aiheutuvien renkaan kulutuspintakuvion ominaisuuksien poistamiseksi. Tämä edellyttää tavallisesti noin 100 km;n normaaliajoa tiellä, Renkaat on asennettava testiajoneuvoon saman pyörimissuunnan mukaisesti kuin renkaiden "sisäänajovaiheessa". 2. 5. 6. Renkaat on lämmitettävä ennen testaamista. 3. Testausmenetelmä 3. 1. Yleiset olosuhteet Kaikkia mittauksia varten ajoneuvoa on ajettava suoraan mittausalueen poikki (AA':sta BB':hen) siten, että ajoneuvon pituussuuntainen keskitaso on mahdollisimman lähellä linjaa CC. linja AA', ajajan on Kun testiajoneuvon etuosa on saavuttanut Jos ja vaihdettava testiajoneuvo aiheuttaa epätavanomaista melua (esimerkiksi tuuletin, "ennenaikainen sytytys") mittauksen aikana, testi on tehtävä uudestaan. sammutettava moottori. vapaalle vaihde 3. 2. Mittausten luonne ja lukumäärä Enimmäismelutaso mitataan painotettuina (A) desibeleinä [dB(A)] ajoneuvon kulkiessa vaihde vapaalla linjalta AA' linjaan BB' (kuva 1 - 23 ajoneuvon etuosa linjalla AA', ajoneuvon Kyseinen arvo muodostaa mittauksen tuloksen. takaosa linjalla BB'). Testiajoneuvon molemmilla puolilla tehdään vähintään neljä mittausta siten, että testinopeus on suurempi kuin viitenopeus, ja vähintään neljä mittausta siten, että testinopeus on alhaisempi kuin viitenopeus. Nopeuksien on jakauduttava likimain tasaisesti koko 3. 3 kohdassa eritellyllä nopeusalueella. 3. 3. Testinopeus Testiajoneuvon nopeuden on oltava: -70 - 90 km/h Cl- ja C2-luokan renkaiden osalta -60 - 80 km/h C3-luokan renkaiden osalta. 4. Tulosten tulkinta Mittausta ei hyväksytä, jos enimmäisarvo poikkeaa epätavallisen paljon yleisestä melutasosta. 4. 1. Testituloksen määrittäminen Lopullisen tuloksen määrittämiseksi tarvittavan viitenopeuden Vrefon oltava: -80 km/h Cl-ja C2-luokan renkaiden osalta -70 km/h C3-luokan renkaiden osalta. 4. 2. Melumittausten regressioanalyysi Vierintämelun taso LK (ennen lämpötilan tasaamista) desibeleinä dB(A) määritetään regressioanalyysillä seuraavasti: L< = L-av jossa: L on mitattujen melutasojen keskiarvo desibeleinä dB(A): _ i '=» nti n on mittausten lukumäärä (n > 16) v on logaritmisten nopeuksien keskiarvo: 24 v = l f> kun V^\g(Vê/V^ a on regressiosuoran kulmakerroin dB(A) f>-v)(L-Z) a=. M_ £(v-vy #w 4. 3. Lämpötilan tasaus Kohdan 4. 2 mukaisesti määritelty LR korjataan tasaamalla lämpötila tien pinnan viitelämpötilan Qre/mukaisesti seuraavasti: jossa 0 on mitattu tien pinnan lämpötila jossa 0r(?/=2O°C jossa K = 0,03 dB(A)/°C, jos 0 > ®ref 0,06 dB(A)/°C, jos 0 < 0r e/ Lämpötilaa ei tasata C3-luokan renkaiden osalta. Jotta mittausvälineiden poikkeamat otettaisiin huomioon, edellä 4. 3 kohdan mukaisesti määritetyistä tuloksista vähennetään 1 dB(A). Lopullinen tulos eli vicrintämelun taso LR (Qrcj) desibeleinä dB(A), alempaan tasattu, pyöristetään kun kokonaisluvun arvoon. lämpötila on lähimpään 4. 4. 4. 5. 5. Testausseloste tarkoitetun todistuksen myöntämiseksi Lisäyksessä 2 laaditussa testausselosteessa on oltava kaikki asiaan vaikuttavat tiedot. Erityisesti ympäristöolosuhteita kuten testirataa, ilman lämpötilaa, tuulta (sen suuntaaja nopeutta) sekä ympäristön melua koskevat tiedot on myös merkittävä testausselosteeseen. 25 Kuva 1 Mikrofonin sijainnit mittauksia varten 'jf C B' B T 10m {—pO 7,5m i 7,5m *0P' Mikrofoni Mikrofoni 10m A_J A' £^ 26 ISSN 1024-4492 KOM(97) 680 lopullinen ASIAKIRJAT FI 02 03 10 14 Luettelonumero : CB-CO-97-699-FI-C ISBN 92-78-28978-7 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg «£}


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Kommissionens förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 3072/95 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris och av förordning (EEG) nr 2358/71 om den gemensamma organisationen av marknaden för utsäde"

eurovoc_concepts:
agro-industry
common organisation of markets
monetary compensatory amount
rice
seed

text: 9. 3. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 73/47 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Kommissionens förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EG) nr 3072/95 om den gemensamma organisatio- nen av marknaden för ris och av förordning (EEG) nr 2358/71 om den gemensamma organisationen av marknaden för utsäde” (98/C 73/12) Den 30 september 1997 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för jordbruk och fiskeri, som förberett ärendet, antog sitt yttrande den 7 november 1997. Föredragande var Maria Luı´sa Santiago. Vid sin 350:e plenarsession den 10-11 december 1997 (sammanträdet den 10 december 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 113 röster för och 5 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Med föreliggande förslag, som omsätter minister- rådets beslut i praktiken, avser kommissionen att föra in ris som används som utsäde i förteckningen över produkter som berättigar till kompensationsbetalning enligt rådets förordning (EG) nr 3072/95. 1. 2. Denna förändring är nödvändig eftersom mark- nadspriserna på ris inom gemenskapen har drabbats av en större nedgång än man förutsett vid översynen av den gemensamma organisationen av marknaden. Det är en nedgång som inte kompenserats av det beräknade produktionsstödet. 1. 3. Otillräckligt stöd till produktionen av ris som används som utsäde leder oundvikligen till mindre användning av certifierat utsäde och till att kvaliteten på ris blir sämre och därmed också utbudet till konsu- menterna. berättigad till kompensationsbetalningar, och hänsyn bör tas till mängden utsäde som används per hektar. 2. 1. 2. kunna tillgodose det egna behovet. På detta sätt kommer varje land åtminstone att 2. 2. Beträffande artikel 3 2. 2. 1. I andra stycket i denna artikel står det att artikel 1. 1 och artikel 2 bör tillämpas från och med den 1 juli 1998. Detta innebär att 1998 års utsäde inte omfattas av detta stöd, eftersom sista datum för att ansöka om kompensationsbetalning är 31 mars 1998. 2. 2. 2. Det är därför nödvändigt att ändra förslaget i den mening att de nya bestämmelserna blir tillämpliga på 1998 års utsäde. 2. Särskilda synpunkter 3. Slutsats 2. 1. Artikel 1, andra stycket (beträffande artikel 6) 2. 1. 1. Produktionsarealen för ris som används som utsäde bör fastställas i proportion till den areal som är 3. 1. Kommittén stöder kommissionens förslag under förutsättning att de i yttrandet föreslagna förändringar- na beaktas. Bryssel den 10 december 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS