title: Förslag till Rådets direktiv om ändring av direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
inland waterway shipping
maritime safety
technical standard
technological change

formats: html pdf print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION • f r ** •ir * Bryssel den 08. 12. 1997 KÖM(97) 644 slutlig 97/0335 (SYN) Förslag till RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart (framlagt av kommissionen) 1 eu MOTIVERING A. FORORD 1. Genom direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982 infördes harmoniserade tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart. Det främsta syftet med detta förslag är att uppdatera direktiv 82/714/EEG i enlighet med den tekniska utvecklingen för att förbättra säkerheten och för att främja inlandssjöfarten, som är ett transportsätt som är skonsamt mot miljön. B. ALLMANNA ANMÄRKNINGAR 2. Fartygen i inlandssjöfart i Europa lyder för närvarande under olika bestämmelser vad gäller tekniska krav. Dessa är fastställda i följande instrument: - Den reviderade konventionen för inspektion av fartyg i inlandssjöfart på Rhen av den 1 januari 1995, nedan kallad "Rhenreglerna", antagen av Centralkommissionen för Rhensjöfarten (CCNR). Den gäller fartyg i trafik på de vattenvägar som omfattas av den reviderande konventionen för sjöfarten på Rhen (Mannheimkonventionen) från 1868. - Rådets direktiv 82/714/EEG av den 4 oktober 1982. De tekniska föreskrifterna i bilaga 2 till detta direktiv gäller vattenvägarna i gemenskapen utom Rhen, men vad gäller Rhen innefattar direktivet Rhenreglerna. - Rekommendationer från FN:s ekonomiska kommission för Europa (ECE) om (likformiga) tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart (Bilaga till resolution nr. 17, ändrad, av den 14 oktober 1981). 3. Förutom skillnaderna i geografisk omfattning mellan dessa bestämmelser, skiljer de sig också i laga kraft. Rhenreglerna gäller inom det område som omfattas av Mannheimkonventionen, och är bindande för de undertecknande staterna (Belgien, Frankrike, Nederländerna, Schweiz och Tyskland). Rådets direktiv är, självfallet, bindande för medlemsstaterna i EU, och måste införas i nationell lagstiftning. De medlemsstater som har inre vattenvägar ulan anslutning till det internationella nätet kan, pä grundval av artikel 7. 1 a, befria lärtyg pä dessa vattenvägar frän kraven i direktivet. Det internationella vattenväg nätet sträcker sig bara över sex medlemsstater, nämligen Belgien, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Tyskland och Österrike. Rekommendationerna frän FN:s ekonomiska kommission för Europa (ECE) om (likformiga) tekniska föreskrifter för lärlyg i inlandssjöfarl, som anges i bilagan till resolution nr. 17 frän den huvudsakliga arbetsgruppen lör inlandslrafik, är däremot inte bindande. 4. Det föreligger också skillnader i den tekniska nivå som krävs i de tre instrumenten och i omfattningen av deras tillämpning. 1995 års Rhenregler utgör de mest aktuella tekniska föreskrifterna och de täcker fler fartyg än direktiv 82/714/EEG. De flesta nya fartyg som tas i trafik i gemenskapen idag är faktiskt byggda och inredda i enlighet med Rhenreglerna. De tekniska föreskrifter som anges i bilagorna till direktiv 82/714/EEG är emellertid baserade på de Rhenregler som var i kraft 1982. Vad beträffar rekommendationerna från ECE om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart (bilaga till resolution nr. 17, ändrad, av den 14 oktober 1981), är även de baserade på de gamla Rhenreglerna, och är även de inaktuella. Av denna anledning pågår för närvarande diskussioner inom ECE om en anpassning av bilagan till resolution nr. 17 för att få den i linje med 1995 års Rhenregler. 5. Sammanfattningsvis kan sägas att det finns ett centralt område som utgörs av Rhen, där de mest aktuella säkerhetsbestämmelserna och tekniska föreskrifterna gäller, ett andra område runt detta som utgörs av andra vattenvägar i de sex aktuella EU-medlemsstaterna, där föreskrifterna i bilaga 2 i 1982 års direktiv gäller, och ett tredje område utanför EU där ECE:s rekommendation kan antas av europeiska stater utanför EU. Resultatet är att det finns ett internationellt vattenvägsnät som omfattar sex EU-medlemmar, och som, sedan tillkomsten av Rhen-Main- Donau-kanalen 1992, förbinder Svarta havet med Nordsjön, men att det inte finns någon gemensam standard för fartyg som trafikerar detta nät. Till och med inom EU gäller två uppsättningar tekniska föreskrifter. 6. Det finns därför ett trängande behov av en uppdatering av de tekniska föreskrifterna i direktiv 82/714/EEG, och inte endast av den anledningen att de är inaktuella. Det är logiskt att denna process skall ta formen av en revision av de tekniska föreskrifterna i enlighet med de senaste Rhenreglerna, inte bara för att dessa omfattar de senaste säkerhetsstandarder som också har utprovats i praktiken, utan också för att detta är den strategi som ECE har antagit. Det räcker emellertid inte med en revision av bilagorna, vilket framgår av förklaringarna i del E i denna motivering. C. MOTIV FÖR ATGARD PA GEMENSKAPSNIVÅ (SUBSIDIARITET) (a) Vilken är målsättningen med de föreslagna åtgärderna mot bakgrund av gemenskapens åligganden? 7. Målsättningen är att säkerställa en allra högsta nivå på säkerheten i inlandssjöfarten och att upprätta en inre marknad för transporttjänster på vattenvägar genom att anta gemensamma tekniska standarder. 3 ÖL. (b) Ligger behörigheten för de planerade åtgärderna hos gemenskapen ensam eller delas den med medlemsstaterna? 8. Detta förslag läggs fram på grundval av artikel 75. 1 i fördraget, och behörigheten delas med medlemsstaterna. (c) Vad är problemens gemenskapsdimension (till exempel, hur många medlemsstater berörs och vilken lösning har använts fram till nu)l 9. Direktiv 82/714/EEG riktar sig till alla medlemsstaterna, men som anges ovan kan medlemsstaterna undanta fartyg på sådana vattenvägar som inte är anslutna till det europeiska internationella vattenvägnätet från sina bestämmelser. Den föreslagna revisionen av detta direktiv påverkar inte detta. (d) Vilka typer av åtgärder kan gemenskapen använda sig av? 10. Ej tillämpligt - detta förslag rör en revision av ett existerande direktiv. (e) Vilken reell förbättring kommer de åtgärder som föreslås av kommissionen att ge upphov till, och vad skulle kostnaden bli om åtgärderna inte vidtogs? 11. Åtgärder kommer att förbättra trafiksäkerheten på de inre vattenvägarna, säkerställa en enda uppsättning tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart inom EU och bidra till en harmonisering över hela Europa. Detta kommer att förenkla trafiken på de inre vattenvägarna och därmed bidra till en övergång till transport på vattenvägar och till en minskning av den totala skadan på miljön som orsakas av transportverksamhet. Kostnaden om åtgärderna inte vidtogs skulle vara en ökad klyfta mellan de system som råder på gemenskapens vattenvägar, med en uppsplittring av marknaden som följd. 12. Dessutom kommer varven att kunna bygga fartyg enligt harmoniserade specifikationer för en större, inre marknad. (f) Vilka typer av åtgärder kan gemenskapen använda sig av (rekommendation, ekonomiskt stöd, lagstiftning, ömsesidigt erkännande m. m. )? I;j tillämpligt detla förslag rör en revision av elt existerande direktiv. (g) Ar det nödvändigt med en enhetlig förordning eller räcker det med ett direktiv som anger de övergripande målen och överlåter genomförandet till medlemsstaterna} Ej tillämpligt - detta förslag rör en revision av ett existerande direktiv. 4 Cv_ D. SAMSTÄMMIGHET MED ANNAN GEMENSKAPSPOLITIK 13. Gemenskapen har antagit en serie rättsakter för att upprätta en inre marknad inom vattenvägssektorn, däribland följande: Rådets direktiv 76/135/EEG om ömsesidigt erkännande av fartcertifikat för fartyg i inlandssjöfart. Direktiv 87/540/EEG om tillstånd att utföra varutransporter på vattenvägar inom nationell och internationell transport och om ömsesidigt erkännande av -examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis. Rådets förordning (EEG) 3921/91 om villkoren för att transportföretag skall få utföra inrikes transporter av gods eller passagerare på inre vattenvägar i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande. Rådets direktiv 96/50/EG om harmonisering av villkoren för att erhålla nationella förarbevis för gods- eller personalbefordran på gemenskapens inre vattenvägar. Rådets förordning (EG) 1356/96 om gemensamma bestämmelser för transport av gods eller passagerare på inre vattenvägar mellan medlemsstater, i syfte att införa frihet att tillhandahålla sådana transporttjänster. Rådets direktiv 96/75/EG om system för befraktning och prissättning inom området nationella och inom gemenskapen. transporter av varor på inre vattenvägar internationella Med detta regelverk har en inre marknad inom inlandssjöfarten i stor utsträckning upprättats på gemenskapens vattenvägsnät. 14. Slutligen överensstämmer kommissionens förslag med gemenskapens politik för externa relationer. Enligt villkoren i Europaavtalen är associerade länder förpliktigade att tillnärma sina lagar till gemenskapens. De associerade länder som är anslutna till gemenskapens vattenvägar (Bulgarien, Polen, Rumänien och Slovakien, Tjeckien och Ungern) är därför förpliktigade att uppfylla kraven i direktiv 82/714. Många av dessa länder baserar emellertid sin lagstiftning på ECE:s rekommendationer, som är under omarbetning i linje med Rhenreglerna av 1995. Om inte EG-direktivet också uppdateras, finns det risk för att de associerade länderna tillnärmar sina lagar till lagstiftning som i vissa länder är inaktuell i jämförelse med deras egen. En uppdatering av direktivet i enlighet med Rhenreglerna skulle underlätta tillnärmningen av de associerade ländernas lagar och bidra till harmonisering av de tekniska föreskrifterna över hela Europa. 5 oc E. FÖRSLAGETS INNEHÅLL Artikel 1 15. Tredje strecksatsen i Artikel 1 ändras på följande sätt: I den nuvarande lydelsen klassas alla gemenskapens vattenvägar som inte är upptagna i bilaga 1 som vattenvägar i zon 4. Detta är missvisande, eftersom det finns vissa vattenvägar där medlemsstater har valt att befria fartyg från tillämpning av direktivet och som därför inte är upptagna i bilaga 1, som möjligen inte motsvarar sjöfartskriterierna för zon 4. I den nya texten nämns därför endast de vattenvägar i zon 4 som specifikt anges i bilaga 1. 16. Artikel 2 ersätts, för att direktivets räckvidd bättre skall motsvara Rhenreglernas, i harmoniseringens och säkerhetens intresse. Sålunda omfattar direktivet nu fartyg med en längd på över 20 meter eller ett volymdeplacement pä över 100 kubikmeter. Även passagerarfartyg som är byggda lör över 12 passagerare faller nu inom direktivet, liksom flytande utrustning och flytande anläggningar. Havsgående fartyg är emellertid fortfarande undantagna frän direktivet, förutsatt att de har relevanta sjösäkerhets- och havsföroreringscertifikat. 17. Texten i Artikel 3. första strecksatsen ersätts. Enligt den nuvarande texten får fartyg med fartcertifikat för gemenskapens inlandssjöfart inte trafikera vattenvägar i zon R, det vill säga på de vattenvägar inom gemenskapen där Rhenreglerna gäller. Detta är skäligt, eftersom gemenskapscertifikaten för närvarande utfärdas enligt standarder som inte motsvarar de som gäller på Rhen. När bilagorna till direktivet har uppdaterats i enlighet med Rhenreglerna, kommer emellertid nya fartyg som utfärdats med ett gemenskapscertifikat som intygar att fartyget till fullo uppfyller de tekniska kraven i bilagorna att motsvara de standarder som gäller på Rhen. Den ändrade texten tillåter därför att fartyg med gemenskapscertifikat trafikerar Rhen. Fartyg med Rhencertifikat kommer fortfarande att tillåtas att trafikera gemenskapens andra vattenvägar. 18. Artikel 5 ersätts. Första strecksatsen i punkt 1 förblir oförändrad, men den andra ändras med en hänsyftning till bilaga 5a. I denna nya bilaga anges de aspekter där medlemsstaterna kan uppställa ytterligare krav för fartyg som trafikerar vattenvägar i zon 1 och zon 2 (flodmynningar och vattenvägar av havskaraktär). Syftet med den bilagan är att underlätta ömsesidigt erkännande av det kompletterande gemenskapscertifikatet (som utfärdas till fartyg med Rhencertifikat) själva gemenskapscertifikatet. Ett gemenskapscertifikat med påteckning om att ett fartyg uppfyller vissa ytterligare krav för vattenvägar i zon 2 i en medlemsstat skall erkännas som intyg på att fartyget uppfyller de ytterligare kraven för vattenvägar i zon 2 i en annan medlemsstat. eller av extra påteckningar på 6 CL. 19. En ny punkt 3 läggs till artikel 5. Syftet kräver ingen förklaring. Sänkningarna av de tekniska kraven är av säkerhetsskäl begränsade till de aspekter som anges i bilaga 5b. 20. Avdelning II i direktivet handlar om när ett gemenskapscertifikat skall utfärdas för första gången. Artikel 8. 2 i det nuvarande direktivet hänför sig till fartyg i trafik, och föreskriver att den första inspektionen för sådana fartyg skall genomföras före 1. 7. 1998, vilket är dagen då föreskrifterna i detta förslag träder i kraft. Fartyg som är i trafik på gemenskapens vattenvägar 1. 7. 1998 kommer därför redan att ha genomgått denna första tekniska inspektion. I artikel 8. 2. andra strecksatsen i direktivet medges emellertid undantag för fartyg som kölsträckts före 1970 och som är i trafik uteslutande på nationella nät, i vilket fall medlemsstaterna kan tillåta ytterligare sju år (fram till 1. 7. 2005) innan sådana fartyg skall ha genomgått en teknisk inspektion. Vissa medlemsstater har också utnyttjat detta undantag. I sådana fall skulle det inte vara skäligt att kräva att fartyg byggda före 1970 genomgår sin första tekniska inspektion efter 1. 7. 1998, enligt de standarder som uppställts på 1990-talet. Det föreslagna tillägget till artikel 8. 2 ger därför möjlighet att utfärda gemenskapscertifikat till sådana fartyg, men det måste anges på certifikatet på vilka punkter de inte motsvarar de uppdaterade tekniska kraven i bilaga 2. Om komponenter eller delar av fartyget byts ut eller ändras, skall motsvarande krav i den nya bilagan 2 uppfyllas. Om delar byts ut vid normala reparationer och normalt underhåll är det emellertid inte nödvändigt att använda reservdelar enligt 1995 års specifikationer. Om till exempel ett lager i styrinrättningen för ett fartyg i trafik behöver bytas, skall inte hela styrinrättningen behöva bytas ut mot ett nytt system som är konstruerat i enlighet med kraven i den nya bilaga 2. Det är då tillåtet att byta ut lagret mot ett annat av samma typ. 21. En ny artikel 8. 4 föreslås för att hantera ett liknande fall som det ovan. Vissa fartyg, till exempel passagerarfartyg för över 12 personer, faller för första gången inom direktivets räckvidd. Dessa fartyg kan ha byggts enligt nationell lagstiftning snarare än enligt de specifika krav som uppställs i bilaga 2. Det är därför inte skäligt att kräva att sådana fartyg skall genomgå en första teknisk inspektion enligt gemenskapsstandarder som de aldrig var avsedda att motsvara. Därför gäller samma regel som för de fartyg som avses i punkt 20 ovan. 22. Artikel 11 ändras för att omfatta en hänsyftning på passagerarfartyg. Kravet på förnyelse vart femte år för dessa fartyg är baserat på Rhenreglerna. En ny punkt 2 läggs till, för att ge medlemsstaterna möjlighet att utfärda tillfälliga certifikat under viss förhållanden, till exempel om ett existerande certifikat tappats bort eller skadats. 23. Avdelning III i direktivet handlar om regler för förnyelse av gemenskapscertifikat. Det är självklart att lärtyg i trafik som har utfärdats med ett lärtcertifikat frän gemenskapen i enlighet med det nuvarande direktivet inte kan förväntas precis uppfylla de tekniska kraven som ställs pä 7 oe nya fartyg. En mening läggs därför till i artikel 13 med krav om att dessa fartyg i stället skall uppfylla de särskilda övergångsbestämmelserna i kapitel 24 i bilaga 2. Dessa är baserade på övergångsbestämmelserna i Rhencertifikatet, som gäller fartyg som utfärdades med ett Rhencertifikat innan de nya tekniska Rhenföreskrifterna antogs 1. 1. 95. I de flesta fall följer dessa föreskrifter samma princip som för fartyg i trafik som genomgår sin första tekniska inspektion efter 1. 7. 98, (se punkt 21 och 22 ovan), enligt vilka de komponenter eller delar av ett fartyg som inte uppfyller de nya tekniska kraven får hållas kvar i trafik tills de byts ut eller ändras, då de måste uppfylla de nya standarderna. Vissa väsentliga detaljer skall emellertid bytas ut vid den tekniska inspektionen. 24. Artikel 15 ändras något. Inga ytterligare kommentarer. 25. En ny artikel 19 föreslås för tillsättandet av en kommitté för teknisk anpassning. Av ekonomiska skäl kommer den existerande kommittén som tillsattes enligt artikel 7 i direktiv 91/672/EEG om ömsesidigt erkännande av förarbevis för gods- och personbefordran pä gemenskapens inre vattenvägar att användas. I likhet med liknande kommittéer på andra områden, är kommitténs uppgift i detta fall att ge råd rörande ändringar till bilagorna till detta direktiv i linje med den tekniska utvecklingen och med motsvarande utveckling på området företagna av andra internationella organisationer. Det är en väsentlig åtgärd om direktivet skall kunna hållas aktuellt och meningsfullt. (Enligt det nuvarande direktivet måste alla ändringar av bilagorna godkännas av rådet, vilket varken är praktiskt genomförbart eller effektivt. ) Centralkommissionen för Rhen omnämns särskilt, eftersom det är det ledande organet i utvecklingen av de tekniska kraven för fartyg i inlandssjöfart, och också för att kommittén bör tillse att gemenskapscertifikatet och Rhencertifikatet också i fortsättningen kräver en likvärdig säkerhetsnivå. 26. Artikel 20 ersätts. Det ursprungliga syftet med artikel 20 var att tillse att direktiv 76/135 om ömsesidigt erkännande av certifikat också i fortsättningen skulle gälla såväl fartyg som inte omfattas av direktiv 82/714 som fartyg som omfattas av det men som ännu inte utfärdats med gemenskapscertifikat. Som resultat av den förändrade räckvidd för direktiv 82/714 som detta förslag medför kommer färre fartyg att omfattas av bestämmelserna i direktiv 76/135. Det kommer emellertid att finnas ett litet antal fartyg som inte omfattas av det ändrade direktivet 82/714, nämligen fartyg som används för varutransport med en dödvikt på mellan 20 och 100 ton, som därför inte får något gemenskapscertifikat men som ändå kan fortsätta att trafikera gemenskapens vattenvägar. Direktiv 76/135 måste fortsätta att gälla så att även sådana fartyg täcks. EGT nr L 373, 31. 12. 1991 Artikel 2 8 OL 27. Nationell lagstiftning för införande av detta ändrade direktiv skall träda i kraft den dag då inspektioner enligt bestämmelserna i det nuvarande direktivet skall ha avslutats, nämligen 1. 7. 1998. Artikel 3 28. Ingen kommentar. Bilaga 29. Bilagan innehåller de nya versionerna av bilagorna 1, 2 och 3 till det nuvarande direktivet, samt bilaga 5a, 5b och 6 som skall läggas till det. 30. Den nya versionen av bilaga 1 består av vattenvägarna i de olika zonerna i gemenskapen, med beaktande av utvidgandet av gemenskapen och de nya vattenvägar som har byggts sedan 1982. Zon 1 och 2 är flodmynningar/fjorder och vattenvägar av maritim art. Zon 3 omfattar de vattenvägar som motsvarar Rhen, och zon 4 inkluderar reglerade vattenvägar och kanaler. Sjöfartskraven är strängast i zon 1 och minst stränga i zon 4. 31. Den nya versionen av bilaga 2 innehåller de tekniska kraven baserade på Rhenreglerna 1995. Vissa artiklar i Rhenreglerna 1995 har inte tagits med, eftersom de inte är relevanta för utfärdande av gemenskapscertifikat, eller för att föreskrifterna ingår i själva direktivtexten. För att underlätta jämförelser mellan gemenskapsregler och gemenskapscertifikat och Rhenreglerna och Rhencertifikaten har Rhenreglernas numrering behållits. Kapitlen 1 och 2 i bilaga 2 handlar om definitioner och förfarandeaspekter vid tekniska fartygsinspektioner och utfärdande av certifikat. I kapitel 3-23 uppställs tekniska krav för fartyg i inlandssjöfart (identiska med de som för närvarande gäller på Rhen). I kapitel 24 uppställs övergångsbestämmelser för fartyg som har gemenskapscertifikat fram till 1. 7. 1998, när de reviderade kraven träder i kraft. I de flesta fall är innebörden av dessa övergångsbestämmelser att fartygsdelar och komponenter bara behöver uppgraderas för att motsvara de nya föreskrifterna när delarna byts ut eller byggs om. Av säkerhetsskäl skall emellertid ett litet antal komponenter uppgraderas när det existerande certifikatet löper ut. 32. Den nya versionen av bilaga 3 ger en helt ny modell för gemenskapscertifikat baserad på det nuvarande Rhencertifikatet. Det är naturligt, eftersom certifikatet hänför sig till tekniska krav som i sig själva är baserade på Rhenreglerna. Det bör noteras att bilaga 4 till det nuvarande direktivet, som utgörs av en förlaga till det kompletterande gemenskapscertifikatet, förblir oförändrat. 33. I bilaga 5a anges de aspekter av fartyget tör vilka ytterligare krav är tillåtna i zonerna l och 2. 34. I den nya bilagan 5b anges de aspekter av fartyget för vilka sänkta krav är tillåtna i zon 4. 35. Den nya bilagan ö utgörs av en modell lör cki nya tillfälliga gemenskapscertifikatet. 36. Konsekvenserna av förslaget beträffande olika lartygskategorier kan sammanfattas i tabellen på omstående sida: TABELL 1 Tekniska krav för fartyg i iiilandssjofart enligt förslaget till ändring av direktiv 82/714 Fartygskategori Tidsperiod Typ av inspektion Nya fartyg frän 1. 7. 1998 Fartyg i trafik med gemenskapscertifikat frän 1. 7. 1998 Iran 1. 7. 1998 till 1. 1. 2005 Fartyg i trafik kölsträckta före 1. 1. 1970 som endast trafikerar nationella nät som saknar gemenskapscertifikat (som avses i artikel 8. 2 andra strecksatsen) Fullständig överens stämmelse med de tekniska föreskrifterna i bilaga 2. likvärdiga med Rhenreglerna Överensstämmelse med övergångsbestämmelserna i kapitel 24, nya bilagan 2 Till dessa skall utlärdas certifikat där de aspekter inom vilka lärtyget inte uppfyller kraven i (den nya) bilagan 2 anges. Dessa aspekter mäste uppfylla kraven i bilaga 2 om de byts ut eller ändras. , 7 1 9 98 3, 7 im passagerarfartyg Fartyg i trafik som för första gånger omfattas av direktivet, nämligen passagerarfartyg för över 12 personer, flytande utrustning, övriga fartyg flytande anläggningar och installationer. 1. 7. 1998 - 31. 7. 2008 tor för s om Q v an RÅDETS DIREKTIV om ändring av direktiv 8 2 / 7 1 4 / E EG av den 4 oktober 1 9 82 om tekniska föreskrifter för fartyg i inlandssjöfart EUROPEISKA UNIONENS RAD HAR A N T A G IT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska g e m e n s k a p e n, särskilt artikel 7 5. 1 i d e t t a, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Ekonomiska och sociala k o m m i t t é ns y t t r a n d e, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 1 8 9c Europaparlamentet, och i fördraget, i samarbete med med beaktande av följande: Genom rådets direktiv 8 2 / 7 1 4 / E EG av den 4 oktober 1 9 82 om t e k n i s ka föreskrifter för f a r t yg i inlandssjöfart infördes harmoniserade villkor för utfärdande av t e k n i s ka certifikat för f a r t yg i inlandssjöfart i samtliga medlemsstater. Det är av säkerhetsskäl nödvändigt att dessa villkor anpassas till den tekniska u t v e c k l i n g e n, varvid hänsyn också bör tas till förändringar i g e m e n s k a p e ns v a t t e n v ä g s n ä t. Villkoren o ch de t e k n i s ka kraven inlandssjöfart enligt artikel 22 i den reviderade konventionen för sjöfarten på Rhen har ändrats från o ch med att den 1 räckvidden för o ch innehållet i sådana tekniska krav fastställs för alla v a t t e n v ä g ar inom g e m e n s k a p e n. januari 1 9 9 5. Det är önskvärt ur konkurrens- och s ä k e r h e t s s y n p u n kt för utfärdande av certifikat för lämpligt att Det är f a r t y g en helt uppfyller de o v a n n ä m n da ändrade vattenvägar inom g e m e n s k a p e n. f a r t c e r t i f i k at för gemenskapens inlandssjöfart som intygar att tekniska kraven är giltiga på alla Det är ö n s k v ä rt att m e d l e m s s t a t e r na uppställer för utfärdande av kompletterande g e m e n s k a p s c e r t i f i k at trafik på v a t t e n v ä g ar i zonerna 1 och 2 (flodmynningar) och på v a t t e n v ä g ar i zon 4. tillse en högre grad av harmonisering mellan de villkor som för lämpligt att tillhandahålla övergångsbestämmelser Det är som fortfarande saknar f a r t c e r t i l i k al for gemenskapens inre vattenvägar när (fet genomgår en lörst. i teknisk tekniska kraven som uppställs av detta direktiv. inspektion enligt <lo reviderade f a r t yg trafik för i Det är lämpligt att fall, inom vissa gränser och alltefter det aktuella f a r t y g e ts slag. fastställa giltighetsperioden för g e m e n s k a p s c e r t i f i k at i varje enskilt s\ 2 rx För att bilagorna till detta direktiv snabbare skall kunna anpassas till den tekniska utvecklingen är det nödvändigt att införa förfaranden som inrättats för detta ändamål på grundval av rådets beslut 87/373/EEG1; Det är nödvändigt att direktiv 76/135/EEG av den 20 januari 1976 om ömsesidigt erkännande av fartcertifikat för fartyg i inlandssjöfart fortsätter att,gälla för de fartyg som omfattas av det direktivet men som faller utanför det här direktivet. HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE. Direktiv 82/714/EEG ändras på följande sätt: Artikel 1 1. I artikel 1 skall den tredje strecksatsen lyda som följer: Zon 4: Övriga vattenvägar i gemenskapen som är upptagna i kapitel 3 i bilaga 1. 2. Artikel 2 skall ersättas med följande: " 1. Detta direktiv skall gälla: fartyg med en längd på 20 meter eller mer, fartyg där produkten av L x B x T enligt definitionen i kapitel 1. 01 i bilaga 2 är 100 m3 eller mer, och bogserfartyg och skjutbogserare, även sådana som har en längd på mindre än 20 meter och sådana där produkten av L x B x T enligt definitionen i kapitel 1. 01 i bilaga 2 är mindre än 100 m , förutsatt att de är byggda för att bogsera, framdriva genom påskjutning eller bogsera från sidan sådana fartyg som avses i första strecksatsen. 2. Följande fartyg omfattas inte av detta direktiv: Passagerarfartyg för upp till 12 personer, besättningen oräknad. Färjor. Fritidsfartyg på upp till 24 meter. Tillsynsmyndigheters tjänstefartyg och brandbekämpningsfartyg. Militärfartyg. Havsgående inklusive havsgående bogserfartyg och påskjutare som är beroende av tidvattnet tör sin trafik eller tillfälligtvis trafikerar inre vattenvägar och som antingen har giltiga fart- och säkerhetscertifikat som intygar fartyg, fartyget att internationella sjösäkerhotskonventionen SOLAS 1974 i dess ändrade lydelse eller likväidiga krav. uppfyller kraven i EGT nr L 1 9 7, 1 8. 7. 1 9 87 ' 13 v. f a r t y g et att uppfyller lastlinjekonventionen 1 9 66 krav, och kraven i den i dess ändrade lydelse eller internationella likvärdiga f a r t y g et att h a v s f ö r o r e n i n g s k o n v e n t i o n en MARPOL lydelse (lOPP-certifikat), uppfyller kraven i 1 9 73 internationella ändrade i dess eller, beträffande passagerarfartyg s om inte o m f a t t as av samtliga dessa rådets konventioner, har ett certifikat som u t f ä r d a ts direktiv för p a s s a g e r a r f a r t y g. " i enlighet med säkerhetsstandarder säkerhetsregler /EG om och 9 7/ 3. I artikel 3 skall första o ch andra s t r e c k s a t s en ersättas av följande: i enlighet med artikel 22 i den ändrade ett certifikat som u t f ä r d a ts för k o n v e n t i o n en g e m e n s k a p e ns i enlighet med artikel 8 för f a r t yg som uppfyller de t e k n i s ka föreskrifterna i bilaga 2, då de trafikerar en v a t t e n v äg i zon R, för inre vattenvägar som u t f ä r d a ts efter den 1 juli 1 9 98 f a r t c e r t i f i k at på Rhen sjöfarten eller ett f a r t c e r t i f i k at e tt för f a r t yg i enlighet med detta direktiv och de tekniska föreskrifterna i bilaga 2, då de trafikerar de inre v a t t e n v ä g a r na i andra zoner. " inre v a t t e n v ä g ar som u t f ä r d a ts för gemenskapens 4. Artikel 5 skall ersättas av följande: " 1. Varje m e d l e m s s t at ändrade k o n v e n t i o n en g o d k ä n n a n de enligt det ytterligare tekniska föreskrifter utöver de som finns i bilaga 2 för s om trafikerar v a t t e n v ä g a r na i zonerna 1 och 2 inom dess t e r r i t o r i u m. tär, om i den följer av för sjöfarten på Rhen och efter k o m m i s s i o n e ns i artikel 1 9. 3, anta f a r t yg förfarande s om anges föreskrifterna inte annat Sådana ytterligare tekniska ä m n e s o m r å d en som anges bestämmelserna i den bilagan. föreskrifter skall vara begränsade i bilaga 5a och utarbetas till de i enlighet med i det g e m e n s k a p s c e r t i f i k at som å s y f t as f a r t y g en uppfyller de ytterligare 2. Om antingen artikel 4. 2 pä alt dessa vattenvägar i den aktuella / o n e n. föreskrifterna skall d e t ta anges i artikel 3 eller, om Intyg g e m e n s k a p e ns tillämpas, i det k o m p l e t t e r a n de g e m e n s k a p s c e r t i f i k a t e t. krav äi uppl vilda skall erkännas på 3. Varje m e d l e m s s t at tär, el ter godkännande frän k o m m i s s i o n en i enlighet med det förfarande som. inges i artikel 1 9. 3, tillåta sänkta krav vad gäller de t e k n i s ka föreskrifterna i bilaga 2 för fartyg som uteslutande trafikerar i zon 4 inom dess l e r n t o r i u m. Sådana sänkta krav skall vara vattenvägar begränsade fartygs till de aspekter som anges tekniska krav, skall del t e k n i s ka egenskaper motsvarar dessa sänkta anges på gemenskapscertifikatet eller, i fall dä artikel 4. 2 tillämpas, i del k o m p l e t t e r a n de g e m e n s k a p s c e r t i f i k a t e t, att dess giltighet är begränsad till de aktuella vattenvägarna i zon 4. " i bilaga 5b. Om ett 5. I artikel 8. 2 skall följande läggas till: A 4 v. -v "I fall då den första tekniska inspektionen äger rum efter den 1 juli 1998, skall eventuella ej uppfyllda krav enligt bilaga 2 anges i gemenskapscertifikatet. Förutsatt att de behöriga myndigheterna anser att dessa tillkortakommanden inte utgör en uttrycklig fara får de aktuella fartygen fortsätta att användas fram till inte dess att de komponenter eller de motsvara kraven byts ut eller byggs om, när så skett skall komponenterna eller utrymmena uppfylla kraven i bilaga 2. fartygsutrymmen som har befunnits Utbyte av existerande delar med identiska delar eller delar av likvärdig teknik och utformning under löpande reparationer och rutinunderhåll skall, för tillämpningen av denna punkt, inte betraktas som ett utbyte. " 6. Följande punkt skall läggas till artikel 8: till fartyg som ursprungligen föll " 4. Gemenskapscertifikatet skall utfärdas utanför detta direktivs räckvidd och som nu omfattas av det som följd av de ändringar av artikel 2. 1 och 2. 2 som införts genom direktiv 97/ , efter en teknisk inspektion som skall utföras när fartygets aktuella certifikat löper ut, dock senast den 31 juni 2008, för kontroll av att fartyget uppfyller de tekniska föreskrifterna krav skall anges på gemenskapscertifikatet. Förutsatt att de behöriga myndigheterna anser att dessa tillkortakommanden inte utgör en uttrycklig fara får de aktuella fartygen fortsätta att användas fram till dess att de komponenter eller de fartygsdelar som har befunnits inte motsvara kraven byts ut eller byggs om, när så skett skall komponenterna eller utrymmena uppfylla kraven i bilaga 2. i bilaga 2. Eventuella ej uppfyllda Utbyte av existerande delar med identiska delar eller delar av likvärdig teknik och utformning under löpande reparationer och rutinunderhåll skall för tillämpningen av denna punkt inte betraktas sorti ett utbyte. " 7. Artikel 11 skall ersättas av följande: " 1. Giltighetstiden för gemenskapscertifikatet skall i varje särskilt fall fastställas av den myndighet som är behörig att utfärda sådana certifikat. Perioden får emellertid inte överstiga 5 år för passagerarfartyg och 10 år för övriga fartyg. 2. Var|e medlemsstat får, i de tall som anges i artiklarna 12 och 16 i detta direktiv och i kapitel 2. 05 i bilaga 2, utlärda tillfälliga gemenskapscertifikat med en giltighetstid som inte skall överstiga sex månader. " 8. Följande mening skall läggas till artikel 1 3: 'ï 5 i \ "För förnyelse av gemenskapscertifikat som utfärdats före den 1 juli 1998 skall emellertid övergångsbestämmelserna i kapitel 24 i bilaga 2 gälla. " 9. Första meningen i andra stycket i artikel 1 5 skall ha följande lydelse: "Efter denna inspektion skall ett nytt certifikat utfärdas med uppgifter om fartygets tekniska egenskaper eller också skall det befintliga certifikatet ändras på motsvarande sätt. " 10. Artikel 1 9 skall ersättas av följande: " 1. Kommissionen skall, i enlighet med det förfarande som anges i punkt 2 och 3 i denna artikel, anta de ändringar som behövs för att anpassa bilagorna till detta direktiv till den tekniska utvecklingen och till utvecklingar på detta område som följd av arbetet i Centralkommissionen för Rhensjöfarten, för att tillse att de båda certifikat som avses i första strecksatsen i artikel 3 utfärdas på grundval av tekniska krav som garanterar en likvärdig säkerhetsnivå, eller för att ta hänsyn till de fall som avses i artikel 5. organisationer, internationella synnerhet i andra i 2. Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättades genom artikel 7 i rådets direktiv 91/672/EEG2, nedan kallad "kommittén". 3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. får Kommittén skall yttra sig över bestämma med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras, och dessutom har varje medlemsstat rätt att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande beaktats. " inom den tid som ordföranden förslaget 1 1. Artikel 20 skall ersättas av följande: "För fartyg som inte omfattas av artikel 2. 1 men omfattas av artikel 1a i direktiv 76/135/EEG skall bestämmelserna i denna senare artikel gälla. " 12. Bilagorna 1, 2 och 3 skall ersättas av de nya versioner som finns i bilagan till detta direktiv. Bilagorna 5a, 5b och 6, som finns i bilagan till detta direktiv, skall läggas till direktivet. EGT nr L 3 7 3, 3 1. 1 2. 1 9 91 A 6 ^X Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall samtidigt sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 1 juli 1998 och genast underrätta kom missionen om detta. De skall tillämpa dessa lagar och andra författningar från och med den 1 juli 1998. 2. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning vid offentliggörandet. Närmare före skrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 3. Medlemsstaterna skall fastställa ett system för straffpåföljd vid brott mot de nationella bestämmelserna som antagits i enlighet med detta direktiv och vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillse att dessa straff utdöms. De fastställda straffen skall vara effektiva, proportionerliga till förseelsen och ha avskräckande verkan. 4. Medlemsstaterna skall omedelbart underrätta kommissionen om alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall meddela medlemsstaterna om detta. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 3 Utfärdat i Bryssel den På rådets vägnar Ordförande 1 / < I BILAGA I Förteckning över gemenskapens inre vattenvägar, uppdelade geografiskt i zon 1, 2, 3 och 4 KAPITEL I Zon 1 Tyskland Ems: frän en linje som förbinder Delfxijls kyrktorn och Knocks l y r l o rn mot öppet hav till latituden 5. V 30' och longitudcn (>" 45' ostlig längd (dvs nägot utanför omlastningszonen för torrlastfartyg pä A l le lims, med beaktande av Eins-Dollarl samarbetsfördraget). Tyskland Zon 2 Ems: från en linje som går från infarten till hamnen mot Papenburg över Ems och förbinder Diemens pumpstation (Diemer Schöpfwerk) och öppningen i fördämningen vid Halte till en linje som förbinder Delfzijls och Knocks kyrktorn, med beaktande av Ems-Dollart samarbetsfördraget. lade: inom en linje som förbinder Schilligs övre ljus och Langwardens kyrktorn. Weser: från järnvägsbron i Bremen till en linje som förbinder Langwardens och Kappels kyrktorn med bifloderna Westergate, Rekumer Loch, Rechter Nebenarm och Schweiburg. Elbe: från nedre gränsen för Hamburgs hamn till en linje som förbinder sjömärket i Döse och den nordvästra spetsen av Hohe Ufer (Dieksand) med tillflödena Este, l iihe, Schwinge, Öste, Pinnan, Knickau och Stör (i samtliga fall frän fördämningen till mynningen) inklusive Nebenelbe M e l d o r l ei Bucht: inom en linje som förbinder Hohe 11 fers nordvästra spets (Dieksand) och yttersta punkten pä Btisums västra pir Mensbuiger f ö r d e: inom en liii|e som förbinder Kegmus fyrtorn och Birknack I ckcinforder Buchl inom en linje soin loi binder Boknis-Eck med den nordvästra spetsen av fastlandet vid Danish Nienhof I % CV Kieler Förde: krigsmonument i Laboe. inom en linje som förbinder Bulks fyrtorn med marinens Leda: från yttre hamnens vid havsslussen i Leer infart till mynningen. Hunte: från Oldenburgs hamn och från 140 m nedströms från Amalienbrucke i Oldenburg till mynningen. I. esum: Frän järnvägsbron i Bremen-Buig till mynningen. Este: frän dammluckan i Buxtehude till Este-fördämningen. Liihe. frän kvarnen 250 m uppströms från vägbron vid Marschdamm-Horneburg till Luhe-fördämningen. Schwinge: Schwinge-fördämningen. från gångbron nedströms frän Guldenstern-bastionen i Stade till Freiburger-Hafenpriel: från slussarna vid Freiburg/Elbe till mynningen. Öste: från Bremervörde kvarndamm till Oste-fördämningen. Pinnau: från järnvägsbron i Pinneberg till Pinnau-fördämningen. Kriickau. från vattenkvarnen i Elmshorn till Kriickau-fördämningen. Stör: från Pegel Rensing till Stör-fördämningen. Eider: från Gieselau-kanalen till Eider-fördämningen. Nord-Ostsee-Kanal (Kielkanalen): från en linje som förbinder de yttersta punkterna på Brunsbuttels vagbrytare till en linje som förbinder infartsljusen i Kiel-Holtenau med Enge, Audorfer See, Bergstedter See, Schirnauer See, Flemhuder See och Achterwehrer-kanalen. Trave: från järnvägsbron och Holsten-bron (Stadttrave) i Lûbeck till en linje som förbinder de tvä yttersta punkterna pä Travemiindes vagbrytare med Pötenitzer Wiek och Dassower See Schlei: mom en vagbrytare. linje som förbinder de yttersta punkterna pä Schleimiindes Wismarbucht, Kirchsee Breitling, Salzhaff och hamnen i Wismar: fram till havet frän en linje som förbinder I lohen Wieschendorf 1 luk och Timmendorfs fyr och frän en linje som förbinder (iollwit/s fyr pii ön Poel och Wustrow-halvöns södra spets. 19 ^ Unterwarnow och Breitling: fram till havet från en linje som förbinder de norra punkterna av Warnemundes västra, mellersta och östra pirarmar. Vatten som omges av fastlandet och halvöarna DarB och Zingst och öarna Hiddensee och Riigen (inklusive hamnen i Stralsund): mot öppna havet fram till latitud 54° 271 nordlig längd mellan halvön Zingst och ön Bock, - - en linje som förbinder den nordligaste spetsen av ön Bock med den sydligaste spetsen av ön Hiddensee, och - på öarna Hiddensee och Riigen (Bug), en linje som förbinder den sydvästra spetsen av Neubessin med Buger Haken. Greifswald Bodden och hamnen i Greifswald (med Ryck): mot öppna havet fram till en linje som förbinder den östliga spetsen av Thiessower Haken (Sudperd) med den östra spetsen av ön Ruden och slutar vid den norra spetsen av ön Usedom (54° l O1 37" nordlig längd, 13° 47' 51" östlig längd) Vatten som omges av fastlandet och öarna Usedom (floden Peene inklusive hamnen, bakvattnen och Stettin-lagunen i Wolgast) mot öster fram till där gränsen mellan Tyskland och Polen korsar Stettin-lagunen T rankrike Seine: nedströms från Jeanne d'Arc-bron i Rouen. Garonne och Gironde: nedströms från stenbron i Bordeaux. Rhône: nedströms från Trinquetaille-bron i Arles och därifrån mot Marseille. Dordogne: nedströms från stenbron i Libourne. Loire: nedströms från Haudaudine-bron över flodarmen Madeleine and nedströms från Pirmil-bron över flodarmen Pirmil. Nederländerna Dollard. Eems. Waddenzee: inklusive förbindelselederna till Nordsjon l|sselmeer: inklusive Markermeer och l. lmeer men med undantag för Gouwzee. Nieuwe Walerweg och Scheui Caland-kanalen väster om Benelux-hamnen. Hollands Diep. Zo ev. Breeddiep, Beer-kanalen och de hamnar som är förbundna med den. Haringvliet och Vuile Gat: inklusive vattenvägarna mellan Goeree-Overflakkee, å ena sidan och Voorne-Putten och Hoekse Waard, å andra sidan. Hellegat. Volkerak. Krammer. Cirevelingenmeer och Brouwershavense Gat: Schouwen-Duiveland och Goeree-Overflakkee. inklusive alla vattenvägar mellan inklusive Keten, Mastgat, Zijpe, Krabbenkreek, Oosterschelde och Roompot: vattenvägarna mellan Walcheren, Noord-Beveland och Zuid-Beveland, å ena sidan och Schouwen-Duiveland och Tholen, å andra för Schelde-Rhen-kanalen. sidan, med undantag Schelde och Westerschelde och dess mynning mot havet: inklusive vattenvägarna mellan Zeeuws-Vlaanderen, å ena sidan och Walcheren och Zuid-Beveland, å andra sidan, med undantag för Schelde-Rhen-kanalen. KAPITEL II Zon 3 Österrike Donau: från gränsen med Tyskland till gränsen med Slovakien. Inn: från mynningen till Passau-Inglings kraftverk. Traun: frän mynningen till 1,80 km. I uns: frän mynningen till 2,70 km. March: till 6,00 km. Ht'igii'ii Maritima Schelde (nedströms frän redden i Antwerpen). Tyskland ?-ï Ov Donau: från Kelheim (2414,72 km) till gränsen mellan Tyskland och Österrike. Rhen: från gränsen mellan Tyskland och Schweiz till gränsen mellan Tyskland och Nederländerna. Elbe: från mynningen av Elbe-Seiten-kanalen till nedre gränsen för Hamburgs hamn. Miiritz. Frankrike Rhen. Nederländerna Rijn. Sneekermeer, Koevordermeer, Heegermeer, Fluessen, Slotermeer, Tjeukemeer, Beulakkerwijde, Belterwijde, Ramsdiep, Ketelmeer, Zwartemeer, Veluwemeer, IJ, Eemmeer, Gooimeer, Alkmaardermeer, Gouwzee, Buiten-IJ, Afgesloten Noordzeekanaal, Ijmuidens hamn, Rotterdams hamnområde, Europoort, Caland- kanalen och Hartel-kanalen, Nieuwe Maas, Noord, Oude Maas, Beneden Merwede, Nieuwe Merwede, Dordtsche Kil, Boven Merwede, Waal, Bijlandsch-kanalen, Boven Ijssel, Amsterdam- Rijn, Pannerdensch-kanalen, Neder Rijn, Lek, Geldersche Rhenkanalen, Veerse meer, Schelde-Rhenkanalen till mynningen i Volkerak, Amer, Bergsche Maas, Maas nedom Venlo. KAPITEL ni Zon 4 Österrike Thaya: upp till Bernhardsthal. March: ovan 6,00 km. Belgien Hela kanalsystemet i Belgien med undantag för vattenvägarna i zon 3. 'Tyskland Alla vattenvägar i Förbundsrepubliken, med undantag för vattenvägarna i zon I, 2 och 3 Frankrike Li Hela kanalsystemet i Frankrike, med undantag för vattenvägarna i zon 1, 2 och 3. Nederländerna Alla övriga floder, kanaler och innanhav som inte finns upptagna i zon 1, 2 och 3. Italien Po: från Piacenza till mynningen. Kanalen mellan Milano och Cremona, Po: den sista sträckningen om 15 km till Po. Mincio: från Mantua, Governolo till Po. Ferrara vattenväg: från Po (Pontelagoscuro), Ferrara till Porto Garibaldi. Brondolo- och Valle-kanalerna: från östra Po till Venedig-lagunen. Canale Fissero-Tartaro-Canalbianco: från Adria till Po di Levante. Venetianska kustlinjen, från lagunen i Venedig till Grado. Luxemburg Mosel. '\ I' BILAGA II Tekniska föreskrifter, minimikrav, för fartyg som trafikerar vattenvägar i zon 1, 2, 3 och 4 SAMMANFATTNING DEL I Kapitel 1 Allmänt Artikel 1. 01 1. 02 1. 03 1. 04 1. 05 1. 06 1. 07 Administrativa anvisningar för inspektionsorgan Definitioner Tutan innehåll) (utan innehåll ) (utan innehåll) (utan innehåll) Föreskrifter av tillfällig natur Kapitel 2 Förfarande 2. 01 2. 02 2. 03 2. 04 2. 05 2. 06 2. 07 2 08 2 0l) 2. 10 2. 11 2. 12 2. 13 2. 14 2. 15 2. 16 2. 17 2. 18 19 i Inspektionsorgan Ansökan om besiktning Uppvisning av farkosten för besiktning (utan innehåll) Tillfälligt inspektionscertifikat (utan innehålI) Påteckningar och ändringar av certifikatet (utan innehåll) Kompletterande inspektion Frivillig inspektion (utan innehall) (utan innehåll) (utan innehåll) (utan innehåll) Kostnader lnformation Register över certifikat Officiellt nummer Likvärdiga alternativ och avvikelser Sid. 1 7 7 7 7 7 8 9 9 9 10 1 1 I I I 12 12 12 12 12 12 13 13 13 13 ^ t- DEL II Konstruktion och utrustning Kapitel 3 Krav beträffande skeppsbyggnadstekniken Artikel 3. 01 3. 02 3. 03 3. 04 Maskinrum och pannrum, bränsleförråd Grundregel Styrka och stabilitet Skrov Sid. 15 15 16 17 Kapitel 4 Flödningsavstånd, fribord och amning Flödningsavstånd 4. 01 4. 02 Fribord 4. 03 Minimifribord 4. 04 4. 05 Lastmärken Största djupgående hos fartyg vars lastrum inte alltid är stängda så att de blir spoltäta och vattentäta Amning 21 22 4. 06 18 18 20 20 Kapitel 5 Manöverförmåga Allmänt 5. 01 5. 02 Manöverprov Provningszon 5. 03 Fartygs och konvojers lastningsgrad under manöverprovet 5. 04 5. 05 Användning av hjälpmedel via manöverprovet 5. 06 Minimihastighet (vid gång framåt) 5. 07 5. 08 Manöverförmåga vid gång akterut 5. 09 5. 10 Förmåga att vända Form äga att gira Förmåga att stoppas 23 23 23 24 24 24 24 25 25 25 Z\r Kapitel 6 Styrinrättning Artikel 6. 01 6. 02 6. 03 6. 04 6. 05 6. 06 6. 07 6. 08 6. 09 7. 01 7. 02 7. 03 7. 04 7. 05 7. 06 7. 07 7. 08 7. 09 7. 10 7. 11 7. 12 7. 13 Allmänna krav Kontrollenhet för styrapparat Hydraulisk kontrollenhet för styrapparat Kraftkälla Handstyrinrättning Utrustning med roderpropellrar, vattenstråle, cykloida propellrar och aktiva. förroder Indikatorer och övervakning av dem Girhastighetsregulator Besiktning Kapitel 7 Styrhytt Allmänt Fri sikt Allmänna krav beträffande anordningar för kontroll, indikation och övervakning Särskilda krav beträffande anordningar för kontroll, indikation och övervakning av framdrivningsmaskineriet och styrinrättningar Kontroll och övervakning av signalljus, ljussignaler och ljudsignaler Radarutrustning och girhastighetsindikatorer Radiotelefonutrustning för fartyg anordnade för radarstyrning utförd av en person Kommunikation ombord Larmutrustning Uppvärmning och ventilation Installationer för manövrering av häckankarna Höj- och sänkbara styrhytter Påteckning på certifikatet för fartyg med styrhytt som är anordnad för radarstyrning utförd av en enda person Kapitel 8 Maskineri Allmänt Säkerhetsutrustning Framdrivningsanordningar 8. 01 8. 02 8. 03 8. 04 Motorernas avgasrör 8. 05 8. 06 8. 07 8. 08 Bränsletankar, rörsystem och tillbehör Utrustningför länspumpning Anordningar för uppsamling av oljebemängt vatten och spillolja ". Buller från fartyget. ' Sid. 26 26 26 27 27 27 28 28 29 30 30 3 I 31 32 33 33 34 34 35 35 35 35 36 36 36 37 37 38 39 40 M V Kapitel 9 Elektriska anläggningar Artikel Allmänt Elförsörjningssystem Skydd mot beröring, genomträngning av fasta föremål och mot vatten Skydd mot explosion Jordanslutning Högsta tillåtna spänning Distributionssystem Förbindelser med land eller andra externa nät Tillhandahållande av ström till andra fartyg Generatorer och motorer Ackumulatorer Anslutningsutrustning Anordningar för nödfrånkoppling av strömmen 9. 01 9. 02 9. 03 9. 04 9. 05 9. 06 9. 07 9. 08 9. 09 9. 10 9. 11 9. 12 9. 13 9. 14 Material for utrustningen 9. 15 9. 16 9. 17 9. 18 9. 19 9. 20 9. 21 Kablar Belysningsutrustning Signalljus Nödströmskälla Larm- och säkerhetssystem för mekanisk utrustning Elektronisk utrustning Elektromagnetisk kompatibilitet Kapitel 10 Fartygsutrustning 0. 01 Ankare, ankarkättingar och -trossar 0. 02 Annan utrustning 0. 03 Brandsläckningsutrustning 10. 04 Arbetsbåtar 10. 05 Livbojar och räddningsvästar Kapitel 11 Säkerhet i arbetsutrymmena Skarndäck Skydd mot fall. 01 Allmänt. 02. 03 Arbetsutrymmenas storlek. 04. 05 Tillträdesvägar till arbetsutrymmena. 06 Utgångar och nödutgängar. 07 Trappor och stegar. 08. 09. 10 Lastluckor. 11 Vinschar. 12 Kranar Inre utrymmen Skydd mot buller och vibrationer Sid. 41 41 42 42 43 44 45 45 46 46 46 47 49 49 49 50 50 51 52 52 54 55 57 59 61 62 64 64 64 64 65 65 65 66 66 67 67 67 Kapitel 12 Bostadsutrymmen Artikel Särskilda konstruktionsföreskrifter för bostadsutrymmena Sanitära anordningar 12. 01 Allmänt 12. 02 12. 03 12. 04 Kök 12. 05 Dricksvatten 12. 06 Uppvärmning och ventilation 12. 07 Andra anordningar i bostadsutrymmena Kapitel 13 Bränsledriven utrustning för uppvärmning, matlagning och kylning 13. 01 Allmänt 13. 02 Användning av flytande bränsle, bensindriven utrustning 13. 03 Värmepannor mea förangningsbrännare och värmeapparater med kolstoftsbrännare 13. 04 Värmepannor med förangningsbrännare 13. 05 Värmeapparater med kolstoftsbrännare 13. 06 Varmlurtsanläggningar 13. 07 Uppvärmning med fast bränsle Kapitel 14 Anordningar för flytande gas för hushållsändamål Installation Placering och uppställning av försörjningsenheter 14. 01 Allmänt 14. 02 14. 03 Behållare 14. 04 14. 05 Reservbehållare och tomma behållare 14. 06 Reduktionsventiler 14. 07 Tryck 14. 08 Rör och slangar 14 09 Distributionsnät 14. 10 Gasdrivna apparater och deras installation 14. 1 I Ventilation och avledning av förbränningsgaserna 14. 12 Bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter 14. 13 Besiktning 14. 14 14. 15 Provning Intyg Sid. 70 70 71 72 72 73 73 74 74 75 75 76 76 77 78 78 78 79 79 79 80 80 80 81 81 82 82 82 83 6Yx Kapitel 15 Särskilda bestämmelser för passagerarfartyg Artikel Stabilitet vid intakt fartyg och vid läckande fartyg 15. 01 Allmänt 15. 02 Grundläggande föreskrifter beträffande indelningen av fartyget 15. 03 Tvärskeppsskott 15. 04 15. 05 Beräkning av passagerarantal för fri däcksyta 15. 06 15. 07 Utrustning för passagerare 15. 08 Särskilda föreskrifter för livräddningsutrustning 15. 09 Brandskydd och brandbekämpning i passagerarutrymmena 15. 10 Ytterligare föreskrifter 15. 11 Utrustning för uppsamling och disponering av avloppsvatten Flödningsavstånd, tribord och lastmärken Kapitel 16 Särskilda bestämmelser för fartyg avsedda att ingå i en påskjuten konvoj, släpkonvoj eller i en fast sidoformering 16. 01 16. 02 16. 03 16. 04 16. 05 16. 06 16. 07 Farkost som utformats för påskjutning Farkost som utformats för att framföras genom påskjutning Farkost som utformats för att framdriva en fast sidoformering Farkost som utformats för att framdrivas i konvoj Farkost som utformats för släpbogsering Provning av konvojer Påteckning av certifikatet Kapitel 17 Särskilda bestämmelser för flytande utrustning 17. 01 Allmänt 17. 02 Undantag 17 03 Extra föreskrifter 17. 04 Restflödningsavstånd 17. 05 Restfribord 17. 06 17. 07 Bestyrkande av stabiliteten 17. 08 Bestyrkande av stabiliteten vid minskat restfribord 17. 09 Lastmärken och amning 17. 10 Flytande utrustning utan bestyrkt stabilitet Provning av sidledes stabilitet : Sid. 84 84 86 88 90 91 91 93 94 96 98 99 99 100 100 100 101 101 102 102 103 103 103 104 104 106 107 107 } I- Kapitel 18 Särskilda bestämmelser för arbetsfartyg Artikel 18. 01 Villkor för användningen 18. 02 Tillämplighet av del II 18. 03 Undantag 18. 04 Flödningsavstånd och fribord 18. 05 Arbetsbatar Kapitel 19 Särskilda bestämmelser för kanalpråmar Kapitel 20 Särskilda bestämmelser för havsgående fartyg (utan innehåll) (utan innehåll) Kapitel 21 Särskilda bestämmelser för fritidsfartyg 21. 01 Allmänt 21. 02 Tillämplighet av del II Kapitel 22 Containerfartygs stabilitet 22. 01 Allmänt 22. 02 Randvillkor och beräkningsmetod för bestyrkande av stabiliteten för fartyg som transporterar ej fasta containrar 22. 03 Randvillkor och beräkningsmetod för bestyrkande av stabiliteten för fartyg som transporterar fasta containrar 22. 04 Förfarande för bedömning av stabiliteten ombord Kapitel 22a Särskilda bestämmelser för farkoster längre än 110 m 22a. 01 Tillämplighet av del I 22a. 02 Tillämplighet av del II 22a. 03 Styrka, bärighet och stabilitet 22a. 04 Manöverförmåga 22a. 05 Extra utrustning 22a. 06 (utan innehåll) 22a. 07 Tillämplighet av del IV vid ombyggnad Sid. 108 108 108 109 109 110 11 112 112 113 113 116 118 119 119 1 19 120 120 121 121 * %- Del III FÖRESKRIFTER BETRÄFFANDE BESÄTTNING Artikel 23. 01 23. 02 23. 03 23. 04 23. 05 Användningstyper (utan innehåll) (utan innehåll) (utan innehåll) (utan innehåll) Kapitel 23 Besättning Del IV Kapitel 24 Overgangsföreskrifter och slutliga föreskrifter 24. 01 Gamla certifikats giltighet 24. 02 Förnyande av gamla certifikat Sid. 122 122 122 122 122 123 123 DELI KAPITEL 1 ALLMÄNT Artikel 1. 01 Definitioner I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som anges här: Typer av farkost 1. Farkost: Fartyg eller flytande utrustning. 2. Fartyg: Fartyg i inlandssjöfart eller havsgående fartyg. 3. Fartyg i inlandssjöfart: Fartyg som är avsett uteslutande eller huvudsakligen för trafik på inre vattenvägar. 4. Havsgående fartyg: Fartyg som är godkänt och avsett huvudsakligen för kustfart eller vidsträcktare fart. 5. Maskindrivet fartyg: Vanligt maskindrivet fartyg eller maskindrivet tankfartyg. 6. Maskindrivet tankfartyg: Fartyg som är arrangerat med fasta tankar för transport av last och som är försett med eget framdrivningsmaskineri. 7. 8 Vanligt maskindrivet fartyg: Fartyg annat än tankfartyg, arrangerat för transport av last, och försett med eget framdrivningsmaskineri. Kanalpråm: Fartyg med en längd som inte överstiger 38,5 m och en bredd som inte överstiger 5,05 m, avsett för trafik på inre vattenvägar. 9. Bogserfartyg: Fartyg konstruerat för att utföra bogsering. 10. Påskjutare: Fartyg konstruerat särskilt för att säkerställa framdrivning av en påskjuten konvoj. 11. Pråm: Vanlig pråm eller tankpråm. 12. Tankpråm: Fartyg som är avsett för godstransport i fasta tankar, byggt för att kunna bogseras, och som antingen saknar eget framdrivningsmaskineri, eller endast har framdrivningsmaskineri nog för kortare förflyttningar. 13. Vanlig pråm: Fartyg, annat än en tankpram, avsett för transport av last, byggt för att kunna bogseras, och som antingen saknar egen framdrivningsmaskineri, eller endast har framdrivningsmaskineri för kortare förflyttningar, 14. Läktare: Vanlig läktare, tankläktare eller skeppsburen läktare. 15. Tankläktare: Fartyg avsett för transport av last i fasta tankar, byggt eller särskilt ombyggt för att kunna skjutas framåt, och som antingen saknar eget framdrivningsmaskineri eller endast har framdrivningsmaskineri för kortare förflyttningar när det inte ingår i en påskjuten konvoj. 16. Vanlig läktare: Fartyg, annat än en tankläktare, avsett för transport av last, byggt eller särskilt ombyggt för att kunna skjutas framåt, och som antingen saknar eget framdrivningsmaskineri eller endast har framdrivningsmaskineri för kortare förflyttningar när det inte ingår i en påskjuten konvoj. 17. Skeppsburen läktare: Påskjuten läktare byggd för att kunna transporteras ombord på havsgående fartyg och för trafik på inre vattenvägar. 18 Passagerarfartyg: Fartyg som är byggt och utrustat för att kunna transportera fler än 12 passagerare. 19. Dagtursfartyg: Passagerarfartyg utan övernattningshytter för passagerare. 20. Passagerarfartyg med hytter: Passagerarfartyg utrustat med övernattningshytter för passagerare. 21. Flytande utrustning: Flytande anordningar som bär arbetsredskap som kranar, mudderverk, pålkranar eller elevatorer. 22. Arbetsfdrtyg: Fartyg byggt och utrustat för användning vid arbetsanläggning, t. ex. med sandsugare, bottentippningspråm eller däckslastpråm, ponton eller blockläggare. 23. Tri tidsfartyg: Fartyg annat än passagerarfartyg, som är avsett för sport- och fritidsändamål. 24. Flytande anläggning: Flytande installation som i normala fall inte är avsedd att flyttas såsom simbad, docka, brygga eller båtskjul). 25. Flytande materiel: Flotte eller någon annan typ av konstruktion, sammankoppling eller föremål, som kan framföras, annat än ett fartyg, flytande utrustning eller flytande anläggning. Sammankopplade fartyg 26. Konvoj: Fast formerad konvoj eller bogserad konvoj. 27 Formering: Sätt på vilket konvojen är sammankopplad. 28. Fast sidoformerad konvoj: Påskjuten konvoj eller fast sidoformerad konvoj. 29. Påskjuten konvoj: Fast sammankoppling av farkoster där åtminstone den första enheten är placerad före den motordrivna farkost eller de båda motordrivna farkoster som driver konvojen framåt, och som kallas påskjutare; med fast sammankopplad avses även en konvoj bestående av en påskjutande farkost och en påskjuten farkost som är sammankopplade på ett sådant sätt att kontrollerad rörelse är möjlig. 30. Fast sidoformering: Sammankoppling av farkoster fast kopplade sida vid sida, i vilken ingen enhet är kopplad framför den framdrivande enheten. 31. Släpkonvoj: Sammankoppling bestående av en eller flera farkoster, flytande anläggningar eller flytande materiel, och som bogseras av en eller flera motordrivna farkoster som ingår i konvojen. Utrymmen på fartyg 32. Huvudmaskinrum: Utrymme där framdrivningsmaskineriet är installerat. 33. Maskinrum: Utrymme där förbränningsmotorerna är installerade. 34. Pannrum: Utrymme i vilket ånga eller förvärmd olja produceras med hjälp av oljebrännare. 35. Sluten överbyggnad: Genomgående konstruktion som är fast och vattentät och som har fasta väggar anslutna till däck på ett stadigvarande och vattentätt sätt. 30 Styrhytt l Mrymme där styr- och kontrollutrustning som är nödvändig för att manövrera fartyget finns installerad 37. Hostadsutrymme: Utrymme avsett att användas av personer som normalt bor ombord, vilket inbegriper kök, proviantförräd, toaletter och badrum, tvätteri, korridorer och trappavsatser, dock ej styrhytt. 38. Tastrum: Del av fartyget avgränsad för och akter av skott, som öppnas och stängs med lastluckor, och som är avsedd antingen för transport av förpackat gods eller bulklast, eller för att rymma tankar fristående från skrovet. 39. Fast tank: Tank som är fast monterad i fartyget och vars sidor antingen utgörs av själva skrovet eller av en inneslutning som är fristående från skrovet. 40. Arbetsutrymme: Område där besättningen skall utföra sitt arbete, inbegripet landgång, lyftbom och arbetsbåt. 41. Transportväg: Passage som vanligen används för person- eller varutransport. Sjötekniska termer 42. Flytvattenlinje vid största tillåtna djupgående: Flytvattenlinjeplan som motsvarar farkostens största tillåtna djupgående. 43. Flödningsavstånd: Avståndet mellan vattenytan och lägsta flödningspunkt vid största tillåtna djupgående. 44. Fribord (F): Avståndet mellan flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående och ett parallellt plan som går genom den lägsta punkten på skarndäck, eller om skarndäck saknas, lägsta punkten på bordläggningens övre kant. 45. Marginallinje: Tänkt linje dragen på bordläggningen inte mindre än 10 cm nedanför skottdäck och 10 cm nedanför bordläggningens lägsta icke vattentäta punkt; i de fall då det inte finns något skottdäck används en linje dragen minst 10 cm nedanför den lägsta linje upp till vilken den yttre bordläggningen är vattentät. 46. Volymsdeplacement (V): Volymen av fartygets undervattenskropp, i m. 47. Vi ktsdep lacement (D): Fartygets totala vikt, inklusive last, i ton. 48. Blockkoefficient (d): Förhållandet mellan fartygets volymsdeplacementet och produkten s längd x bredd x mallat djupgående av längden, bredden och mallat djupgående T. 49. Sidovy (S): Projicerande sidoarea ovanför vattenlinjen i m. 50. Skottdäck: Däck till vilket de föreskrivna vattentäta skotten går och från vilket fribord mäts. 51. Skott: Vägg, vanligtvis vertikal, med bestämd höjd, avsedd för indelning av fartyget, avgränsad av fartygets botten, bordläggning eller andra skott. 52. Tvärskeppsskott: Skott som når från ena sidan av fartyget till den andra. 5 53. Vägg: Avgränsande yta, vanligtvis vertikal. 54. Partiell vägg: Vägg som inte är vattentät. 55. Längd (L): Största längden av skrovet, i meter, med undantag för roder och bogspröt. 56. Längd överallt: Största längden av farkosten, mätt i m, inbegripet alla fasta anordningar, såsom delar av styrinrättningen eller framdrivningsanordningen, av de mekaniska anordningarna eller liknande. 57. Längd (LF): Skrovets längd i meter mätt vid linjen för största tillåtna djupgående. 58. Bredd (B): Största bredden av skrovet, i meter, mätt på utsidan av bordläggningen (skovelhjul, avbärarlist osv. exkluderade). 59. Bredd överallt: Största bredden av farkosten, i meter, inbegripet alla fasta installationer såsom skovelhjul, plintar, mekaniska inrättningar eller liknande. 60. Bredd. (BF): Största bredden av skrovet mätt i meter till bordläggningens utsida vid vattenlinjen vid största tillåtna djupgående. 61. Malldjup (H): Minsta avstånd vertikalt mellan kölens överkant och däckets lägsta punkt på fartygssidan. 62. Mallat djupgående (T): Vertikalt avstånd mellan den lägsta mallade punkten på skrovet eller kölen, och flytvattenlinjeplan et vid största tillåtna djupgående. 63. Förligperpendikeln: Vertikal linje mellan den förliga skärningspunkten mellan skrovet och flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående. 64. Skarndäcksbredd: Avståndet mellan den vertikala linje som går genom den mest framskjutande delen av skarndäck vid skärstocken och den vertikala linje som går genom innerkanten av fallskydden (räcken, fotlister) på utsidan av skarndäck. Styrinrättning 65. Styrinrättning: Utrustning som är nödvändig för att styra fartyget, och som krävs för att uppnå den manöverförmåga som föreskrivs i kapitel 5. 66 Roder: Ett eller flera roder med hjärtstock, inbegripet kvadrant och delar som förbinder roder med styrapparat. 67. Styrapparat: Del av styrinrättning som genererar rodrets rörelse. 6 68. Styrkontrollsystem: Styrapparatens kontrollsystem, mellan kraftkällan och styrapparaten. 69. Kraftkälla: System för energiförsörjning till styrkontrollsystem och styranordning från nätet ombord, batterier eller förbränningsmotor. 70. Manöveranordning: Komponenter och kretssystem för styrning av ett motordrivet styrkontrollsystem. 71. Kontrollenhet för styrapparat: Kontrollsystem för styrapparat, dess drivenhet och dess kraftkälla. 72. H andstyr inrättning: Styrinrättning, genom vilken rodret aktiveras vid manuell manövrering av ratten, via en mekanisk eller hydraulisk överföring, utan ytterligare kraftkälla. 73. Manuell hydraulisk styrinrättning: Manuell styrinrättning med hydraulisk överföring. 74. Girhastighetsregulator: Utrustning som ställer in och automatiskt upprätthåller en viss girhastighet åt fartyget i enlighet med förinställda värden. 75. Styrhytt anordnad för radarstyrning utförd, av en person: Styrhytt anordnad så att fartyget vid radarnavigering kan styras av en person. Egenskaper hos byggnadsdelar och material 76. Vattentät: Konstruktionsdel eller anordning som är så beskaffad att den hindrar inträngning av vatten. 77. Spottat och vattentät: Konstruktionsdel eller anordning som är så inrättad att den under normala förhållanden endast släpper igenom en obetydlig mängd vatten. 78. Gasfät: En konstruktionsdel eller anordning som är så inrättad att inträngning av gaser och ångor förhindras. 79. Obrännbar: Material som varken brinner eller avger antändbara ångor i sådan mängd att det kan fatta eld när det uppnår en temperatur av omkring 750 °C. 80 Brandsäker: Material som är svårantändligt eller vars yta är svårantändlig, och som på lämpligt sätt hindrar spridning av elden. 81. 1'lamsäker: Konstruktionsdel eller anordning som uppfyller vissa krav på brandsäkerhet. Övriga begrepp 82. Godkända klassificeringssällskap: Germanischer Lloyd, Bureau Veritas och Lloyd's Register of Shipping. 83 a. Gemenskapscertifikat: Certifikat som, i enlighet med artikel 3 i direktivet, utfärdas av en medlemsstats ansvariga myndigheter för fartyg som följer de tekniska föreskrifter som anges i denna bilaga. 83 b. Kompletterande certifikat: I enlighet med artikel 4. 2 i detta direktiv krävs utöver Rhen certifikatet ocksä ett kompletterande gemenskapscertifikat för att trafikera vattenvägar i zonerna 1 och 2, samt i zonerna 3 och 4 om fartygen vill dra fördel av de mindre omfattande tekniska föreskrifterna för dessa två sistnämnda zoner. 84. Inspektionsorgan: Ansvariga myndigheter, utsedda av medlemsstaterna, som företar inspektion av fartygen på grundval av de föreskrifter som anges i denna bilaga och som utfärdar certifikatet eller certifikaten. Artikel 1. 02 (Utan innehåll) Artikel 1. 03 (Utan innehåll) Artikel 1. 04 (Utan innehåll) Artikel 1. 05 (Utan innehåll) Artikel 1. 06 Föreskrifter av tillfällig natur Den behöriga myndigheten kan, efter att ha följt förfarandet enligt artikel 19 i direktivet, utfärda föreskrifter av tillfällig natur, om så verkar nödvändigt, för att tillåta provningar utan att säkerheten eller trafiken äventyras. Dessa föreskrifter skall gälla i högst tre år. 8 Artikel 1. 07 Administrativa anvisningar för inspektionsorgan För att underlätta och standardisera tillämpningen av detta direktiv kan administrativa anvisningar för inspektionsorgan antas, sedan förfarandet enligt artikel 19 i direktivet har följts. Dessa administrativa anvisningar skall meddelas inspektionsorganen av de behöriga myndigheterna. Inspektionsorganen skall rätta sig efter dessa administrativa anvisningar. KAPITEL 2 FÖRFARANDE Artikel 2. 01 Inspektionsorgan 1. Inspektionsorgan skall tillsättas av medlemsstaterna i vissa lämpliga hamnar. 2. Ett inspektionsorgan skall bestå av en ordförande och sakkunniga. I inspektionsorganet skall minst följande sakkunniga ingå: a) En tjänsteman anställd vid den behöriga myndigheten för inlandssjöfarten. b) En sakkunnig i fartygskonstruktion för inlandssjöfart och maskineri i sådana fartyg. c) En sjöfartsexpert som avlagt styrmansexamen. 3. Ordföranden och experterna i varje inspektionsorganet tillsätts av myndigheterna i den stat som den lyder under. 4. Inspektionsorganen kan anlita hjälp från specialister enligt gällande nationella bestämmelser. Artikel 2. 02 Ansökan om besiktning 1. Det är de myndigheter som utfärdar certifikaten som skall besluta om hur ansökan om besiktning skall ske och om hur plats och datum för besiktning skall bestämmas. Inspektionsorganet avgör vilka dokument som skall lämnas. Förfarandet skall vara sådant att besiktningen kan äga rum inom rimlig tid efter ansökan. 2. Ägaren till farkoster som inte faller under detta direktiv eller dennes ombud kan ansöka om ett inspektionscertifikat. Hans ansökan skall bifallas om fartyget motsvarar föreskrifterna i detta direktiv. Artikel 2. 03 l Ippvisning av fartyget för besiktning Agaren eller hans ombud skall uppvisa fartyget olastat, rengjort och utrustat; han skall lämna nödvändigt bistånd vid besiktningen, t. ex. tillhandahålla en lämplig arbetsbat, ställa personal til förfogande och underlätta undersökningen av delar av skrovet eller installationer som inte är direkt åtkomliga eller synliga. 10 2. Vid första besiktningen skall inspektionsorganet begära att fartyget är torrsatt för besiktningen. Myndigheten kan ge avkall på kravet på besiktning av torrsatt fartyg om ett klassificeringsintyg eller ett intyg från ett auktoriserat klassificeringssällskap kan företes som visar att konstruktionen motsvarar klassificeringssällskapets föreskrifter. Vid kompletterande eller speciell besiktning kan inspektionsorganet fordra att inspektionen sker med fartyget torrsatt. Inspektionsorganet skall utföra driftprov vid en första besiktning av motorfartyg eller konvojer eller vid större modifikationer av framdrivnings- eller styrinrättningen. 3. Inspektionsorganet kan kräva extra inspektion och driftprov, och annan dokumentering. Denna föreskrift gäller även på konstruktionsstadiet. Artikel 2. 04 (Utan innehåll) Artikel 2. 05 7 illfålUgt inspektionscertifikat Inspektionsorganet kan utfärda ett tillfälligt inspektionscertifikat i följande fall: a) Om farkosten skall bege sig till ett inspektionsorgan av eget val för att få ett inspektionscertifikat. b) Om farkosten för tillfället saknar certifikat under de omständigheter som avses i artikel 2. 07 eller under någon av de omständigheter som avses i artiklarna 12 och 16 i detta direktiv. c) Om inspektionscertifikatet är under behandling efter nöjaktig besiktning. d) Om inte samtliga villkor för utfärdande av ett certifikat som avses i bilaga 3 (gemenskapscertifikat) eller i bilaga 4 (kompletterande gemenskapscertifikat) är uppfyllda. e) Om en farkost har skadats så att den är sådant skick att den inte längre motsvarar kraven för certifikatet. f) Om de behöriga myndigheterna för specialtransporter beviljar tillstånd till flytande utrustning eller flytande material att utföra en specialtransport pä villkor att ett sådant inspektionscertifikat har utfärdats. Specialtransporter får endast utföras med särskilt tillstånd från de myndigheter som är behöriga för de sträckor som skall tiIIryggaläggas. De är underkastade föreskrifter som myndigheterna bestämmer från fall till fall. För varje specialtransport skall tilldelas en styrman som innehar styrmansexamen för den aktuella typen av fartyg och för den aktuella sträckan. 11 2. Det tillfälliga inspektionscertifikatet skall utställas enligt förlagan i bilaga 6, när fartygets, den flytande utrustningens eller det flytande materialets sjövärdighet anses vara nöjaktigt fastställd. Certifikatet skall innehålla de villkor som inspektionsorganet anser nödvändiga, och skall ha följande giltighet: a) I de fall som avses i punkt 1 a och 1 d-f: För en enda bestämd resa som skall företas inom en lämplig tid, högst en månad. b) I de fall som avses i punkt 1 b och c: För en lämplig tidsrymd. Artikel 2. 06 (Utan innehåll) Artikel 2. 07 Påteckningar och ändringar av certifikatet 1. En farkosts ägare eller hans ombud skall meddela ett inspektionsorgan om eventuella ändringar beträffande namn, ägare eller kapacitet, liksom eventuellt byte av officiellt nummer, registreringsnummer eller hemmahamn, och skall sända in inspektionscertifikatet för ändring. 2. Alla påteckningar eller ändringar av inspektionscertifikatet kan göras av vilket inspektionsorgan som helst. 3. När ett inspektionsorgan gör en ändring av ett certifikat eller en påteckning på det, skall myndigheten meddela det inspektionsorgan som utfärdade certifikatet. Artikel 2. 08 (Utan innehåll) Artikel 2. 09 Kompletterande inspektion 1. Farkosten skall genomgå en kompletterande inspektion innan giltighetstiden för inspektionscertifikatet löper ut. 2. I undantagsfall kan inspektionsorganet på ägarens eller hans ombuds motiverade begäran bevilja förlängning av certifikatet på upp till ett år utan kompletterande inspektion. Förlängningen skall göra skriftligen och intyget medföras på farkosten. 3. Det inspektionsorgan som utför den kompletterande inspektionen skall bestämma på vilken tid inspektionscertifikatet skall löpa, baserat på resultatet av inspektionen. 12 Giltighetstiden skall vara påtecknad på inspektionscertifikatet och meddelas den myndighet som utfärdade certifikatet. 4. Om inspektionsorganet väljer att utfärda ett nytt certifikat i stället för att utsträcka giltighetstiden enligt punkt 3, skall det gamla certifikatet skickas tillbaka till det inspektionsorgan som utfärdade det. Artikel 2. 10 Frivillig inspektion En farkosts ägare eller hans ombud kan begära frivillig inspektion av farkosten vid sidan av de speciella inspektioner som avses i artikel 15 i detta direktiv eller de kompletterande inspektioner som avses i artikel 2. 09. En sådan ansökan om besiktning skall beviljas. Artikel 2. 11 (Utan innehåll) Artikel 2. 12 (Utan innehåll) Artikel 2. 13 (Utan innehåll) Artikel 2. 14 (Utan innehåll) Artikel 2. 15 Kostnader Farkostens ägare eller hans ombud är skyldig att betala alla kostnader i samband med besiktningen och utfärdandet av certifikatet, enligt en speciell taxa som skall fastställas av varje medlemsstat. 13 Artikel 2. 16 Information Personer som kan visa att de har giltiga skäl att ta del av innehållet i certifikatet för ett visst fartyg får göra detta hos den myndighet som utfärdat certifikatet och får, mot egen betalning, erhålla utdrag eller bestyrkta kopior av certifikatet, som skall vara identifierade som kopior. Artikel 2. 17 Register över certifikat 1. Inspektionsorganen skall ge varje certifikat som de utfärdar ett löpnummer. De ska föra register på alla certifikat de utfärdar. 2. Inspektionsorganen skall bevara protokollanteckningar eller en kopia av alla certifikat de utfärdar och på dessa notera alla anteckningar, tillägg, indraganden och byten av certifikat. Artikel 2. 18 Officiellt nummer 1. Det inspektionsorgan som utfärdar inspektionscertifikat till en farkost som är registrerad i en medlemsstat eller vars hemmahamn är belägen i en av dessa stater, skall anteckna på certifikatet det officiella nummer som farkosten har tilldelats av myndigheterna i den stat där farkostens registreringsort eller hemmahamn är belägen. Om farkosten är hemmahörande i en annan stat än en medlemsstat, skall den tilldelas ett officiellt nummer av den stat där det utfärdande inspektionsorganet är hemmahörande. Dessa föreskrifter gäller inte havsgående fartyg eller fritidsfartyg. 2. Det officiella numret skall förbli detsamma under farkostens hela livslängd. Dock skall det officiella numret förlora sin giltighet om farkosten registreras om i en annan stat, eller om den byter hemmahamn. I sådana fall skall inspektionscertifikatet lämnas in till ett inspektionsorgan, som skall stryka det gamla officiella numret och, om så är lämpligt, anteckna ett nytt officiellt nummer tilldelat av den behöriga myndigheten. Artikel 2. 19 Likvärdiga alternativ och avvikelser Om en farkost enligt föreskrifterna i del II skall använda sig av eller ha ombord vissa material, eller vissa installationer, viss utrustning eller vidta vissa konstruktiva åtgärder eller vissa anordningar, kan inspektionsorganet, efter att ha följt förfarandet i artikel 19 i direktivet, ge farkosten tillstånd att använda sig av eller ha ombord andra material, installationer eller annan 14 utrustning eller vidta andra konstruktiva åtgärder eller anordningar, om dessa anses vara likvärdiga alternativ. 2. Inspektionsorganet kan till vissa fartyg på försök och för en begränsad period utfärda ett inspektionscertifikat med nya tekniska föreskrifter som avviker från föreskrifterna i del II, förutsatt att dessa föreskrifter är nöjaktiga beträffande säkerheten. 3. De likvärdiga alternativ och avvikelser som avses i punkterna 1 och 2 skall anges på inspektionscertifikatet. De likvärdiga alternativ och avvikande regler som avses i punkterna och 2 skall meddelas inspektionsorganet. 15 DEL II KAPITEL 3 KRAV BETRÄFFANDE SKEPPSBYGGNADSTEKNIKEN Artikel 3. 01 Grundregel Farkoster skall vara konstruerade enligt god skeppsbyggnadspraxis. Artikel 3. 02 Styrka och stabilitet 1. Skrovet skall vara tillräckligt starkt för att stå emot alla pakänningar som det utsätts för under normala förhållanden. a) Vid nykonstruktion eller större ombyggnader som påverkar fartygets styrka skall bestyrkas med beräkningar att fartyget är tillräckligt starkt. Sådana beräkningar är inte obligatoriska om ett klassificeringsintyg eller ett intyg från ett auktoriserat klassificeringssällskap finns. b) Vid sådan inspektion som avses i artikel 2. 09 skall botten-, slag- och bord läggnings plåten kontrolleras på följande sätt. Den minsta tillåtna tjockleken tmin skall vara det större av de värden som erhålls i följande. båda formler: 1. tmjn = för fartyg längre än 40 m: f • b • c (2,3 + 0,04 L) [mm], för fartyg kortare än 40 m : t,^ = f • b • c (1,5 + 0,06 L) [mm], dock minst 3,0 mm. 2- tmin = 0,005 • a VT [mm], där a = f = b = avståndet mellan bottenstockarna i mm, faktorn för avståndet mellan bottenstockarna dvs. f= 1 vid < 500 mm, f= 1 + 0,0013 (a-500) vid > 500 mm. faktorn för botten-, slag- och bordläggningspläten dvs. b - 1,0 för botten- och bordläggningsplåten, b = 1,25 för slagplåten. För beräkning av den minsta tillåtna tjockleken tor slagplåten sätts avståndet mellan bottenstockarna till f = I. Den minsta tillåtna tjockleken för slagplåten får under inga omständigheter understiga botten- och bordläggningsplåten. 16 c = faktor för konstruktionstyp dvs. c = 0,95 för fartyg med dubbel botten och dubbel sida där skottet som avskiljer lastutrymmet är vertikalt under karmen, 1,0 för alla andra konstruktionstyper. c = De minimivärden som erhålls vid denna metod är gränsvärden vid normalt likformigt slitage och på villkor att stål av fartygskvalitet används och att de interna konstruktionskomponenterna som bottenstockar, spant, längsgående eller tvärgående bärande delar är i gott skick och att skrovet inte byggts om på så sätt att den längsgående styrkan påfrestas ytterligare. Så fort som dessa värden inte längre uppnås måste plåtarna i fråga repareras eller bytas ut. En minskning av tjockleken på högst 10% kan emellertid accepteras på vissa ställen. 2. Ett fartygs styrka skall vara anpassad till det användningsområde fartyget är avsett för. Artikel 3. 03 Skrov 1. Skott som går ända upp till däck eller, om däck saknas, till den övre kanten av skrovets bordläggning, skall installeras på följande sätt: a) Ett kollisionsskott på lämpligt avstånd från förstäven för att fartygets bärighet skall garanteras, med ett restflödningsavstånd på 100 mm om vatten skulle tränga in i den vattentäta avdelningen framför kollisionsskottet. Som regel skall det krav som avses i första stycket anses uppfylls om kollisionsskottet är beläget på ett avstånd mellan 0,04 L och 0,04 L + 2 m, mätt från den förlig perpendikeln vid linjen för största djupgående. Om detta avstånd är större än 0,04 L + 2 m skall kontrollen av att kravet som avses i första stycket är uppfyllt göras med hjälp av beräkningar. Avståndet kan minskas ned till 0,03 L. I så fall skall kontrollen att kravet som avses i första stycket är uppfyllt göras genom beräkning, varvid skall antas att hela avdelningen framför kollisionsskottet och de intilliggande avdelningarna är helt vattenfyllda. b) För fartyg med en längd på högst 25 m, ett akterpikskott på lämpligt avstånd från aktern. 2. Inga bostadsutrymmen och ingen utrustning som krävs för fartygets säkerhet eller användning skall vara placerade för om kollisionsskottet. Denna föreskrift gäller inte utrustning till ankars. 3. Bostadsutrymmena, maskinrummen och pannrummen liksom de arbetsutrymmen som ingår i dessa rum, skall vara vattentätt avskilda från lastrummen med skott som går ända upp till däck. 4. Bostadsutrymmena skall vara gastätt avskilda från maskinrummen, pannrummen och lastrummen och kunna nås direkt från däck. Om de inte är möjliga att nä direkt, skall det finnas en nödutgång som leder direkt upp på däck. 5. I de skott som avses i punkterna I och 3 och de väggar som avses i punkt 4 får inte finnas några öppningar. 17 Dörrar i akterpikskottet tillåts emellertid och även genomföringar för propelleraxlar, rörledningar osv. tillåts, om de är utformade så att de inte minskar verkningsgraden hos skotten och andra partiella väggar mellan utrymmen. Dörrarna i akterpikskottet skall vara tydligt försedda på båda sidorna med följande text: "Stäng dörren omedelbart efter genomgång". 6. Intag och utlopp för vatten och tillhörande rörsystem skall vara utformade så att vatten inte oavsiktligt kan komma in i fartyget. Artikel 3. 04 Maskinrum och pannrum, bränsleförråd 1. Maskinrum och pannrum skall vara inrättade så att kontroll och underhåll av installationerna kan ske riskfritt och utan besvär. 2. Förrådsrum för flytande bränsle eller smörjolja och bostadsutrymmena får inte ha gemensamma ytor som normalt befinner sig under statiskt tryck från vätskan. 3. Väggar, tak och dörrar till maskinrum, pannrum och bränsleförråd skall vara av stål eller något annat lika brandsäkert material. 4. Maskinrum, pannrum och andra utrymmen där brännbara eller giftiga gaser kan bildas skall vara väl ventilerade. 5. Trappor och stegar som leder till maskinrum, pannrum och bränsleförråd skall vara fast monterade och vara gjorda av stål eller något annat lika starkt och brandsäkert material. 6. Maskinrum och pannrum skall ha två utgångar varav den ena kan vara en nödutgång. Under följande förhållanden är en andra utgång inte nödvändig: a) Den totala ytan (medellängden • medelbredden) av maskinrums- eller pannrumsgolvet är inte större än 35 m2. b) Avståndet från varje plats varifrån arbete eller underhåll utförs fram till utgången eller till foten av trappan ut till friska luften överstiger inte 5 m. c) Det finns en eldsläckare vid den underhållsplats som är längst bort från utgången, och detta villkor gäller, med avvikelse från föreskrifterna i artikel 10. 03. 1 e, även i fall då de installerade maskinernas effekt är lägre eller lika med 100 kW. 7 I lögsta tillåtna ljudnivå i maskinrummet är 110 dB(A). Mätpunkterna skall väljas med hänsyn till det underhäll som skall utföras under normal drift. 18 KAPITEL 4 FLÖDNINGSAVSTÅND, FRIBORD OCH AMNING Artikel 4. 01 Flödningsavstånd 1. Flödningsavståndet skall vara minst 300 mm. 2. För fartyg vars öppningar inte kan stängas så att de blir spoltäta och vattentäta, och för fartyg som färdas med lastrummen ej täckta, skall flödningsavståndet ökas på så sätt att alla öppningar skall befinna sig 500 mm från linjen för största djupgående. Artikel 4. 02 Fribord 1. Fartyg med genomgående däck, utan språng och överbyggnader, skall ha ett fribord på 150 mm. 2. Fribord för fartyg med språng och överbyggnader skall beräknas enligt följande formel: F = 1 5 0 ( 1 - a )- [mm], Pv • Sev + p;l • Sea 15 där a Pvär en korrektionsfaktor för påverkan från det förliga språnget som resultat av överbyggnader är en korrektionsfaktor som tar hänsyn till alla berörda överbyggnader, i den främre fjärdedelen av fartygets längd L, Pa är en korrektionsfaktor för påverkan från det aktre språnget som resultat av överbyggnader i den bakre fjärdedelen av fartygets längd L. Sev Sea är den faktiska förliga överbyggnaden i mm. är den faktiska aktre överbyggnaden i mm. 3. Faktorn a beräknas med hjälp av följande formel: lie. , + Zlem + Slev a = L där lem är den effektiva längden i meter av överbyggnader belägna i mittpartiet, motsvarande hälften av fartygefs längd L. 19 lev är den effektiva längden i meter av en överbyggnad i den förliga fjärdedelen av fartygets längd L. leaär den effektiva längden av en överbyggnad i den aktre fjärdedelen av fartygets längd L. Den effektiva längden av en överbyggnad beräknas på följande sätt: lem = 1(2,5- b B b 1. 5)- h 0,36 h 0,36 lev resp. le. t = 1 (2,5 • -1,5)- B! där [m] [m], är den verkliga längden av den berörda överbyggnaden i meter, är bredden av den berörda överbyggnaden i meter, 1 b B, är bredden av fartyget, mätt på utsidan av bordläggningsplåten vid däckhöjd mitt på den berörda överbyggnaden i meter. h är höjden av den berörda överbyggnaden i meter. Då det gäller luckor, får man emellertid fram h genom att minska karmarnas höjd med halva det flödningsavstånd som avses i artikel 4. 01. Ett värde som är större än 0,36 m får inte under några omständigheter tillskrivas h. Om — resp. b B b B, är mindre än 0,6 skall parentesens värde antal vara noll, dvs. överbyggnadens effektiva längd är noll. 4. Faktorerna (3v och pa beräknas med hjälp av följande formler: 3-lev L 3-le. Pv = 1- Pa 5. Det effektiva förliga och aktre språnget, Sev respektive Se. , beräknas med hjälp av följande formler: Sev = Sv • p Se;, = Sa • p där 20 Sv är det faktiska förliga språnget i mm. Sv får emellertid aldrig anta ett värde högre än 1000 mm. Sa är det faktiska aktre språnget i mm. Sa får emellertid aldrig anta ett värde högre än 1000 mm. p är en faktor som beräknas med hjälp av följande formel: X x är abskissan mätt från de yttersta punkten till den punkt där språnget är lika med 0,25 Sv respektive Sa (se ritning). Sy man S, •,25 S «der MS S a v ' Faktorn p får emellertid aldrig anta ett värde som är högre än 1. 6. Om pa * Sea är högre än pv • Sev, ger man pa • Sea värdet för pv • Sev. Artikel 4. 03 Minimifribord Med hänsyn till de minskningar som avses i artikel 4. 02, får minimifribordet inte vara mindre än 50 mm. Artikel 4. 04 Tastnuirken 1. Flytvattenlinjeplan vid största tillåtna djupgående skall fastställas så att föreskrifterna för mimimifribord och flödningsavstånd uppfylls samtidigt. Om säkerheten så fordrar får emellertid inspektionsorganet höja flödningsavstånds- eller fribordskraven. 2. Flytvattenlinjeplan vid största tillåtna djupgående skall anges i form av tydliga och outplånliga lastmärken. 21 3. Lastmärkena skall utgöras av en 300 mm lång och 40 mm hög rektangel med en vågrät baslinje som sammanfaller med största tillåtna djupgående. De olika lastmärkena skall alla bestå av sådan rektangel. 4. Fartyg skall ha minst tre par lastmärken, varav ett par midskepps och de båda andra på ett avstånd på ungefär en sjättedel av fartygets längd från både för och akter. Dock gäller följande: a) För fartyg som är kortare än 40 m räcker det med två par märken på ett avstånd på ungefär en fjärdedel av fartygets längd från både för och akter. b) För fartyg som inte är avsedda för godstransport räcker det med ett par märken ungefär midskepps. 5. Märken eller indikeringar som efter en ny inspektion inte längre gäller, skall utplånas eller markeras som ogiltiga under inspektionsorganets överinseende. Om ett lastmärke av någon anledning skulle försvinna, får det endast ersättas under överinseende av ett inspektionsorgan. 6. Om ett fartyg har mätts i enlighet med konventionerna om mätning av fartyg i inlandssjöfart och amningen uppfyller kraven i denna bilaga, skall amningen godtas som alternativ till lastmärken. Anteckning om detta skall göras i certifikatet. Artikel 4. 05 Största djupgående hos fartyg vars lastrum inte alltid är slängda så att de blir spoltäta och vattentäta Om största tillåtna djupgående har fastställts enligt antagandet att lastrummen kan stängas sä att de blir spoltäta och vattentäta, och avståndet mellan flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående och den övre kanten på karmarna är mindre än 500 mm, skall högsta djupgäendet för resa med ej täckta lastrum fastställas. Följande anteckning skall göras på certifikatet: "När luckorna till lastrummen är helt eller delvis öppna får fartyget endast lastas upp till. mm under lastmärkena. " 22 Artikel 4. 06 Amning 1. Alla fartyg med ett mallat djupgående på 1 m skall ha amning på båda sidor akterut. De kan ha ytterligare amning. 2. Amningens nollpunkt skall ligga vertikalt under amningen på en punkt som är parallell med flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående och som går genom skrovets lägsta del eller kölen om sådan finns. Det vertikala avståndet ovanför noll skall graderas i decimeter. Från den lätta vattenlinjen upp till 10 cm ovanför flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående skall dessa graderingar vara utmärkta med linjer som präglats eller graverats in och målats i två olika färger för att synas tydligt. Graderingen skall anges med siffror intill skalan, med högst 5 dm mellanrum och även överst på varje skala. 3. De två mätskalorna i aktern som anbringats i enlighet med konventionen som avses i artikel 4. 04. 6 kan ersätta amning, förutsatt att de graderats i enlighet med kraven ovan och att mätvärden för mallat djupgående vid behov lagts till. 23 KAPITEL 5 MANÖVERFÖRMÅGA Artikel 5. 01 Allmänt Fartyg och konvojer skall ha tillräcklig styrstabilitet och manöverförmåga. Fartyg som inte är försedda med framdrivningsmaskineri och är avsedda att bogseras, skall uppfylla särskilda krav som uppställs av inspektionsorganet. Fartyg som är försedda med framdrivningsmaskineri samt konvojer skall uppfylla de föreskrifter som avses i artikel 5. 02-5. 10. Artikel 5. 02 Manöverprov 1. Styrstabiliteten och manöverförmågan skall fastställas genom manöverprovning. Följande aspekter skall kontrolleras särskilt: - Föreskriven maximal hastighet (vid gång framåt) (artikel 5. 06). - Förmåga att stoppas (artikel 5. 07). - Förmåga att styras vid gång akterut (artikel 5. 08). - Förmåga att vända (artikel 5. 09). - Förmåga att gira (artikel 5. 10). 2. Inspektionsorganet får utesluta hela eller del av provningen om det på annat sätt kan bestyrkas att kraven om styrstabilitet och manöverförmåga är uppfyllda. Artikel 5. 03 Provningszon 1. De manöverprov som avses i artikel 5. 02 skall utföras i vattenvägszoner som anvisas av de behöriga myndigheterna. 2. Dessa provningszoner skall vara belägna på en om möjligt rak sträcka på högst 2 km och av tillräcklig bredd i rinnande eller stillastående vatten och försedd med tydliga märken för bestämning av fartygets position. 3. Hydrologiska uppgifter såsom vattendjupet, den farbara bredden och strömmens medelhastighet i farleden vid olika vattennivåer får lämnas av inspektionsorganet. 24 Artikel 5. 04 Fartygs och konvojers lastningsgrad under manöverprovet Under manöverproven skall fartyg och konvojers avsedda för godstransport vara lastade till minst 70 % av dödvikten, och lasten skall vara fördelad så att fartygets flytläge är så vågrätt som möjligt. Om provet görs med lättare last skall godkännandet för färd medströms vara begränsat till den lastvikten. Artikel 5. 05 Användning av hjälpmedel vid manöverprovet 1. Under manöverproven skall all utrustning användas som anges på certifikatet under punkterna 34 och 52 och som kan kontrolleras från styrplatsen, dock inget ankare. 2. Vid det girprov motströms som avses i artikel 5. 10 får emellertid förankarna användas. Artikel 5. 06 Minimihastighet (vid gång framåt) 1. Fartyg och konvojer skall kunna uppnå en minimihastighet i förhållande till vattnet på minst 13 km i timmen. Detta krav gäller inte bogserfartyg när de färdas utan konvoj. 2. För fartyg och konvojer som endast färdas i redder och hamnar kan inspektionsorganet bevilja undantag. Artikel 5. 07 Förmåga att stoppas 1. Fartyg och konvojer skall i god tid kunna stoppas i färdriktning medströms och ändå ha tillräcklig manöverförmåga. 2. Vid fartyg och konvojer med en största längd på 86 m och en största bredd på 22,90 m får ovannämnda förmåga att stoppas ersättas av förmågan att gira. 3 Förmågan att stoppas skall bestyrkas genom stoppmanövrar utförda i den provningszon som anges i artikel 5. 03, och förmågan att gira genom girmanövrar enligt artikel 5. 10. 25 Artikel 5. 08 Manöverförmåga vid gång akterut Om stoppmanövrarna enligt artikel 5. 07 har utförts i stillastående vatten, skall de följas av ett manöverprov vid gång akterut. Artikel 5. 09 Förmåga att vända Fartyg och konvojer skall kunna vända i god tid. Förmågan att vända skall bestyrkas genom vändmanövrar utförda i den provningszon som anges artikel 5. 03. Artikel 5. 10 Förmåga att gira Fartyg och konvojer med en största lärtgd på 86 m och en största bredd på 22,90 m måste kunna gira i god tid. Girförmågan kan ersättas av förmåga att stoppas enligt artikel 5. 07. Förmågan att gira skall bestyrkas genom girmanövrar motströms. 26 KAPITEL 6 STYRINRÄTTNING Artikel 6. 01 Allmänna krav 1. Alla fartyg skall vara utrustade med en styrinrättning som garanterar en manöverförmåga som minst motsvarar kraven i kapitel 5 i denna bilaga. 2. Motordrivna styrinrättningar skall vara utformade så att rodret inte kan ändra position om detta inte varit avsikten. 3. Hela styrinrättningen skall vara utformad så att den tål en permanent slagsida på upp till 15° och omgivande temperaturer på mellan -20 °C och + 50 °C. 4. Styrinrättningens delar skall vara dimensionerade så att de kan tåla de maximala pakänningar som de kommer att utsättas för vid normala driftsförhållanden. De yttre påfrestningarna på rodret skall inte påverka styrapparatens och dess kontrolldons funktionsförmåga. 5. I styrinrättningen skall ingå ett motoriserat styrkontrollsystem, om den erforderliga kraften för att påverka rodret så fordrar. 6. De motordrivna styrapparaterna skall vara försedda med överbelastningsskydd som begränsar påkänningarna på styrledningen. 7. Genomföringarna för hjärtstockarna skall vara sådana att smörjmedel som kan förorena vattnet inte kan sprida sig. Artikel 6. 02 Kontrollenhet för styrapparat 1. Om styrapparaten är motordriven, skall det finnas reservkontrollenhet eller en handstyrinrättning som kan tas i bruk inom fem sekunder, om styrinrättningens kontrollenhet går sönder. 2. Om kontrollenheten eller handstyrinrättningen inte kopplas in automatiskt när handstyrinrättningen går sönder, skall den omedelbart kunna startas för hand på ett enkelt och snabbt sätt av rorsmannen. V Don manöverförmåga som anges i kapitel 5 i denna förordning skall även kunna uppnås med icsci vkontrollenheten eller med handstyrinrättningen. Artikel 6. 03 Hydraulisk kontrollenhet för styrapparaten I. Ingen annan apparat får anslutas till den hydrauliska kontrollenhet för styrinrättningen. Om det finns två separata styrkontrollsystem kan emellertid en annan apparat anslutas till ett av de båda systemen, förutsatt att apparaten är ansluten till returledningen och kan kopplas bort från styrkontrollsystemen med en frånkopplare. 27 2. Vid två hydraulsystem skall det finnas en hydraultank för vardera systemet, men dubbel tank är också tillåten. Hydraultankarna skall vara utrustade med en larmanordning som övervakar oljenivån, så att den hålls på en nivå som krävs för säker funktion. 3. Det krävs ingen dubbel uppsättning av manöverdon, om dessa kan påverkas för hand eller hydrauliskt från styrplatsen. 4. Rörsystemets dimensioner, konstruktion och placering skall vara sådana att de i möjligaste mån är skyddade mot skador från mekanisk påverkan eller brand. 5. Vid hydraulisk kontrollenhet krävs inget separat rörsystem för reservkontrollenheten för styrapparaten, om det finns garanti för att de båda systemen fungerar oberoende av varandra, och rörsystemet utsatts för provtryckning med 1,5 gånger högsta arbetstryck. 6. Slangar är inte tillåtna annat än om det är nödvändigt att använda sådana för att dämpa vibrationer eller för att de ingående delarna skall kunna röra sig fritt. De skall vara konstruerade för ett tryck som minst motsvarar högsta arbetstryck. Artikel 6. 04 Kraftkälla 1. Styrinrättningar som är utrustande med två motordrivna kontrollsystem skall ha tillgång till två kraftkällor. 2. Om reservkraftkällan för den motoriserade styrapparaten inte är i kontinuerlig drift när fartyget är i rörelse under färd, skall det finnas en hjälpanordning med tillräcklig kapacitet som levererar kraft under den tid som åtgår att starta hjälpmaskinen. 3. Vid elektriska kraftkällor får ingen annan apparat strömmatas av det nät som förser styrinrättningen med ström. Artikel 6. 05 Handstyrinrättning 1. Den maskindrivna styrinrättningen får inte sätta ratten i rörelse. 2. En särskild anordning skall förhindra att ratten återgår för varje roderposition när handstyrinrättningen är automatiskt inkopplad. Artikel 6. 06 Utrustning med roder propellrar, vattenstråle, cykloida propellrar och aktiva förroder 1. Vid utrustning med roderpropellrar, vattenstråle, cykloida propellrar eller aktiva förroder där fjärrstyrningen av färdriktningen är elektrisk, hydraulisk eller pneumatisk, skall det finnas två av varandra oberoende kontrollsystem mellan styrplatsen och utrustningen, analogt med artikel 6. 01-6. 06. 28 Sådan utrustning behöver inte uppfylla kraven i denna punkt, om de inte är nödvändiga för att den manöverförmåga som föreskrivs i kapitel 5 i denna förordning skall uppnås, eller om de endast är nödvändiga för stopprovet. 2. Vid flera av varandra oberoende system med roderpropellrar, vattenstråle, cykloida propellrar eller aktiva förroder krävs inget reservkontrollsystem, om fartyget ändå behåller den manöverförmåga som föreskrivs i kapitel 5 i denna förordning om en av utrustningarna går sönder. Artikel 6. 07 Indikatorer och övervakning av dem 1. Roderläget skall vara klart angivet vid styrplatsen. Om roderlägesindikatorn är elektrisk skall den ha separat strömförsörjning 2. Vid styrplatsen skall minst följande indikatorer och övervakningsanordningar finnas: a) Oljenivån i hydraultankarna enligt artikel 6. 03. 2 och hydraulsystemets arbetstryck. b) Fel i strömförsörjningen till kontrollenheten. c) Fel i strömförsörjningen till framdrivningsmaskineriet. d) Fel i girhastighetsregulatorn. e) Fel i de föreskrivna hjälpanordningarna. Artikel 6. 08 Girhastighetsregulatorer 1. Girhastighetsregulatorerna och de ingående delarna skall uppfylla kraven i artikel 9. 20. 2. En grön lampa vid styrplatsen skall ange att girhastighetsregulatorn fungerar. Denna övervakning skall innefatta funktionsfel, otillåtna variationer i strömförsörjningen och ett otillåtet hastighetsfall i gyroskopets rotation. 3. Om det finns andra styrinrättningar vid sidan av girhastighetsregulatorerna, skall det klart framgå från styrplatsen vilket av dessa system som är inkopplat. Övergången från ett system till ett annat skall vara omedelbar. Girhastighetsregulatorerna skall inte ha någon återverkan på dessa styrinrättningar. 4 Ciii hastighetsregulatorerna skall försörjas med ström separat från andra apparater som använder elektricitet. 5. Gyroskopen, givarna och girindikatorerna som används i girhastighetsregulatorerna skall uppfylla minimikraven i Minimiföreskrifter och provningsförhållanden för gii hastighetsindikatorer för inlandssjöfart. 29 Artikel 6. 09 Besiktning 1. Ett inspektionsorgan skall kontrollera att styrinrättningens installation överensstämmer med föreskrifterna. För detta ändamål kan myndigheten kräva att se följande dokument: a) En beskrivning av styrinrättningen. b) Ritningar och information om kontrollenheten för styrapparater och för drivenheten. c) Data om styrapparaten. d) Elkretsschema. e) Beskrivning av girhastighetsregulatorn. f) Uppgift om utrustningens användning. 2. Styrinrättningen som helhet skall kontrolleras med ett manöverprov. För girhastighetsregulatorerna skall kontrolleras att en fastställd rutt kan hållas med säkerhet och att svängar kan utföras på ett säkert sätt. 30 KAPITEL 7 STYRHYTT Artikel 7. 01 Allmänt 1. Styrhytten skall vara utformad så att rorsmannen vid alla tillfällen kan utföra sin uppgift under resan. 2. Under normala driftsförhållanden skall ljudnivån från själva fartyget vid styrplatsen vid rorsmannen huvud inte överstiga 70 dB(A). 3. Vid styrhytter anordnade för radarstyrning utförd av en enda person skall rorsmannen kunna utföra sin uppgift sittande och med indikations- och kontrollutrustningen och alla kontrolldonen som behövs för styrningen av fartyget ordnade på sådant sätt att han bekvämt kan använda dem under resan utan att lämna sin plats och utan att förlora radarskärmen ur sikte. Artikel 7. 02 Fri sikt 1. Sikten i alla riktningar från styrhytten skall vara tillräckligt god. 2. Den för rorsmannen skymda zonen förut i olastat skick med halvfyllt bränsleförråd men utan ballast får inte överstiga 250 m. Optiska hjälpmedel för att minska den skymda zonen får inte tas i beräkningen vid inspektionen. 3. Rorsmannens synfält från dennes normala plats skall vara minst 240° av horisonten, varav minst 140° skall vara i halvcirkeln i riktningen mot fartygets för. Det får inte finnas någon stolpe, påle eller överbyggnad inom rorsmannen normala synfält. Om fri sikt inte är tillräckligt säkrad framåt kan inspektionsorganet kräva andra åtgärder, till exempel installation av optiska hjälpmedel. 4. Sikten genom fönstret skall ständigt hållas klar med lämpliga medel. 5. Rutorna i styrhytten skall ha en genomsiktlighet på minst 75 %. 31 Artikel 7. 03 Allmänna krav beträffande anordningar för kontroll, indikation och övervakning 1. De kontrolldon som krävs för manövrering av fartyget skall lätt kunna ställas i arbetsställning. Det skall inte kunna uppstå något tvivel om vilket läge som är det aktiverade. 2. Kontrollutrustningen skall vara lätta att avläsa och belysningen skall steglöst kunna regleras ned till släckningspunkten. Belysningen får varken vara besvärande eller hindra sikten. 3. Det skall finnas utrustning för kontroll av indikatorlamporna. 4. Man skall klart kunna fastställa om en utrustning är i drift. Om funktionen anges genom en indikatorlampa skall denna vara grön. 5. Driftstörningar och felfunktion i utrustning som skall övervakas enligt föreskrifterna skall anges med röda indikatorlampor. 6. En akustisk signal skall ljuda samtidigt som en av de röda indikatorlamporna tänds. De akustiska larmsignalerna kan utgöras av en och samma signal. Signalens ljudnivå skall vara minst 3 dB(A) högre än den högsta ljudnivån som råder vid styrplatsen. 7. De akustiska larmsignalerna skall kunna stoppas sedan driftstörningen eller felfunktionen konstaterats. Om signalen stoppas skall detta inte hindra att larmet utlöses igen av andra driftstörningar. De röda indikatorlamporna skall inte slockna förrän driftstörningen har åtgärdats. 8. Om strömförsörjningen till övervaknings- och indikationsanordningarna bryts, skall de automatiskt kopplas till en alternativ kraftkälla. Särskilda krav beträffande anordningarna för kontroll, indikation och övervakning av framdrivningsmaskineri et och styrinrättningar. Artikel 7. 04 1. Kontrollen och övervakningen av framdrivningsmaskineriet och styrinrättningarna skall kunna göras från styrplatsen. Om framdrivningsmaskineriet har en inkopplingsanordning som kontrolleras från styrplatsen eller om det driver en roderpropeller som kontrolleras från styrplatsen, räcker det att maskineriet kan startas och stoppas från maskinrummet. 2. Varje framdrivningsmaskin skall kontrolleras av en enda spak som rör sig i en cirkelbåge i ett vertikalt plan som är mer eller mindre parallellt med fartygets längdaxel. Om spaken förs framåt skall fartyget gå framåt och om den förs bakåt skall det gå bakåt. Inkoppling av motorn eller omkastning av färdriktningen skall ske när spaken befinner sig ungefär i neutralläget. Det skall höras ett tydligt klick när spaken kommer i neutralläget. Spakens förflyttning från neutralläget till läget för "full fart framåt" och från neutralläget till läget för "full fart bakåt" får inte överstiga 90°. 3. I styrhytter anordnade för radarstyrning utförd av en enda person skall skjutriktningen som framdrivningsmaskineriet utövar pä fartyget och propellerns eller framdrivningsmotorernas rotationsfrekvens anges. 32 4. De indikatorer och övervakningsanordningar som anges i artikel 6. 07. 2 och i artiklarna 8. 03. 2 och 8. 05. 11 skall befinna sig vid styrplatsen. 5. I styrhytter anordnade för radarstyrning utförd av en enda person skall fartygets styrapparat kontrolleras med en spak. Spaken skall vara lätt att hantera för hand. Vinkeln mellan spaken och fartygets centerlinje skall exakt återspegla rodervinkeln. Det skall gå att släppa spaken, oberoende av dess läge, utan att roderbladets läge ändras. Det skall höras ett tydligt klick när spaken kommer i neutralläget. 6. Om fartyget är utrustat med förroder eller särskilda roder, i synnerhet för gång akterut, kan dessa roder, i styrhytter anordnade för radarstyrning utförd av en enda person, kontrolleras med särskilda spakar, som även de skall uppfylla kraven som anges i punkt 5. Denna föreskrift gäller även för konvojer där man använder sig av styrinrättningar i andra fartyg än i det som åstadkommer fram drivningen av konvojen. 7. Vid användning av girhastighetsregulatorer skall det gå att släppa girhastighetsreglaget i vilket läge som helst utan att den valda hastigheten ändras. Rotationsdelen av reglaget skall ha sådana dimensioner att det är lätt att ställa in läget med tillräcklig noggrannhet. Neutralläget skall klart kunna skiljas från de andra lägena. Skalans belysning skall kunna regleras steglöst. 8. Fjärrstyrningsutrustningen skall vara permanent monterad och vara placerad på så sätt att den valda kursen syns tydligt. Om utrustningen kan stängas av, skall det finnas en indikator som visar om den är på- eller avkopplad. Kontrolldonens placering och användning skall avspegla deras funktion. Fjärrstyrningsutrustning för eventuell hjälpstyrutrustning såsom aktiva förroder behöver inte vara permanent monterad, under förutsättning att det när som helst går att ta över kontrollen av hjälpstyrutrustningen från styrhytten med hjälp av en prioriteringsanordning. 9. Vid utrustning som använder sig av roderpropeller, vattenstråle, cykloida propellrar och aktiva förroder, är motsvarande anordningar för kontroll, indikation och övervakning tillåtna. Kraven i punkt 1-8 gäller analogt, med hänsyn tagen till den nämnda styr- och fram drivningsutrustningens särskilda egenskaper och vilket arrangemang som valts för den. För varje utrustning skall, med hänsyn tagen till dess läge, klart anges i vilken riktning den påverkar fartyget, samt strålens riktning. Artikel 7. 05 Kontroll och övervakning av signalljus, ljussignaler och ljudsignaler 1 denna artikel avses med a) signalljus toppljus, sidoljus och akterljus, ljus som är synliga från alla håll, blå blinkande ljus och blå ljus för transport av farliga material. ljussignaler ljus som beledsagas av ljudsignaler och ljuset för den blå skylten. b) 33 2. För övervakning av signalljus skall det finnas indikatorlampor eller motsvarande anordningar monterade i styrhytten, såvida inte ljusen är synliga direkt från styrhytten. 3. I styrhytter som är anordnade för radarstyrning utförd av en enda person skall indikatorlamporna för övervakning av signalljusen och ljussignalerna vara monterade på instrumentpanelen. Strömbrytarna för signalljusen skall vara inbyggda i indikatorlamporna eller vara belägna bredvid dessa. Indikatorlampornas placering och färg skall motsvara signalljusens och ljussignalernas verkliga placering och färg. Om ett signalljus eller en ljussignal inte fungerar, skall motsvarande indikatorlampa vara släckt, eller felet visas på något annat sätt vid indikatorlampan. 4. I styrhytter som är anordnade för radarstyrning utförd av en enda person skall ljudsignaler kontrolleras med foten. Denna föreskrift gäller inte signalen som varnar omgivningen att hålla sig på avstånd, enligt gällande lokala föreskrifter i medlemsstaterna. Artikel 7. 06 Radarutrustning och girhastighetsindikatorer 1. Radarutrustningen och girhastighetsindikatorerna skall vara av en typ som godkänts av de behöriga myndigheterna. Föreskrifterna om installation och övervakning av funktionen skall följas. Girhastighetsindikatorn skall vara placerad framför rorsmannen inom dennes synfält. 2. Följande gäller vid styrhytter som är anordnade vid radarstyrning utförd av en enda person: a) Radarskärmen skall i huvudsak ligga inom rorsmannens synfält när han befinner sig på sin normala plats. b) Radarbilden skall förbli klart synlig, utan hjälp av mask eller skärm, oberoende av de ljusförhållanden som råder utanför styrhytten c) Girhastighetsindikatorn skall vara placerad omedelbart ovanför eller under radarskärmen. Artikel 7. 07 Radiotelefoniutrustning för fartyg anordnad för radarstyrning utförd av en person 1. För fartyg med styrhytt som är anordnad för radarstyrning utförd av en enda person skall mottagningen av meddelanden mellan fartygen och överföring av trafikinformation ske över högtalare, och sändningen från en fast mikrofon. Omkopplingen mellan mottagning och sändning skall göras med en tryckknapp. Mikrofonen för dessa nät får inte användas för samtal via det allmänna nätet. 2. För fartyg med styrhytt som är anordnad för radarstyrning utförd av en enda person och som har radioutrustning som är ansluten till det allmänna nätet, skall mottagningen kunna göras från rorsmannens plats. 34 Artikel 7. 08 Kommunikation ombord På fartyg vars styrhytt är anordnad för radarstyrning utförd av en enda person skall det finnas ett ljudsystem för intern kommunikation. Kommunikation över ljudanläggningen skall kunna upprättas från styrplatsen med a) fartygets för eller täten av en konvoj, b) fartygets akter eller slutet av en konvoj, om ingen annan kommunikation är möjlig från styrplatsen, c) besättningens bostadsutrymmen och d) styrmannens hytt. På samtliga ställen skall mottagning ske över högtalare och sändning från en fast mikrofon. Kommunikationen mellan fartygets för och akter eller täten och slutet av konvojen kan ske över en radioförbindelse. Artikel 7. 09 Larmutrustning 1. Det skall finnas ett separat larmsystem som omfattar bostadsutrymmen, maskinrum och, om sådana finns, separata pumprum. 2. Rorsmannen skall ha en omkopplare inom räckhåll som kontrollerar larmsignalerna. Omkopplare som automatiskt återgår till avstängt läge när de släpps är inte tillåtna. 3. Signalstyrkan skall vara minst 75 dB(A) i bostadsutrymmen. I maskinrum och pumprum skall larmsignalerna bestå av ett blinkande ljus som är synligt från alla sidor och klart märkbart överallt. 35 Artikel 7. 10 Uppvärmning och ventilation Styrhytterna skall vara utrustade med ett reglerbart system för uppvärmning och ventilation. Artikel 7. 11 Installationer för manövrering av häckankarna På fartyg och konvojer med styrhytt anordnad för radarstyrning utförd av en enda person och som är längre än 86 m eller bredare än 22,90 m, skall rorsmannen kunna kasta ankar utan att lämna sin plats. Artikel 7. 12 Höj- och sänkbara styrhytter Höj- och sänkbara styrhytter skall vara försedda med en nödanordning för sänkning av styrhytten. Alla sänkningsmanövrar skall automatiskt utlösa en klart hörbart varningssignal. Denna föreskrift gäller inte om risk för personskador från sänkningsmanövern förhindras genom andra lämpliga konstruktionsanordningar. Styrhytten skall riskfritt kunna lämnas i alla höjdlägen. Artikel 7. 13 Påteckning på certifikatet för fartyg med styrhytt som är anordnad för radarstyrning utförd av en enda person Om fartyget motsvarar kraven i artikel 7. 01, 7. 04-7. 08 och 7. 11 för styrhytter anordnade för radarstyrning utförd av en enda person, skall följande påteckning göras på certifikatet: "Fartyget är utrustat med en styrhytt anordnad för radarstyrning utförd av en enda person. " 36 KAPITEL 8 MASKINERI Artikel 8. 01 Allmänt 1. Alla maskiner och all hjälputrustning skall vara utformade, byggda och installerade enligt god skeppsbyggnadspraxis. 2. Utrustning som kräver löpande kontroll, såsom ångpannor och andra tryckkärl med tillbehör och hissar, skall uppfylla kraven i en av medlemsstaterna i gemenskapen. 3. Endast förbränningsmotorer för bränsle med en flampunkt över 55 °C får installeras. Artikel 8. 02 Säkerhetsutrustning 1. Alla maskiner skall installeras och monteras så att de är lätt åtkomliga för drift och underhåll och så att de inte utgör någon fara för berörd personal. De skall inte kunna startas oavsiktligt. 2. Huvud- och hjälpmaskineri, värmepannor, tryckkärl och all tillhörande utrustning skall vara försedda med säkerhetsanordningar. 3. De motorer som driver fläktarna för inblåsning och utsugning skall också vid behov kunna stoppas från en plats utanför det utrymme där de är placerade, utanför maskinrummet. Artikel 8. 03 Framdrivningsanordningar 1. Det skall vara möjligt att snabbt och säkert kunna starta och stoppa fartygets framdrivnings anordningar och att kasta om rotationen. 2. Följande nivåer skall övervakas av lämpliga anordningar: a) Temperaturen på kylvattnet för huvudmaskineriet. b) Oljetrycket för smörjningen av huvudmaskineriet och transmissionen. c) Oljetrycket och lufttrycket i anordningarna för omkastning av huvudmotorernas, transmissionsdonens eller propellrarnas rotationsriktning. Övervakningsanordningarna skall utlösa ett larm när en kritisk nivå uppnås. 3. För fartyg som bara har en framdrivningsmotor skall motorn inte stanna automatiskt annat än för att förhindra överbelastning. 4 Genomföringarna för drivaxlarna skall vara sådana att smörjmedel som kan förorena vattnet inte kan sprida sig. 37 Artikel 8. 04 Motorernas avgasrör 1. Alla avgaser skall ledas ut från fartyget. 2. Alla lämpliga försiktighetsåtgärder skall vidtas för att förhindra att skadliga gaser tränger in i de olika avdelningarna. Avgasrör som går genom bostadsutrymmen eller styrhytten skall vara omgivna av ett tillräckligt gastätt hölje. Utrymmet mellan höljet och avgasröret skall ha förbindelse med utomhusluften. 3. Avgasrören skall vara placerade och skyddade på så sätt att de inte utgör någon brandrisk. 4. I maskinrummen skall avgasrören vara värmeisolerade eller kylda på lämpligt sätt. Utanför maskinrummet kan det räcka med ett beröringsskydd. Artikel 8. 05 Bränsletankar, rörsystem och tillbehör 1. Flytande bränsle skall lagras i tankar av stål eller, om fartygets konstruktion så kräver, ett brandmässigt likvärdigt material, som utgör del av skrovet eller är väl fastgjorda i det. Denna föreskrift gäller inte tankar som redan från fabriken är inbyggda i hjälputrustning och har en kapacitet på mindre än 12 liter. Bränsletankarna får inte ha en gemensam yta med tankar för dricksvatten. 2. Tankar och bunkertankar med rörsystem och andra tillbehör skall vara så placerade och monterade att varken bränsle eller gas kan läcka ut i fartyget. Ventilerna på tankar som innehåller bränsle eller avloppsvatten skall stänga sig automatiskt. 3. Bränsletankar får inte vara belägna för om kollisionsskottet. 4. Tankar som fylls för daglig förbrukning och rörsystemen till dem får inte vara placerade ovanför motorerna eller avgasrören. 5. Mynningarna för bränsletankarnas påfyllningsrör skall vara klart markerade. 6. Påfyllningsrören för tankar eller bunkertankar med flytande bränsle skall mynna ut på däck, utom då det gäller tankar som fylls för daglig förbrukning. Påfyllningsrören skall ha en stängningsanordning. Varje tank och bunkertank skall förses med ett utluftningsrör som leder ut i fria luften ovanför däck och som är så placerat att vatten inte kan tränga in i det. Detta rörs tvärsnitt skall vara åtminstone 1,25 gånger större än påfyllningsrörets. Om tankarna för flytande bränsle är förbundna med varandra, skall förbindelserörets innerdiameter vara åtminstone 1,25 gånger större än påfyllningsrörets. 7. Distributionsrören för flytande bränsle skall vara försedda med en stängningsanordning vid tanköppningen som kan manövreras från däck. Denna föreskrift gäller inte tankar som är monterade direkt på motorn. 38 8. Bränslerör med kopplingar, förband och armatur skall vara tillverkade av material som står emot alla mekaniska, kemiska och termiska påfrestningar som de kan tänkas utsättas för. Bränslerör får inte utsättas för värmeskaderisk och skall kunna besiktigas i hela sin längd. 9. Bränsletankar skall vara utrustade med nivåmätare som skall kunna läsas ända upp till full tank. Mätarrören skall vara väl skyddade mot slagskada, vara försedda med ventiler med automatisk avstängning nertill och ha förbindelse med tankarna ovanför högsta påfyllningsnivån upptill. Materialet i mätarrören får inte missformas vid normal omgivande temperatur. 10. Tankar för flytande bränsle skall vara försedda med öppningar med tät tillslutning så att de kan rengöras och besiktigas. 11. Tankar som har direkt tillförsel till framdrivningsmaskineriet och till motorer som krävs för manövreringen, skall anslutas till en anordning som ger en signal som både syns och hörs i styrhytten när bränslenivån inte längre är tillräcklig för säker drift. Artikel 8. 06 Utrustning för länspumpning 1. Varje vattentät avdelning skall kunna länspumpas separat. Denna föreskrift gäller dock inte avdelningar som normalt är hermetiskt tillslutna under resa. 2. Fartyg som har föreskriven bemanning skall vara utrustade med två separata länspumpar, som inte får vara installerade i samma rum, och varav åtminstone den ena skall vara motordriven. För fartyg som har en maskindriven framdrivningsanläggning med en effekt på mindre än 225 kW eller en dödvikt på mindre än 350 dwt, eller, för fartyg som inte är avsedda för godstransport, ett volymsdeplacement på mindre än 250 m , räcker det med en handpump eller en motordriven pump. Samtliga föreskrivna pumpar skall kunna användas i samtliga vattentäta avdelningar. 3. Den första länspumpens kapacitet beräknas med hjälp av följande formel: Qt = 0,1. d!2 [1/min], och dj beräknas med hjälp av följande formel: di = 1,5 VL(B + H) + 25 [mm]. Den andra länspumpens kapacitet i 1/min beräknas med hjälp av följande formel: Q2 = 0,1. d2 2 [1/min], och d2 beräknas med hjälp av följande formel: d2 = 2Vl (B + H) + 25 [mm]. Värdet för d2 får emellertid inte vara högre än d,. Vid beräkningen av Q2 ger man 1 ett värde som motsvarar den längsta vattentäta avdelningen. 39 I formlerna gäller följande: 1 längden på motsvarande vattentäta avdelning i meter, dj länsrörets beräknade inre diameter i mm, d2 grenrörets beräknade inre diameter i mm. 4. Om pumparna är anslutna till ett länssystem, skall länsrören ha en inre diameter som är lika med minst d] i mm, och länsgrenrören en inre diameter som är lika med minst d2 i mm. För fartyg som är kortare än 25 m, får dessa värden minskas ned till 35 mm. 5. Endast självsugande länspumpar är tillåtna. 6. För varje länsbar avdelning med flat botten som är mer än 5 m bred skall det finnas minst ett sugfilter för styrbord och ett för babord 7. Akteravdelningen skall kunna länspumpas från maskinrummet med hjälp av ett lättillgängligt rör som stängs automatiskt. 8. Sidolänsrör från de olika avdelningarna skall anslutas till ett uppsamlingsrör genom en låsbar backventil. Avdelningar eller andra utrymmen som är avsedda för ballast behöver bara anslutas till länspumpningssystemet med en enkel avstängningsanordning. Denna föreskrift gäller inte lastrum iordningställda för ballast. Påfyllning av ballastvatten i sådana lastrum skall ske med ett permanent monterat ballaströr som är separat från länsrörsystemen eller med grenrör bestående av slangar eller mellanrör som kan anslutas till uppsamlingsröret. Vattentags ventiler i slaget under lastrummen får inte användas för detta. 9. Det skall finnas nivåmätare i slaget under lastrummen. 10. Vid länssystem med permanent monterade rör skall länsrören i slaget under lastrummen för uppsamling av oljebemängt vatten ha tillslutningsanordningar som är plomberade av ett inspektionsorgan. Tillslutningsanordningarnas antal och läge skall antecknas på certifikatet. Artikel 8. 07 Anordningar för uppsamling av oljebemängt vatten och spillolja Oljebemängt vatten som härrör från driften skall behållas ombord. Slaget under maskinrummet kan betraktas som en tank för detta ändamål. För uppsamling av spillolja skall det i maskinrummet finnas en eller flera för ändamålet avsedda behållare som rymmer minst 1,5 gånger den mängd spillolja som kommer frän alla förbränningsmotorerna och alla de installerade maskinerna, plus den mängd hydraulolja som kommer från reservoarerna för hydraulolja. 40 Kopplingarna vid tömning av de ovannämnda behållarna skall uppfylla kraven i den europeiska normen EN 1305. 3. För fartyg som används endast för korta sträckor kan inspektionsorganet bevilja undantag frän föreskrifterna i punkt 2. Artikel 8. 08 Buller från fartyget 1. Det buller som fartyget alstrar under gång, särskilt sådant buller som förorsakas av motorns insugning och utblåsning, skall dämpas med lämpliga medel. 2. Det buller fartyget alstrar, mätt lateralt vid en punkt 25 m från fartygets sida, får inte överstiga 75 dB(A). 3. Det buller som fartyget alstrar vid stillastående, med undantag för buller som förorsakas av lastning, får inte överstiga 65 dB(A), mätt lateralt vid en punkt 25 m från fartygets sida. 41 KAPITEL 9 ELEKTRISKA ANLÄGGNINGAR Artikel 9. 01 Allmänt 1. I avsaknad av särskilda föreskrifter för vissa delar av en anläggning skall säkerhetsgraden anses som tillräcklig om dessa delar har tillverkats i enlighet med en godtagen europeisk norm eller i enlighet med föreskrifter som uppställts av ett auktoriserat klassificeringssällskap. De aktuella dokumenten skall uppvisas för inspektionsorganet. 2. Följande dokument skall finnas ombord, undertecknade av inspektionsorganet: a) Allmänna översiktsritningar för el an läggningen. b) Kretsscheman för huvudkopplingstavlan, kopplingstavlan för nödinstallationen och distributionstavlorna, med de viktigaste tekniska uppgifterna såsom skydds- och kontrollenhetens strömstyrka och märkström. c) Uppgift om kapacitet för de elektriska apparaterna som används. d) Kabeltyper med uppgift om ledarnas tvärsnitt. För farkoster utan besättning behöver dessa dokument inte förvaras ombord, men de skall när som helst kunna uppvisas av ägaren. 3. Anläggningarna skall utformas för att kunna tåla en permanent slagsida på upp till 15°, omgivande inomhustemperaturer mellan 0 °C och 40 °C och temperaturer på däck mellan -20 °C och +40 °C. Inom dessa gränser skall de fungera perfekt. 4. Elektriska och elektroniska anläggningar och apparater skall vara lätt åtkomliga och enkla att underhålla. Artikel 9. 02 Elförsörjningssystem l. På fartyg med en elektrisk anläggning skall installationen i princip få sin kraft från minst två olika källor. Om en kraftkälla går ned, skall den andra källan i 30 minuter kunna uppehålla kraftförsörjningen till de eldrivna apparater som är nödvändiga för säker manövrering av fartyget. 2 Att energiförsörjningen är tillräckligt dimensionerad skall bestyrkas med en kraftbalans, där en lämplig koefficient för samtidig användning kan tillämpas. 3. Oberoende av punkt 1 ovan skall artikel 6. 04 gälla för styrinrättningarnas kraftkälla (roderutrustning). 4. På passagerarfartyg skall kraftkällorna som avses i punkt 1 vara oberoende av varandra. 42 5. För nödsystemen för kraftförsörjning på dagtursfartyg med en längd LF på minst 25 m och passagerarfartyg med hytter gäller artikel 9. 18. Artikel 9. 03 Skydd mot beröring, genomträngning av fasta föremål och mot vatten De olika permanenta installationer skall vara skyddade enligt de skyddsklasser som anges i följande tabell: Skyddsklass (enligt IEC 529) Generatorer Motorer Trans formatorer IP 22 IP 22 2) IP 22 Paneler Fördelare Ström brytare 1)2) IP 22 Utrustnings- material Belysnings- annatur IP 44 IP 55 IP 22 IP 55 IP 44 u. (Ex)') IP 55 IP 55 IP 55 - IP 55 IP 22 IP 22 IP 22 IP 22 IP 22 IP 20 IP 22 IP 20 IP 44 IP 44 IP 44 IP 55 IP 44 Placering Arbetsutrymmen, maskinrum, styrinrättningsrum Lastrum Rum där ackumulatorer eller färger förvaras Öppna däck, öppna styrplatser Stängda styrhytter Bostadsutrymmen med undantag för våtutrymmen Våtutry mmen Noter 1. För apparater som alstrar mycket värme: IP 12. 2. Om apparaterna eller panelerna inte har någon skyddsklass, måste uppställningsplatsen uppfylla följande villkoren för den aktuella skyddsklassen. 3. Elektriskt material av ccrtifierad skyddsklass enligt europeiska normer EN 50014-50020 eller enligt IEC 79. Artikel 9. 04 Skydd mot explosion I områden där det finns risk att explosiva gaser eller gasblandningar ansamlar sig, t. ex. i rum som är reserverade för förvaring av ackumulatorer eller lättantändliga produkter, får endast sådant elektriskt material användas som är explosionsskyddat (med säkerhetsintyg). I sådana rum får inga strömbrytare för belysning eller annan elektrisk utrustning vara installerad. Explosionsskyddet skall ta hänsyn till egenskaperna hos de gaser eller gasblandningar som kan avges (explosionsgrupp, temperaturklass). 43 Artikel 9. 05 Jordanslutning 1. I installationer där spänningstalet överstiger 50 V är jordanslutning nödvändig. 2. Åtkomliga metalldelar som inte är strömförande vid drift, t. ex. maskinstativ och motorblock, apparater, armatur och tillbehör, skall jordas om de inte redan är monterade så att de faktiskt har elektrisk kontakt med skrovet. 3. Kåporna till mobila eller flyttbara strömförbrukande apparater skall jordas med en extra ledare som normalt inte är strömförande, och som ingår i matarkabeln. Denna föreskrift gäller inte vid användning av isolertransformator eller för skyddsisolerade apparater (dubbelisolering). 4. Tvärsnittet för jordningsledaren skall åtminstone motsvara värdena i följande tabell: Tvärsnitt för de yttre Minsta tvärsnitt för jordningsledarna leda nia ->, mm ' ' „ F A 0,5-4 <4—16 >16-35 >35-120 >120 i isolerade kablar , 2. | mm | samma tvärsnitt som den yttre. , ledaren monterade separat , 2. | mm | 4 samma tvärsnitt som den yttre ledaren samma tvärsnitt som den yttre ledaren 16 halva den yttre ledarens tvärsnitt 16 halva den yttre ledarens tvärsnitt * 70 70 44 Artikel 9. 06 Högsta tillåtna spänning 1. Följande spänningstal får inte överskridas: Typ av installation Högsta tillåtna spänningstal a. Kraft- och värmeanläggningar, inkl. motsvarande strömuttag b. Belysningsutrustning, kommunikations-, order- och informationsanläggningar, inkl. motsvarande strömuttag c. Strömuttag för bärbara apparater som används på öppna däck eller i trånga eller fuktiga utrymmen med inklädning av metall, utom pannor och tankar: Likström Enfas växelström Trefas växelström 250 V 250 V 500 V 250 V 250 V 1. i allmänhet 2. vid användning av en isolcrtransfonuator för en enskild apparat 3. vid användning av skyddsisolerade apparater (dubbelisolering) 4. vid användning av jordfelsbrytarc för <30 mA. 50 V1' 250 V 50 VU 250 V2) 250 V 250 V 500 V d. Mobila apparater som elektrisk utrustning för containrar, motorer, de ventilatorer och mobila pumpar, som normalt inte används under drift vars åtkomliga strömförande delar är jordade med en skyddsledare som ingår i anslutningskabeln och som dessutom genom sin placering eller genom en ytterligare ledare är i kontakt med skrovet c. Slrömuttag som är avsedda att slrömmata bärbara apparater som används i värmepannorna och tankarna 250 V 250 V 500 V 50 V" 50 V" Noter: ') Om denna spänning kommer från nät med högre späiming måste ett galvaniskt skydd användas (säkerhetstransformator). ^ Den sekundära clkrctscn skall ha samtliga poler jordade. 2. Om föreskrivna säkerhetsåtgärder har vidtagits, kan högre spänningstal tillåtas a) i maskiner vars kapacitet kräver det, eller b) för särskilda installationer ombord såsom radioanläggningar och tändningssystem. 45 Artikel 9. 07 Distributionssystem 1. Vid likström och enfas växelström är följande distributionssystem tillåtna: a) System med två ledare varav en är jordad (Ll/N/PE). b) System med en ledare med retur till skrovet, endast för lokala anläggningar (t. ex. för start av förbränningsmotor, katodskydd) (Ll/PEN). c) System med tvä ledare isolerade frän skrovet (L 1/L2/PE). 2. Vid trefas växelström är följande distributionssystem tillåtna. a) System med fyra ledare med jordad neutralpunkt och utan retur till skrovet (L1/L2/L3/N/PE) = nät (TN-S) eller nät (IT). b) System med tre ledare isolerade från skrovet (L1/L2/L3/PEN). c) System med tre ledare med neutralpunkten jordad med retur till skrovet utom för slutkretsarna (L1/L2/L3/PEN). 3. Inspektionsorganet kan tillåta användning av andra system. Artikel 9. 08 Förbindelser med land eller andra externa nät 1. Matarkablar från ett nät på land eller från andra externa nät till anläggningar ombord skall vara fast anslutna ombord med hjälp av fasta kabelskor eller fasta strömavledare. Kabelanslutningarna skall inte kunna utsättas för dragpåkänning 2. Vid inkommande spänningstal på mer än 50 V, skall skrovet jordas effektivt. Uttaget i skrovet skall ha särskilda markeringar. 3. Tillkopplingsanordningarna skall vara förreglade för att förhindra att generatorerna ombord är i drift samtidigt som nätförbindelsen med land eller med annat externt nät är tillkopplad. En kort övergångsperiod är tillåten då båda systemen är i gång, för att förhindra avbrott i strömtillförseln. 4. Anslutningen skall vara skyddad mot kortslutningar och överström. 5. I luvudkopplingstavlan skall visa om anslutningen till nätet pä land är strömförande. 6. Det skall finnas anordningar som kontrollerar att anslutningen överensstämmer med nätet ombord beträffande likströmmens polaritet och växelströmmens faser. 7. Vid anslutningen skall finnas en skylt med följande uppgifter: a) Hur anslutningen kopplas på. b) Strömtypen, märkspänningen och, vid växelström, frekvensen. 46 Artikel 9. 09 Tillhandahållande av ström till andra fartyg 1. Om ström tillhandahålls till andra fartyg skall det finnas en separat anslutning för detta. Om strömuttag med högre märkdata än 16 A används för tillhandahållande av ström till andra fartyg, skall det finnas garanti för att till- och frankoppling bara kan ske när nätet inte är under spänning (t. ex. genom bry tare eller förregi ingår). 2. Det måste tillses att kablarna och anslutningarna in kan utsättas för dragpåkänning. 3. Artikel 9. 08. 3-9. 08. 7 gäller analogt. Artikel 9. 10 Generatorer och motorer 1. Generatorer, motorer och deras kopplingsdosor skall vara åtkomliga för kontroll, mätningar och reparationer. Skyddsklassen skall motsvara uppställningsplatsen (se artikel 9. 03). 2. Generatorer som drivs av huvudmaskineriet, propelleraxeln eller en hjälpenhet avsedd för en annan funktion skall vara konstruerade i enlighet med den variation i varvtal som kan förekomma under drift. Artikel 9. 11 Ackumulatorer 1. Ackumulatorer skall vara åtkomliga och placerade så att de inte kan förskjutas av fartygets rörelse. De får inte vara placerade där de utsätts för extrem värme eller kyla, vågstänk eller ånga. De får inte installeras i styrhytten, bostadsutrymmena eller lastrummen. Denna föreskrift gäller inte ackumulatorer i bärbara apparater eller ackumulatorer som använder mindre än 0,2 kW för uppladdning. 2. Ackumulatorer som använder mer än 2,0 kW för uppladdning (beräknat på den maximala laddningsströmmen och batteriets märkspänning med hänsyn tagen till laddningsanordningens laddningskurva) skall vara installerade i ett rum som avsatts särskilt för dem. Om de är placerade på däck skall de vara instängda in i ett skåp. Ackumulatorer som använder högst 2 kW för uppladdning kan vara installerade under däck i ett skåp eller en låda. De får också vara installerade i maskinrummet eller i något annat väl ventilerat utrymme, förutsatt att de är skyddade mot fallande föremål och droppande vatten. 3. Insidan av alla utrymmen, skåp, lådor, hyllor och andra byggnadstillbehör för batterier skall vara skyddade mot elektrolytens skadliga verkningar. 47 4. Det skall finnas god ventilation om ackumulatorerna är placerade i en sluten avdelning, i ett skåp eller i en låda. Mekanisk ventilation krävs för Ni-Cad-ackumulatorer som använder mer än 2kW för uppladdning och för blyackumulatorer som använder mer än 3 kW. Luften skall komma in nerifrån och släppas ut upptill, så att gasen töms ut fullständigt. Ventilationskanalerna får inte innehålla anordningar som hindrar luften från att passera fritt, t. ex. stängventiler. 5. Behovet av lufttillförsel i liter per timme (Q) skall beräknas med följande formel: Q = 0,11 - I -n [m3/h], där I motsvarar en fjärdedel av den maximalt tillåtna strömstyrkan för laddningsanordningen i ampere, och n motsvarar antalet celler. För reservackumulatorer för fartygsnätet kan inspektionsorganet tillåta andra beräkningsmetoder, som tar hänsyn till uppladdarens laddningsegenskaper, under förutsättning att dessa metoder är baserade på godkända klassificeringssällskaps föreskrifter eller på gällande normer. 6. Vid naturlig luftväxling skall kanalernas tvärarea vara anpassad till den mängd luft som behövs vid en hastighet på 0,5 m/sekund. Den får inte understiga 80 cm för blybatterier eller 120 cm2 för NiCad-ackumulatorer. 7. Vid mekanisk ventilation skall det finnas en fläkt, helst försedd med en utblasningsapparat som har en motor som ligger fritt från gas- eller luftströmmar Fläktarnas utformning skall förebygga att gnistor bildas vid kontakt mellan en vinge och fläktkåpan och förhindra statisk elektricitet. 8. Skylten "Rökning förbjuden" med en diameter på minst 10 cm skall sättas upp på dörrar eller lock till avdelningar, skåp eller lådor som innehåller ackumulatorer. Artikel 9. 12 Anslutningsutrustning Kopplingstavlor a) Apparater, brytare, skyddsanordningar och instrument på kopplingstavlorna skall vara upplagda pä ett väl synlig sätt och vara lätt åtkomliga för underhåll och reparation. Anslutningarna för spänningar på upp till 50 V och de för spänningar över 50 V skall hållas separata och vara markerade pä lämpligt sätt. 48 b) Skyltar med uppgift om kretsscheman för samtliga brytare och apparater skall vara anbringade på tavlorna. Märkstyrka och kretsscheman skall vara angivna för samtliga skyddsanordningar. c) På apparater som befinner sig bakom luckor och vars arbetsspänning överstiger 50 V skall strömförande delar vara skyddade mot oavsiktlig kontakt när luckan är öppen. d) Material som används till kopplingstavlor skall vara av passande mekanisk styrka, hållbara, brandsäkra, och självsläckande. De får inte suga åt sig vatten. e) Om säkringar med hög brytförmåga är installerade på kopplingstavlorna, skall det finnas personlig skyddsutrustning till hands för montering och demontering av dessa säkringar. 2. Brytare, skyddsanordningar a) Generatorkretsarna och arbetskretsarna skall vara skyddade mot kortslutning och överström i alla ojordade ledare. Automatiska strömbrytare med utlösning vid kortslutning eller överbelastning eller säkringar får användas för detta ändamål. Kretsar som förser styrinrättningens motorer (roderutrustning) och deras styrkretsar behöver bara vara skyddade mot kortslutning. Om det finns kretsar med termiska brytare skall dessa vara deaktiverade eller vara inställda på två gånger märkströmmen. b) Anslutningskablarna från huvudtavlan till eldrivna apparater på över 16 A skall omfatta en belastningsbrytare eller strömbrytare. c) Eldriven utrustning som är nödvändig för framdrivningen av fartyget, för styrinrättningen, för roderlägesindikationen, för manövreringen eller för säkerhetssystemen, liksom eldriven utrustning med märkstyrka på över 16 A, skall ta sin ström från separata kretsar. d) Kretsarna för eldriven utrustning som är nödvändig för framdrivning och manövrering av fartyget skall strömmatas direkt från huvudkopplingstavlan. e) Strömbrytare skall väljas med tanke på märkstyrka, termisk och dynamisk styrka och brytarförmåga. De skall samtidigt kunna bryta alla ledare som är under spänning. Det skall vara möjligt att avgöra om strömmen är på eller av. f) Säkringarna skall vara av propptyp och tillverkade av porslin eller likvärdigt material. De skall kunna bytas utan risk för att strömförande delar korns åt. 3. Enheter för mätning och övervakning a) Generator-, ackumulator- och distributionskretsar skall omfatta enheter för mätning och övervakning om så krävs för anläggningens säkra funktion. b) För ej jordade nät med högre spänning än 50 V måste det finnas en anordning för kontroll av isolering mot jord försedd med ett optiskt och akustiskt larm. För sekundära anläggningar såsom styrkretsar behövs ingen sådan anordning. 4. Kopplingstavlornas placering 49 a) Kopplingstavlorna skall vara placerade i lättåtkomliga, väl ventilerade rum, där de är skyddade från vatten och mekanisk åverkan. Rörsystem och ventilationskanaler skall vara dragna på så sätt att kopplingstavlorna inte kan skadas om fartyget läcker. Om det inte går att undvika att rören dras nära kopplingstavlor, får det inte finnas några rörliga kopplingar i den zonen. b) Skåp eller nischer med oskyddade strömbrytare skall vara av brandsäkert material eller vara skyddade av en metallyta eller annat brandsäkert material. c) Om spänningstalet är högre än 50 V, skall det finnas ett galler eller en isolerande matta framför huvudkopplingstavlan där operatören står. Artikel 9. 13 Anordningar för nödfrånkoppling av strömmen För oljebrännare, bränslepumpar, bränsleavskiljare och maskinrumsfläktar skall nödfrånskiljare vara installerade utanför de mm där apparaterna är installerade. Artikel 9. 14 Materiaiför utrustningen 1. Genomföringarna för apparaterna skall vara dimensionerade efter anslutningskablarnas storlek och lämpa sig för de använda kabeltyperna. 2. Det skall inte vara möjligt att förväxla strömuttagen för olika spänningar och olika frekvenser. 3. Strömbrytarna skall bryta strömmen till samtliga ojordade ledare samtidigt. I belysningskretsar i bostadsutrymmen utom tvättrum, badrum och våtrum är emellertid enpoliga strömbrytare tillåtna. 4. Om strömstyrkan är mer än 16 A skall strömuttagen vara förreglade med en strömbrytare som förhindrar att anslutning kan göras eller brytas annat än om strömmen är frånslagen. Artikel 9. 15 Kablar 1. Kablarna skall vara brandsäkra, självsläckande och vatten- och oljehärdiga. I bostadsutrymmen är användning av andra kablar tillåten under förutsättning att de är effektivt skyddade, att de har ej flamspridande egenskaper och att de är självsläckande. 50 2. För kraft- och belysningsanläggningar skall kablar användas med ledare på minst 1,5 mm2 i tvärsnitt. 3. Armaturer och metallkåpor i kraft- och belysningsanläggningar får inte användas under normal drift som ledare eller jordningsledare. 4. Armaturer och metallkåpor i kraft- och belysningsanläggningar måste vara jordade i åtminstone en ända. 5. För ledarnas tvärsnitt måste tas hänsyn till den slutliga högsta tillåtna temperaturen för ledare (högsta tillåtna strömstyrka) liksom till det tillåtna spänningsfallet. Detta spänningsfall mellan huvudkopplingstavlan och den minst gynnsamma punkten i anläggningen får inte överstiga 5 % av märkspänningen för belysningsanläggningar och 7 % för kraft- eller uppvärmningsanläggningar. 6. Kablarna skall vara skyddade mot mekanisk åverkan. 7. Kablarna skall vara fästa på ett sådant sätt att eventuella dragpakänningar håller sig inom tillåtna gränser. 8 Om kablar passerar genom skott eller däck skall skotten eller däckens mekaniska styrka, vattentäthet och brandsäkerhet inte påverkas av genomföringarna. 9. Kablar som förbinder mobila styrhytter skall vara tillräckligt flexibla och vara försedda med tillräckligt flexibel isolering ned till en temperatur på 20 °C och vara beständiga mot ångor, ultravioletta strålar, ozon etc. Artikel 9. 16 Belysningsutrustning 1. Belysningsenheter skall inte vara installerade så att den alstrade värmen kan tända eld på föremål eller antändliga ämnen i omgivningen. 2. Belysningsenheter på öppet däck skall inte vara installerade på sådant sätt att de kan förhindra att signal ljusen uppmärksammas. 3. Om två eller fler belysningsenheter är placerade i ett maskinrum eller pannrum skall de vara uppdelade på minst två kretsar. Denna föreskrift gäller även rum där kylutrustning, hydrauliska maskiner eller elmotorer är installerade. Artikel 9. 17 Signalljus Signalljustavlorna skall vara installerade i styrhytten och ta sin ström via en separat kabel från huvudkopplingstavlan eller via tvä sekundära nät som är oberoende av varandra. Lamporna skall separat kunna Ibises med ström frän huvudkopplingstavlan och vara skyddade och styrda separat. 51 3. Om det inte går att övervaka ljusen direkt från styrhytten, skall de vara övervakade av kontrollampor eller liknande anordningar på kontrollpanelen i styrhytten. Ett fel på en kontrollampa får inte påverka det ljus som övervakas av lampan. 4. En grupp signalljus som hör ihop funktionellt och är monterade tillsammans på samma ställe kan strömmatas, styras och övervakas gemensamt. Övervakningsutrustningen skall vara sådan att det är möjligt att åtgärda fel på enstaka lampor separat. Dock skall de båda ljuskällorna i en dubbel lanterna (två lanternor monterade ovanför varandra eller i samma enhet) inte kunna användas samtidigt. Artikel 9. 18 Nödströmskälla 1. På dagtursfartyg med en längd LF som är lika med eller större än 25 m och på passagerarfartyg med hytter skall det finnas en nödströmsanläggning som vid fel på huvudkretsen kan strömmata de elektriska anläggningar som avses i punkt 3. 2. Nödströmssystemet (nödströmskällan och kopplingstavlan för nödström) skall vara placerat utanför huvudmaskinrummet och det rum där huvudkopplingstavlan är belägen och skall vara åtskilt från dessa rum av vattentäta flamsäkra skott. 3. Ett minimikrav är att nödströmskällor skall kunna garantera att följande elektriska installationer kan fungera samtidigt, i den mån de är föreskrivna och inte har egen nödutrustning. a) Signalljus. b) Ljudsignaler. c) Nödbelysning i de utrymmen och på de platser som avses i artikel 15. 10. 7. d) Radiotelefoniutrustning. e) Larmutrustning och högtalare. f) Nödstrålkastare. g) Brandlarmsystem. h) Andra säkerhetssystem såsom sprinklersystem och en andra brandsläckningspump. 4. Följande nödströmskällor är tillåtna: a) Ett hjälpaggregat med ett bränsletillförselsystem, som är oberoende av huvudmaskinen, och ett separat kylsystem som vid fel på huvudkretsen startar automatiskt eller kan startas för hand om det är installerat i omedelbar närhet av styrhytten eller någon annan plats som fortlöpande är bemannad av kompetent personal, och som självständigt kan täcka energibehoven inom 30 sekunder. b) Ett ackumulatorbatteri som automatiskt tar över strömtillförseln vid fel på huvudkretsen eller som kan startas manuellt från styrhytten eller från någon annan plats som är fortlöpande bemannad av kompetent personal, och som kan förse de uppräknade strömförbrukande apparaterna med ström för återstoden av den föreskrivna perioden utan att behöva laddas upp och utan otillåtligt spänningsfall. Hur länge nödströmskällan skall kunna fungera skall bestämmas alltefter farkostens användning, men det skall under inga förhållanden vara kortare än 30 minuter. 52 5. Fel på huvudkretsen eller nödströmskretsen skall inte medföra att utrustningens säkra funktion påverkas. Artikel 9. 19 Larm- och säkerhetssystem för mekanisk utrustning Larm- och säkerhetssystem avsedda för övervakning och skydd av mekanisk utrustning skall uppfylla följande krav: a) Larmsystem Larmsystem skall vara så konstruerade att fel i larmsystemet inte kan medföra att den övervakade apparaten eller utrustningen går ned. Binära givare skall fungera enligt viloströmsprincipen eller arbetsströmprincipen. Optiska larm skall vara aktiva tills dess att felet åtgärdas. Det skall vara möjligt att se om ett larm har kvitterats eller ej. Varje larm skall beledsagas av en akustisk signal. Akustiska signaler skall kunna stängas av. Om ett akustiskt larm stängs av, skall det inte förhindra att larmet går igen om det aktiveras av en annan orsak. Undantag är tillåtna för larmsystem som omfattar mindre än fem givarpunkter. b) Säkerhetssystem Säkerhetssystem skall vara uppbyggda på ett sådant sätt att de stänger av den hotade utrustningen, sänker effekten hos den eller ger order om detta till en permanent bemannad plats innan utrustningen uppnår ett kritiskt tillstånd. Binära givare skall fungera enligt arbetsströmsprincipen. Om säkerhetssystemen inte har ett självövervakningssystem, skall det vara möjligt att kontrollera att de fungerar. Säkerhetssystemen skall vara oberoende av andra system. Artikel 9. 20 Elektronisk utrustning 1. Allmänt Provvillkoren i punkt 2 gäller endast elektroniska apparater med kringutrustning som hör till styrinrättningarna (roderutrustning) och maskineriet för framdrivning av fartyg. 2 Provvillkor a) Påfrestningarna under provet får inte leda till skada eller felfunktion i de elektroniska apparaterna. Provning enligt internationella normer såsom publikation IEC 92-504 och dithörande dokument skall utföras med apparaten i drift, med undantag för prov av köldhärdighet, där provet består av att kontrollera funktionen. b) Variationer i spänning och frekvens 53 Storhet Variationer konstant variation kortvariga variationer Allmänt Vid batteridrift frekvens spänning ± 5 % ± K) % ± 1 0 % 5s ± 2 0% 1,5 s spänning + 30 % / - 25 % - c) Värmeprov Apparaten som skall provas tas upp till en temperatur på 55 °C inom loppet av en halvtimme. När denna temperatur uppnåtts uppehålls den i 16 timmar. Därefter utförs ett funktionsprov. d) Köldprov Apparaten som skall provas fryses i vilotillstånd ned till -25 °C och hålls i denna temperatur under 2 timmar. Därefter höjs temperaturen till 0 °C och ett funktionsprov görs. e) Vibrationsprov Vibrationsprovning skall utföras vid apparaternas eller delarnas egenfrekvens i de tre axlarna under 90 minuter per axel. Om ingen egenfrekvens kan upptäckas skall vibrationsprovet utföras vid 30 Hz. Vibrationsprovet skall utföras med sinusoid oscillation inom följande gränser: I allmänhet: f= 2,0 vid 13,2Hz;a = ± 1 mm (amplitud a = halva vibrationsrörelsen) f = 13,2 Hz vid 100 Hz; acceleration ± 0,7 g. Material som är avsedda att monteras på dieselmotorer eller styrapparatar skall testas som följer: f=2,0vid25Hz;a = ± 1,6 mm (amplitud a = halva vibrationsrörelsen) f -- 25 Hz vid 100 Hz; acceleration ± 4 g. Givare som är avsedda att monteras i avgasrören på dieselmotorer kan utsättas för avsevärt högre påfrestningar. Hänsyn skall tas till detta under provningen. f) Provningen av elektromagnetisk kompatibilitet skall baseras på publikationerna IEC 801 2, 801-3, 801-4, 801-5 med provningsgrad 3. 54 g) Försäkran om att de elektroniska apparaterna motsvarar provvillkoren skall lämnas av tillverkaren. Även intyg från ett klassificeringssällskap gäller som bevis. Artikel 9. 21 Elektromagnetisk kompatibilitet De elektriska och elektromagnetiska anläggningarna skall inte störas i sin funktion av elektromagnetiska störningar. Allmänna insatser skall samtidigt vara inriktade på att a) bryta sändningsförbindelsen mellan störningskällorna och den eldrivna utrustningen, b) minska störningorsakerna vid störningskällorna och c) minska den eldrivna utrustningens känslighet för störningar. 55 KAPITEL 10 FARTYGSUTRUSTNING Artikel 10. 01 Ankare, ankarkättingar och -trossar. Fartyg som är avsedda för godstransport, med undantag för fartygs läktare med en längd L på högst 40 m, samt bogserfartyg skall vara utrustade med förankare med en total massa P enligt följande formel: 1 formeln gäller följande: P = k - B -T [kg] k är en koefficient som tar hänsyn till förhållandet mellan fartygets längd L och dess bredd B, liksom till typen av fartyg: V 8-B För påskjuten läktare gäller dock att k = c. c är en empirisk faktor som kan hämtas från tabellen nedan. Dödvikt Koefficient (c) <400t 400 ton - 650 t 650 ton - 1000 t >10001 45 55 65 70 För fartyg med en högsta dödvikt på 400 ton som på grund av sin konstruktion eller användning endast trafikerar korta bestämda sträckor kan inspektionsorganet tillåta att förankarna bara behöver utgöra 2/3 av den totala massan P. 2. Passagerarfartyg skall vara utrustade med förankare vars totala massa P erhålls ur följande formel. P = k • B -T [kg], där k är koefficienten enligt punkt 1. För att erhålla värdet för den empiriska koefficienten (c) tar man emellertid volymsdeplacementet i m från mätbrevet i stället för dödvikten. 56 3. De fartyg som avses i punkt 1 skall vara försedda med häckankare vars totala massa är lika med 25 % av massan P framräknad i enlighet med den punkten. Dock skall fartyg med en högsta längd på över 86 m vara försedda med häckankare vars totala massa är lika med 50 % av massan P framräknad i enlighet med punkt 1 eller 2. För följande fartyg krävs inget häckankare: a) Fartyg för vilka den beräknade massan för ett häckankare är mindre än 150 kg. För fartyg som avses i punkt 1 sista stycket är det ankarnas minskade massa som skall tas i beaktande. b) Påskjuten läktare. 4. Fartyg avsedda att driva fram fast sidoformerade konvojer med en högsta längd på 86 m skall vara utrustade med häckankare vars totala massa är lika med 25 % av den största massan P beräknad i enlighet med punkt 1 för den största tillåtna fartygsformationen (som kan betraktas som en nautisk enhet) enligt certifikatet. Fartyg avsedda att medströms driva fram fast sidoformerade konvojer längre än 86 m skall vara försedda med häckankare vars totala massa är lika med 50 % av den största massan P beräknad i enlighet med punkt 1 för den största tillåtna fartygsformationen (som kan betraktas som en nautisk enhet) enligt certifikatet. 5. De ankarmassor som erhålls i enlighet med punkt 1-4 kan minskas för vissa specialankare. 6. Den föreskrivna totala massan P för förankarna kan vara fördelad på ett eller två ankare. Den får minskas med 15 % om fartyget bara har ett förankare och ankarklysen är belägen mitt i fartyget. För bogserfartyg och fartyg med en största längd på över 86 m, far den föreskrivna totala massan vara fördelad på ett eller två ankare. Det lättare ankarets massa får inte vara mindre än 45 % av den totala massan. 7. Ankare av gjutjärn är inte tillåtna. 8. Massan skall vara angiven på ankarna i outplånlig och väl synlig skrift. 9. Ankarspel skall finnas för ankare på mer än 50 kg. 10. Ankarkättingarnas respektive längder skall vara följande: a) För fartyg på högst 30 meter: minst 40 meter. b) För fartyg på mellan 30 och 50 meter: över 10 meter längre än fartyget. c) För fartyg på över 50 m: minst 60 meter. Häckankarnas kättingar skall vara minst 40 meter var. Dock skall fartyg som skall kunna stoppas med fören medströms ha häckankarkättingar som är minst 60 meter var. 57 11. En ankarkättings dragbrottsgräns beräknas med hjälp av följande formler, a) För ankare med en massa på 0 kg-500 kg: R = 0,35 • P' [kN]. b)För ankare med en massa på >500 kg-2000 kg: R = ( 0 , 3 5- P' - 500 15000 ) P' [kN]. c) För ankare med en massa på över 2000 kg: R = 250 • P' [kN], där P' är den teoretiska massan för varje ankare, beräknad i enlighet med punkterna 1-4 och 6. Ankarkättningarnas dragbrottsgräns skall vara den som anges i en av de normer som gäller i någon av medlemsstaterna. Om ankarna har större massa än vad som anges i punkt 1-6, skall ankarkättingarnas dragbrottsgräns beräknas utifrån denna större ankarmassa. 12. Om ett fartygs utrustning omfattar tyngre ankare som har ankarkättingar med motsvarande högre dragbrottsgräns, skall endast de massor och dragbrottsgränser antecknas på certifikatet som följer av en tillämpning av reglerna i punkterna 1-6 och 11. 13. Förbindelsedonen mellan ankare och kätting skall kunna stå emot en draglast som är 20 % högre än motsvarande brottsbelastning för kättingen. 14. Användning av kablar i stället för ankarkättingar är tillåten. Kablarna skall ha samma dragbrottsgräns som är föreskriven för kättingar, men skall vara 20 % längre. Artikel 10. 02 Annan utrustning 1. Enligt gällande lokala föreskrifter i medlemsstaterna skall följande utrustning finnas ombord: a) Radiotelefonianläggning. b) Apparatur och anordningar för att avge ljud- och ljussignaler och för förande av signalfigurer. c) Nödljus, som är oberoende av fartygets huvudströmkrets, för signalljus som föreskrivs för fartyg till ankars. d) En markerad brandhärdig behållare med lock för uppsamling av vissa kategorier fast avfall, och en markerad brandhärdig behållare med lock för uppsamling av vissa kategorier flytande avfall. e) En markerad brandhärdig behållare med lock för uppsamling av övriga kategorier fast avfall, och en markerad brandhärdig behållare med lock för uppsamling av övriga kategorier flytande avfall, enligt gällande lokala föreskrifter i medlemsstaterna. f) En markerad brandhärdig behållare med lock för uppsamling av slask. 58 2. Dessutom skall utrustningen omfatta åtminstone följande: a) Förtöjningskablar: Fartyg skall vara utrustade med tre förtöjningskablar, av minst följande längd: Kabel nr. 1 : L + 20 m, dock ej längre än 100 m. Kabel nr. 2: 2/3 av kabel nr. 1. Kabel nr. 3: 1/3 av kabel nr. 1. För fartyg vars längd L är mindre än 20 m är den kortaste kabeln inget krav. Kablarna skall ha en dragbrottsgräns på R*. beräknat med hjälp av följande formler: För L • B • T på upp till 1000 m3: R, = 60 + FörL-B-Tpåöver 1000 m3: RS = I50+ L - B -T 10 L - B -T 100 [kN]. [kN]. Dessa kablar får bytas ut mot trossar av syntetisk fiber av samma längd och med samma dragbrottsgräns. b) Bogsertrossar: Bogserfartyg skall vara utrustade med ett antal trossar anpassade till tillämpningen. Den största kabeln skall emellertid vara minst 100 m lång med en dragbrottsgräns i N som är åtminstone en tredjedel av fram drivningsmotorns eller -motorernas totala effekt i kW. Maskindrivna fartyg och bogserfartyg som är avsedda för släpbogsering skall vara utrustade med minst en 100 m lång kabel med en dragbrottsgräns i N som är åtminstone en fjärdedel av fram drivningsmotorns eller -motorernas totala effekt i kW. c) En kastlina. d) En landgång, minst 0,40 m bred och 4 m lång, med en ljus rand på sidorna. Landgången skall vara försedd med ledstång. För små fartyg kan inspektionsorganet tillåta kortare landgångar. e) Båtshake. f) Första förband. g) Kikare, minst 7 x 50. h) Ett anslag med instruktioner om räddning och återupplivning vid drunkningsolyckor. 3. Fartyg som har en bordläggning pä mer än 1,50 m ovanför den lätta vattenlinjen skall ha en lejdare eller en fallrepstrappa. 59 Artikel 10. 03 Brandsläckningsutrustning 1. Följande utrustning är obligatorisk ombord: a) I styrhytten: b) I närheten av varje ingång från däck till bostadsutrymmen: c) Vid varje ingång till arbetsutrymmen som inte kan nås från bostadsutrymmena och där det finns utrustning för uppvärmning, matlagning eller kylning som använder fast eller flytande bränsle: d) Vid varje ingång till maskin- och pannrum: e) I fartyg med en total effekt på mer än 110 kW, på en lämplig plats under däck i maskinrummet: 2. Bärbara brandsläckare skall uppfylla följande krav : En bärbar brandsläckare. En bärbar brandsläckare. En bärbar brandsläckare. En bärbar brandsläckare. En bärbar brandsläckare. a) Kapaciteten för de bärbara brandsläckare som föreskrivs i punkt 1 skall vara mellan 9 och 13,5 liter för släckare av vätsketyp och minst 6 kg för pulversläckare. b) Ett minimikrav är att släckmedlet skall vara lämpat för att släcka en sådan brand som har den största sannolikheten att inträffa i det eller de utrymmen där brandsläckaren främst är avsedd att användas. På fartyg vars elektriska anläggningar har en driftspänning på mer än 50 V skall släckmedlet också vara lämpat för bekämpning av brand i elektriska anläggningar. Det skall finnas en tydlig bruksanvisning på varje bärbar brandsläckare. c) Släckmedlet får inte utgöras av halon eller innehålla ämnen som kan avge giftiga gaser då de används, t. ex. koltetraklorid. Bärbara brandsläckare som innehåller C02 får bara användas mot bränder i vissa anläggningar t. ex. kontrollpaneler eller kök. Mängden C02 får inte vara sådan att den medför hälsorisker. d) Brandsläckare som är känsliga för extrem kyla eller värme skall installeras eller skyddas på sådant sätt att de bibehåller sin effektivitet. 3. All brandsläckningsutrustning skall besiktigas minst vartannat år. Fartyget skall medföra ett certifikat som är undertecknat av den person som utfört besiktningen. 4. Om brandsläckningsutrustningen är installerad så att den inte syns, skall den partiella vägg som döljer den vara märkt med en röd bokstav "F", minst 10 cm hög. 5 1 permanent installerade brandsläckningssystem är halon inte tillåtet. C02 är tillåtet som släckmedel under följande förutsättningar: a) C02-utrustning får bara användas i maskin-, pann- och pumprum. Det skall finnas anordningar för att alla öppningar i de utrymmen som skall skyddas där luft kan komma in eller C02 komma ut skall kunna stängas till. Aktiveringsanordningarna skall vara installerade så att de kan manöveras även vid en eldsvåda. Automatisk aktivering av C02 är inte tillåten. 60 b) Förbränningsluften för förbränningsmotorer avsedda för framdrivning av fartyget får inte tas från maskinrummet, pannrummet eller pumprummet. c) All C02-utrustning som är fast installerad skall förses med ett larm vars signal kan höras tydligt i alla rum som skall fyllas med C02, också vid driftsförhållanden med maximalt buller, och som klart går att skilja från övriga akustiska varningssignaler ombord. Alarmsignaler för C02 skall också kunna höras tydligt i angränsande rum, genom stängda luckor och vid driftsförhållanden med maximalt buller, om dessa rum kan utrymmas genom det rum som är avsett att fyllas med C02. Varningssignaler för C02 skall ljuda under en lämplig tid innan C02 släpps ut. Vid utgången och ingången till lokaler som kan nås av C02-gasen skall finnas en skylt med röda bokstäver mot vit botten med följande text på tyska, franska och nederländska anslagen på lämpligt ställe: "Bei Ertönen des C02-Warnsignals verlassen! Erstickungsgefahr!" (Beschreibung des Signals) den Raum sofort "Quitter immédiatement ce local au signal C02. (description du signal) ! Danger d'asphyxie!" "Bij het in werking treden von het C02-Alarmsignaal-. (omschrijving van het signaal) deze ruimte onmiddellijk verlaten ! Verstikkingsgevaar !" d) En lättläst och hållbar bruksanvisning på nederländska, franska och tyska, skall sättas upp i närheten av alla anordningar för utlösning av släckningssystem som använder C02. Rörledningar till rum som eventuellt kan påverkas av C02 skall förses med av- stängningsanordningar. Innan släckningssystemet utlöses skall den automatiska varningen enligt punkt c utlösas automatiskt. e) C02-behållare skall installeras i ett rum eller skåp, gastätt avskilt från övriga rum. Dörren till rummet eller skåpet skall öppna sig direkt ut i det fria, kunna låsas och vara markerade med texten "C02" i rött mot vit bakgrund. Om rummet är beläget under däck skall det endast kunna nås direkt utifrån. Det skall inte finnas några direkta förbindelser med andra rum. Detta rum under däck skall ha ett tillräckligt och oberoende ventilationssystem som är helt separat från övriga ventilationssystem ombord. Ventilationsöppningarna skall vara så anordnade att gas inte kan tränga in i fartyget vid eventuellt läckage av C02. Temperaturen i detta rum får inte överstiga 50 °C. Skåpet eller rummet får bara befinna sig på däck om det är fast monterat och beläget utanför zonen med bostadsutrymmen. Gas skall inte kunna tränga in i fartyget vid eventuellt läckage av C02. Skåpet eller rummet skall skydda behållarna mot värme, kyla och fuktighet. Temperaturen i skåpet eller rummet får inte överstiga 50 °C. 61 De rum som är skyddade av C02 skall vara försedda med lämpliga anordningar för uppsugning av släckmedlet. Uppsugningsanordningarna behöver inte kunna startas under släckningen. f) I maskinrum skall det installerade rörsystemet inom två minuter kunna tillföra till rummet 85 % av den mängd som fastställs enligt andra stycket. Minimimängden C02 som krävs i rum som skall skyddas skall motsvara minst 40 % av rummets bruttovolym. Utsläppt C02 skall antas ha en volym på 0,56 m3/kg. Om mängden C02 är avsedd att skydda mer än ett rum, behöver den totala tillgängliga mängden C02 bara vara tillräcklig för ett rum. Behållarna får inte fyllas med mer än 0,75 kg/1 C02. Behållarna skall förvaras upprätt och skall vara skyddade mot fall. Tryckbehållarna, armaturen och rörsystemet för C02 skall motsvara föreskrifterna i någon av medlemsstaterna. g) De varningssystem som avses i punkt c samt släckningssystemen skall kontrolleras åtminstone vartannat år av en godkänd expert. Besiktningsintyget med uppgift om datum för besiktningen skall vara undertecknat av den person som utförde besiktningen, och skall medföras av fartyget. h) Om det finns ett eller två fast installerade C02-släckningssystem, skall anteckning om detta göras på certifikatet. Andra släckningsmedel tillåts inte annat än på grundval av rekommendationer från behörig myndighet. Artikel 10. 04 Arbetsbåtar 1. Följande fartyg skall vara utrustade med arbetsbat: a) Maskindrivna fartyg och pråmar på över 150 dwt. b) Bogserfartyg och påskjutare med ett volymsdeplacement pa över 150m- c) Flytande utrustning. d) Passagerarfartyg med tillstånd för över 250 passagerare eller utrustade med över 50 liggplatser. 2. Arbetsbåtar skall snabbt och säkert kunna sjösättas av en enda person. Om ett motordrivet system används för sjösättningen skall det vara så konstruerat att båten ändå kan sjösättas snabbt och säkert om systemet inte skulle fungera. 3. Arbetsbåtarna skall uppfylla följande krav : a) De skall vara enkla att styra och manövrera. De skall hålla kursen och inte fås att märkbart avvika från denna genom inverkan av vind, ström och vågor. b) De skall vara utrustade med sittplatser för minst tre personer. c) De skall vara tillräckligt starka. 62 d) Rymden skall vara minst 1,5 m', eller summan av Lc • Bc • Hc vara minst 2,7 m. e) Med en last av tre personer med en vikt på ca 75 kg per person skall arbetsbåtarna ha ett fribord på minst 25 cm. f) De skall vara tillräckligt stabila. De skall anses som tillräckligt stabila om fribordet är minst 10 cm när två personer som väger ca 75 kg vardera sitter på samma sida, så nära relingen som möjligt. g) Arbetsbatens flytkraft i N utan personer ombord men helt fylld med vatten skall vara minst 300 • Lc • Bc • Hc. h) Som minimikrav skall följande utrustning finnas ombord: - Ett par åror. - En förtöjningslina. - Ett öskar. Uppblåsbara arbetsbåtar är tillåtna förutsatt att villkoren i punkterna 2 och 3 är uppfyllda, att de ständigt är i användbart skick, och att det rör sig om uppblåsbara arbetsbåtar som består av flera avdelningar. 4. Om arbetsbaten räknas som kollektiv räddningsutrustning för passagerarfartyg (artikel 15. 08. 5), skall den som minimikrav uppfylla villkoren i punkt 3. Dock skall följande villkor vara uppfyllda: a) Sätets bredd per person skall vara minst 0,45 m, och högsta antalet personer som tillåts i arbetsbaten får inte överstiga produkten av 3 • Lc • Bc • Hc. b) Stabiliteten skall anses vara tillräcklig om fribordet är minst 10 cm när två personer som väger ca 75 kg vardera sitter på samma sida, så nära relingen som möjligt. 5. I punkterna 3 och 4 avses med - Lc - Bc - Hc arbetsbatens längd L i meter, arbetsbatens bredd B i meter, och med arbetsbatens malldjup i meter. Artikel 10. 05 Livbojar och räddningsvästar Alla farkoster skall medföra minst tre livbojar. Dessa skall vara klara för användning och placerade på lämplig plats på däck, men inte fastgjorda vid sina hållare. Minst en livboj skall vara placerad i omedelbar närhet av styrhytten. Livbojarna skall a) ha en flytförmåga på minst 100 N i sötvatten, b) vara tillverkade av passande material, tåla olja och oljeprodukter samt temperaturer på upp till 50 °C, c) ha en färg som gör att de syns bra i vattnet, d) väga minst 2,5 kg, 63 e) ha en innerdiameter på 45 cm + 10 %, och f) omges av ett nät som ger fäste för handen. 2. Det skall finnas en räddningsväst inom omedelbart räckhåll för alla personer som normalt finns ombord. Räddningsvästarna skall uppfylla villkoren i punkt 1 a-c, eller i den europeiska normen EN 395 (flytkraft 100 N). Uppblåsbara räddningsvästar skall blåsas upp automatiskt eller manuellt. De skall också gå att blåsa upp med munnen. De skall kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar. 64 KAPITEL 11 SÄKERHET I ARBETSUTRYMMENA Artikel 11. 01 Allmänt 1 Fartyg skall vara byggda, inredda och utrustade på så sätt att man skall kunna arbeta och förflytta sig mellan de trafikerade utrymmena i all säkerhet. 2. Anläggningar ombord som krävs för arbetet och permanent monterad utrustning skall vara utformade, belägna och skyddade på så sätt att manövrer och underhåll ombord kan utföras säkert och obehindrat. I tillämpliga fall skall rörliga eller varma delar vara försedda med skydd. Artikel 11. 02 Skydd mot fall 1. Däck och skarndäck skall vara plana, och det skall inte finnas platser där det finns risk att snubbla. Vatten skall inte kunna ansamla sig. 2. Däck och skarndäck, golv i maskinrum, trappavsatser, trappor och översidan av pollarna på skarndäck skall vara ytsträva. 3 Översidan av pollarna på skarndäck och alla hinder i trafikerade zoner, såsom kanten på trappsteg, skall vara märkta med en färg som kontrasterar mot det omgivande däcket. 4. Ytterkanten på däck och skarndäck liksom arbetsutrymmen där det är möjligt att falla mer än en meter skall vara försedda med minst 70 cm höga relingar, karmar eller skyddsräcken enligt den europeiska normen EN 711 bestående av en ledstång, en stång i knähöjd och en fotlist. Skarndäck skall var försedda med en fotlist och en oavbruten ledstång fäst vid karmen. Ledstänger utefter karmen krävs inte om skarndäcken är försedda med fasta skyddsräcken på vattensidan. Artikel 11. 03 Arbetsutrymmenas storlek Arbetsutrymmena skall vara så dimensionerade att alla som arbetar där har tillräcklig rörelsefrihet. Artikel 11. 04 Skarndäck 1 Skarndäcksbredden får inte understiga 0,60 m. Denna bredd får när säkerheten så kräver minskas till 0,50 m på vissa ställen såsom vid vattentag för sköljning av däck. Vid pollarna får bredden minskas till 0,40 m. 65 2. Upp till en höjd på 0,90 m över skarndäck får skarndäckets fria bredd minskas till 0,54 m på villkor att bredden ovanför, mellan skrovets ytterkant och lastrummens innerkant, är minst 0,65 m. I så fall får skarndäckets fria bredd minskas till 0,50 m om skarndäckets yttre kant är försedd med ett skyddsräcke i enlighet med den europeiska normen EN 711 som skydd mot fall. På fartyg med en längd på högst 55 m och med bostadsutrymmen endast i fartygets aktre del krävs inga skyddsräcken. 3. Föreskrifterna i punkterna 1 och 2 gäller upp till en höjd på 2,00 m ovanför skarndäck. Artikel 11. 05 Tillträdesvägar till arbetsutrymmena 1. Gångar, tillträden och korridorer avsedda för förflyttning av personer och last skall vara anordnade och dimensionerade så att följande krav är uppfyllda: a) Utrymmet framför tillträdesöppningen skall tillåta fri passage. b) Bredden för fri passage skall vara anpassad till arbetsutrymmets funktion och vara minst 0,60 m, med undantag för fartyg med en bredd på mindre än 8 m, där bredden för fri passage får minskas till 0,50 m. c) Summan av den fria höjden och karmens höjd skall vara minst 1,90 m. 2. Dörrar skall vara utformade så att de kan öppnas och stängas utan fara från båda håll. De skall vara skyddade så att de inte kan stänga eller öppna sig av sig själva. 3. Trappor, lejdare, stegpinnar eller liknande anordningar skall finnas om det är en nivåskillnad på mer än 0,50 m vid tillträden, utgångar eller korridorer. 4. Vid permanent bemannade arbetsutrymmen skall det finnas trappor om nivåskillnaden överstiger 1 m. Denna föreskrift gäller inte nödutgångar. 5. På fartyg med lastrum skall det finnas åtminstone två flyttbara lastrumslejdare som tillåter säker upp- och nedstigning. Denna föreskrift gäller inte om det finns en likvärdig fast monterad lejdare i varje lastrum. Artikel 11. 06 Utgångar och nödutgångar 1. Utgångarnas, inklusive nödutgångarnas, antal, utformning och dimensioner, skall vara anpassade till utrymmenas ändamål och storlek. Om en av utgångarna är en nödutgång skall den vara tydligt märkt som sådan. 2. Nödutgångar och ljusventiler eller skylights som är utformade för användning som nödutgängar skall ha en fri öppning på minst 0,36 m , och den minsta dimensionen skall vara minst 0,50 m. 66 Artikel 11. 07 Trappor och stegar 1. Trappor och stegar skall vara säkert monterade. Trappor skall vara minst 0,60 m breda, den användbara bredden mellan ledstängerna minst 0,60 m och trappstegens djup inte mindre än 0,15 m. Trappstegens yta skall vara ytsträva, och trappor med mer än fyra trappsteg skall vara försedda med ledstänger. 2. Stegar och stegpinnar skall ha en användbar bredd på minst 0,30 m, Avståndet mellan två stegpinnar skall inte vara mer än 0,30 m, på byggnadsställningar inte mer än 0,15 m. 3. Lejdare och stegpinnar skall vara markerade så att de syns uppifrån och försedda med grabbräcken ovanför utgångarna. 4. Flyttbara stegar skall vara minst 0,40 m breda, nedtill 0,50 m. De skall kunna skyddas så att de inte välter och glider. Stegpinnar skall vara fast monterade i pelarna. 5. Flyttbara lejdare som fungerar som lastrumslejdare som lutar 60° skall vara tillräckligt långa för att nå åtminstone 1 m ovanför luckans kant. Artikel 11. 08 Inomhusutrymmen 1. Arbetsutrymmena inuti fartyget skall vara anpassade vad beträffar dimensioner, utformning och inredning efter de arbeten som skall utföras där, och motsvara hygien- och säkerhetsföreskrifterna. De skall vara försedda med tillräcklig och ej bländande belysning och kunna vädras. Vid behov skall de vara utrustande med uppvärmningsanordningar som kan åstadkomma adekvat temperatur. 2. Durken på arbetsutrymmena inuti fartyget skall vara i starkt och hållbart utförande, fria från hinder som kan utgöra en snubbelrisk och halkskyddade. Öppningar i däck och durkar skall, när de står öppna, vara försedda med anordningar för att förhindra att personer kan falla ner, och ljusventiler och skylights skall vara placerade och utrustade så att de kan hanteras och rengöras utan risk. Artikel 11. 09 Skydd mot buller och vibrationer 1 Arbetsutrymmena skall vara placerade, utrustade och utformade sä att besättningen inte utsätts för skadliga vibrationer. 2. Permanenta arbetsutrymmen skall dessutom vara utformade och ljudisolerade så att besättningens hälsa och säkerhet skyddas mot buller. 67 3. Personer som konstant utsätts för buller vid en nivå som kan antas överstiga 85 dB (A) skall vara försedda med personligt hörselskydd. Skyltar om obligatoriskt hörselskydd skall vara uppsatta på arbetsutrymmen där bullernivån överstiger 90 dB (A). Artikel 11. 10 Lastluckor 1. Lastluckor skall vara lätt åtkomliga och kunna hanteras utan risk. Lastlucksdelar som väger mer än 40 kg skall dessutom kunna glidas eller gungas på plats eller vara utrustade med mekaniska öppningsanordningar. Lastluckor som hanteras med lyftutrustning skall vara utrustade med lättåtkomliga anordningar som lämpar sig för fastkoppling av fästdonen. Lastluckor som inte är fritt utbytbara skall vara noggrant markerade till vilken öppning de hör, och vilket läge i öppningen som är den rätta. 2. Lastluckor skall vara fastsatta så att de inte kan lyftas av vinden eller av lastutrustning. Glidande paneler skall vara försedda med en stoppmekanism som förhindrar att de oavsiktligt förskjuts mer än 0,40 m i längdriktningen. De skall kunna låsas i slutläget. Det skall finnas lämpliga anordningar för förvaring av staplade lastluckor. 3. Vid mekaniskt hanterade lastluckor skall krafttillförseln kopplas från automatiskt om brytaren släpps upp. 4. Lastluckor skall kunna stå emot de belastningar som de kan tänkas utsättas för, eller för rörliga lastluckor en punktbelasting på minst 75 kg. Lastluckor som inte kan öppnas skall vara märkta som sådana. Lastluckor avsedda att bära däcklast skall vara markerade med högsta tillåtna belastning i t/m2. Om det krävs stöd för högsta tillåtna belastning skall detta vara angivet på lämplig plats, och motsvarande ritningar skall medföras ombord. Artikel 11. 11 Vinschar 1. Vinschar skall vara så konstruerade att arbetet kan utföras riskfritt. De skall vara försedda med anordningar som förhindrar oavsiktlig återgång av lasten. Vinschar som inte har automatisk blockering skall vara utrustade med en broms som är dimensionerad efter sin dragkraft. 2. Vinschar som används med handkraft skall vara försedda med anordningar som förhindrar att veven kan vända riktning. Vinschar som kan användas både med maskinkraft och handkraft skall utformas så att motorn omöjligen kan sätta det manuella drevet i rörelse. Artikel 11. 12 Kranar 1. Kranar skall vara konstruerade enligt god praxis. De krafter som utövas under användningen skall överföras på ett säkert sätt till fartygets spant. De får inte äventyra fartygets stabilitet. 2. På kranen skall en märkplåt vara anbringad med följande uppgifter: 68 a) Tillverkarens namn och adress. b) CE-märket med uppgift om konstruktionsår. c) Uppgift om serie eller typ. d) I tillämpliga fall, serienummer. 3. Högsta tillåtna belastning skall vara angiven på kranen på ett outplånligt och väl synligt sätt. För kranar vars nyttobelastning inte överstiger 2 000 kg räcker det med att nyttolasten för den längsta lastarmen är markerad på ett outplånligt och väl synligt sätt. 4. Det skall finnas skyddsanordningar mot kross- och klämskador. Det skall finnas ett flödningsavstånd på 0,5 m uppåt, nedåt och åt sidorna mellan kranens yttersta delar och alla omgivande föremål. Flödningsavståndet åt sidorna krävs inte utanför arbetszoner och trafikerade zoner. 5. Mekaniska kranar skall vara skyddade mot obehörig användning. De skall endast kunna startas från den avsedda styrplatsen för kranen. Kontrolldonen skall ha automatisk återgång (återfjädrande knappar) med riktning som inte kan förväxlas. Vid kraftfrånfall skall lasten inte falla ned av sig själv. Ej avsedda kranrörelser skall förhindras. Om nyttolasten överskrids vid förflyttning uppåt skall rörelsen kunna stoppas av en lämplig spärranordning. Vid förflyttning nedåt skall rörelsen stoppas när det är färre än två varv kabel kvar på trumman. När den automatiska spärranordningen har aktiverats, skall rörelse i den motsatta riktningen fortfarande vara möjlig. Brotthållfastheten för flyttbara lastkablar skall motsvara fem gånger den tillåtna lasten för kabeln. Kabelns konstruktion skall vara felfri och lämplig för användning i kran. 6. Innan kranen tas i bruk för första gången eller efter större modifikationer, skall bestyrkas att kranen har tillräcklig styrka och stabilitet med hjälp av beräkningar och ett belastningsprov. För kranar vars nyttolast inte överstiger 2 000 kg kan experten besluta att beräkningen får ersättas av ett belastningsprov med en last 1,25 gånger större än nyttolasten, utfört på den svängande delens längsta lastarm. Den besiktning som avses i första och andra stycket skall utföras av en expert som godkänts av inspektionsorganet. 7. Kranar skall kontrolleras regelbundet, åtminstone var tolfte månad, av en behörig person Kontrollen skall utföras genom okulärbesiktning och funktionskontroll. 8. Senast tio år efter en besiktning skall kranen återigen underkastas besiktning av en expert godkänd av inspektionsorganet. 69 9. Kranar med högre nyttolast än 2 000 kg som används för lastning och lossning eller som är installerade ombord på lyftutrustning, pontoner eller annan flytande utrustning skall dessutom motsvara föreskrifterna i en av medlemsstaterna. 10. För kranar skall minst följande handlingar medföras ombord. a) Bruksanvisning från kranens tillverkare. Bruksanvisningarna skall minst innehålla följande uppgifter: - Kontrolldonens användning och funktion. - Högsta tillåtna nyttolast för lastarmen. - Fartygets högsta tillåtna slagsida och flytläge som kranen tillåter. - Uppgift om installation och underhåll. - Anvisningarom regelbundna kontroller. - Allmänna tekniska uppgifter. b) Intyg om utförda kontroller enligt punkterna 6-8 och 9. 70 KAPITEL 12 BOSTADSUTRYMMEN Artikel 12. 01 Allmänt 1. Fartyg skall var utrustade med bostadsutrymmen för de personer som normalt bor ombord, eller som minimikrav för minsta tillåtna besättning. 2. Bostadsutrymmen skall vara utformade, dimensionerade och utrustade så att de ombordvarandes behov tillgodoses vad gäller hälsa, säkerhet och välbefinnande. De skall vara lätt tillgängliga, vägen dit skall vara helt säker, och de skall vara isolerade mot kyla och värme. 3. Inspektionsorganet kan bevilja undantag till föreskrifterna i detta kapitel, om de ombordvarandes säkerhet och hälsa säkerställs på annat sätt. 4. Inspektionsorganet skall på certifikatet göra anteckning om eventuella begränsningar i användningen eller drifttagningen av fartyget som är knutna till undantagen i punkt 3. Artikel 12. 02 Särskilda konstruktionsföreskrifter för bostadsutrymmen I Bostadsutrymmena skall kunna vädras på lämpligt sätt även med dörrarna stängda, det skall vara dagsljus i uppehållsrummen, och man skall i möjligaste mån kunna se ut. 2. Om bostadsutrymmena saknar tillträde i däcksnivå och nivåskillnaden är 0,30 m eller mer, skall utrymmena kunna nås genom trappor. 3. I fartygets förliga del får inga durkar ligga lägre än 1,20 m under största tillåtna djupgående. 4. Uppehållsrummen och sovrummen skall vara försedda med nödutgångar som är belägna så långt som möjligt från de normala ingångarna och utgångarna. En utgång kan bestå av en nödutgång. Denna föreskrift är inte obligatorisk för utrymmen som öppnar sig direkt ut mot däck eller mot en gång som räknas som en nödutgång, under förutsättning att gången har två utgångar på avstånd från varandra som leder ut mot babord och styrbord. Nödutgångar och ljusventiler eller skylights som är avsedda för att användas som nödutgångar skall kunna öppnas minst 0,36 m , och den minsta dimensionen skall vara minst 0,50 m och kunna tillåta snabb evakuering i en nödsituation. Nödutgångarnas isolering och ytor skall vara av brandsäkra material, och nödutgängarna skall när som helst kunna användas med hjälp av lämpliga medel såsom lejdare eller stegpinnar. 5. Bostadsutrymmen skall vara skyddade mot buller och vibrationer. Högsta tillåtna ljudnivå är som följer: a) I uppehållsrum: 70 dB(A). b) I sovrum: 60 dB(A). Denna föreskrift gäller inte fartyg som används uteslutande enligt användningstyp A,. Begränsningen till denna användningstyp skall vara omnämnd på certifikatet. 71 6. Besättningens bostadsutrymmen skall ha en fri höjd på minst 2 m. 7. Som regel skall fartyg ha minst ett uppehållsrum separat från sovrummet. 8. Uppehållsrummens fria golvyta skall vara minst 2 m2 per person dock minst 8 m2 (möbler, med undantag för bord och stolar oräknade). 9. Volymen i varje uppehållsrum eller sovrum skall vara minst 7 m. 10. Luftvolymen per person skall vara minst 3,5 m i bostadsutrymmen. I sovrum skall luftvolymen vara minst 5 m för den första personen och 3 m för alla övriga personer (med avdrag för möbler). Sovhytter skall i möjligaste mån vara avsedda för högst två personer. Bäddarna skall vara på minst 0,30 meters höjd från durken. Våningssängar skall ha en fri höjd på minst 0,60 m ovanför varje säng. 11. Dörrar skall ha en fri höjd på minst 1,90 m, och en bredd på minst 0,60 m, dörrkarmen inräknad. Den föreskrivna höjden får uppnås med hjälp av skjutbara eller uppfällbara skyddstak eller luckor. Dörrarna måste kunna öppnas från bägge håll. Karmar får inte vara högre än 0,40 m, såvida inte detta strider mot föreskrifter i andra säkerhetsbestämmelser. 12. Trappor skall vara permanent monterade och kunna användas utan risk. Detta krav skall anses vara uppfyllt när a) trappans bredd är minst 0,60 m, b)trappstegens djup är minst 0,15 m, c) trappstegen är halkskyddade och d)trappor på minst tre trappsteg är försedda med ledstång eller handtag. 13. Rör för farliga gaser eller vätskor, särskilt rör under högt tryck så att även en liten en läcka kan innebära fara för människor, får inte installeras i bostadsutrymmen och korridorer som leder till bostadsutrymmen. Detta krav gäller inte ångrör och rör till hydrauliska system, förutsatt att de är omgivna av ett skyddande hölje av metall, och inte heller anläggningar med flytande gas för hushållsändamål. Artikel 12. 03 Sanitära anordningar 1. Som minimikrav skall följande sanitära anordningar finnas ombord på ett fartyg med bostadsut rymmen: a) En toalett för varje bostadsutrymme eller för varje grupp av sex besättningsmedlemmar. Toalettrummet skall kunna vädras med frisk luft. b) Ett tvättfat med avlopp, med varmt och kallt dricksvatten för varje bostadsutrymme eller för varje grupp av fyra besättningsmedlemmar. c) Dusch eller badkar med varmt och kallt dricksvatten för varje bostadsutrymme eller för varje grupp av sex besättningsmedlemmar. 2. De sanitära anordningarna skal! ligga i omedelbar anslutning till bostadsutrymmena. Toalettdörren får inte leda direkt ut till kök, mässar eller kombinerade dagrum och kök. 3. Toaletter skall ha en yta på minst 1 m2, med bredden minst 0,75 m och längden minst 1,10 m. Toaletter i en- eller tvåmanshytter kan vara mindre. Om en toalett har ett tvättfat eller en dusch, skall ytan ökas med minst den yta som upptas av tvättfatet eller duschen (respektive badkaret). 72 Artikel 12. 04 Kök 1. Kök kan vara kombinerade med uppehållsrum. 2. Kök skall omfatta följande utrustning: a) Spis. b) Diskbänk med avlopp. c) Kran med dricksvatten. d) Kylskåp. e) Tillräckligt med utrymme för förvaring, arbete och förråd. 3. Mässdelen i kombinerade kök och uppehållsrum skall vara tillräckligt stor för det antal besättningsmedlemmar som normalt uppehåller sig där samtidigt. Sittplatserna skall vara minst 0,60 m breda. Artikel 12. 05 Dricksvatten 1. Fartyg med bostadsutrymmen skall vara utrustade med en eller flera dricksvattentankar. Påfyllningsöppningarna och rören skall vara märkta att de bara är avsedda för dricksvatten. Anslutningen för påfyllning skall befinna sig över däck. 2. Dricksvattentankarna skall a) vara skyddade så att de inte blir för varma, b) ha kapacitet på minst 150 1 per person som normalt befinner sig ombord, eller som minimikrav per medlem i minsta tillåtna besättning. c) bestå av korrosionshärdigt material och inte utgöra någon hälsofara, d) ha en låsbar öppning för rengöring av insidan, e) vara försedda med en vattenståndsvisare, och f) vara försedda med luftningsrör som mynnar ut i friska luften eller med lämpliga filter. 3. Dricksvattentankarna får inte ha partiella väggar gemensamma med andra tankar. Dricksvattenrören får inte vara dragna genom tankar som innehåller annan vätska. Förbindelser mellan dricksvattensystemet och system för gas eller för andra vätskor annat än dricksvatten får inte gä genom dricksvattentankarna. 73 Hydroforer för dricksvatten får bara använda komprimerad luft med naturlig sammansättning. Om den komprimerade luften framställs med kompressor, skall ett luftfilter eller en oljeavskiljare installeras omedelbart före hydroforen, om inte vattnet och luften är åtskiljda av membran. Artikel 12. 06 Uppvärmning och ventilation 1. Bostadsutrymmen skall vara uppvärmda alltefter typen av utrymme. Uppvärmningssystemet skall vara lämpat för de väderförhållanden som kan förekomma. 2. Uppehållsrum och sovrum skall vara tillräckligt ventilerade även med dörrarna stängda. Tillförsel och bortförsel av luft skall ge tillräcklig luftcirkulation under alla klimatförhållanden. 3. Bostadsutrymmen skall i möjligaste mån vara konstruerade och utrustade så att förorenad luft från andra zoner i fartyget, t. ex. maskin- och lastrum, förhindras från att tränga in. Om mekanisk ventilation används skall luftintagen placeras så att dessa krav uppfylls. Artikel 12. 07 Andra anordningar i bostadsutrymmena 1. Varje medlem av besättningen skall ha en egen bädd och ett lämpligt klädskåp med lås. Bäddarna skall ha ett innermått på minst 2,00 • 0,90 m. 2. Det skall finnas lämpliga utrymmen på annat ställe än i sovrummen för upphängning och torkning av arbetskläder. 3. Alla utrymmen skall ha elektrisk belysning. Extralampor som använder brännbar gas eller vätska är endast tillåtna i uppehållsrummen. Belysningsanordningar som använder flytande bränsle skall vara av metall och endast använda bränsle med flampunkt över 55 °C eller fotogen. De skall vara monterade så att de inte utgör någon brandrisk. 74 KAPITEL 13 BRANSLEDRIVEN UTRUSTNING FÖR UPPVÄRMNING, MATLAGNING OCH KYLNING Artikel 13. 01 Allmänt 1. Anläggningar för uppvärmning, matlagning och kylning som använder flytande gas skall uppfylla kraven i kapitel 14 i denna bilaga. 2. Utrustningen för uppvärmning, matlagning och kylning och därtill hörande utrustning skall vara utformad och placerad på ett sådant sätt att den inte kan utgöra någon fara även om den blir överhettad. Den skall monteras så att den inte av en olyckshändelse kan vältas eller flyttas. 3. Om flytande bränsle används till den utrustning som avses i punkt 2, är endast bränslen med en antändningspunkt högre än 55 °C tillåtna. Rökgaskanaler från sådan utrustning får inte passera genom dessa utrymmen 4. Tillräckligt luftintag för förbränningsprocessen måste vara säkerställt. 5. Utrustningen för uppvärmning och matlagning skall vara säkert ansluten till rökgaskanalerna. Rökgaskanalerna skall vara försedda med passande rökhuvar eller anordningar som skyddar mot vind. De skall vara placerade så att de kan rengöras. Artikel 13. 02 Användning avflytande bränsle, bensinsdriven utrustning 1. Om flytande bränsle används till utrustningen är endast bränslen med en antändningspunkt högre än 55 °C tillåtna. 2. Köksutrustning och utrustning för uppvärmning och kylning försedd med brännare med vekar och som drivs med fotogen kan, med avvikelse från punkt 1, tillåtas i bostadsutrymmen och styrhytt, på villkor att bränsletanken rymmer högst 12 liter. 3. Utrustning med vekar skall a) vara försedd med en bränsletank av metall med låsbar påfyllningsöppning utan tennlödningar under högsta påfyllningsnivån och vara så utformad och installerad att bränsletanken inte kan öppnas eller tömmas oavsiktligt, b) kunna tändas utan hjälp av annat flytande bränsle, och c) vara installerad pä sä sätt att avledning av förbränningsgaserna garanteras. 75 Artikel 13. 03 Värmepannor med förangningsbrännare och värmeapparater med kolstoftsbrännare 1. Värmepannor med förangningsbrännare och uppvärmningsanordningar med kolstoftsbrännare skall vara konstruerade enligt gällande praxis. 2. Om en värmepanna med förangningsbrännare eller en uppvärmningsanordning med kolstoftsbrännare är installerad i maskinrummet, skall lufttillförseln till utrustningen och maskinerna vara så ordnad att utrustningen och maskinerna kan fungera oberoende av varandra, effektivt och fullständigt säkert. Vid behov skall det finnas separata ledningar för lufttillförsel. Installationen skall vara sådan att lågan från brännaren inte kan nå annan utrustning i maskinrummet. Artikel 13. 04 värmepanna med förangningsbrännare 1. Värmepannor med förangningsbrännare skall kunna tändas utan hjälp av något annat flytande bränsle. De skall placeras över en spillback av metall som omfattar alla bränsleförande delar och skall ha en höjd på minst 20 mm och en kapacitet på minst två liter. 2. För värmepannor med förangningsbrännare som är installerade i ett maskinrum skall den spillback som avses i punkt 1 ha ett djup på minst 200 mm. Förångningsbrännarens lägsta punkt skall vara belägen ovanför spillbackens kant. Dessutom skall spillbacken vara belägen minst 100 mm ovanför durken. 3. Värmepannor med förangningsbrännare skall vara försedda med lämplig regulator som för varje vald inställning ger en praktiskt taget konstant bränsletillförsel och förhindrar att bränsle kommer ut om lågan oavsiktligt skulle slockna. Regulatorer skall anses som lämpliga om de fungerar även vid skakningar och i en lutningsvinkel på 12° och är försedda med en flottör för nivåavkänning och dessutom med någon av följande anordningar: a) En tät tillslutningsanordning som fungerar på ett säkert och tillförlitligt sätt om nivån skulle överstiga den tillåtna. b) Ett bräddavlopp, om spillbacken är tillräckligt stor för att rymma bränsletankens innehåll. 4. Om bränsletanken till en värmepanna med förangningsbrännare är installerad separat mäste följande krav vara uppfyllda: a) Nivåskillnaden mellan tanken och tillförseln till brännaren får inte överstiga den som angivits i tillverkarens bruksanvisning. b) Tanken skall vara placerad så att den är skyddad från överhettning. c) Bränsletillförseln skall kunna stoppas från däck. 5. Rökgången från värmepannor med förangningsbrännare skall vara försedd med en anordning som förhindrar att luftströmmen vänds. 76 Artikel 13. 05 Uppvärmningsanordningar med kolstoftsbrännare Uppvärmningsanordningar med kolstoftsbrännare skall bl. a. uppfylla följande villkor: a) Brännaren skall ha tillräcklig ventilation före bränsletillförseln. b) Bränsletillförseln skall regleras med termostat. c) Bränslet skall antändas med en elektrisk anordning eller en evighetslåga. d) Utrustning för övervakning av lågan skall stänga av bränsletillförseln när lågan slocknar. e) Frånskilj aren skall vara belägen utanför utrymmet där anordningen är installerad, på lätt åtkomligt ställe. Artikel 13. 06 Varmluftsanläggningar Varm luftsanläggningar med förbränningskammare där varmluft leds runt under tryck till ett distributionssystem eller ett utrymme skall uppfylla följande krav: a) Om bränslet pulvériseras under tryck skall luften för förbränningsluften tillföras av en fläkt. b) Förbränningskammaren skall vara väl ventilerad innan brännaren kan tändas. Sådan ventilering skall anses ha uppnåtts om förbränningsluftsfläkten fortsätter att fungera sedan lågan har slocknat c) Bränsletillförseln skall brytas automatiskt - om lågan slocknar, - om lufttillförseln inte är tillräcklig, - om den uppvärmda luften överstiger en på förhand inställd temperatur, eller - om säkerhetssystemet inte tillförs ström. I dessa fall skall bränsletillförseln inte automatiskt återställas efter avbrottet. d) Förbränningslufts- och varmluftsfläktarna skall kunna stoppas utanför de utrymmen som skall värmas. e) Om uppvärmnings luften dras in utifrån skall intagen i möjligaste mån befinna sig på tillfredsställande höjd ovanför däcknivå. De skall vara så utformade att regn och vågstänk inte kan tränga in. f) Varmluftskanalerna skall vara av metall. g) Varmluftsutsläppen skall inte kunna stängas till helt. h) Eventuella bränsleläckor skall inte kunna nå varmluftsutsläppen. i) Luftvärmare skall inte kunna ta sin luft från ett maskinrum. 77 Artikel 13. 07 Uppvärmning med fast bränsle 1. Uppvärmningsanordningar med fast bränsle skall vara placerade på en metallplåt med uppåtstående kanter som är så utformad att den förhindrar att glödande bränsle eller het aska kan falla utanför metallplåten. Denna föreskrift gäller inte om anordningen är konstruerad av brandsäkert material och särskilt utformad för att rymma en värmepanna. 2. Pannor för fast bränsle skall förses med termostatstyrd kontroll för att reglera tillförseln av förbränningsluft. 3. En anordning som snabbt kan släcka glöden skall placeras i närheten av varje upp värmningsutrustning. 78 KAPITEL 14 ANORDNINGAR FÖR FLYTANDE GAS FÖR HUSHÅLLSÄNDAMÅL Artikel 14. 01 Allmänt 1. En anläggning för flytande gas består huvudsakligen av försörjningsenhet med en eller flera gasbehållare, en eller flera reduktionsventiler, ett distributionssystem och ett antal gasdrivna apparater. Reservbehållare och tomma behållare utanför försörjningsenheten skall inte anses utgöra del av systemet. Artikel 14. 05 gäller analogt. 2. Anläggningarna får bara drivas med propån. Artikel 14. 02 Installation 1. Anläggningar för flytande gas skall på alla sätt vara lämpade för användning av propån, installerade enligt god praxis. 2. En anläggning för flytande gas får endast användas för hushållsändamål i bostadsutrymmena, i styrhytten och för motsvarande användningsområden i passagerarfartyg. 3. Det får finnas flera separata anläggningar ombord. En enda anläggning får inte användas för att betjäna bostadsutrymmen som är åtskilda av ett lastrum eller en fast tank. 4. Det får inte finnas någon anläggning för flytande gas i maskinrummet. Artikel 14. 03 Behållare 1. Endast behållare med godkänd kapacitet på mellan 5 och 35 kg är tillåtna. För passagerarfartyg kan inspektionsorganet tillåta större behållare. 2. Behållarna skall uppfylla gällande föreskrifter i en av gemenskapens medlemsstater. De skall ha en officiell stämpel som bevis på att de genomgått föreskrivna provningar. 79 Artikel 14. 04 Placering och uppställning av försörjningsenheter 1. Försörjningsenheter skall vara installerade på däck i ett särskilt skåp eller väggskåp utanför bostadsutrymmena, på ett sådant sätt att de inte hindrar rörelsefriheten ombord. De får emellertid inte installeras mot brädgången i fören eller aktern. Skåpet får vara ett väggskåp som är inbyggt i överbyggnaden, förutsatt att det endast kan öppnas utåt. Det skall vara placerat så att rören till de ställen där gasen förbrukas blir så korta som möjligt. Det får bara finnas så många behållare i drift samtidigt som krävs för anläggningens funktion. Om fler behållare är i drift samtidigt, skall en automatisk omkopplare användas. Det får inte finnas fler än fyra behållare per installation i drift samtidigt. Antalet behållare ombord, inklusive reservbehållare, får inte vara fler än sex per anläggning. På passagerarfartyg med kök eller matsal för passagerare får det finnas upp till sex behållare i drift. Antalet behållare ombord, inklusive reservbehållare, får inte vara fler än sex per anläggning. Reduktionsventilen eller den första reduktionsventilen, om det gäller tryckminskning i två steg, skall monteras på ett skott i samma skåp som behållarna. 2. Apparaterna skall vara installerade så att läckande gas kan ledas ut från skåpet där enheten finns utan risk för att den tränger in i fartyget eller kommer i kontakt med någonting som kan antända den. 3. Skåpet skall vara konstruerat av brandsäkert material och skall vara väl ventilerat genom öppningar ovanpå och i botten. Behållarna skall förvaras upprätt i skåpet på ett sådant sätt att de inte kan vältas omkull. 4. Skåpet skall vara utformat och placerat så att temperaturen i behållarna inte kan överstiga 50 °C. 5. Texten "anläggning för flytande gas" och symbolen för "rökning förbjuden" med en diameter på minst 100 mm skall vara anbringade på skåpets utsida. Artikel 14. 05 Reservbehållare och tomma behållare Reservbehållare och tomma behållare som inte förvaras i försörjningsenheten skall förvaras utanför bostadsutrymmena och styrhytten i ett skåp som utformats enligt föreskrifterna i artikel 14. 04. Artikel 14. 06 Reduktionsventiler Gasdrivna apparater lar endast anslutas till behållarna genom ett distributionssystem som utrustats med en eller flera reduktionsventiler för att få ner gastrycket till arbetstryck. Trycket kan reduceras i ett eller två steg. Alla reduktionsventiler skall vara permanent inställda på ett tryck som fastställs enligt artikel 14. 07. 80 2. De sista reduktionsventilerna skall antingen vara utrustade med eller omedelbart följas av en anordning som automatiskt skyddar röret mot övertryck om reduktionsventilen inte skulle fungera. Vid bristande täthet hos skyddsanordningen skall gas som strömmar ut ur anordningen ledas ut i fria luften utan risk för att den kan tränga in i fartyget eller komma i beröring med någonting som kan antända den. Vid behov skall ett särskilt rör monteras för detta ändamål. 3. Både skyddsanordningar och ventilationsöppningar skall skyddas mot inträngande vatten. Artikel 14. 07 Tryck 1. Om system med reducering i två steg används får medeltrycket inte vara mer än 2,5 bar över atmosfärtrycket. 2. Trycket vid den sista reduktionsventilens utlopp får inte vara mer än 0,05 bar över atmosfärtrycket, med en tillåten avvikelse på 10 %. Artikel 14. 08 Rör och slangar 1. Rörsystemen skall bestå av fasta rör av stål eller koppar. Rören till behållarna skall däremot vara högtrycksslangar eller spiralslangar för propån. Gasdrivna apparater får, om de inte är fast installerade, vara anslutna med passande slangar, högst 1 m långa. 2. Rören skall kunna motstå alla typer av pakänningar eller korrosionsangrepp som kan inträffa vid normal användning ombord, och deras egenskaper och placering skall vara sådana att de förser gasdrivna apparater med tillräcklig mängd gas med rätt tryck. 3. Rören skall ha så få skarvstycken som möjligt. Både rören och skarvarna skall vara gastäta, också om de utsätts för vibration eller expansion. 4. Rören skall vara lätt åtkomliga, ordentligt fastsatta och skyddade överallt där de kan utsättas för stötar eller nötning, särskilt där de går igenom stålskott eller partiella väggar av metall. Stålrör skall vara rostskyddsbehandlade på hela utsidan. 5. Slangar med skarvstycken skall tåla alla pakänningar som kan inträffa vid normal användning ombord. De skall vara placerade fritt och monterade så att de inte kan bli för varma, och så att de kan besiktigas i hela sin längd. Artikel 14. 09 Distributionsnät I. Hela distributionsnätet skall kunna stängas av med hjälp av en ventil som är lätt och snabbt åtkomlig. 81 2. Varje gasdriven apparat skall matas genom en separat gren av distributionssystemet, och varje gren skall kontrolleras av en separat avstängningsanordning. 3. Ventilerna skall i möjligaste mån monteras där de är skyddade från väderleken och stötar. 4. Efter varje reduktionsventil skall en kontrollanslutning finnas monterad. Det skall finnas en avstängningsanordning som förhindrar att reduktionsventilen inte utsätts för för stora påfrestningar vid prov av trycket. Artikel 14. 10 Gasdrivna apparater och deras installation 1. De enda gasdrivna apparater som får installeras är sådana apparater som är avsedda för propån, som är godkända i en av medlemsstaterna, och som är försedda med anordningar som effektivt förhindrar att gas läcker ut, både om lågorna slocknar och om evighetslågan slocknar. 2. Alla apparater skall vara placerade och anslutna så att de inte kan välta eller oavsiktligt flyttas, och att risken för att de anslutande rören rycks loss av en olyckshändelse minskas. 3. Apparatur för uppvärmning av luft eller vatten samt kylskåp skall anslutas till ett rör som leder ut förbränningsgaserna. 4. Gasdrivna apparater får bara installeras i styrhytten om denna är konstruerad så att läckande gas inte kan tränga in i farkostens lägre delar, i synnerhet inte genom kontrollsystemet som leder till maskinrummet. 5. Gasdrivna apparater får bara installeras i sovrum om förbränningsprocessen är oberoende av luften i rummen. 6. Gasdrivna apparater vars förbränningsprocess är beroende av luften i de rum där de är placerade skall installeras i rum som är tillräckligt stora. Artikel 14. 11 Ventilation och avledning av förbränningsgaserna 1. I rum som innehåller gasdrivna apparater vars förbränningsprocess är beroende av den omgivande luften, skall tillförseln av frisk luft och avledningen av förbränningsgaser säkerställas genom ventilationsöppningar av tillräcklig storlek, minst 150 cm2 fri genomskärning per öppning. 2. Ventilationsöppningarna får inte ha stänganordningår och får inte vetta mot sovrum. 3. Avledningsanordningarna skall vara utformade så att förbränningsgaserna leds bort på ett säkert sätt. De skall vara driftsäkra och tillverkade av obrännbart material. Deras funktion får inte påverkas av fläktarna. 82 Artikel 14. 12 Bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter Ett anslag med bruksanvisning för anläggningen skall sättas upp på lämplig plats ombord. Anslaget skall bl. a. innehålla följande instruktioner: "Avstängningsventilerna till behållare som inte är anslutna till distributionssystemet skall vara stängda även om behållarna antas vara tomma. " "Slangar skall bytas vid behov. " "Alla behållare skall förbli anslutna om inte motsvarande anslutningsrör förseglats. " Artikel 14. 13 Besiktning Innan en anläggning för flytande gas tas i bruk, efter en ombyggnad eller en reparation och vid varje förnyelse av det intyg som avses i punkt 14. 15, skall hela anläggningen besiktigas av en expert som godkänts av inspektionsorganet. Vid denna besiktning skall experten kontrollera om installationen uppfyller föreskrifterna i detta kapitel. Han skall lägga fram en besiktningsrapport til inspektionsorganet. Artikel 14. 14 Provning Provningar av installationen skall utföras på följande sätt: 1. Vid rörledningar under medeltryck mellan den avstängningsanordning som avses i artikel 14. 09. 4 vid den första reduceranordningens utlopp och de ventiler som monterats före den sista reduktionsventilen : a) Tryckprov, utfört med luft, en inert gas eller en vätska vid ett tryck på 20 bar över atmosfärtrycket. b) Täthetsprov, utfört med luft eller en inert gas vid ett tryck på 3,5 bar över atmosfärtrycket. 2. Vid rör under arbetstryck mellan den avstängningsanordning som avses i artikel 14. 09. 4 vid den enda eller den sista reduktionsventilen och de ventiler som monterats före de gasdrivna apparaterna: Täthetsprov, utfört med luft eller med en inert gas vid ett tryck på 1 bar över atmosfärtrycket. 3. Vid rör som är belägna mellan den avstängningsanordning som avses i artikel 14. 09. 4 vid den enda eller den sista reduktionsventilen och den gasdrivna apparatens reglage. Täthetsprov vid ett tryck pä 0,15 bar över atmosfärtrycket. 4 Vid de provningar som avses i punkt 1 b och punkterna 2 och 3, skall rören anses vara gastäta om, efter den tid som behövs för att uppnå fortfarighetstillstånd, det inte kan iakttas något fall i provningstrycket under de följande 10 minuterna. 83 5. Anslutningar till behållare, rörsystem och annan armatur som utsätts för trycket i behållarna och skarvstycken mellan en reduktionsventil och fördelningsröret: Täthetsprov, utfört med ett skummande ämne, vid arbetstryck. 6. All gasdriven apparatur skall tas i drift och provas vid nominellt tryck för att säkerställa att förbränningen är tillfredsställande då reglagen står i olika lägen. Säkerhetsanordningarna skall kontrolleras för att säkerställa att de fungerar tillfredsställande. 7. Efter den provning som avses i punkt 6, skall varje gasdriven apparat som är ansluten till en rökgång kontrolleras för att avgöra om förbränningsgas läcker ut genom spjället efter fem minuters drift vid nominellt tryck, med fönster och dörrar stängda och ventileringsanordningarna i gång. Om gas läcker ut mer än tillfälligtvis skall orsaken genast utrönas och avhjälpas. Apparaten får inte godkännas för användning förrän alla fel har avlägsnats. Artikel 14. 15 Intyg 1. Certifikatet skall inkludera ett intyg om att alla anläggningar för flytande gas uppfyller föreskrifterna i detta kapitel. 2. Intyg skall utfärdas av inspektionsorganet efter den besiktning som avses i artikel 14. 13. 3. Intyget skall gälla för en period av högst tre år. Det kan bara förnyas efter en ny besiktning, utförd i enlighet med artikel 14. 13. Undantagsvis kan inspektionsorganet på motiverad begäran från fartygets ägare eller hans ombud förlänga intygets giltighetstid med högst sex månader, utan att verkställa den besiktning som krävs i artikel 14. 13. Sådana förlängningar måste anges i certifikatet. 84 KAPITEL 15 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR PASSAGERARFARTYG Artikel 15. 01 Allmänt. 1. Artiklarna 4. 01-4. 04 och 8. 06. 7 gäller inte. 2. Fartyg som inte har egen framdrivning får inte användas för passagerartrafik. 3. För fartyg med en längd på minst 25 m skall bestyrkas att bärigheten vid läckande fartyg överensstämmer med artikel 15. 02 under alla förutsedda lastförhållanden. 4. På samtliga däck skall passagerarutrymmena befinna sig akter om kollisionsskottet. 5. Personalens bostadsutrymmen där skall analogt uppfylla kraven i artikel 15. 07 och 15. 09. 6. a) Med avvikelse från artikel 3. 02. 1 b skall den minsta tillåtna tjockleken t ^j för botten-, slag- och bordläggningsplåten för passagerarfartyg bestämmas enligt det största värdet som erhålls ur följande formler: tlmind = 0,006-a-VT [mm] t2mind = f-0,55-VLF [mm], där f a = = 1 + 0,0013 • (a-500) om a är större än eller lika med 400 mm, avståndet mellan de längsgående eller tvärgående spanten i mm. Om avståndet mellan spanten är mindre än 400 mm används värdet 400 mm för a. Det större av dessa båda värden skall tas som minimitjockleken. När de minimivärden som erhålls med ovannämnda metod inte längre uppnås i botten- eller bordläggningsplåten måste plåtarna ifråga bytas ut. b) De minimivärden för plåttjockleken som erhålls med denna metod får underskridas om det tillåtna värdet har fastställts genom ett beräkningsprov som bestyrker att skrovet har tillräcklig styrka och provet har certifierats. c) Dock får minimitjockleken aldrig understiga 3 mm på någon del av skrovet. Artikel 15. 02 ( irundläggande föreskrifter beträffande indelningen av fartyget l. Skotten skall vara sä fördelade att skrovet inte sjunker under marginallinjen om någon av de vattentäta avdelningarna skulle vattenfyllas, och att kraven i artikel 15. 04. 7 är uppfyllda. 85 2. Vattentäta ljusventiler kan vara belägna under marginallinjen under förutsättning att de inte kan öppnas, att de är tillräckligt starka och att kraven i artikel 15. 07. 7 är uppfyllda. 3. Vid beräkning av stabiliteten vid läckande fartyg skall hänsyn tas fartygets byggnadsmässiga egenskaper. Som regel kan en permeabilitet på 95 % användas. Om man genom beräkning kan bestyrka att medelpermeabiliteten i en viss avdelning är lägre än 95 %, kan den beräknade permeabiliteten användas i stället för detta värde. Dock skall följande minimivärden användas i en sådan beräkning: Passagerarutrymmen och besättningsutrymmen Maskinrum (inklusive pannrum) Bunkertankar för last, bagage och förråd Dubbla durkar, bränsletankar och andra bunkertankar, beroende på om dessa skall anses fyllda respektive tömda, alltefter ändamålet, när fartygets vattenlinje överensstämmer med högsta lastlinjen för avdelningen 95 % 85 % 75 % 0 eller 95 %. 4. Avdelningarna mellan kollisionsskottet och akterskottet skall endast anses som vattentäta i, betydelsen enligt punkt 1 om de har en längd på minst 0,10 LF dock minst på 4 m. Inspektionsorganet kan tillåta smärre undantag härvidlag. Om en vattentät avdelning är längre än som krävs ovan och är ytterligare uppdelad i vattentäta utrymmen som likaledes uppfyller längdkraven, kan dessa värden användas vid beräkningen av stabiliteten vid läckande fartyg. Den första avdelningen akter om kollisionsskottet kan vara mindre än 0,10 LF eller 4 m. I så fall kan förpiken och den intilliggande avdelningen i stabilitetsberäkningen betraktas som en enda enhet som kan vattenfyllas. Dock skall avståndet mellan förlig perpendikeln och det aktre tvärskeppsskottet som avgränsar denna avdelning inte understiga 0,10 Lv eller 4 m. Avståndet mellan kollisionsskottet och förlig perpendikeln skall minst vara 0,04 L,. men inte mer än 0,04 LF + 2 m. 5. Vid passagerarfartyg med en vattentät längsgående uppdelning skall hänsyn till asymmetrin mellan kollisionsskottet och akterskottet tas på följande sätt: a) Under förutsättning att avståndet mellan de längsgående skotten och bordet är minst 1/5 B,, vid linjen för största djupgående, och avståndet mellan dem minst 1/6 BF dock minst 1,50 m, skall man vid beräkningen av stabiliteten anta att avdelningarna A, B och C separat fylls med vatten och att A + B och B + C fylls med vatten samtidigt (se ritning nr. 1). b) Om midskeppsskottet B omfattar ett vattentätt däck på ett avstånd på mer än 0,50 m från fartygets botten, behöver hänsyn inte tas till möjligheten att avdelning D belägen ovan däck kan vattenfyllas (se ritning nr. 2). De villkor som avses ovan beträffande längsgående skott gäller. 86 Ritning nr. 1 Ritning nr. 2 B a A D j C A. ; ! d B a ! b c a = minst 1/5 BF b = minst 1/6 BF, dock ej mer än 1,50 m c = minst 1/5 BF d = minst 0,50 m Artikel 15. 03 Tvärskeppsskott 1. Förutom de skott som avses i artikel 3. 03. 1 är de tvärskeppsskott som erhålls vid beräkningen av uppdelningen av fartyget obligatoriska. De föreskrivna tvärskeppsskotten skall vara vattentäta och komma upp till skottdäck. Om skottdäck saknas skall skotten komma upp till minst 20 cm över marginallinjen. Kraven i artikel 15. 04. 8 skall vara uppfyllda. Passagerarutrymmen och personalutrymmen skall vara skilda från maskinrum och värmepannor av gastäta skott. 2. Antalet öppningar i tvärskeppets vattentäta skott enligt punkt 1 skall vara så litet som fartygets konstruktionstyp och normala användning tillåter. Öppningarna och genomföringarna skall inte ha menlig inverkan på skottens täta funktion. I kollisionsskott får inte finnas några öppningar eller dörrar. I de skott som skiljer maskinrum från passagerarutrymmen och personalutrymmen får inte finnas några dörrar. 3. Handmanövrerade dörrar utan fjärrstyrning i vattentäta skott tillåts endast i områden där passagerare inte har tillträde. De skall alltid vara stängda och får endast öppnas tillfälligt för genomgång. Det skall finnas lämpliga anordningar som ser till att de stängs på ett snabbt och säkert sätt. På båda sidorna av dörren skall finnas påskriften "Stäng dörren omedelbart efter genomgäng". 87 Med avvikelse från första meningen tillåts handmanövrerade dörrar i vattentäta skott i passagerarutrymmen under följande förhållanden: a) Fartygets längd LF överstiger inte 40 m. b) Antalet passagerare överstiger inte LF. c) Fartyget har endast ett däck. d) Dörrarna kan nås direkt från däck och är inte belägna mer än 10 m från utgången till däck. e) Dörrens nedre kant är minst 30 cm över durken i passagerarzonen. f) Samtliga avdelningar är försedda med ett larmsystem för slagvattennivån. 4. Dörrar i skott som står öppna en längre tid skall kunna stängas på plats från båda hållen och också från en lätt åtkomlig plats över skottdäck. Om en dörr har stängts genom fjärrstyrning skall den kunna öppnas och stängas stadigt igen på plats. Stängningen skall inte kunna hindras märkbart av mattor eller lister. Vid fjärrstyrning skall stängningen ta minst 30 sekunder men inte mer än 60 sekunder. Under stängningen skall ett automatiskt akustiskt larm ljuda i närheten av dörren. Vid platsen för fjärrstyrningen skall finnas en anordning som anger om dörren är öppen eller stängd. 5. Skottdörrar och öppnings- och stängningsanordningar för dessa skall vara belägna i en zon som är begränsad utåt av ett vertikalt plan på ett avstånd som är 1/5 av bredden BF parallellt med den yttre bordläggningen vid nivån för största djupgående. Styrhytten skall vara utrustad med ett optiskt larmsystem som fungerar som övervakningsanordning och som tänds när skottporten öppnas. 6. Genomföringar med ej igensatta öppningar och ventilationskanaler skall vara så utformade att de inte kan orsaka att andra utrymmen eller tankar vattenfylls vid läckande fartyg. Om flera avdelningar är förbundna med genomföringar eller ventilationskanaler skall dessa mynna ut på lämpligt ställe ovanför vattenlinjen vid mest ogynnsam vattenfyllningsnivå. Om så inte är fallet för genomföringar, skall det i tvärskeppsskotten finnas tillslutningsanordningar som fjärrstyrs ovan skottdäck. Om ett genomföringssystem inte omfattar någon ej tillsatt öppning i ett skott, skall genomföringen anses som intakt vid skada i avdelningen om den befinner sig inuti den säkerhetszon som avses i punkt 5 och på ett avstånd på mer än 0,50 m från slaget. 7. Om sådana öppningar och dörrar som avses i punkt 2-6 är tillåtna, skall följande anteckning göras på certifikatet: "Det skall garanteras att fartygets personal är instruerad att vid fara omedelbart lufttätt försluta alla öppningar och dörrar i de vattentäta skotten. " 8. Det får finnas en nisch eller alkov i ett tvärskeppsskott om samtliga punkter i nischen eller alkoven är belägna inom den säkerhetszon som avses i punkt 5. 88 Artikel 15. 04 Stabilitet vid intakt fartyg och vid läckande fartyg 1. Den sökande skall bestyrka att fartygets intakta stabilitet är tillräcklig med hjälp av en beräkning på grundval av resultaten från ett prov av tvärstabiliteteten och, om inspektionsorganet så begär, ett girprov. 2. Stabiliteten vid intakt fartyg skall anses vara bestyrkt genom beräkning om det fullt utrustade fartyget med bränsletankarna och vattentankarna halvfulla har ett restfribord och restflödningsavstånd enligt punkt 7, och om det intar en slagsida som inte överstiger 12° när det samtidigt utsätts för följande påverkningar: a) De ombordvarande förflyttar sig sidledes enligt förhållanden som beskrivs i punkt 4. b) Vinden utövar ett tryck som beskrivs i punkt 5. c) Fartygets girrörelse ger upphov till en centrifugal kraft som beskrivs i punkt 6. Om den enda inverkande kraften är de ombordvarandes sidledes förflyttning, får vinkeln inte överstiga 10°. Inspektionsorganet kan kräva att beräkning även skall göras med andra fyllningsgrader av bunkertankarna och de övriga tankarna. 3. För fartyg med en längd LF på under 25 m kan styrkandet av fartygets tillräckliga stabilitet genom beräkning enligt punkt 2 ersättas av ett lastprov som utförs med en vikt motsvarande halva tillåtna personantalet och den mest ogynnsamma lastgraden av bränsletankarna och vattentankarna. Denna vikt skall placeras ut från bordläggningen på den fria ytan på passagerardäck enligt 3 3/4 personer per m. Under provet skall slagsidan inte överstiga 7°, och restfribordet, och restflödningsavståndet skall inte understiga 0,05 B + 0,20 m respektive 0,05 B •t-0,10 m. 4. Momentet från en sidledes förflyttning av ombordvarande (Mp) är summan av momenten för alla däck dit passagerare har tillgång. Denna beräknas på följande sätt: a) För fria däck: Mpn = cp • b • P [kNm], där cp b P = = = koefficient (cp = 1,5) däckets största effektiva bredd uppmätt vid en höjd på 0,50 m, den sammanlagda massan av alla personer som har tillträde till det däck som avses i t. [m/s], b) För däck som upptas av fasta föremål: För beräkning av den sidledes förflyttningen av personer som befinner sig på däck som delvis upptas av fasta föremål såsom bänkar, bord, båtar, små vindskydd etc, skall en last pä 3 3/4 personer per m2 fri däcksyta användas. För bänkar skall beräknas en bredd pä 0,50 m och ett djup på 0,75 m per passagerare. Beräkningen skall göras både för en förflyttning åt styrbord och åt babord. 89 Vid fler än ett däck skall fördelningen på de olika däcken göras på det ur stabilitetssynpunkt minst gynnsamma sättet. För passagerarfartyg med hytter skall vid beräkningen av sidledes förflyttning av personer antas att hytterna är obesatta. En persons tyngdpunkt skall antas ligga en meter över däckets lägsta punkt vid 1/2 LF utan hänsyn till språnget och däckets böjning. En massa på 75 kg per person skall antas. 5. Momentet från vindens tryck Mv skall beräknas med hjälp av följande formel: Mv = pv • S (lv + T 2 ) [kNm], där pv= det specifika vindtrycket, 0,1 kN/m , S = lv = Fartygets sidovy över flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående i m , avståndet från tyngdpunktsläget för fartygets sidvy S till linjen för största djupgående i m. 6. Det moment som uppstår pä grund av centrifugalkraften frän fartyget giining skall beräknas med hjälp av följande formel: Mgi = Cgi- T D _ — ( Hg- _) 2 LF [kNm], där Cgi Hg = = en koefficient (Cgi = 5) [m /s ], avståndet mellan tyngdpunktsläget och köllinjen i m. Om slagsidan under girningen fastställs med ett prov, kan det erhållna värdet användas i en beräkning. Provet skall utföras vid halva fartygets maximihastighet, vid full last och med minsta girningsradie som förhållandena medger. 7. När fartyget har en slagsida som uppstått genom de påverkningar som avses i punkt 2 a-c, skall det ha ett fribord på minst 0,20 m. Fartyg vars ljusventiler på sidorna kan öppnas eller där det finns andra öppningar i bordläggningen som inte är säkra mot inträngande vatten skall ha ett flödningsavstånd pä minst 0,10m. 8. Kravet på beräkningsbaserat styrkande av tillräcklig stabilitet vid läckande fartyg skall anses vara uppfyllt om återföringsmomentet MR uttryckt som MR = CR • MGresl • sincp • D [ kNm] vid alla mellanstadier och vid det slutliga vattenfyllnadsstadiet är större än krängningsmomentet Mt. 0,2 Mp [ kNm]. I dessa formler gäller följande definitioner: (\. koefficient (CK 10) [m/s'|. 90 MGresl= metacentrum vid vattenfyllnadsstadiet i m. cp = den minsta av antingen den vinkel vid vilken den första öppningen i en ej vattenfylld avdelning börjar ta in vatten eller den vinkel vid vilken friborddäck börjar vattenfyllas. Mp = moment som uppstår vid den förflyttning av personer som avses i punkt 4. Artikel 15. 05 Beräkning av passagerarantal för fri däcksyta 1. Om kraven i artiklarna 15. 04 och 15. 06 är uppfyllda skall inspektionsorgan fastställa högsta tillåtna antalet passagerare på följande sätt: a) Summan av de fria däcksytor som normalt är reserverade för passagerare att uppehålla sig skall tas som grundval för beräkningen. Däcksytor i hytter och toaletter liksom i de områden som permanent eller tillfälligt används för fartygets drift även om passagerarna har tillgång till dem skall emellertid inte tas med i beräkningen. Dock får utrymmen under huvuddäck med stora fönster ovanför detta däck tas med i beräkningen. b) Följande ytor skall dras från summan av de ytor som beräknats enligt punkt a: - Ytor i korridorer, trappor och andra passager. - Ytor under trappor. - Ytor som permanent upptas av utrustning eller möbler. - Ytor under båtar, livflottar och räddningsbåtar, även i de fall då de är belägna så högt att passagerare kan uppehålla sig under dem. - Smärre ytor t. ex. mellan stolar och bord, som effektivt inte kan användas. c) I beräkningen skall användas en belastning på 2,5 passagerare per m fri däcksyta enligt punkterna a och b. För fartyg med en längd LF på minst 25 m skall belastningen emellertid vara 2,8 passagerare. 2. Högsta tillåtna antalet passagerare skall vara angivet ombord på läsliga skyltar anslagna på väl synliga platser. För passagerarfartyg med hytter som även används för dagturer skall passagerarantalet vara beräknat för både dagtursfartyg och passagerarfartyg med hytter, och bada antalen skall anges på certifikatet. Kraven i artiklarna 15. 02 och 15. 04 skall vara uppfyllda för båda dessa antal. För passagerarfartyg med hytter som endast används för resor med övernattningar skall antalet liggplatser tor passagerare vara det avgörande. Artikel 15. 06 Flödningsavstånd, fribord och lastmärken 1. Flödningsavståndet skall vara minst lika med summan av a) det extra djupgående mätt på utsidan av bordläggningen som uppstår vid högsta tillåtna slagsida och b) det restflödningsavstånd som anges i artikel 15. 04. 2 och 15. 04. 7. För fartyg utan skottdäck skall flödningsavståndet vara minst 0,50 m. 2. Fribordet skall vara minst lika med summan av a) det extra djupgående mätt på utsidan av bordläggningen som uppstår vid den slagsida som beräknas enligt artikel 15. 04. 2, och b) det restfribord som anges i artikel 15. 04. 2 och 15. 04. 7. Fribordet skall vara minst 0,30 m. 3. Flytvattenlinjeplan vid största tillåtna djupgående skall fastställas på ett sätt som tar hänsyn till det flödningsavstånd som anges i punkt 1, till det fribord som anges i punkt 2 och till kraven i artikel 15. 02-15. 04. Dock kan inspektionsorganet, när säkerheten så fordrar, föreskriva att fribordet eller flödningsavståndet skall vara större än så. 4. Ett lastmärke skall vara anbringat på båda sidorna av fartyget i enlighet med artikel 4. 04. Extra par lastmärken eller en lastmärkeslinje är också tillåtna. Placeringen av dessa märken skall klart anges på certifikatet. Artikel 15. 07 Utrustning för passagerare 1. De delar av däcken som är avsedda för passagerare och som inte är inneslutna skall omges av en reling eller ett räcke upp till en höjd på minst 1,00 m. Räcket skall vara så utformat att barn inte kan falla genom det. Öppningar och anordningar som används för att gå ombord eller iland, liksom öppningar för lastning och lossning, skall vara utrustande med en lämplig säkerhetsanordning. Landgångar skall vara minst 0,60 m och vara utrustade med ett räcke på vardera sidan. ? a) Genomgångskorridorer och trappor liksom dörrar och utgångar avsedda för passagerare skall vara minst 0,80 m breda. För dörrar till passagerarhytter och andra smärre rum kan denna bredd minskas till 0,70 m. Om det bara finns en gång eller en trappa till en del av fartyget eller till ett utrymme avsett för passagerare, skall den användbara bredden vara minst en meter. På fartyg med en längd LF på under 25 m kan inspektionsorganet tillåta en bredd på 0,80 m. För utrymmen eller grupper av utrymmen avsedda för fler än 80 passagerare skall de utgångar som är avsedda för passagerare och som dessa är hänvisade till vid behov, ha en sammanlagd bredd på minst 0,01 m per passagerare. 92 b) Utrymmen eller grupper av utrymmen avsedda eller inredda för 30 eller flera passagerare eller med liggplatser för 12 eller flera passagerare skall ha minst två utgångar. Som utgång kan betraktas en vattentät dörr i ett skott utformad enligt artikel 15. 03. 2, 15. 03. 4 eller 15. 03. 5 som ger tillträde till en angränsande avdelning. Utgångarna skall vara utformade på adekvat sätt. Om utgångarnas sammanlagda bredd enligt punkt i a är fastställd på grundval av passagerarantalet, skall varje utgång ha en bredd på minst 0,005 m per passagerare. Med undantag för passagerarfartyg med hytter kan en av de båda utgångarna ersättas av två nödutgångar. Om utrymmena är belägna under huvuddäck skall de ha åtminstone en utgång respektive en nödutgång som leder direkt ut på huvuddäck eller ut i det fria. Detta krav gäller inte hytter. Nödutgangar skall ha en användbar bredd på minst 0,36 m med den kortare sidan minst 0,50 m. c) Trappor på huvuddäck skall befinna sig inom två vertikala plan på vardera sidan på ett avstånd från bordläggningen på minst 1/5 av BF. Detta avstånd är inte obligatoriskt om det finns minst en trappa på vardera sidan av fartyget inom samma område. Trapporna skall vara försedda med ledstänger på båda sidorna, men för trappor som är smalare än 0,90 m räcker det med en ledstång. 3. Dörrar till uppehållsrum för passagerare skall, med undantag för dörrar som leder ut i korridorer, kunna öppnas utåt eller vara utformade som skjutdörrar. De skall inte kunna låsas eller förreglas av obehöriga under resan. Hyttdörrar skall vara utformade så att de när som helst kan låsas upp utifrån. 4. Utrymningsvägar och nödutgångar skall vara klart angivna. Skyltarna skall vara upplysta av nödbelysning. 5. På fartyg som har tillstånd för upp till 300 passagerare skall det finnas minst en toalett per 150 passagerare. På fartyg med tillstånd för fler än 300 passagerare skall det finnas separata toaletter för de båda könen, minst en per 200 passagerare. 6. Det skall vara förbjudet för obehöriga att befinna sig på områden i fartyget som inte är avsedda för passagerare, i synnerhet styrhytten och maskin- och motorrummen. Ingångarna till dessa områden skall dessutom vara försedda med en skylt på väl synligt ställe med ordalydelsen "Tillträde förbjudet" eller en motsvarande symbol. 7. Med hänsyn till brandsäkerheten får endast härdat eller laminerat glas eller syntetiskt material användas i fönsterrutor i den zon där passagerare har tillträde. 93 Artikel 15. 08 Särskilda föreskrifter för livräddningsutrustning På passagerarfartyg skall finnas det antal livbojar som anges i tabellen nedan: T • <25 >25-35 >35-50 >50 Högsta tillåtna antal passagerare Antal livbojar <200 >200-300 >300-600 >600-900 >900-1200 >1200 3 4 6 8 10 12 Vid fastställandet av det föreskrivna antalet livbojar gäller det högsta av de båda värden som erhålls med utgångspunkt från den första och den andra spalten. Hälften av det föreskrivna antalet livbojar skall ha en minst 30 m lång livlina. 2. På fartyg med en längd LF på minst 25 m skall det förutom de livbojar som anges i punkt 1 finnas personlig eller kollektiv livräddningsutrustning för hela det tillåtna antalet passagerare för fartygets användningstyp, liksom för fartygets driftspersonal. Om bärigheten vid läckage har bestyrkts, skall de föreskrifter som avses i punkt 3 tillämpas. 3. Livräddningutrustningen skall vara så placerade ombord att den vid behov kan atkommas med lätthet och utan risk. Om den inte är synlig skall dess placering vara klart angiven. 4. Personlig livräddningsutrustning skall bestå av livbojar och räddningsvästar och av fiythjälp och lämpligt utrustningsmaterial enligt artikel 10. 05, som skall kunna hålla en person som befinner sig i vattnet flytande. Flythjalpen och det lämpliga utrustningsmaterialet skall a) ha en flytförmåga på minst 100 N i sötvatten, b) vara tillverkade av passande material, tåla olja och oljeprodukter samt temperaturer på upp till 50 °C, c) vara försedda med anordningar som ger fäste för handen och d) ha en självlysande orange färg eller permanent självlysande ytor pa 100 cm. o 2 Uppblåsbar personlig livräddningsutrustning skall kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar. 5. Kollektiv livräddningsutrustning skall bestå av båtar, livflottar och lämplig utrustning, som skall kunna hålla flera personer som befinner sig i vattnet flytande. Utrustningen skall a) bära en påskrift som anger användningen och antalet passagerare som den är avsedd för, b) ha en flytförmåga på minst 100 N per person i sötvatten, 94 c) inta och behålla ett stabilt flytläge och i det avseendet vara försedd med lämpliga anordningar för att gripas av det angivna antalet personer, d) vara tillverkade av passande material, tåla olja och oljeprodukter samt temperaturer på upp till 50 °C, e) ha en självlysande orange färg eller permanent självlysande ytor på 100 cm2, och f) snabbt och lätt kunna sjösättas från sin förvaringsplats av en enda person. 6. Uppblåsbar livräddningsutrustning skall dessutom a) bestå av minst två separata luftavdelningar, b) blåsas upp automatiskt eller manuellt vid sjösättningen, c) inta och behålla ett stabilt flytläge oavsett belastning och även om endast hälften av luftavdelningarna är uppblåsta, och d) kontrolleras enligt tillverkarens anvisningar. Artikel 15. 09 Brandskydd och brandbekämpning i passagerarutrymmena 1. Däck som delar upp passagerarutrymmen eller skiljer maskinrummet och styrhytten åt, skott och partiella väggar mellan passagerarutrymmen och maskinrum liksom mellan passagerarutrymmen och kök skall vara flamsäkra. Skott och dörrar mellan korridorer och hytter liksom mellan hytter skall även de vara flamsäkra. Partiella väggar mellan korridorer och hytter kan sträcka sig från däck till däck eller gå upp till ett flamsäkert underdäck. Om det finns ett lämpligt sprinklersystem är kraven i det andra och tredje stycket ovan inte obligatoriska. De fria utrymmena ovanför underdäck, under durkar och bakom väggbeklädning skall vara uppdelade på högst 10 meters avstånd av flamsäkra konstruktionselement. 2. Trappor, ingångar och utgångar skall vara så placerade så att de andra rummen kan utrymmas utan risk om eldsvåda bryter ut i något rum. Trappor, inklusive trappstegen, skall bestå av en ram av metall eller annat jämförbart flamsäkert: material. Trappstegen skall vara brandsäkra. På passagerarfartyg med hytter skall trapporna vara inbyggda i ett trapphus med flamsäkra väggar med flamsäkra dörrar som stänger sig automatiskt. En trappa som enbart förbinder två däck behöver inte vara inbyggd i ett trapphus, förutsatt att ett av däcken är omslutet av flamsäkra väggar med flamsäkra dörrar som stänger sig automatiskt, eller det finns lämpligt sprinklersystem installerat. Trapphusen skall stå i direkt förbindelse med korridorerna och ytterdäcken. 3. Hänsyn skall tas till risken för eldsvåda i kök, frisersalonger och parfymerier enligt föreskrifter från den behöriga myndigheten. 95 4. Färg, fernissa och andra ytbehandlingsmedel som används i inomhusutrymmen, liksom material för beklädning och isolering, skall vara av brandsäker typ. De skall inte avge farlig rök eller giftig gas vid eldsvåda. Öppningssystemet för dörrarna skall fortsätta att fungera tillräckligt länge vid eldsvåda. 5. Korridorer som är längre än 40 m skall vara uppdelade i intervaller om högst 40 m av flamsäkra väggar med automatiskt stängande dörrar. 6. Automatiskt stängande flamsäkra dörrar som normalt är öppna skall kunna stängas från en plats som är permanent bemannad av fartygets personal även öppnas på plats. 7. Vädrings- och ventilationssystemen skall vara så utformade att eld inte kan spridas genom dem. Luftintagen och luftutsläppen skall kunna stängas. Genomgående kanaler skall vara uppdelade av brandskyddsventiler på intervaller om högst 40 m. Om vädrings- och ventilationskanaler går genom trapphusväggar eller maskinrumsskott skall det finnas brandskyddsventiler på genomföringsstället. Inbyggda ventilatorer skall kunna stängas av från en central plats belägen utanför maskinrummet. 8. På passagerarfartyg med hytter skall alla hytter, uppehållsrum för passagerare och besättning och alla lastrum och maskinrum vara ansluta till ett effektivt brandlarmsystem. Förekomsten av en eldsvåda och dess läge skall automatiskt signaleras på en plats som är permanent bemannad av fartygets personal. 9. Passagerarfartyg skall vara försedda med en brandbekämpningsanläggning som omfattar följande: a) En fast brandpump som drivs av en motor. b) Ett rörsystem för brandbekämpning med ett tillräckligt antal vattentag. c) Ett tillräckligt antal brandslangar. Brandbekämpningssystem skall vara så utformade och dimensionerade att alla delar av fartyget kan nås från minst två olika vattentag med hjälp av en enda brandslang på högst 20 m. Vattentrycket skall vara minst 3 bar. På det högst belägna däcket skall en vattenstråle på minst 6 m kunna uppnås. Brandpumpar får inte installeras för om kollisionsskottet. Om brandpumpen är installerad i huvudmaskinrummet skall det finnas en andra motordriven pump installerad utanför det rummet, som skall kunna användas oberoende av utrustningen i maskinrummet. Denna pump kan vara bärbar. Pumpar för normal drift och sköljning av däck, liksom rörsystem för sköljning av däck, kan ingå i brandbekämpningssystemet, förutsatt de lämpar sig för detta. På passagerarfartyg med hytter med en längd LF på högst 25 m och på dagtursfartyg med en längd L,,- på högst 40 m skall följande undantag tillåtas: a) Brandpumpen behöver inte vara permanent installerad. b) Om brandpumpen är installerad i huvudmaskinrummet krävs ingen ytterligare pump. 96 c) Det är tillräckligt om alla delar av fartyget kan nås från ett vattentag med hjälp av en enda brandslang på högst 20 m. 10. Vid sidan av de brandsläckare som anges i artikel 10. 03. 1 skall följande brandsläckare finnas ombord: a) En brandsläckare per 120 m golvyta i salonger, matsalar och liknande uppehållsrum. b) En brandsläckare för var 10:e hytt, oavsett om hytterna är besatta eller inte. Dessa ytterligare brandsläckare skall vara monterade och utplacerade över fartyget så att de alltid kan nås direkt om det bryter ut eldsvåda var som helst i fartyget. Artikel 15. 10 Ytterligare föreskrifter 1. Belysning skall tillförsäkras med hjälp av elektriska anläggningar. 2. Det skall finnas en nödströmskälla enligt artikel 9. 18. 2. 3. Om det inte är möjligt att göra sig hörd direkt mellan styrhytten och besättningens uppehållsrum, arbetsutrymmena, fartygets för och akter och ingångarna för passagerare, skall det finnas en kommunikationsanläggning som möjliggör enkel och säker förbindelse i båda riktningarna. 4. Fartyg med en längd LF på minst 40 m eller som har tillstånd att frakta mer än 75 passagerare skall vara försedda med högtalare över vilka samtliga passagerare kan nås. 5. På passagerarfartyg med hytter skall det finnas ett larmsystem. Det skall bestå av följande: a) En I arm an läggning för fartygets befäl och besättning. Detta larm behöver endast ges i de utrymmen som berörs av fartygets befäl och besättning, och skall kunna stoppas av fartygets befäl. Som minimikrav skall larmet kunna utlösas i - varje hytt, - korridorer, hissar och trapphus, där utlösningsanordningarna skall befinna sig på högst 10 meters avstånd från varandra med minst en utlösningsanordning per vattentät avdelning, - salonger, matsalar och liknande uppehållsrum och - maskinrum, kök och andra liknande utrymmen där det finns risk för eldsvåda. b) En larm an läggning för passagerare. Detta larm skall kunna höras klart och otvetydigt i samtliga utrymmen där passagerare har tillträde. Det skall kunna utlösas frän styrhytten och från en plats som är permanent bemannad av fartygets personal. Utlösningsanordningarna skall vara skyddade mot obehörig användning. 6. Passagerarfartyg med hytter skall vara utrustade med en radioanläggning för kommunikation med det allmänna telefonnätet. 97 7. Som minimikrav skall följande utrymmen och områden vara försedda med tillräcklig belysning. a) Platser där kollektiv livräddningsutrustning förvaras och platser där dessa normalt görs klara för användning. b) Utrymningsvägar, passageraringångar, korridorer, hissar och trappor i bostadsutrymmena och i hyttzonen. c) Skyltar som anger utrymmesvägar och nödutgångar. d) Maskinrum och utgångarna därifrån. e) Styrhytten. f) Det utrymme som används för nödströmskällan. g) De platser där brandsläckarna och brandpumparna är belägna, h) De utrymmen där passagerare och besättning samlas vid fara. 8. På passagerarfartyg med hytter skall medföras en säkerhetsplan som anger besättningens och personalens uppgifter i en nödsituation i enlighet med gällande lokala föreskrifter. Där skall anges vilka uppgifter som skall utföras i följande fall: a) Vid läckage. b) Vid eldsvåda ombord. c) Vid utrymning av passagerare. d) Vid man överbord. Säkerhetsplanen skall omfatta en karta över fartyget där bland annat följande utrustnings placering är klart och tydligt angiven: a) Livräddnings- och säkerhetsutrustning. b) Vattentäta dörrar under däck och varifrån de fjärrstyrs, liksom andra öppningar som avses i artikel 15. 03. 2 och 15. 03. 6. c) Brandsäkra dörrar. d) Brandluckor. e) Larmanläggningar. f) Brandvarnare. g) Brandsläckningssystem och brandsläckare. h) Utrymningvägar och nödutgångar. i) Nödströmskällan. j) Reglagen för ventilationsanläggningarna. k) Anslutning till nätet från land. I) Stängningsanordningar för bränsletillförseln. m) Anläggningar för flytande gas. n) Högtalaranläggningar. o) Radiotelefoniutrustning. Säkerhetsplanen och kartan över fartyget skall vara signerade av inspektionsorganet och vara anslagen på lämpliga väl synliga ställen. 9. På passagerarfartyg med hytter skall en allmän utrymningsplan vara anslagen på lämpliga ställen för att läsas av passagerarna. Planen kan emellertid vara kombinerad med säkerhetsplanen enligt punkt 8. Nödvändiga anvisningar för hur passagerarna skall förhålla sig vid larm, eldsvåda, haveri och utrymning liksom uppgift om var livräddningsutrustningen är belägen skall finnas i varje hytt. Dessa anvisningar skall ges på tyska, engelska, franska och nederländska. 98 10. På fartyg med skrov av trä, aluminium eller syntetiskt material skall maskinrummet vara byggt av sådant material som avses i artikel 3. 04. 3 och 3. 04. 5, eller vara utrustat med ett permanent monterat brandsläckningssystem enligt artikel 10. 03. 5. Artikel 15. 11 Utrustning för uppsamling och disponering av avloppsvatten 1. Passagerarfartyg med fler än 50 liggplatser för passagerare skall vara utrustade med antingen tankar för uppsamling av avloppsvatten eller en vattenreningsanläggning ombord. 2. Tankarna för uppsamling av avloppsvatten skall ha tillräcklig volym. De skall vara försedda med en anordning som mäter innehållet. För tömning av tankarna skall fartyget ha egna pumpar och rörsystem, som avloppsvattnet kan tömmas genom, till kajplatser på båda sidorna av fartyget. Rörsystemen skall vara försedda med anslutningar för tömning av avloppsvatten i enlighet med den europeiska normen EN 1306. 3. Vattenreningsanläggningarna ombord skall kunna säkerställa att produkten konstant och utan utspädning uppnår de värden som anges i gällande lokala föreskrifter. De skall vara utrustade med uttag för provtagning. 99 KAPITEL 16 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FARTYG AVSEDDA ATT INGÅ I EN PÅSKJUTEN KONVOJ, SLÄPKONVOJ ELLER I EN FAST SIDOFORMERING Artikel 16. 01 Fartyg som utformats för påsk jut ning 1. I fartyg som är avsedda att användas för att framföras genom påskjutning skall ingå en lämplig skjutanordning. De skall vara konstruerade och utrustade så att a) personalen kan röra sig obehindrat och utan fara från det ena fartyget till det andra med b) fartygen efter kopplingen intar ett fast läge i förhållande till de sammankopplade kopplingsutrustningen, farkosterna, och c) sidledes rörelser mellan farkosterna förhindras. 2. Om ihopkopplingen sker med trossar skall fartyg som utformats för att framföras genom påskjutning vara utrustade med minst två speciella vinschar eller motsvarande anordningar. 3. Kopplingsanordningarna skall garantera att den eller de påskjutna farkosterna utgör en fast sammankoppling med bogserfartyget. För påskjutna konvojer som utgörs av ett bogserfartyg och en enda bogserad farkost kan fastkopplingsanordnmgarna utgöras av en styrd ledad koppling. Kontrollenheten som krävs för detta skall utan svårighet kunna ta upp de överförda krafterna och skall vara enkel och riskfri att styra. Föf denna kontrollenhet gäller artikel 6. 02-6. 04 analogt. 4. För påskjutare krävs inte det kollisionsskott som avses i artikel 3. 03. 1 a. Artikel 16. 02 Farkoster som utformats för att framföras genom påskjutning 1. Läktare utan styrinrättning, bostadsutrymmen, maskinrum eller värmepannor är undantagna föreskrifterna i a) kapitlen 5-7 och kapitel 12, samt b) artikel 8. 06. 2-8. 06. 8 och artikel 10. 02 och 10. 05. 1. Om läktaren har styrinrättning, bostadsutrymmen, maskinrum eller värmepannor, gäller motsvarande föreskrifter i denna förordning. 2. Skeppsburna läktare med en längd L på högst 40 m skall också uppfylla följande konstruktionsföreskrifter: 100 a) De vattentäta tvärskeppsskott som avses i artikel 3. 03. 1 behövs inte om fören kan tåla en stöt motsvarande minst 2,5 gånger den som erfordras för kollisionsskottet i ett fartyg för inlandssjöfart med samma mallade djupgående som byggts enligt ett auktoriserat klassificeringssällskaps specifikationer. b) Med avvikelse från artikel 8. 06. 1 behöver dubbelbottnade sektioner som är svåråtkomliga inte kunna länspumpas, såvida inte det berörda utrymmets volym är större än 5 % av den skeppsburna läktarens volymsdeplacement vid största tillåtna djupgående. 3. Övriga farkoster som skall kunna framföras genom påskjutning skall vara försedda med kopplingsanordningar som ger en säker hopkoppling med andra farkoster. Artikel 16. 03 Farkoster som utformats för att framdriva en fast sidoformering Farkoster som skall driva fram en fast sidoformering skall vara utrustade med pollare eller liknade anordningar vars antal och placering tillåter att formationen sammankopplas på ett säkert sätt. Artikel 16. 04 Farkoster som utformats för framdrivning i konvoj Farkoster som är avsedda framdrivning i konvoj skall vara utrustade med pollare eller liknande anordningar vars antal och placering tillåter att farkosten hopkopplas på ett säkert sätt med de andra farkosterna i konvojen. Artikel 16. 05 Farkoster som utformats för släpbogsering 1. Farkoster som skall användas för bogsering i en släpkonvoj skall uppfylla följande krav: a) Bogseringsutrustningen skall vara utformad på så sätt att farkostens, besättningens och lastens säkerhet inte äventyras. b) Farkoster avsedda för bogsering med spel och släpbogsering skall vara utrustande med släpkrok som kan frigöras från styrplatsen. c) Släputrustningen skall omfatta vinschar eller en släpkrok som kan frigöras från styrplatsen. Släputrustningen skall installeras för om propellrarna. Detta gäller emellertid inte farkoster som styrs av framdrivningsanordningen, t. ex. cykloida propellrar eller roderpropellrar. d) Med avvikelse frän föreskrifterna i punkt c skall fartyg som endast skall användas for extra släpbogsering kan en släpanordning som en pollare placerad för om propellrarna, användas. 101 e) Om det finns risk för att bogsertrossarna fastnar på fartygets akter skall det finnas bogserskenor. 2. Farkoster med en längd L som överstiger 86 m får inte användas för släpbogsering medströms. Artikel 16. 06 Provning av konvojer I syfte att utfärda ett certifikat för en påskjutare eller för ett maskindrivet fartyg lämpat för att driva fram en fast sidoformerad konvoj och påteckning av sådan lämplighet på certifikatet, skall inspektionsorganet besluta huruvida och vilka konvojer som skall företes för myndigheten och utföra de manöverprov som avses i artikel 5. 02 av konvojen med sådan eller sådana formeringar som man anser vara de minst gynnsamma. De krav som avses i artikel 5. 02-5. 10 skall uppfyllas av denna konvoj. Inspektionsorgan skall fastställa att samtliga farkoster i konvojen är en fast sammankoppling under de manövrar som avses i kapitel 5. Om särskild utrustning, såsom styrinrättning, framdrivnings- eller manöverutrustning och ledade kopplingar används under de prov som avses i punkt 1, för att uppfylla kraven i artikel 5. 02- 5. 10, skall anteckning om detta göras på certifikatet till den farkost som används för framdrivning av konvojen med uppgift om kopplingstyp, plats, namn och officiellt nummer på de farkoster som är utrustade med den särskilda utrustning som används. Artikel 16. 07 Påteckning av certifikat 1. Om en farkost är avsedd för att påskjuta en konvoj eller för att skjutas framåt i en konvoj skall påteckning göras på certifikatet om att farkosten är i överensstämmelse med gällande föreskrifter i artikel 16. 01-16. 06. 2. Följande uppgifter skall vara angivna på bogserfartygs certifikat: a) Tillåtna konvojer och formeringar. b) Typer av kopplingar. c) Högsta tillåtna kopplingskrafter. d) l tillämpliga fall, minsta tillåtna dragbrottsgräns för kopplingstrossar som används för förbindelse i längdriktningen liksom antalet dukter i trossen. 102 KAPITEL 17 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FLYTANDE UTRUSTNING Artikel 17. 01 Allmänt Kapitlen 3, 7-14 och 16 är tillämpliga på utrustning vad gäller konstruktion och utrustning. Flytande utrustning med mekanisk framdrivningsmaskineri skall dessutom uppfylla kraven i kapitel 5 och 6. Framdrivningsmaskineri som endast tillåter kortare förflyttningar skall inte räknas som mekanisk framdrivningsmaskineri. Artikel 17. 02 Undantag 1. Inspektionsorganet kan tillåta undantag från följande föreskrifter: a) Artikel 3. 03. 1 och 3. 03. 2 gäller analogt. b) Artikel 7. 03 gäller analogt. c) De högsta tillåtna ljudnivåer som avses i artikel 12. 02. 5 andra meningen får överskridas medan anläggningarna på utrustningen är under användning, under förutsättning att ingen sover ombord under natten under användningen. d) Undantag får göras från andra föreskrifter beträffande konstruktionen, utrustningen och anläggningarna under förutsättning att en lika hög grad av säkerhet är garanterad i varje enskilt fall. 2. Inspektionsorganet kan göra avkall på tillämpandet av följande föreskrifter: a) Artikel 10. 01. 1, om den flytande utrustningen kan ligga säkert förankrad med ett arbetsankare eller pålar under användningen av arbetsredskapen. Dock skall flytande utrustning med eget framdrivningsmaskineri ha minst ett ankare enligt artikel 10. 01. 1, där man för den empiriska koefficienten k tar 45 och för T det minsta malldjupet. b) Artikel 12. 02. 1 meningens andra led, om uppehållsrum kan få tillräcklig belysning med elljus. 3. Dessutom gäller följande: a) Med avvikelse från artikel 8. 06. 2 andra meningen skall det finnas en motordriven pump i stället tor en handpump. b) Med avvikelse från artikel 8. 08. 3 får bullret inte överstiga 65 dB(A) inom ett område på 25 m från bordläggningen vid fast flytande utrustning när apparaterna är i gång. c) Med avvikelse från artikel 10. 03. 1 skall det finnas minst en extra handsläckare om arbetsredskapen är belägen på däck. d) Med avvikelse från kapitel 14 får det, förutom anordningar för flytande gas för hushållsändamål, också finnas andra anläggningar för flytande gas. Dessa anordningar och deras tillbehör skall uppfylla föreskrifterna i en av medlemsstaterna. 103 Artikel 17. 03 Extra föreskrifter 1. Flytande utrustning där personer befinner sig ombord under användningen skall ha ett allmänt larmsystem. Larmsignalen skall lätt kunna skiljas från andra signaler och skall uppnå en ljudnivå i bostadsutrymmena och på samtliga arbetsutrymmen som ligger minst 5 dB(A) över den högsta ljudnivå som råder på de platserna. Larmet skall kunna utlösas från styrhytten och från de viktigaste arbetsutrymmena. 2. Arbetsredskapen skall ha tillräcklig styrka för sin belastning och uppfylla de nationella bestämmelserna i en av gemenskapens medlemsstater. 3. Arbetsredskapens stabilitet och styrka och, i tillämpliga fall, förankringssätt skall vara sådana att de kan står emot de påfrestningar som den kan utsättas för genom den flytande utrustningens slagsida, flytläge och rörelser. 4. Om laster lyfts med hjälp av lyftutrustning skall den högsta tillåtna belastningen med tanke på stabiliteten och styrkan vara klart angivet på en skylt på däck och vid manöverplatserna. Om lyftförmågan kan ökas genom tillkoppling av ytterligare flytande material, skall de tillåtna värdena med och utan detta flytande material vara klart angivna. 5. För flytande utrustning med tillåtelse att arbeta i kustområden och i öppna havet skall certifikat utfärdas enligt bilaga 3 eller 4. Artikel 17. 04 Restflödningsavstånd Restflödningsavståndet är det minsta vertikala avståndet mellan vattennivån och den lägsta punkten på den flytande utrustningen ovanför vilken utrustningen inte längre är vattentät, med hänsyn tagen till det flytläge och den slagsida som uppstår som resultat av påverkan från de moment som avses i artikel 17. 07. 4. Det skall räcka med ett restflödningsavstånd enligt artikel 17. 07. 1 på 300 mm för en öppning som är spoltät och vattentät. Om öppningen inte är spoltät och vattentät skall restflödningsavståndet vara minst 400 mm. Artikel 17. 05 Restfribord 1. Restfribordet är det minsta vertikala avståndet mellan vattenytan och översta däckkanten, med hänsyn tagen till flytläget och den slagsida som uppstår som resultat av påverkan från de moment som avses i artikel 17. 07. 4. 2. Det skall räcka med ett restfribord enligt artikel 17. 07. 1 på 300 mm. 3. Restfribordet får minskas om det kan styrkas att kraven i artikel 17. 08 är uppfyllda. 104 4. Om den flytande utrustningen till formen avviker påtagligt från en pontonform, som är fallet vid cylindrisk flytande utrustning eller vid flytande utrustning med ett tvärsnitt som har mer än fyra sidor, kan inspektionsorganet kräva och godkänna ett restfribord som avviker från de värden som anges i punkt 2. Detta gäller även vid flytande utrustning som består av flera enheter. Artikel 17. 06 Provning av sidledes stabilitet 1. Den stabilitet som avses i artikel 17. 07 och 17. 08 skall fastställas genom provning av sidledes stabilitet utförd i vederbörlig ordning. 2. Om det inte är möjligt att uppnå tillräcklig slagsida under provningen av sidledes stabilitet, eller om provet av sidledes stabilitet medför orimliga tekniska svårigheter, kan en beräkning av vikter och tyngdpunktsläge göras i stället. Resultatet av viktberäkningen skall kontrolleras med hjälp av mätningar av mallat djupgående, varvid skillnaden inte skall var större än ± 5 %. Artikel 17. 07 Bestyrkande av stabiliteten 1. Det skall bevisas att restfribordet och restflödningsavståndet är tillräckligt med hänsyn till de moment som uppstår under användningen och under utrustningens funktion. I det avseendet får summan av vinklarna för slagsidevinkeln och flytlägesvinkeln inte överstiga 10°, och bottnen pä skrovet får inte stiga upp över vattnet. 2. Stabiliteten skall bestyrkas med följande uppgifter och dokument: a) Skalritningar av den flytande utrustningen och arbetsredskapen, liksom detaljerade dithörande uppgifter som behövs för att bestyrka stabiliteten, såsom tankarnas innehåll och öppningar som ger tillträde till fartygets inre. b) Hydrostatiska uppgifter eller kurvor. c) Hävarmskurvor över den statiska stabiliteten i den utsträckning som krävs enligt punkt 5 nedan eller enligt artikel 17. 08. d) Beskrivning av användningssituationen med motsvarande uppgifter om vikter och tyngdpunktsläge, även i olastat skick och hur utrustningen skall fraktas. e) Beräkningar av slagsida och flytläge och av återföring av fartyget vid krängning, med uppgift om slagsides- och flytlägesvinklar och om motsvarande restflödningsavstånd och restfribord. 0 Sammanställning av beräkningsresultaten med uppgift om begränsningar för användning och belastning. 3. Beräkningen av stabiliteten skall vara baserad på följande lastförhållanden: a) Specifik vikt för muddringsprodukter för mudderverk sand och grus: 1,5 t/m , mycket våt sand: 2,0 t/m', jord, medeltal: 1,8 t/m , blandning av sand och vatten i ledningar: 1,3 t/m. 105 b) För mudderverk med gripskopa skall de värden som anges i a ökas med 15 %; c) För hydrauliska mudderverk skall hänsyn tas till största lyftförmågan. 4. 1 Vid bestyrkandet av stabiliteten skall hänsyn tas till följande moment: I nödvändig utsträckning, tvärströmmar. a) Belastning. b) Asymmetrisk konstruktion. c) Vindtryck. d) Vid utrustning med eget framdrivningsmaskineri, girning under färd. e) f) Ballast och förråd. g) Däckslast och, i förekommande fall, last. h) Fria ytor täckta av vätska. i) Tröghetskrafter. k) Annan mekanisk utrustning. Moment som kan agera samtidigt skall adderas. 4. 2 Det moment som uppstår från vindtrycket skall beräknas med hjälp av följande formel: Mv = c • pv • S (lv + T 2 ) [kNm] = styrkekoefficient som är beroende av formen. I formeln gäller följande: c För ramar antas att c = 1,2 och för pålar med massiv kärna c = 1,6. De båda värdena tar hänsyn till vindens påverkan. De ytor som är utsatta för vinden antas vara de ytor som omfattas av ramens yttermätt. pv = S = Iv = vindens specifika tryck. Här används ett enhetligt värde på 0,25 kN/m. Den flytande utrustningens sidovy i m. Avståndet från tyngdpunktsläget för utrustningens sidovy S till flytvattenlinjeplan vid största tillåtna djupgående i m. 4. 3 För fastställandet av det moment från girning under färd som avses i punkt 4. 1 d för utrustning med eget framdrivningsmaskineri som kan färdas fritt, skall formeln i artikel 15. 04. 6 användas. 4. 4 Det moment från tvärströmmar som avses i punkt 4. 1 e skall endast tas hänsyn till om det rör sig om flytande utrustning som är förankrad eller förtöjd tvärs över strömmen. 4. 5 För beräkning av det moment frän flytande ballast och flytande förråd som avses i punkt 4. 1 f skall den fyllningsgrad som är mest ogynnsam för stabiliteten fastställas, och det erhållna momentet användas i beräkningen. 4. 0 Det moment frän tröghetskrafter som avses i punkt 4. 1 i skall tas hänsyn till pä lämpligt sätt, om det finns risk för att rörelser i lasten och utrustningen påverkar stabiliteten. 106 5. För flytande material med längsgående vertikala skott kan återföringsmomenten beräknas med hjälp av följande formel: MR = 1 0 -D - M G- sin cp [kNm] där MG= metacentrum i m, cp = slagsidan i °. Denna formel kan tillämpas på en slagsida på upp till 10° eller upp till en slagsidesvinkel då däckskanten når vattnet eller då bottnen stiger upp ur vattnet. Härvidlag är den mindre av vinklarna avgörande. För längsgående sluttande skott gäller formeln tills slagsidan är 5°. Tills vidare är randvillkoren i punkterna 3 och 4 tillämpliga. Om det flytande materialets speciella form inte lämpar sig för en sådan förenkling, krävs de hävarmskurvor som avses i punkt 2 c. Artikel 17. 08 Bestyrkande av stabiliteten vid minskat restfribord Om ett minskat fribord används i enlighet med artikel 17. 05. 3 skall följande kontrolleras för samtliga användningssituationer: a) Att metacentrum efter korrektion för fria ytor täckta av vatten inte är mindre än 15 cm. b) Att det vid en slagsida på 0°-30° finns ett återföringsmoment med en hävarm på minst I formeln gäller följande: 0,30-0,28-cpn [m]. (pn är den slagsida vid vilken hävarmskurvan uppnår negativa värden (stabilitetsgränsen). Denna får inte understiga 20° eller 0,35 rad och får inte användas i formeln med ett högre värde än 30° eller 0,52 rad, där cpn uttrycks i enheten radian (rad) (1° = 0,01745 rad). c) Att summan av vinklarna för slagsidan och flytläget inte överstiger 10°. d) Att det finns ett restflödningsavstånd enligt artikel 17. 06. e) Att det finns ett restfribord på minst 0,05 m. f) Att det för alla slagsidor på 0°-30° finns en resthävarm på minst 0,20-0,23 -(pn [m] 1 formeln gäller följande: cpn är den slagsida vid vilken hävarmskurvan uppnår negativa värden. Denna får inte användas i formeln med ett högre värde än 30° eller 0,52 rad. 107 Med resthävarm avses den största skillnaden mellan hävarmskurvan för återföringsmomentet och hävarmskurvan för krängningsmomenten vid en slagsida på 0°-30°. Om vattnet når upp till en öppning in mot fartyget vid en mindre slagsida än den som motsvarar största skillnaden mellan hävarmskurvorna är det den hävarm som motsvarar den slagsidan som skall användas i beräkningen. Artikel 17. 09 Lastmärken och amning Lastmärken och åmningsmärken skall anbringas i enlighet med artikel 4. 04 och 4. 06. Artikel 17. 10 Flytande utrustning utan bestyrkt stabilitet 1. Följande typer av flytande utrustning behöver inte uppfylla kraven i artikel 17. 04—17. 08: a) Utrustning där anläggningarna inte på något sätt kan påverka slagsidan eller flytläget. b) Utrustning där en förskjutning av tyngdpunktsläget är absolut utesluten. 2. Dock skall följande krav vara uppfyllda: a) Flödningsavståndet vid högsta last skall vara minst 300 mm och fribordet minst 150 mm. b) Vid öppningar som inte kan stängas spoltätt och vattentätt skall flödningsavståndet vara minst 500 mm. 108 KAPITEL 18 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR ARBETSFARTYG Artikel 18. 01 Villkor för användningen Arbetsfartyg som betecknas som sådana på det certifikat som avses i bilaga 3 eller 4 får endast förflytta sig utanför arbetsutrymmet i olastat tillstånd. En påteckning av denna begränsning skall finnas på certifikatet. I detta syfte skall arbetsfartyg vara utrustade med ett intyg från den behöriga myndigheten med uppgift om tidsmässiga och geografiska gränser för farkostens användning. Artikel 18. 02 Tillämplighet av del II Om inget annat föreskrivs i detta kapitel skall arbetsfartygens konstruktion och utrustning uppfylla kraven i kapitel 3-14 i del II. Artikel 18. 03 Undantag 1. a) Artikel 3. 03. 1 gäller analogt. b) Kapitlen 5 och 6 gäller analogt förutsatt att farkosten är utrustad med lämpliga framdrivningsanordningar. c) Artikel 10. 02. 2 a och 10. 02. 2 b gäller analogt. d) Inspektionsorganet kan bevilja undantag till andra föreskrifter beträffande konstruktion och utrustning, förutsatt att likvärdig säkerhet kan bevisas i varje enskilt fall. 2. Inspektionsorganet kan göra avkall på tillämpningen av följande föreskrifter: a) Artikel 8. 06. 2-8. 06. 8, om ingen besättning är föreskriven. b) Artikel 10. 01. 1 och 10. 01. 3, om arbetsfartygen kan förankras på ett säkert sätt genom arbetsankare eller pålar. Dock skall arbetsfartyg med egna framdrivningsanordningar vara försedda med ett ankare i enlighet med artikel 10. 01. 1, där koefficient k är lika med 45 och T sätts till lika med det minsta malldjupet. c) Artikel 10. 02. 1 c, om arbetsfartygen inte är utrustad med egna framdrivningsanordningar. 109 Artikel 18. 04 Flödningsavstånd och fribord 1. Om en arbetsfartyg används som bottentippningspram eller sandsugare, skall flödningsavståndet utanför lastrumszonen vara minst 300 mm och fribordet minst 150 mm. Inspektionsorganet kan tillåta ett mindre fribord, om det kan bestyrkas med beräkningar att stabiliteten är tillräckligt för en last med en täthet på 1,5 tim och att ingen del av däck når vattnet. Hänsyn skall tas till påverkan från flytande last. 2. För arbetsfartyg som inte avses i punkt 1 gäller föreskrifterna i artikel 4. 01 och 4. 02 analogt. Inspektionsorganet kan tillåta lägre värden för flödningsavståndet och fribordet. Artikel 18. 05 Arbetsbåtar Arbetsfartyg behöver inte ha någon arbetsbat, om a) de inte är utrustade med framdrivningsanordning, eller b) om det finns en arbetsbat tillgänglig på arbetsområdet. Detta undantag skall vara påtecknat på certifikatet. 110 KAPITEL 19 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR KANALPRÅMAR (Utan innehåll) 11 KAPITEL 20 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR HAVSGÅENDE FARTYG (Utan innehåll) 112 KAPITEL 21 SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FRITIDSFARTYG Artikel 21. 01 Allmänt För fritidsfartygs konstruktion och utrustning gäller endast artikel 21. 02 och 21. 03. Artikel 21. 02 Tillämplighet av del II Fritidsfartyg skall uppfylla kraven i följande föreskrifter: 1. Artikel 3. 01, 3. 02. 1 a, 3. 02. 2, 3. 03. 1 a, 3. 03. 6 och 3. 04. 1. 2. Kapitel 5. 3. Artikel 6. 01. 1 och 6. 08. 4. Artikel 7. 01. 1, 7. 01. 2, 7. 02, 7. 03. 1, 7. 03. 2, 7. 04. 1, 7. 05. 2, 7. 13 för fritidsfartyg som är tillåtna för radarstyrning utförd av en enda person. 5. Artikel 8. 01. 1, 8. 01. 2, 8. 02. 1, 8. 02. 2, 8. 03. 1, 8. 03. 3, 8. 04, 8. 05. 1-9, 8. 05. 11, 8. 06. 1, 8. 06. 2, 8. 06. 5, 8. 06. 7, 8. 06. 10, 8. 07. 1 och 8. 08. 6. Artikel 9. 01. 1 analogt. 7. Artikel 10. 01. 2, 10. 01. 3, 10. 01. 5-14, 10. 02. 1 a-c, 10. 02. 2 a-h, 10. 03. 1 a, 10. 03. 1 b och 10. 03. 1 d (dock med krav på att det finns minst två brandsläckare ombord), artikel 10. 03. 2-5, och 10. 05. 8. Kapitel 13. 9. Kapitel 14. 113 KAPITEL 22 CONTAINERFARTYGS STABILITET Artikel 22. 01 Allmänt 1. Föreskrifterna i detta kapitel gäller fartyg som transporterar containrar, när handlingar som hänför sig till stabiliteten krävs enligt gällande lokala föreskrifter i medlemsstaterna. Handlingar som hänför sig till stabiliteten skall kontrolleras av ett inspektionsorgan och förses med inspektionsorganets stämpel. 2. Handlingar som hänför sig till stabiliteten skall innehålla uppgifter som kan förstås av föraren beträffande fartygets stabilitet i varje enskilt fall med containerlast. Handlingar som hänför sig till stabiliteten skall som minimikrav innehålla följande: a) Tabeller över tillåtna stabilitetskoefficienter, tillåtna KG-värden eller tillåtna höjder för lastens tyngdpunktsläge. b) Uppgifter om de volymer som kan fyllas med ballastvatten. c) Blanketter för kontroll av stabiliteten. d) Ett beräkningsexempel eller en bruksanvisning för föraren. 3. På fartyg som kan användas både för transport av fasta containrar och ej fasta containrar skall det finnas separata handlingar som hänför sig till stabiliteten för transport av fasta containrar och transport av ej fasta containrar. 4. En containerlast skall anses som fast om varje enskild container är stadigt förbunden med farkostens skrov med skenor eller linor och dess läge inte kan ändras under färden. Artikel 22. 02 Randvillkor och beräkningsmetod för bestyrkande av stabiliteten för fartyg som transporterar ej fasta containrar l. Vid ej fasta containrar skall alla beräkningsmetoder som används för att bestämma fartygets stabilitet överensstämma med följande randvillkor: a) Metacentrum MG skall inte överstiga 1,00 in. b) Under kombinerad påverkan frän centrifugalkraften som uppstår när fartyget girar, frän vindens tryckverkan och frän fria ytor täckta av vatten, skall krängningsvinkeln inte överstiga 5° och däckssidan lar inte befinna sig under vatten 114 c) Hävarmen för det krängningsmoment som uppstår på grund av centrifugalkraften när fartyget girar skall fastställas enligt följande formel: hKZ= CKZ • v2 LF • (KG - T' _ _) 2 [m]. där cKZ v KG T ' = = = = parameter (cKZ = 0,04) i s /m, fartygets högsta hastighet i m/s, tyngdpunktsläget (i m) vid basen med fartyget lastat, mallat djupgående (i m) i medeltal med fartyget lastat, d) Hävarmen för det krängningsmoment som uppstår på grund av vindens tryckverkan skall fastställas enligt följande formel: hKw = ckw • där A' • (lw + D' T' 2 ) [m], cKW = parameter (cKW = 0,025) i t/m , A' D' lw = = = sidovyn över vattnet i m med fartyget lastat, volymsdeplacementet i t, med fartyget lastat, tyngdpunktsläget (i m) för sidovyn A1 över vattnet i förhållande till vattenytan, T ' = mallat djupgående (i m) medeltal med fartyget lastat. e) Hävarmen för det krängningsmoment som uppstår på grund av fria ytor täckta av regnvatten och av slagvatten inuti lastrummet eller i en dubbel botten skall beräknas enligt följande formel: • I (b • 1 • (b - 0,55 Vb)) [m] CK1X) D' hK1() = där cKt() = parameter (cK,x) = 0,015) it/m, 115 b 1 D' = = = lastrummets eller den aktuella lastrumsavdelningens bredd i m*, lastrummets eller den aktuella lastrumsavdelningens längd i m*, volymsdeplacementet i t med fartyget lastat. f) För varje enskilt lastfall skall halva bränsle- och dricksvattenförrådet tas med i beräkningen. 2. Ett fartyg lastat med containrar som inte är fasta skall anses ha tillräcklig stabilitet om det effektiva värdet KG är mindre eller lika med det värde KGzul som erhålls ur formeln. Värdet KGzul skall beräknas för olika volymsdeplacement för olika möjliga djupgåenden: KM + BF 2F • (Z • Tm 2 -hKW - hKfo) a) KG2U, = [m]. B,. 2F • Z + 1 Värdet för B„ 2F skall inte sättas lägre än I 1,5 ( I 1,5 = l/tan5°). b) KGzul = KM - 1,00 [m]. Det mindre av de båda värdena KGzul som erhålls ur formeln a) eller formeln b) skall vara det avgörande. I dessa formler gäller följande: KG/U, = högsta tillåtna tyngdpunktsläge för det lastade fartyget över basen i m. KM = metacentrum över basen i m, enligt approximeringsformeln i punkt 3. F = det effektiva fribordet midskepps i m. Lastrumsavdelningar med ytor som utsätts för vatten härrör från att längsgående och tvärgående vattentäta avdelningar utgör oberoende avdelningar. 116 Z = parameter för centrifugalkraften när fartyget girar. (0,7 • v)2 Z = = 0,04 • 9,81 • 1,25 • L,, v2 L,,. [-] v = fartygets högsta hastighet ( i m )i förhållande till vattnet. T,„ = mallat djupgående (i m) i medeltal. hKW = hävarmen ( i m) för det krängningsmoment som uppstår på grund av vindtrycket från sidan (jfr punkt 1 d). hKrt) = summan av hävarmarna ( i m) för det krängningsmoment som uppstår på grund av fria ytor täckta av vatten (enligt punkt 1 e). 3. Formel för approximering av KM Om ingen kurvritning finns att tillgå, kan värdet för KM i beräkningen enligt punkt 2 och artikel 22. 03. 2 fastställas genom exempel med hjälp av följande approximeringsformler: a) Fartyg i pontonform __ KM = B2 F ( 1 2 , 5- Tm H ) - Tm b) Övriga fartyg B2» KM = ( 1 2 , 7 - 1 , 2- Tm H ) • Tm + Tm 2 [m]. + TP 2 [m]. Artikel 22. 03 Randvillkor och beräkningsmetod för bestyrkande av stabiliteten för fartyg som transporterar fasta containrar Vid fasta containrar skall alla beräkningsmetoder som används för att bestämma fartygets stabilitet överensstämma med följande randvillkor: a) Metacentrum MG skall inte understiga 0,50 m. b) Under kombinerad påverkan från centrifugalkraften som uppstår när fartyget girar, frän vindens tryckverkan och från fria ytor täckta av vatten, får ingen öppning i skrovet befinna sig under vatten. 117 c) Hävarmarna för krängningsmomenten från centrifugalkraften när fartyget girar, från vindens tryckverkan och från fria ytor täckta av vatten, skall fastställas enligt de formler som avses i artikel 22. 02. 1 c-e. d) För varje enskilt lastfall skall halva bränsle- och dricksvattenförrådet tas med i beräkningen. 2. Ett fartyg lastat med containrar som inte är fasta skall anses ha tillräcklig stabilitet om det effektiva värdet KG är mindre eller lika med det värde KGZU| som erhålls ur formeln. Värdet KGzui skall beräknas för olika volymsdeplacement för olika möjliga höjder. a) KG/U, - KM - I -i 2V F (1 - 1,5 ) +0,75 BF F' (Z • Tm 2 - hK W- hK I O) (m) F' 0,75 • BF F • Z + I Värdet för för I -i 2V BF F skall inte sättas mindre än 6,6 och F • (1 - 1,5 ) inte mindre än 0. F' b)KGz ul = KM - 0 , 50 (i m) Det mindre av de båda värdena KGZU| som erhålls ur formeln a) och formeln b) skall vara det avgörande. Förutom de tidigare definierade termerna gäller i dessa formler följande: I = det tvärgående tröghetsmomentet för vattenlinjen Tm (i m ), (för approximeringsformel, se punkt 3). i = det tvärgående tröghetsmomentet för vattenlinjen parallellt med basen vid höjden 2 Tm + _ 3 F (i m4). fartygets volymsdeplacement vid Tm [m |. 118 F' = idealfribordet F' = H' - Tm [m] eller F' = skall användas. a • BF 2 • b [m]. Det mindre av de båda värdena a = det vertikala avståndet mellan den lägsta öppning som kommer under vatten vid slagsida och vattenlinjen vid fartygets normala läge (i m). b = avståndet mellan denna öppning från fartygets mitt (i m). H' = idealdjupet H = H + q 0,9 • L • BF [m]; q summan av volymerna (m3) i ruffar, luckor, trunkar och andra överbyggnader upp till en höjd på 1,0 m över H eller upp till den lägsta öppningen i den aktuella volymen, beroende på vilken högst som är lägst. De volymdelar som är belägna under en sektor 0,05 L från fören respektive aktern skall inte tas med i beräkningen. 3. Formel för approximering av I Om inga kurvritningar finns att tillgå kan värdet för det laterala tröghetsmomentet I för vattenlinjen fastställas med hjälp av följande approximeringsformler: a) Fartyg i pontonform B2 P -V I = 4n [ni]; (12,5- Tm H ) -Tm b) Övriga fartyg B2 F -V I = (12,7-1,2- Tm H ) • Tr [m4]. Artikel 22. 04 Förfarande för bedömning av stabi lite ten ombord Förfarandet för bedömning av stabiliteten kan hämtas från de handlingar som avses i artikel 22. 01. 2. 119 KAPITEL 22a SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR FARKOSTER LÄNGRE ÄN 110 M Artikel 22a. 01 Tillämplighet av del I Förutom föreskrifterna i artikel 2. 03. 3 för farkoster längre än 110 m med undantag för havsgående fartyg skall det inspektionsorgan som senare skall utfärda certifikatet underrättas av ägaren eller hans ombud innan konstruktionen påbörjas. Inspektionsorganet skall utföra inspektioner under byggfasen. Inspektionsorganet kan göra avkall på kravet om inspektion under byggfasen om före byggstarten ett intyg kan företes från ett auktoriserat klassificeringssällskap om att byggarbetet skall övervakas av detta sällskap. Artikel 22a. 02 Tillämplighet av del II För farkoster längre än 110 m gäller, förutom del II, även artikel 22a. 03 och 22a. 05. Artikel 22a. 03 Styrka, bärighet och stabilitet 1. För passagerarfartyg gäller, förutom kapitel 15, kravet att ett auktoriserat klassificeringssällskap skall bestyrka med intyg att skrovets styrka är tillräcklig enligt artikel 3. 02. 1 a. 2. För alla andra farkoster längre än 110 m gäller punkt 4-8. 3. Ett auktoriserat klassificeringssällskap skall bestyrka med intyg att skrovets styrka är tillräcklig enligt artikel 3. 02. 1 a, och att spantens styrka (den längsgående, transversala och lokala styrkan) är tillräcklig, med hänsyn till det särskilda konstruktionssätt som avses i punkt 5. 4. Farkosten skall vara byggd med dubbelt skrov med dubbel sida och dubbel botten i lastrumszonen, där: a) avståndet mellan fartygets bordläggning och lastrummens sidvägg är minst 0,60 m, och b) den dubbla bottnens höjd är minst 0,40 m. 120 5. Bärigheten och stabiliteten vid haveri skall bevisas vara tillräckliga för det minst gynnsamma lasttillståndet. Beräkningarna skall basera sig på följande antaganden rörande tillståndet efter ett haveri: a) De inre skotten i lastrummet liksom kollisionsskottet och skotten mellan lastrummen och maskinrummen skall antas vara intakta. b) Följande permeabilitetsvärden skall användas: - Bostadsutrymmen - Maskinrum och arbetslokaler - Dubbla bottnar, sidavbalkningar, bränsletankar, ballasttankar och andra bunkertankar, beroende på om dessa skall anses fyllda respektive tömda, alltefter ändamålet, när fartygets vattenlinje överensstämmer med lätta lastlinjen 95 % 85 % 0 eller 95 % c) I beräkningen skall i princip antas att endast en avdelning är vattenfylld. I zonen med dubbelt skrov skall antas att åtminstone två intilliggande avdelningar i längdriktningen är vattenfyllda. Omfattningen av haveriet på längden skall antas vara lika med 0,10 L. d) Om maskinrumszonen inte är byggd med dubbelt skrov enligt punkt 5, skall antas att farkosten förblir flytande om maskinrummet vattenfylls. I slutstadiet av det vattenintag som avses i punkt c eller d, skall ett restflödningsavstånd pä 100 mm råda, och fartygets slagsida skall inte överstiga 5°. Kraven för bestyrkande genom beräkning skall betraktas vara uppfyllda om de positiva resultat som avses i not 110 295 i ADNR erhålls. 6. För farkoster som transporterar containrar skall dessutom hänsyn tas till inverkan från vindtrycket och från fria ytor täckta av vatten. För farkoster som transporterar ej fasta containrar skall däckssidan inte befinna sig i vattnet vid det slutliga läget efter vattenintaget. 7. Om så krävs för att punkt 6 skall uppfyllas, skall flytvattenlinjeplanet vid största tillåtna djupgående revideras. Artikel 22a. 04 Manöverförmåga Farkoster längre ån I 10 m skall ha tillräcklig slyrstabilitet och manöverförmåga enligt kapitel 5 även i lätt last läge. Artikel 22a. 05 Extra utrustning För farkoster längre än 110 m gäller följande krav: a) De skall vara utrustade med en styrinrättning med aktivt förroder som kontrolleras frän styrhytten med en minimikraft pä 250 kW, och som är effektivt även när farkosten är i lätt lastläge. 121 b) De skall ha - en framdrivningsanordning med två tvåmotoriga propellrar, eller - en framdrivningsanordning med en propeller och en styrinrättning med aktivt förroder enligt a ovan, som är effektivt i tvärriktningen och i längdriktningen och med en minimikraft på 500 kW. c) De skall ha ett permanent installerat länspumpningssystem i enlighet med artikel 8. 06. d) De skall vara utrustade med ett system för radarstyrning med girindikator i enlighet med artikel 7. 06. 1. Artikel 22a. 06 (Utan innehåll) Artikel 22a. 07 Tillämplighet av del IV vid ombyggnad För farkoster som har byggts om till farkoster längre än 110 m kan inspektionsorganet tillämpa kapitel 24 endast på särskilda rekommendationer från organet efter konsultation med den kommitté, som avses i artikel 19 i direktivet. På grundval av dessa rekommendationer kan inspektionsorgan bevilja undantag från artikel 22a. 03, med stöd av artikel 2. 19. 1. 122 DEL III KAPITEL 23 BESÄTTNING Artikel 23. 01 (Utan innehåll) Artikel 23. 02 (Utan innehåll) Artikel 23. 03 (Utan innehåll) Artikel 23. 04 (Utan innehåll) Artikel 23. 05 Användningstyper Följande användningstyper finns: Ai daglig användning på upp till 14 timmar ) A2 halvkontinuerlig användning på upp till 18 timmar om dygnet B kontinuerlig användning på upp till 24 timmar 123 DEL IV KAPITEL 24 ÖVERGÅNGSFÖRESKRIFTER OCH SLUTLIGA FÖRESKRIFTER Artikel 24. 01 Gamla certifikats giltighet Utan att föreskrifterna i artikel 2. 09. 2 påverkas, skall de inspektionscertifikat som utfärdats på grundval av de föreskrifter som gäller fram till 30 juni 1998 behålla sin giltighet fram till den sista giltighetsdag som anges på certifikatet. Artikel 24. 02 Förnyande av gamla certifikat 1. Farkoster som 01. 07. 98 är försedda med ett giltigt certifikat eller är under byggnad eller ombyggnad och inte helt uppfyller kraven i direktivet som ändrats av direktiv 97/. /EG, a) skall bringas i överensstämmelse med de kraven inom den tid och enligt de övergångsföreskrifter som anges i tabellen nedan, och b) skall, innan de bringas i överensstämmelse, motsvara den version av detta direktiv som gällde före de ändringar som infördes med direktiv 97/. /EEG. 2. I tabellen används följande termer i den betydelse som anges här. - " N U. O ": Föreskriften gäller inte farkoster i drift, utom om de aktuella delarna har bytts ut eller byggs om, dvs. föreskriften gäller endast nya, utbytta och ombyggda delar. Om befintliga delar är utbytta med reservdelar eller renoverade delar av samma teknik och tillverkningssätt, skall detta inte anses som ett utbyte enligt dessa övergångsföreskrifter. - "Förnyelse av certifikatet": Föreskriften skall vara uppfylld vid nästa förnyelse av certifikatets giltighet efter 1. 7. 98. Om certifikatet löper ut mellan 1. 7. 1998 och 30. 6. 1999 skall föreskriften ändå gälla obligatoriskt från 1. 7. 1999 124 Artikel [ A V S E E N D E [ T I D S F R I ST ELLER ANMÄRKNINGAR KAPITEL 3 3. 02. 1 b Minsta tillåtna tjocklek för botten-, slag- och bordläggningsplåten vid kompletterande eller särskild inspektion 3. 03. 1a Kollisionsskottets placering 3. 03. 2 3. 03. 4 3. 03. 5. andra stycket Nödvändig utnistning Gaslät avskiljning av bostadsutrymmen mot maskinrum och värmepannor och mot lastrum Fjärrövervakning av dörrar i akterpikskottet 3. 04. 6 Utgångar från maskinrum *) N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. Maskinrum som, enligt den version av kapitel 1 som gällde före 1. 7. 98, inte skall anses som maskinrum skall inte behöva vara utrustade med en andra utgång *) För farkoster med dubbel botten och dubbelt slag som kölsträckts före 1 juli 1998 kan inspektionsorganet, under en övergångsperiod på 10 år, tillåta följande värden för minsta tillåtna tjocklek för den botten-, slag- och bordläggningsplåt som avses i artikel 3. 02. 1 b. L i m Minsta tillåtna tjocklek (i mm) för botten-, slag- och bordläggningsplätcn 20 30 40 50 60 70 80 90 100 110 3,0 3^3 3I9 4^3 4J 5^ 5^5 5J 6J M Värdena gäller vid cll avstånd mellan bollenslockarna på < 500 mm. Vid större avstånd skall värdet för minsta tillåtna Ijocklck multipliceras med faktorn avstånd |mm| 500 För farkoster med en längd däremellan, skall värdena för minsta tillåtna tjocklek interpoleras linjärt. Minsta tillåtna tjocklek enligt mallat djupgående skall kontrolleras enligt den andra formeln i artikel 3. 02. 1 b. 125 Artikel [AVSEENDE KAPITEL 4 (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 5 5. 06. 1, första Minimihastighet meningen KAPITEL 6 Manöverförmåga enligt punkt 5 Slagsida och omgivande temperatur Genomföringar för tu ärtstockar [TIDSFRIST ELLER ANMÄRKNINGAR Nybyggda fartyg från 1. 7. 1999 N. U. O. N. U. O. Nybyggda fartyg från 1. 7. 1999 Start av rcservstyrinrältning med ett enda handgrepp N. U. O. Manöverförmåga enligt kapitel 5 för rcscrvkontrollcnhctcn N. U. O. eller handstyrinrätlningcn Anslutning av andra apparater till den hydrauliska kontrollenheten Separata hydraultankar Automatisk urkoppling av handstyrinrättningen Två oberoende kontrollsystem Tillräcklig manöverförmåga om något av systemen med roderpropellrar, vattenstråle, cykloida propellrar eller aktiva förroder går sönder. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. 6. 01. 1 6. 01. 3 6. 01. 7 6. 02. 2 6. 02. 3 6. 03. 1 6. 03. 2 6. 05. 1 6. 06. 1 6. 06. 2 6. 07. 2 a 6. 07. 2 e 6. 08. 1 6. 08. 5 Övervakning,av hydraultanksnivå och hydraulsystemtryck N. U. O. Övervakning av hjälpanordningar N. U. O. Krav beträffande elektronisk utrustning enligt artikel 9. 20 N. U. O. Användning av girindikatorer i girhastighetsregulatorer N. U. O. 7. 02. 3, andra stycket 7. 02. 5 7. 03. 1 KAPITEL 7 Rorsmannens synfält från dennes normala plats Färgade rutor Kontrolldon 7. 03 2 Kontrollutrustning 7. 03. 3 7. 03. 4 7. 03. 7 Konlroll av indikatoi lamporna Grön indikalorlampa Stoppande av larmsignaler N. U. O. N. U. O. Förnyelse av certifikatet, om styrhytten inte redan är iordningställd för en enda person Förnyelse av certifikatet, om styrhytten inte redan är iordningställd för en enda person Förnyelse av ccrtifikalcl Förnyelse av certifikatet NR. T, om styrhytten inte redan är iordningställd för en enda person 126 Artikel [AVSEENDE [TIDSFRIST ELLER ANMÄRKNINGAR 7. 03. 8 7. 04. 1 7. 04. 2 Automatisk anslutning till en annan kraftkälla N. U. O. Kontroll av framdrivningsmaskineriet och styrinrättningarna N. U. O. Kontroll av varje framdrivningsmotor N. U. O. , om styrhytten inte redan är iordningställd för en enda person 7. 05. 2 Kontroll av signalljus N. U. O. 7. 06. i, tredje Girhastighetsindikatorns placering framför rorsmannen Förnyelse av certifikatet meningen 7. 07. 2 7. 09 7. 12 8. 01. 3 8. 02. 1 8. 03. 2 8. 03. 4 8. 05. 1 8. 05. 2 8. 05. 3 8. 05. 4 8. 05. 6 Anläggning för radiotelefoni Larmsystem Höj- och sänkbara styrhytter KAPITEL 8 Endast förbränningsmotorer för bränsle med en antändningspunkt över 55 °C Förhindrande av oavsiktlig start Anordningar för kontroll av kritiska nivåer Axelgenomföringar för framdrivningsanordningarna Bränsletankar av stål N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. Automatiskt stängande ventiler på tankar för avloppsvatten N. U. O. Inga bränsletankar för om kollisionsskottet Inga tankar eller rörsystem för daglig förbrukning ovanför motorer och avgasrör. Installation av ulluftningsrör och förbindelserör och deras dimensioner N. U. O. N. U. O. N. U. O. 8. 05. 7 Stängningsanordning som kan manövreras från däck N. U. O. 8. 05. 9, andra meningen Bränslenivåmätare som skall kunna läsas ända upp till full N. U. O. tank 8. 05. 11 8. 06. 2, första meningen 8. 0(v. \ andra meningen Övervakning av bränslenivå inte bara för framdrivningsmotorer utan också för andra motorer som är nödvändiga för manövreringen N. U. O. Förbud mot alt installera länspumparna i samma ruin N. U. O. Fartyg som inte är avsedda för godstransport ined ctl volymsdeplacement pä mindre än 250 m och en effekt på mindre än 225 kW N. U. O. 8. 06. 2. tredje meningen Krav att samtliga föreskrivna pumpar skall kunna användas i N. U. O. samtliga vattentäta avdelningar 8. 06. 8 En enkel avstängningsanordning ej tillräcklig för lastrum iordningställda för ballast. N. U. O. 127 Artikel [AVSEENDE [TIDSFRIST ELLER ANMÄRKNINGAR 8. 06. 9 8. 06. 10 Nivåmätare i slaget under lastrummen N. U. O. TiUslutningsanordningar plomberade av inspektionsorgan Om nationella bestämmelser så kräver 8. 07 Anordningar för uppsamling av oljebemängt vatten och N. U. O. spillolja 8. 08. 3 Gräns på 65 dB(A) för fartyg vid stillastående N. U. O. KAPITEL 9 9. 01. 1, andra meningen 9. 01. 2 b Uppvisning av dokumenten för inspektionsorganel N. U. O. Medförande ombord av kretsscheman för huvudkopplingstavlan, kopplingstavlan för nödinstallationen och distributionstavlorna N. U. O. 9. 01. 3 Inomhustemperaturer och temperaturer på däck 9. 02 9. 04 9. 05. 4 9. 11. 4 Elförsörjningssystem Skydd mot explosion Tvärsnittet för jordningsledaren Ventilation om ackumulatorer är placerade i en sluten avdelning, i ett skåp eller i en låda N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. 0. 9. 12. 2 d Direkt strömmatning för eldriven utrustning som är N. U. O. nödvändig för framdrivning och manövrering av fartyget 9. 12. 3 b Anordning för kontroll av isolering mot jord 9. 1. 3 9. 14. 3, andra meningen q ,c -y Nödfrånskiljare Förbud mot enpoliga strömbrytare i tvättrum, badrum och våtrum Ledare på minst 1,5 mm2 i tvärsnitt 9. 15. 9 Kablar som förbinder mobila styrhytter 9. 16. 3, andra meningen 9. 19 9 20 9. 21 Uppdelning av belysningsenheter på minst två kretsar Larm- och säkerhetssystem för mekanisk utrustning Elektronisk utnistning Elektromagnetisk kompatibilitet KAPITEL 10 10. 01 Ankare, ankarkättingar och-trossar 10. 02. 2 a Förtöjningskablar 10. 02. 2 b Bogscringtrossar N. U. O. N. U. O. N. U. O. N U O N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. Artikel lAVSEENDE 10. 03. 2 c och 128 [TIDSFRIST ELLER ANMÄRKNINGAR 10. 03. 5 Släckmedel och släckningssystem ) KAPITEL 11 11. 02. 4 Utrustning på ytterkanten på däck och skarndäck och andra N. U. O. arbetsutrymmen 11. 04 11. 05 11. 06 11. 07 11. 08 11. 09 11. 10 11. 11 11. 12 12. 01. 1 12. 02. 2 12. 02. 3 12. 02. 4 12. 02. 6 Skarndäck Tillträdesvägar till arbetsutrymmen Utgångar och nödutgångar Trappor och stegar Inre utrymmen Skydd mot buller och vibrationer Lastluckor Vinschar Kranar KAPITEL 12 _^) N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. Bostadsutrymmen för personer som normalt bor ombord N. U. O. Bostadsutrymmens tillgänglighet Durkars läge Uppehållsrum och sovrum Fri höjd bostadsutrymmen N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. 1. Permanent monterade släckningssystem för C02 som installerats för 1 januari 1985 är fortfarande tillåtna, förutsatt att de uppfyller gällande nationella bestämmelser. 2. Permanent monterade släckningssystem med halon 1301 (CBrF-,) som släckningsmedel som installerats före 1 juli 1998 är fortfarande tillåtna. 3. Artikel 10. 03. 5 b gäller endast om systemen har installerats i fartyg som kölsträckts före 1 januari 1999. *) Föreskriften gäller fartyg som har kölsträckts efter 1. 1. 1996 och fartyg i drift under följande villkor: Vid renovering av hela lastrumszonen skall föreskrifterna i artikel 11. 04 följas. Vid ombyggnader som berör skarndäcket i hela dess längd och som ändrar skarndäcket fria bredd, a) b) skall artikel 11. 04 följas om den fria bredd på skarndäck upp till en höjd på 0,90 m som var tillgänglig före ombyggnaden skall minskas, men den fria bredd på skaradäck upp till en höjd på 0,90 m som var tillgänglig före ombyggnaden eller den fria bredd som var tillgänglig ovanför den, får inte minskas, om dessa dimensioner är mindre än vad som anges i artikel 11. 04. Artikel [AVSEENDE [TIDSFRIST ELLER ANMÄRKNINGAR 129 12. 02. 7 12. 02. 8 12. 02. 9 12. 02. 10 12. 02. 11 12. 02. 12 12. 02. 13 12. 03 12. 04 12. 05 12. 06 12. 07 Uppehållsrum separat från sovrummet Golvyta i uppehållsrum Volym i varje uppehållsrum Luftvolym per person Dörrmått Trappors utförande Rör för farliga gaser eller vätskor Sanitära anordningar Kök Dricksvatten Uppvärmning och ventilation Andra anordningar i bostadsutrymmen KAPITEL 13 (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 14 N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. N. U. O. 14. 09. 4 Avstängningsanordning för provning Förnyelse av det intyg som avses i artikel 14. 15 KAPITEL 15 (inga övergångsföreskrifter) 130 KAPITEL 16 Krav beträffande kontrollenhet 16. 01. 3, sista meningen N. U. O. KAPITEL 17 (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 18 (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 19 (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 20 (inga övergångsföreskrifter) _ _ _ __ (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 22 (inga övergångsföreskrifter) KAPITEL 23 (inga övergångsföreskrifter) A 3 1 BILAGA III FÖRLAGA TILL GEMENSKAPSCERTIFIKAT FÖR FARTYG I INLANDSSJÖFART (Artikel 3 i direktivet) GEMENSKAPSCERTIFIKAT FOR FARTYG I INLANDSSJÖFART (Plats för riksvapen) STATENS NAMN / STATENS STÄMPEL CERTIFIKAT NR Ort, datum Stämpel Inspektionsorgan (Namnteckning) Anmärkningar: Fartyget får endast användas i trafik enligt detla ccrtilikal när del befinner sig inom den siat som anges i certifikatet. Efter ombyggnad eller större reparationer måste fartyget genomgå särskild inspektion innan någon som helst ny resa företas. Fartygets ägare eller hans ombud skall underrätta ett inspcklionsorgan om eventuellt namnbyte eller byte av ägare, eller byte av officiellt nummer, registreringsnummer eller hemmahamn, och skall sända in inspektionscertinkatel för ändring. Certifikat nr Inspektionsorgan 1. Fartygets namn 2. Fartygstyp 3. Officiellt nummer 13 <* 4. Ägarens namn och adress 5. Registreringsort och registreringsnummer 6. Hemmahamn 7. Ilyggnudsår X. Varv. namn och adress 9 Detta certifikat ersätter certifikat nr inspektionsorganet i utfärdat den 1()- Efter besiktning utförd den ) och efter uppvisande av ett certifikat utfärdat den *) av det godkända klassificeringssällskapet har det fartyg som omnämns i certifikatet godkänts för tralik - på gemenskapens vattenvägar i zonen/zonerna (*) - på vattenvägarna i zonen/zonerna (*). i (statenias namn(*)) ined undantag för: - på följande vattenvägar i:. (statens namn (*)) ' med största tillåtna djupgående och med nedan angiven utrustning. Detta certifikat löper ut den *) Ändring(ar) undernummer: Nv lydelse: *\ Denna sida har hytts ul. Oil. datum Stämpel ' Stryk det som ej är tillämpligt liispcklionsoigan (Namnteckning) Certifikat nr Inspektionsorgan ~ 133 12. Certifikatnumret (1 ), det officiella numret (2), registreringsnumret (3) och mätbrevsnumret (4) är anbringade på följande platser på fartyget, märkta på angivet sätt: 13. Största tillåtna djupgående anges på båda sidorna av fartyget - - av två lasllinjer \ av de översta åmningsmärkena \ Två åmningsskalor är markerade ). De aktre lastlinjerna fungerar som åmningsmärken och har för ändamålet försetts med siffror som anger djupgåendet ). 14. Utan att de begränsningar*) som anges i punktenia 15 och 52 påverkas är fartyget lämpat för 1. att genom påskjutning framdriva en konvoj ) 1. 1 i fast formation*^ 1. 2 i sammankoppling som tillåter kontrollerad rörelse *) 2. att framdrivas genom påskjutning ) 2. 1 i fast formation*) 2. 2 i täten av en fast formation ' 2. 3 i sammankoppling som tillåter kontrollerad rörelse ) 3. all framdriva en konvoj i fast sidofonnation ) 4. att framdrivas i sido formation*) 5. att släpbogsera*) 5. 1 farkoster som inte har eget framdrivningsmaskineri 5. 2 motordrivna farkoster*) 5. 3 endast motströms*) 6. att släpbogseras*) 6. 1 som motordriven farkost ) 6. 2 som farkost utan eget framdrivningsmaskineri ) *) Ändringar under nummer: Ny lydelse: *) Denna sida har bytts ut. Ort, datum Stämpel ' Slryk ilet som ej är tillämpligt Inspektionsorgan (Namnteckning) Certifikat nr 15. Tillåtna formeringar Inspektionsorgan. 12 v 1. Fartyget är tillåtet för framdrivning av följande formeringar: Ritning av grup peringar Begränsningar som följd av kapitel 5 och 16 Mått, max m längd bredd Trafikriktning och lastningsgrad MOTSTRÖMS tomt lastat t I MEDSTRÖMS tomt lastat t Del under vatten max. m2 motströms medströms Anmärkningar o. Stb. 14 10 14 D*L K M K IX 5 11 15 ^x^ 12 16 13 i><L 17 Weilere Formationen: Zeiehenerklärung: [: > ] SB MS SL 2. Kopplingar: Kopplingstyp: Antal kopplingstrossar: Draggräns per längskoppling: Draggräns per kopplingstross: Antal trossdukter: kN Antal kopplingar per sida: Längd per kopplingstross: kN kN *) Ändringar under nummer: Nv lydelse: *\ Denna sida har hytts ut. Ort, datum Slämpel ) Sti-yk det som ej är tillämpligt Inspeklionsorgan (Niimiileckniiif',) Certifikat nr Inspektionsorgan 16. Mätbrev inspektionsorgan 7a. 7I> Längd max. Längd I, 18a. Bredd max. m 18b. Bredd B m 19. Största djupgående daterat 20. Fribord 21 • Dräktighet/Deplacement ) 22. Antal passagerare: 23. Antal sovplatser för passagerare: 24. Antal vattentäta avdelningar 25. Antal lastrum 26. Typ av täckluckor t/m' 27. Antal motorer för huvudmaskineriet 28. Huvudmaskineriets totaleffekt 29. Antal huvudpropellrar 30. Antal förliga ankarspel varav motordrivna 31. Antal aktre ankarspel varav motordrivna kW 32. Antal släpkrokar 33. Antal släpvinschar varav motordrivna 34. Styrinrättning Antal roderblad för huvudstyrningen Iluvudslyrningens manövreringssäU manuellt ) elektriskt*) - elektriskiyhydraiiliskt*) - hydrauliskt*) Annan utrustning : j a/nej * ) Typ : Sidstyming: ja/nej*) Sidstymingens manövreringssätt: manuellt*) elektriskt*) - - elektriskt/hydrauliskt*) hydrauliskt*) Förlig styrinrättning _ förroder*) - Fjärrstyrning Fjärrinkoppling ja/nej ) aktivt reaktionsföiToder ) annan utmatning ) ja/nej ) ja/nej ) 35. I -änspumpningsutrustning Total beräknad kapacitet I/min *) Ändringar under nummer: Ny lydelse: *\ Denna sida har bvtts ut. Ort. datum Stämpel M c Sink det som ej är tillämpligt Antal motordrivna länspumpar (ienomslrömning Antal handlänspumpar I/min Inspektionsorgan (Namnteckning) Certifikat nr Inspeklionsorgan. 1 3fc 36. Antal tillslutningsanordningar enligt artikel 8. 06. 10 och deras läge 37. Ankare Antal forankare Förankanias totala massa Akterankamas antal Akterankanias totala massa 38. Ankarkättingar Antal förankarkätlingar Varje kättings längd Varje kättings dragbrottsgrän kg kg Varje kättings längd Varje kättings dragbrottsgrän kN Antal akterankarkättningar 39. Angöringstrossar En första tross med en längd på m och med en dragbrottsgräns på En andra tross med en längd på m och med en dragbrottsgräns på En tredje tross med en längd på Bogseringstrossar 40. m och med en dragbrottsgräns på med en längd på m och med en dragbrottsgräns på med en längd på m och med en dragbrottsgräns på kN kN kN kN kN kN 41. ') *) Ljus- och ljudsignaler Fartyget medför lanternor, tlaggställ, klot och akustiska varningssignaler för förande av de signaltigurer och avgivande av visuella och akustiska signaler som föreskrivs lokalt i medlemsländenia, liksom nödljus, oberoende av fartygets huvudströmkrets, för de signalljus som föreskrivs lokalt i medlemsländerna. Ändringar under nummer: Ny lydelse: Denna sida har bytts ut. Oil. datum Stämpel k) « Sink det som ej är tillämpligt Inspektionsorgan (Namnteckning) Certifikat nr Inspektionsorgan. •1 3. } 42. Annan utrustning Ljudförbindelse kastlina landgång med ledstång båtshake första förband kikare anslag med instruktioner om räddning och åtempplivning vid dmnkningsolyckor Radiolelefon- brandsäkra behållare lejdare/stege för omhordsligning ) utrustning kommunikationsradio * ) samtidig kommunikation/telefon* ) inlem radiotelefon ) - nät mellan fartyg - nät för trafikinformation - nät mellan fartyget och hamnmyndigheterna Kranar - enligt artikel 11. 12. 9*) - andra kranar med en nyttobelastning pä upp till 2 000 kg*> 43. Installationer för brandbekämpning Antal bärbara brandsläckare Fast monterad(e) sprinkleranläggning(ar) Nej Antal*) Nej Antal*) Annan fast monterad utrustning Antal brandpumpar Antal vattenposter Antal brandslangar Den motordrivna länspumpen ersätter en brandpump Ja/Nej*) 44. Räddningsutrustning Antal livbojar En räddningsväst för samtliga personer som regelbundet befinner sig ombord. Annan liv räddningsutrustning på passagerarfartyg ) En båt med en uppsättning åror, en angöringslina, ett öskar ) Kollektiv räddningsutrustning på passagerarfartyg ) 45. Särskild iordningställning av styrhytten för radarstyming utförd av en enda person: (iodkäud lör radarstyming utförd av en enda person ). *) *\ Ändringar under nummer: Ny lydelse: Denna sida har bytts ut. Ort, datum Stämpel Stryk det som ej är tillämpligt Inspektionsorgan (Namnteckning) Certifikat nr Fartyget godkänt för användningstyp Al *), A2*), B*) Inspektionsorgan. Fartygets utrustning och besättning 4£ 47. (Ange om fartyget uppfyller kraven enligt nationella respektive internationella regler. ) 13 S Användningstyp Al A2 48. Minsta tillåtna besättning. (Ange om fartyget uppfyller kraven enligt nationella respektive intenialionella regler. ) Användningstyp A2 Särskilda anmärkningar och villkor: *) *\ Ändringar under nummer: Ny lydelse: Denna sida har bvtts ut. Ort, datum Stämpel ) Stryk det som ej är tillämpligt Inspeklionsorgan (Namnteckning) Certifikat nr Inspektionsorgan 49. Förlängning/bekräftelse*) av certifikatet*) Kompletterande/speciellt*) inspektionscertifikat") Inspektionsorganet besiktigade fartyget den Ett tillstånd daterat den *). utfärdat av det godkända klassificeringssällskapet har överlämnats till inspektionsorganet*). Anledningen till denna besiktning/detta tillstånd*) var följande: På gmndval av denna besiktning/detta tillstånd -*) bekräftas/förlängs*) certifikatets giltighetstid fram till (Ort) , den (datum) Stämpel Inspektionsorgan Stryk det som ej är tillämpligt 49 Förlängning/bekräftelse*) av certifikatet*) Kompletterande/speciellt*) inspektionscertifikat*) Inspektionsorganet besiktigade fartyget den Ett tillstånd daterat den ). utfärdat av det godkända klassificeringssällskapel (Namnteckning) har överlämnats till inspektionsorganet ). Anledningen till denna besiktning/detta tillstånd*) var följande: På gmndval av denna besiktning/detta tillstånd - ) bekräftas/förlängs ) certilikatets giltighetstid fram till (Ort) , den (datum) Stämpel Inspektionsorgan Stryk det som ej är tillämpligt 49- Förlängning/bekräftelse*) av certifikatet*) Kompletterande/speciellt*) inspektionscertifikat*) Inspektionsorganet besiktigade fartyget den Ett tillstånd daterat den ). utfärdat av det godkända klassificeringssällskapet (Namnteckning) har överlämnats till inspektionsorganet ). Anledningen till denna besiktning/detta tillstånd ) var följande: Pä grundval av denna besiktning/detta tillstånd ) bekräftas/förlängs ) certilikatets giltighetstid fram till (Ort) , den (datum) Stämpel Inspektionsorgan * ) «,„. ' Stryk del som ej är tillämpligt (Namnteckning) Certifikat nr Inspektionsorgan 49. Förlängning/bekräftelse*) av certifikatet*) Kompletterande/speciellt*) inspektionscertifikat*) Inspektionsorganet besiktigade fartyget den Ett tillstånd daterat den *). utfärdat av det godkända klassificeringssällskapet har överlämnats till inspektionsorganet ). Anledningen till denna besiktning/detta tillstånd*) var följande: På gmndval av denna besiktning/detta tillstånd -*) bekräftas/förlängs*) certifikatets giltighetstid fram till (Ort) , den (datum) Stämpel Inspektionsorgan Stryk det som ej är tillämpligt 4(). Förlängning/bekräftelse*) av certifikatet*) Kompletterande/speciellt*) inspektionscertifikat*) Inspektionsorganet besiktigade fartyget den Ett tillstånd daterat den ). ut tardât av del godkända klassiliceringssällskapel (Namnteckning) har överlämnats till inspektionsorganet ). Anledningen till denna besiktning/detta tillstånd*) var följande: På gmndval av denna besiktning/detta tillstånd ) bekräftas/förlängs*Certifikatets giltighetstid fram till (Ort) , den (datum) Stämpel Inspektionsorgan ) Stryk det som ej är tillämpligt 4')- Förlängning/bekräftelse*) av certifikatet*) Kompletterande/speciellt*) inspektionscertifikat*) Inspektionsorganet besiktigade fartyget den Ett tillstånd daterat den ). utfärdat av del godkända klassiliceringssällskapel (Namnteckning) har överlämnats till inspektionsorganet ). Anledningen till denna besiktning/detta tillstånd ) var följande: På grundval av denna besiktning/detta tillstånd ) bekräftas/förlängs ) certifikatets giltighetstid fram till (Oil) den (datum) Stämpel Inspektionsorgan ) Stryk det som ej är tillämpligt (Namnteckning. ) AW o Certifikat nr Inspektionsorgan. 50. Certifikat för anläggning(ar) tör tiytande gas Anläggningen/anläggningarna för flytande gas ombord - h ar i n s n e k t e r a ts av h e h ö r ie t j ä n s t e m an ) - härpå gmndval av besiktningsrapporten från ). ) befunnits uppfylla de föreskrivna villkoren* Anläggningen/anläggningama omfattar följande apparater: Anläggning Löpnummer Ändamål Märke Typ Placering Detta tillstånd gäll er fram till (Ort) , den (Datum) Behörig tjänsteman ) *\ Äiulrincnr u n d er n uinmer: Ny lydelse: *) Denna sida har bytts ut. Ort, datum Stämpel ' Stryk det som ej är tillämpligt Inspektionsorgan (Namnteckning) Inspektionsorgan (Namnteckning) , y^^i Certifikat nr !. Inspektionsorgan. 51. Förlängning av tillstånd för anläggning(ar) för flytande gas Giltighetstiden för tillståndet för anläggning(ar) för flytande gas för är förlängt fram till - efter inspektion av behörig tjänsteman ) - på gmndval av rapport från*) (Ort) den (Datum) Stämpel Inspektionsorgan (Namnteckning) SI. Förlängning av tillstånd för anläggning(ar) lör flytande gas Giltighetstiden för lillständel för anläggning(ar) lör llylande gas för är förlängt fram lill - eller inspektion av behörig tjänsteman ) - på grundval av rapport från ) (Ort) den (Datum) Stämpel Inspektionsorgan (Namnteckning) Förlängning av tillstånd tör anläggning(ar) tör flytande gas Giltighetstiden för tillståndet för anläggning(ar) för tiytande gas för är förlängt fram till - efter inspektion av behörig tjänsteman ) - på grundval av rapport från*) (Ort) den (Datum) Stämpel Inspektionsorgan (Namnteckning) Certifikat nr Inspektionsorgan. 52. Bilaga till certifikat nr If L *) Ändringar under nummer: Ny lydelse: Denna sida har bytts ut. Ort. datum Stämpel + \ ' Stryk det s om ej ät tillämpligt Inspektionsorgan (Namnteckning) Forls. sid. ) Slul pä inspektionscertifikatet*) •1w J BILAGA Va Eventuella ökade tekniska krav för fartyg som trafikerar vattenvägarna i zon 1 och/eller zon 2, som antas av medlemsstaterna i enlighet med artikel 5. 1 i detta direktiv, skall vara begränsade till följande aspekter: Zon 2 - Minimifribord. - Flödningsavstånd. - Vattentäthet och styrka hos tiUslutningsanordningar för fönster, dörrar, ljusventiler, luckor etc. - Ankar utrustning inklusive längden på ankarkättingar na. - Signalljus och signalhorn. - Kompass. - System för radiosändning och radiomottagning (VHF); - Livbåt och annan livräddningsutrustning. - Medförande av sjökort. Zon 1 Förutom kraven för zon 2 får tillsynsmyndigheterna kräva följande: - Ökat tribord och flödningsavstånd. - Bevis, i lämpliga fall genom särskilt intyg från godkänt klassificeringssällskap, att fartyget är tillräckligt starkt och stabilt för att klara de rådande vågförhållandena. •1 M W BILAGA Vb Eventuella minskade tekniska krav för fartyg som trafikerar vattenvägarna i enbart zon 4, som antas av medlemsstaterna i enlighet med artikel 5. 3 i detta direktiv, skall vara begränsade till följande aspekter: Zon 4 - Minimifribord. - Flödningsavstånd. - Ankarutrustning inklusive längden på ankarkättingarna. - Minimihastighet - Livräddningsutrustning och livbåt Förenklade konstruktionskrav kan tillåtas för fartyg som enbart transporterar gods eller passagerare inom ett strängt begränsat område. IM BILAGA VI FÖRLAGA TILL TILLFÄLLIGT GEMENSKAPSCERTIFIKAT FÖR FARTYG I INLANDSSJÖFART (Artikel 11 i direktivet) ) ^ c Tillfälligt gemenskapscertifîkat/tillstånd*) 1. Fartygets namn Nr 2. Fartygstyp 3. Officiellt nummer 4. Agarens namn och adress 5- Längd L/ Lwi. *} Antal passagerare Antal liggplatser ) 6. Besällning: (Ange ont fartyget uppfyller kraven enligt nationella respektive intenialionella regler. ) 6. 1 Fartyget godkänt för användningstyp Al , A2 , B 6. 2 Fartygels utrustning och besättning. (Ange om fartyget uppfyller kraven enligt nationella respektive internationella regler. ) Användningstyp A2 K>-3. Minsta tillåtna besättning: (Ange om fartyget uppfyller kraven enligt nationella respektive internationella regler. ). Anläggningen/anläggningarna lör llylande gas Tillståndet gäller fram (ill X. Särskilda villkor 9. 'fransport av farliga ämnen, se omstående sida* 10. Giltighet Det tillfälliga certifikatet/tillståndet*) gäller fram till för trafik/för en enda resa ) förklaras lämpligt för trafik - på gemenskapens vattenvägar i zonen/zonerna (Datum) (*) på vattenvägarna i zonen/zonerna (*). i (staternas namn(*)) med undanlag lur: pä följande vattenvägar i:. (slalens namn (*)) Ort Datum Ort Datum Ansvarig myndighet lör dot tilllalliga tillståndet Inspektionsorgan Stämpel Stryk ilel som oj ai tillämpligt Namnteckning Stämpel Naninleeknii • 1^ 9. Transport av farliga ämnen (Ange om fartyget upptyller kraven enligt nationella respektive internationella regler. ) ISSN 1024-4506 KOM(97) 644 slutlig DOKUMENT SV 02 03 07 Katalognummer : CB-CO-97-661-SV-C ISBN 92-78-28374-6 Byrån för europeiska gemenskapernas officiella publikationer l. -2l)85 Luxemburg