title: 1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
postal service
provision of services
quality standard
single market

text: 06/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 71 31997L0067 L 15/14 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1998 1 21 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 97/67/EB 1997 m. gruodžio 15 d. dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, sanglaudai, kadangi šios pašto paslaugos yra pagrindinė ryšio ir prekybos priemonė; atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 57 straipsnio 2 dalį, 66 ir 100a straipsnius, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (3), atsižvelgdami į 1993 m. sausio 22 d. Europos Parlamento rezo- liuciją, susijusią su žaliąja knyga dėl vienos bendros pašto paslaugų rinkos plėtros (4), atsižvelgdami į 1994 m. vasario 7 d. Tarybos rezoliuciją dėl Bend- rijos pašto paslaugų plėtros (5), veikdami Sutarties 189b straipsnyje nustatyta tvarka ir remda- miesi 1997 m. lapkričio 7 d. Taikinimo komiteto patvirtintu bendru tekstu (6), (1) kadangi turėtų būti patvirtintos priemonės, kurių tikslas, kaip numatyta Sutarties 7a straipsnyje, yra sukurti vidaus rinką; kadangi tokia rinka apima teritoriją, neturinčią vidaus sienų, kurioje yra garantuotas laisvas prekių, asmenų, paslaugų ir kapitalo judėjimas; (2) kadangi yra įrodyta, kad vidaus rinkos kūrimas pašto sek- ir socialinei Bendrijos toriuje yra svarbus ekonominei (1) OL C 322, 1995 12 2, p. 22 ir OL C 300, 1996 10 10, p. 2. (2) OL C 174, 1996 6 17, p. 41. (3) OL C 337, 1996 11 11, p. 28. (4) OL C 42, 1993 2 15, p. 240. (5) OL C 48, 1994 2 16, p. 3. (6) Europos Parlamento 1996 m. gegužės 9 d. nuomonė (OL C 152, 1996 5 27, p. 20), 1997 m. balandžio 29 d. Tarybos bendroji pozi- cija (OL C 188, 1997 6 19, p. 9) ir Europos Parlamento 1997 m. rugsėjo 16 d. sprendimas (OL C 304, 1997 10 6, p. 34); Europos Par- lamento 1997 m. lapkričio 19 d. sprendimas ir Tarybos 1997 m. gruodžio 1 d. sprendimas. (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) kadangi 1992 m. birželio 11 d. Komisija pateikė žaliąją knygą dėl bendrosios pašto paslaugų rinkos plėtros, o 1993 m. birželio 2 d. – pranešimą apie Bendrijos pašto paslaugų plėtros gaires; kadangi Komisija rengė plataus masto viešąsias konsulta- cijas tais pašto paslaugų aspektais, kuriais Bendrija yra suinteresuota, o suinteresuotos pašto paslaugomis šalys pranešė Komisijai savo pastabas; kadangi dabartiniu metu teikiamos universaliosios pašto paslaugos ir sąlygos, reglamentuojančios jų teikimą, gero- kai skiriasi kiekvienoje valstybėje narėje; kadangi valstybėse narėse yra visų pirma labai nevienoda teikiamų paslaugų kokybė; kadangi tarptautinio pašto ryšiai ne visada atitinka varto- tojų ir Europos šalių piliečių lūkesčius, o tarptautinio pašto paslaugų kokybė šiuo metu yra nepatenkinama; kadangi pašto sektoriuje esantys skirtumai turi reikšmingą įtaką tokiems ūkinės veiklos sektoriams, kurie visų pirma priklauso nuo teikiamų pašto paslaugų ir trukdo Bendrijos vidaus sanglaudos pažangai, nes pakankamai geros kokybės pašto paslaugų neturintys regionai atsiduria nepa- lankioje padėtyje dėl blogesnių pašto ir prekių pristatymo sąlygų; kadangi yra būtinos priemonės, kuriomis siekiama garan- tuoti laipsnišką ir kontroliuojamą rinkos liberalizavimą bei tinkamą jos balansą, kad Bendrijos mastu pašto sektoriuje būtų garantuotas laisvas paslaugų teikimas ir toks laisvas paslaugų teikimas būtų universaliųjų paslaugų teikėjų įpa- reigojimu ir teise; kadangi Bendrijos lygmeniu būtina veikti siekiant užtikrinti pašto sektorių reglamentuojančių nuostatų harmoniza- vimą, privaloma imtis priemonių bendrų taisyklių sukūri- mui; 72 (10) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/3 t. kadangi remiantis subsidiarumo principu turėtų būti Bend- rijos lygmeniu patvirtintas bendrųjų principų rinkinys, tuo pat metu valstybėms narėms leidžiant pasirinkti konkrečias procedūras, kad jos galėtų laisvai pasirinkti tokią sistemą, kuri labiausiai atitiktų esančias aplinkybes; (17) kadangi 350 g ir daugiau sveriančios korespondencijos siuntos sudaro mažiau kaip 2 % visų pašto koresponden- cijos siuntų ir mažiau kaip 3 % valstybinių pašto operato- rių pajamų; kadangi kainos nustatymo kriterijai (bazinis tarifas, padaugintas iš 5) leis atskirti rezervuotąsias paslau- gas nuo liberalizuotų greitojo pašto paslaugų; (11) kadangi Bendrijos lygmeniu būtina užtikrinti universalią- sias pašto paslaugas, apimančias minimalų apibrėžtos kokybės paslaugų spektrą, už prieinamą kainą visų valsty- bių narių naudotojų naudai, neatsižvelgiant į jų geografinę gyvenamąją vietą Bendrijoje; (12) kadangi universaliųjų paslaugų tikslas yra visiems naudo- tojams suteikti laisvą galimybę naudotis pašto tinklu, visų pirma įsteigiant pakankamą pašto paslaugų teikimo vietų skaičių bei garantuojant tinkamas paslaugų teikimo sąly- gas pašto siuntų surinkimo ir pristatymo dažnumo pras- me; kadangi universaliųjų paslaugų teikimas privalo užtik- rinti esminį veiklos nenutrūkstamumo reikalavimą ir tuo pat metu prisitaikyti prie naudotojų poreikių jiems garan- tuojant sąžiningą ir nediskriminuojantį aptarnavimą; (13) kadangi universaliąsias paslaugas privalo sudaryti vidaus ir tarptautinės paslaugos; (14) kadangi universaliųjų paslaugų naudotojams privalo būti suteikta pakankama informacija apie siūlomų paslaugų spektrą, jų teikimo ir naudojimosi jomis sąlygas, teikiamų paslaugų kokybę ir tarifus; (15) kadangi su universaliųjų paslaugų teikimu susijusios šios direktyvos nuostatos nepažeidžia universaliųjų paslaugų teikėjų teisės individualiai derėtis dėl sutarčių su klientais sudarymo; (18) kadangi atsižvelgiant į tai, jog pagrindinis skirtumas tarp pasiuntinių ir universaliųjų pašto paslaugų yra naudotojo jų gaunamos papildomos paslaugos (neatsižvelgiant gavimo formą), kurių kainų nustatymo veiksmingiausias būdas yra įvertinti, kiek papildomai yra pasiruošę mokėti naudotojai, tačiau negali būti pažeidžiami rezervuotųjų paslaugų kainų limitai, į kuriuos privaloma atsižvelgti; į (19) (20) kadangi yra pagrindas laikinai leisti reklaminio ir tarptau- tinio pašto paslaugas rezervuoti, atsižvelgiant į nustatytas kainos ir svorio ribas; kadangi Europos Parlamentas ir remdamiesi Komisijos pasiūlymu, pateiktu Taryba, peržiūrėjus pašto sektorių, ne vėliau kaip 2000 m. sausio 1 d. , kaip tolesnį žingsnį link vieningos pašto paslaugų rinkos sukūrimo, turėtų priimti sprendimą dėl tolesnio laipsniško ir kontroliuojamo pašto rinkos libera- lizavimo, ypač atsižvelgiant į tarptautinio ir reklaminio pašto paslaugų liberalizavimą, o taip pat dėl tolesnio kainų ir svorio ribų peržiūrėjimo; kadangi viešosios tvarkos ir saugumo sumetimais valstybės narės gali turėti teisėtą interesą vienai arba daugiau jų pačių paskirtų bendrovių suteikti teisę šalia viešųjų kelių įrengti pašto siuntų surinkimui skirtas laiškų dėžutes; kadangi dėl tų pačių priežasčių valstybės narės turi teisę subjektą arba subjektus paskirti atsakingus už pašto ženklų, kuriuose nurodyta jų kilmės šalis, leidybą ir už registruoto pašto paslaugų, teikiamų vykdant teismines arba administracines procedūras pagal valstybių narių vidaus įstatymus, teikimą; kadangi valstybės narės taip pat gali nurodyti savo narystę Europos Sąjungoje 12 žvaigždučių simboliu; (16) kadangi spektras paslaugų, kurios gali būti rezervuotos pagal Sutarties taisykles ir nepažeidžiant konkurencijos tai- syklių, yra pateisinamas, jei tai garantuoja finansiškai suba- lansuotą universaliųjų paslaugų teikimą; kadangi liberali- zavimo procesas neturi trukdyti tolesniam valstybių narių numatytam tam tikrų nemokamų paslaugų teikimui aklie- siems ir silpnaregiams; (21) kadangi naujos paslaugos (paslaugos, kurios pakankamai skiriasi nuo įprastų paslaugų) ir keitimasis dokumentais universaliosioms paslaugoms nepriskiriamos ir netikslinga jų rezervuoti universaliųjų paslaugų teikėjui; kadangi ši nuostata gali būti vienodai taikoma ir savitarnai (pašto paslaugos, kurias teikia fizinis arba juridinis asmuo, esan- tis pašto siuntų siuntėju, arba tokių pašto siuntų surinki- mas ir pervežimas pavedamas trečiajam asmeniui, veikian- čiam išskirtinai to asmens vardu); 06/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 73 (22) kadangi valstybės narės savo teritorijose atitinkama lei- dimo išdavimo tvarka turėtų sugebėti reglamentuoti universaliųjų paslaugų teikėjams nerezervuotųjų pašto paslaugų teikimą; kadangi tokia tvarka privalo būti skaidri, nediskriminuojanti, proporcinga ir pagrįsta objektyviais kriterijais; faktinės įvairių paslaugų teikimo sąnaudos ir kad būtų garantuota, jog kryžminis subsidijavimas, teikiamas iš rezervuotųjų paslaugų sektoriaus nerezervuotam, neturės nepalankaus poveikio konkurencijos sąlygoms pastara- jame sektoriuje; (23) kadangi valstybės narės turi turėti galimybę licencijų išda- vimą susieti su universaliųjų paslaugų teikimo įsipareigoji- mais arba su finansiniais įnašais į kompensavimo fondą, skirtą universaliųjų paslaugų teikėjo išlaidoms už paslaugų, uždedančių papildomą finansinę naštą, teikimą kompen- suoti; kadangi išduodamos oficialius leidimus valstybės narės turi sugebėti įpareigoti jų gavėjus licencijuota veikla nepažeisti specialiųjų ar išimtinių universaliųjų paslaugų teikėjų teisių teikti rezervuotąsias paslaugas; kadangi gali būti įdiegta reklaminių pašto siuntų identifikavimo sis- tema, siekiant kontroliuoti reklaminio pašto paslaugas, kai jos liberalizuotos; (29) kadangi, norint garantuoti ankstesniuose trijuose punk- tuose nustatytų principų taikymą, universaliųjų paslaugų teikėjai per nustatytą laiką turėtų įdiegti sąnaudų apskaitos sistemas, kurias galėtų patikrinti nepriklausomas auditas ir kurios leistų sąnaudas kiek įmanoma tiksliau, remiantis skaidria tvarka, paskirstyti pagal paslaugas; kadangi tokie reikalavimai gali būti įvykdyti, pavyzdžiui, įdiegiant pilną sąnaudų paskirstymo principą; kadangi tokių sąnaudų apskaitos sistemų gali būti nereikalaujama taikyti esant aplinkybėm, kai egzistuoja atviros konkurencijos sąlygos; (24) kadangi turėtų būti priimtos priemonės, reikalingos, kad būtų suderinta įgaliojimų suteikimo tvarka, nustatyta valstybėse narėse, reglamentuojančiose nerezervuotųjų komercinių paslaugų teikimą visuomenei; (30) kadangi dėmesys turėtų būti skirtas tokių naudotojų, kurie turi teisę gauti aukštos kokybės paslaugas, interesams; kadangi dėl šios priežasties privalu stengtis, kad būtų page- rinta ir pakelta Bendrijos mastu teikiamų paslaugų kokybė; įpareigoja valstybes kadangi tokie kokybės pagerinimai nares nustatyti paslaugų, įeinančių į universaliąsias, stan- dartus, kurių turėtų siekti arba juos viršyti universaliųjų paslaugų teikėjai; (25) kadangi, jeigu pasitvirtintų, kad yra būtina, priimamos priemonės, garantuojančios sąlygų, reglamentuojančių galimybę naudotis viešojo pašto tinklais valstybėse narėse, skaidrumą ir nediskriminacinį jų pobūdį; (31) (26) (27) ir išvengti kadangi, norint garantuoti patikimą universaliųjų paslaugų valdymą konkurencijos, universaliųjų paslaugų tarifai turi būti objektyvūs, aiškūs, nediskriminaciniai ir susieti su teikiamų paslaugų sąnaudo- mis; nesąžiningos kadangi atsiskaitymai už Bendrijos viduje teikiamas tarp- tautinio pašto paslaugas turėtų būti susieti su pristatymo išlaidomis, patirtomis gavimo šalies universaliųjų paslaugų tiekėjo (tačiau nepažeidžiant Pasaulinės pašto sąjungos aktais nustatytų minimalių įpareigojimų); kadangi nusta- čius paslaugų kokybės tikslus toks atsiskaitymas turėtų taip pat skatinti pagerinti arba palaikyti tarptautinio pašto paslaugų kokybę; kadangi tokia nuostata galėtų pagrįsti sis- temų, numatančių atitinkamą sąnaudų padengimą ir spe- cifiškai susietų su pasiekta paslaugų kokybe, taikymą; (28) kadangi yra būtina atskirai vesti skirtingų rezervuotųjų ir nerezervuotųjų paslaugų apskaitą tam, kad būtų aiškios kadangi paslaugų kokybė, kurios tikisi naudotojai, yra svar- biausias teikiamų paslaugų aspektas; kadangi tenkinant naudotojų interesus tokią paslaugų kokybę įvertinantys standartai ir pasiektos kokybės lygis privalo būti viešai skelbiami; kadangi yra reikalinga taikyti suderintus tei- kiamų paslaugų kokybės standartus ir bendrą kokybės matavimo metodologiją, kad būtų galima įvertinti Bendri- jos mastu teikiamų paslaugų kokybės susiliejimą; (32) kadangi valstybės narės privalo nustatyti Bendrijos standar- tus atitinkančius nacionalinius kokybės standartus; kadangi Bendrijoje teikiamų tarptautinių paslaugų, kurioms teikti yra reikalingos bendros mažiausiai dviejų skirtingų valsty- bių narių universaliųjų paslaugų teikėjų pastangos, kokybės standartai privalo būti nustatyti Bendrijos mastu; (33) kadangi atitikimas šiems standartams privalo būti neprik- lausomų institucijų reguliariai ir harmonizuotai tikrinamas; kadangi naudotojai privalo turėti teisę būti informuojami apie tokio patikrinimo rezultatus ir valstybės narės turėtų garantuoti, kad būtų imamasi korekcinių veiksmų, jeigu patikrinimo rezultatai parodo, kad nėra laikomasi minėtų standartų; 74 (34) (35) LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/3 t. kadangi pašto operatoriams yra taikoma 1993 m. balan- džio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB (1) dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais; (41) kadangi ši direktyva neturi trukdyti taikyti Sutartyje nusta- tytų, o ypač konkurencijos bei laisvės teikti paslaugas, tai- syklių; kadangi poreikis pagerinti paslaugų kokybę reiškia, kad ginčai turi būti išspręsti greitai ir veiksmingai; kadangi, be valstybių narių vidaus ir Bendrijos įstatymais numatytų žalos atlyginimo teisine tvarka formų, turėtų būti numa- tyta skundų nagrinėjimo tvarka, kuri turėtų būti skaidri, paprasta ir nebrangi bei leistų dalyvauti visoms suintere- suotoms šalims; (42) kadangi niekas neturi drausti valstybėms narėms palikti galioti arba priimti pašto sektoriui liberalesnes priemones negu tos, kurios numatytos šioje direktyvoje, arba, nusto- jus galioti šiai direktyvai, palikti toliau galioti šiai direkty- vai įgyvendinti taikytas priemones, tačiau tik tokiu atveju, jei tokios priemonės neprieštaraus Sutarties nuostatoms; (36) kadangi pašto tinklų tarpusavio sujungimas ir naudotojų interesai reikalauja, kad būtų skatinamas techninis standar- tizavimas; kadangi techninis standartizavimas yra būtinas bendram šalių vidaus tinklų panaudojimui ir Bendrijos universaliųjų paslaugų veiksmingumui skatinti; (37) kadangi gairėse dėl Europos teisės aktų suderinimo numa- tyta specializuota techninio standartizavimo veikla, kuri turi būti patikėta Europos standartizavimo komitetui; (43) kadangi yra būtina, kad ši direktyva būtų taikoma iki 2004 m. gruodžio 31 d. , jeigu Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu, nenuspręs kitaip; (44) kadangi ši direktyva nėra taikoma jokiai veiklai, kuri nepri- klauso Bendrijos teisės taikymo sričiai, pavyzdžiui, veiklai, kuri yra numatyta Europos Sąjungos sutarties V ir VI antraštinėse dalyse ir bet kokiu atveju veiklai, susijusiai su visuomenės saugumu, gynyba, valstybės saugumu (įskai- tant valstybės ekonominę gerovę, jeigu veikla yra susijusi su valstybės saugumo klausimais) ir valstybės veiklai bau- džiamosios teisės srityse; (38) kadangi turėtų būti įsteigtas toks komitetas, kuris padėtų Komisijai įgyvendinti šią direktyvą, ypač dėl numatomų darbų tobulinant su Bendrijos tarptautinių paslaugų kokybe ir techniniu standartizavimu susijusias priemones; (45) (39) (40) kadangi, norint garantuoti tinkamą universaliųjų paslaugų teikimą ir užtikrinti sąžiningą konkurenciją nerezervuotųjų paslaugų sektoriuje, yra svarbu, iš vienos pusės, atskirti reguliatoriaus, o iš kitos pusės, operatoriaus funkcijas; kadangi joks pašto operatorius negali priimti sprendimų ir kartu būti suinteresuota šalimi; kadangi pačios valstybės narės turėtų apibrėžti vienos arba daugiau nacionalinių reguliavimo institucijų, kurios tokiam tikslui gali būti pasi- rinktos iš valstybinių valdžios arba nepriklausomų institu- cijų, statusą; kadangi atsiras poreikis įvertinti suderintų sąlygų poveikį pašto paslaugų vidaus rinkos funkcionavimui; kadangi dėl šios priežasties Komisija po trejų metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, tačiau ne vėliau kaip iki 2000 m. gruo- džio 31 d. , Europos Parlamentui ir Tarybai pateiks ata- skaitą dėl šios direktyvos taikymo, įskaitant atitinkamą informaciją apie šio sektoriaus rezultatus, ypač susijusius su ekonominiais, socialiniais, užimtumo ir technologiniais aspektais, taip pat apie teikiamų paslaugų kokybę; (1) OL L 95, 1993 4 21, p. 29. kadangi bendrovėms, kurios nėra įsisteigusios Bendrijoje, ši direktyva nedraudžia priimti priemonių, atitinkančių ir Bendrijos teisę, ir tarptautinius įsipareigojimus, skirtus garantuoti, kad valstybių narių piliečiai būtų vienodai ver- trečiosiose šalyse; kadangi Bendrijoje įsteigtos tinami įmonės turėtų turėti naudą trečiosiose šalyse dėl joms tai- komo režimo ir dėl patekimo į trečiųjų šalių rinką sąlygų, kurios turi būti panašios į sąlygas, suteikiamas atitinkamų šalių piliečiams Bendrijoje, PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: 1 SKYRIUS Tikslai ir taikymo sritis 1 straipsnis Šia direktyva nustatomos bendros taisyklės dėl: — universaliųjų pašto paslaugų teikimo Bendrijoje, — kriterijų, apibrėžiančių paslaugas, kurios gali būti rezervuotos universaliųjų paslaugų teikėjams, ir sąlygų, reglamentuojan- čių nerezervuotųjų paslaugų teikimą, 06/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 75 — tarifų nustatymo principų ir universaliųjų paslaugų apskaitos 8) skaidrumo, — universaliųjų paslaugų kokybės standartų nustatymo ir siste- mos, garantuojančios tokių standartų atitikimą, sukūrimo, — techninių standartų suderinimo, — nepriklausomų nacionalinių reguliavimo institucijų sukūrimo. 2 straipsnis Šioje direktyvoje vartojamos sąvokos: 1) 2) 3) 4) 5) 6) 7) pašto paslaugos: paslaugos, kurias sudaro pašto siuntų surin- kimas, rūšiavimas, vežimas ir pristatymas; viešasis pašto tinklas: veiklos organizavimo sistema ir visų rūšių priemonės, kurias naudoja universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai), ypač įgyvendindamas šiuos tikslus: — pašto siuntų, priskiriamų universaliųjų paslaugų prievo- lei, surinkimas iš visoje teritorijoje esančių pašto paslaugų teikimo vietų, — tokių siuntų vežimas ir apdorojimas nuo paėmimo iš pašto paslaugų teikimo vietų iki skirstymo centro, — pristatymas pagal ant siuntų nurodytus adresus; pašto paslaugų teikimo vietos: fizinės priemonės, įskaitant vie- šam naudojimui skirtas pašto dėžutes, esančias šalia viešųjų kelių arba universaliųjų paslaugų teikėjo patalpose, per kurias klientai gali pateikti pašto siuntas viešajam pašto tinklui; surinkimas: operacija, kurios metu pašto siuntos surenkamos iš pašto tinklo paslaugų teikimo vietų; skirstymas: nuo pašto siuntų išrūšiavimo skirstymo centre iki jų pristatymo adresatams vykstantis procesas; pašto siunta: adresuota ir išsiuntimui paruošta siunta, kurią turi pristatyti universaliųjų paslaugų teikėjas. Be korespon- dencijos siuntų, pašto siuntoms taip pat priskiriamos siun- tos, kuriose siunčiamos, pavyzdžiui, knygos, katalogai, laik- raščiai, bei periodiniai leidiniai ir pašto siuntiniai su prekėmis, kurios turi arba neturi komercinės vertės; korespondencijos siunta: rašytinis pranešimas, užrašytas ant bet kokios fizinės medžiagos, siųstinas ir pristatytinas ant pačios siuntos ar pakuotės siuntėjo nurodytu adresu. Knygos, kata- logai, laikraščiai ir periodiniai leidiniai nėra laikomi pašto korespondencija; reklaminis paštas: vieno siuntėjo dideliam gavėjų skaičiui siun- čiamas reklaminio, komercinio ar viešai skelbiamo pobūdžio vienodo turinio (išskyrus gavėjo pavadinimą, adresą ir jo identifikavimo numerį, o taip pat kitokios modifikacijos, kurios nepakeičia jo pobūdžio) pranešimas, siųstinas arba pristatytinas adresu, kurį siuntėjas nurodo ant pranešimo arba siuntos pakuotės. Kiekvienos valstybės narės naciona- linė reguliavimo institucija interpretuoja sąvoką „didelis gavėjų skaičius“ savaip ir paskelbia atitinkamą apibrėžimą. Sąskaitos, mokėjimo pranešimai, finansinės ataskaitos ir kito- kie neidentiško turinio pranešimai reklaminiu paštu nelaiko- mi. Jei su reklaminiu paštu toje pačioje pakuotėje siunčiami kitokio pobūdžio pranešimai, siunta nelaikoma reklaminiu paštu. Reklaminiam paštui priklauso tarptautinis ir vidaus reklaminis paštas; 9) registruotoji siunta: paslauga, teikianti pastovaus dydžio garan- tiją nuo siuntos dingimo, vagystės arba sugadinimo rizikos ir leidžianti siuntėjui paprašius jam pateikti įrodymą, jei tai būtina, kad siunta buvo pristatyta ir (arba) įteikta adresatui; 10) įvertintoji siunta: paslauga, apdraudžianti pašto siuntą iki siuntėjo nurodytos vertės tokiam atvejui, jeigu ši siunta bus pamesta, pavogta arba sugadinta; 11) tarptautinis paštas: iš vienos valstybės narės į kitą arba iš trečiųjų šalių valstybėms narėms ir atvirkščiai siunčiamas paštas; 12) keitimasis dokumentais: aprūpinimas tokiomis priemonėmis, įskaitant trečiųjų šalių suteikiamas patalpas ir transporto priemones, kurios leidžia dėl tokios paslaugos susitarusioms šalims pačioms pristatyti pašto siuntas vykdant keitimąsi tar- pusavyje; 13) universaliųjų paslaugų teikėjas: valstybinis arba privatus subjek- tas, valstybės narės teritorijoje teikiantis universaliąsias pašto paslaugas arba jų dalį, apie kurias pagal 4 straipsnį buvo pra- nešta Komisijai; 14) leidimai: tai bet kuris leidimas, nustatantis pašto sektoriui būdingas teises ir įpareigojimus ir leidžiantis įmonėms teikti pašto paslaugas bei prireikus tokių paslaugų teikimui kurti ir (arba) naudoti pašto tinklus, išduodamas kaip „bendrasis lei- dimas“ arba „individuali licencija“, kurie toliau apibrėžti taip: iš — bendrasis leidimas – tai leidimas, kurį turinti įmonė, prieš tokio leidimo kylančiomis pradėdama naudotis teisėmis, neprivalo gauti oficialaus nacionalinės regulia- vimo institucijos sutikimo, nepriklausomai nuo to, ar naudojimąsi tokiu leidimu reglamentuoja bendrieji teisės aktai ar „grupinė licencija“, ir nepriklausomai nuo to, ar toks reglamentavimas numato registracijos arba deklara- vimo tvarką, 76 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/3 t. — individuali – licencija leidimas, išduodamas tai nacionalinės reguliavimo institucijos ir kuris įmonei suteikia konkrečias teises, arba kuris, jei reikia, tokios įmonės veiklą daro priklausomą nuo konkrečių bendrąjį leidimą papildančių įpareigojimų, tačiau įmonė negali naudotis pagal tokią licenciją suteikiamomis teisėmis, kol nebus gautas nacionalinės reguliuojančios institucijos sprendimas; 15) galutinės išlaidos: tai atlygis universaliųjų paslaugų teikėjams už gaunamo tarptautinio pašto, kurį sudaro iš kitos valstybės narės arba iš trečiosios šalies siunčiamos pašto siuntos, pri- statymą; 16) siuntėjas: tai fizinis arba juridinis asmuo, kuris pateikia siųsti pašto siuntas; 17) naudotojas: bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuris, būda- mas siuntėju arba gavėju, naudojasi teikiamomis universalio- siomis paslaugomis; 18) nacionalinė reguliavimo institucija: kiekvienoje valstybėje narėje esanti institucija arba institucijos, kurioms, be kitų funkcijų, ši valstybė narė paveda vykdyti į šios direktyvos taikymo sritį patenkančias reguliavimo funkcijas; 19) pagrindiniai reikalavimai: bendrosios neekonominio pobūdžio priežastys valstybę narę gali įpareigoti taikyti tam tikras pašto paslaugų teikimo sąlygas. Tokiais reikalavimais laikomi siun- čiamos korespondencijos konfidencialumas, su pavojingų medžiagų vežimu susijusi tinklo sauga ir, kur yra pagrįsta, duomenų ir aplinkos apsauga bei regioninis planavimas. — vieną surinkimą per dieną, — vieną pristatymą į namus kiekvienam fiziniam ar juridiniam asmeniui arba, išimties tvarka, laikantis nacionalinės regulia- vimo institucijos nustatytų reikalavimų, tam tikslui įrengtas vietas. Apie bet kokią išimtį arba nukrypimą nuo reikalavimų, kuriuos pagal šią straipsnio dalį leidžia nacionalinė reguliavimo institucija, privalu pranešti Komisijai ir visoms nacionalinėms reguliavimo institucijoms. 4. Kiekviena valstybė narė užtikrina būtinas priemones šių universaliųjų paslaugų teikimui: — pašto siuntų iki 2 kg surinkimą, rūšiavimą, pervežimą ir pri- statymą, — siuntinių iki 10 kg, surinkimą, rūšiavimą, pervežimą ir prista- tymą, — registruotųjų ir įvertintųjų siuntų paslaugas. 5. Nacionalinės reguliuojančios institucijos gali padidinti univer- saliosioms paslaugoms priskiriamų siuntinių svorio ribą iki 20 kg bei nustatyti konkrečias sąlygas dėl tokių siuntinių pristatymo į namus. Neatsižvelgiant į valstybės narės nustatytą universaliosioms paslaugoms priskiriamų siuntinių svorio ribą, valstybės narės užtikrina, kad iš kitų valstybių narių gauti pašto siuntiniai iki 20 kg būtų pristatomi jų teritorijoje. Duomenų apsauga gali apimti asmens duomenų apsaugą, perduodamos arba saugomos informacijos konfidencialumą bei privataus gyvenimo neliečiamumą. 6. Didžiausi ir mažiausi pašto siuntų matmenys turi atitikti Pasaulinės pašto sąjungos priimtoje Konvencijoje ir Susitarime dėl pašto siuntinių numatytus reikalavimus. 2 SKYRIUS Universaliosios paslaugos 3 straipsnis 7. Šiame straipsnyje apibrėžtos universaliosios paslaugos apima vidaus ir tarptautines paslaugas. 4 straipsnis 1. Valstybės narės užtikrina, kad naudotojai turėtų teisę į univer- saliąsias paslaugas, apimančias apibrėžtos kokybės visoje teritori- joje visiems naudotojams prieinamomis kainomis nenutrūkstamai teikiamas pašto paslaugas. Kiekviena valstybė narė privalo užtikrinti universaliųjų paslaugų ir praneša Komisijai apie priemones, kurių ji ėmėsi teikimą, nurodydama visų vykdydama universaliųjų paslaugų teikėją (-us). Kiekviena valstybė narė, remdamasi Bendrijos teise, apibrėžia universaliųjų paslaugų teikėjų pareigas ir teises bei jas paskelbia. įsipareigojimą, pirma šį 2. Šiam tikslui valstybės narės imasi priemonių, reikalingų užtik- rinti, kad aptarnavimo ir pašto paslaugų teikimo vietų tankumas atitiktų naudotojų poreikius. 5 straipsnis 3. Jos imasi priemonių, kad universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) užtikrintų kiekvieną darbo dieną ir ne mažiau kaip penkias dienas per savaitę, išskyrus tam tikras aplinkybes ir geografines laiko sąlygas, kurias nacionalinės išskirtinėmis, paslaugų minimumą: reguliavimo institucijos 1. Kiekviena valstybė narė imasi priemonių užtikrinti, kad universaliųjų paslaugų teikimas atitiktų tokius reikalavimus: — būtų siūloma paslauga, garantuojanti pagrindinių reikalavimų laikymąsi, 06/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 77 — ta pati paslauga naudotojams būtų siūloma panašiomis sąly- gomis, — paslaugos būtų prieinamos be jokio diskriminavimo, ypač dėl politinių, religinių arba ideologinių įsitikinimų, — paslaugų teikimas nebūtų nutraukiamas arba sustabdomas, išskyrus force majeure atvejus, — paslaugų teikimas atitiktų technikos pažangą, ekonomines ir socialines aplinkybes bei naudotojų poreikius. 2. Šio straipsnio 1 dalies nuostatos neužkerta kelio priemonėms, kurių valstybės narės imasi atsižvelgdamos į Sutartyje nustatytus reikalavimus dėl visuomenės interesų, ypač į jos 36 ir 56 straips- nius dėl, inter alia, viešosios moralės ir visuomenės saugumo, įskaitant nusikaltimų tyrimą, ir viešosios tvarkos. 3. Kaip tolesnį žingsnį kuriant Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinką, Europos Parlamentas ir Europos Taryba ne vėliau kaip iki 2000 m. sausio 1 d. ir nepažeisdami Komisijos kompetencijos turi priimti sprendimą dėl tolesnio laipsniško ir kontroliuojamo pašto rinkos, ypač tarptautinio ir reklaminio pašto paslaugų, liberaliza- vimo, taip pat atsižvelgiant į iki to laiko įvykusius pokyčius, ypač ekonominę, socialinę ir technologinę plėtrą, bei į universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) finansinę pusiausvyrą, nuspręsti dėl tolesnio kainų ir leistinų svorio ribų peržiūrėjimo, kuris bus pradėtas nuo 2003 m. sausio 1 d. , turint omeny tolesnį šios direktyvos tikslų siekimą. Tokie sprendimai remiasi Komisijos pasiūlymu, kuris besibaigiant 1998 metams turi būti pateiktas po pašto sektoriaus apžvalgos. Komisijai paprašius, valstybės narės pateikia visą tokios apžval- gos užbaigimui būtiną informaciją. 4. Pasikeitimui dokumentais negali būti apribojimų. 6 straipsnis 8 straipsnis narės imasi priemonių, garantuojančių, Valstybės kad universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) naudotojams reguliariai pateiktų pakankamai detalią ir atnaujintą informaciją apie konkrečias siūlomų universaliųjų paslaugų ypatybes, o kartu informuotų apie bendrąsias naudojimosi tokiomis paslaugomis sąlygas, jų kainas ir kokybės standartų lygį. Tokia informacija yra atitinkamai skelbiama. 7 straipsnio nuostatos nepažeidžia valstybių narių teisės organizuoti laiškų dėžučių išdėstymą prie viešųjų kelių, pašto ženklų leidybą ir registruotojo pašto paslaugas, teikiamas vykdant pagal tų valstybių narių vidaus įstatymais nustatytas juridinio ir administracinio pobūdžio procedūras. Valstybės narės per 12 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo praneša Komisijai apie tai, kaip buvo paskelbta pagal šio straipsnio 1 dalį skelbtina informacija. Apie bet kokius vėlesnius pakeitimus Komisijai pranešama kaip galima greičiau. 4 SKYRIUS Sąlygos, reglamentuojančios nerezervuotųjų paslaugų teikimą ir galimybę naudotis tinklu 3 SKYRIUS Rezervuotųjų paslaugų suderinimas 7 straipsnis 1. Kad užtikrintų universaliųjų paslaugų teikimą, kiekviena vals- tybė narė universaliųjų paslaugų teikėjui (-ams) gali rezervuoti iki 350 g sveriančių vidaus korespondencijos siuntų surinkimo, rūšiavimo, pervežimo ir pristatymo tiek paprastu, tiek pagreitintu būdu paslaugas, kurių kaina mažesnė už valstybinį tarifą, padau- gintą iš penkių, už pirmos svorio pakopos greičiausio pristatymo (jei tokia kategorija yra) korespondencijos siuntą. Jei teikiamos nemokamos pašto paslaugos akliesiems ir silpnaregiams, gali būti taikomos svorio ir kainų apribojimų išimtys. 2. Tiek, kiek tai yra būtina siekiant užtikrinti universaliųjų paslaugų teikimą, tarptautinio ir reklaminio pašto paslaugos gali būti rezervuotos laikantis šio straipsnio 1 dalyje nustatytų kainų ir svorio ribų. 9 straipsnis 1. Nerezervuotosioms paslaugoms, kurios nepriskiriamos univer- teikti saliosioms paslaugoms, kaip apibrėžta 3 straipsnyje, valstybės narės gali nustatyti bendrųjų leidimų išdavimo tvarką, kur tai būtina, kad būtų garantuota, jog jos atitiks pagrindinius reikalavimus. 2. Nerezervuotosioms paslaugoms, kurios priskirtinos universa- liosioms paslaugoms, kaip apibrėžta 3 straipsnyje, valstybės narės gali nustatyti leidimų, tarp jų ir individualių, išdavimo tvarką, kur tai yra būtina, kad būtų garantuota, jog jos atitiks pagrindinius rei- kalavimus ir bus apsaugotos universaliosios paslaugos. Leidimų išdavimas: — kai reikia, gali būti susietas su universaliųjų paslaugų teikimo įpareigojimais, — jeigu būtina, gali nustatyti atitinkamų paslaugų kokybės, pri- einamumo ir teikimo reikalavimus, 78 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/3 t. — gali būti susietas su įsipareigojimu nepažeisti universaliųjų paslaugų teikėjui (-ams) suteiktų išimtinių ar specialiųjų teisių teikti rezervuotąsias pašto paslaugas pagal 7 straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnio 2 dalį. garantuoti, kad naudotojai ir universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) esant skaidrioms ir nediskriminacinėms sąlygoms galėtų naudotis viešuoju pašto tinklu. 3. Šio straipsnio 1 ir 2 dalyse aprašyta tvarka turi būti skaidri, nediskriminacinio pobūdžio, atitikti numatomą tikslą ir pagrįsta objektyviais kriterijais. Valstybės narės privalo garantuoti, kad prašymo pateikėjui būtų pateiktos visos arba kai kurios atsisa- kymo išduoti leidimą priežastys, bei nustatyti apeliacinio skundo padavimo tvarką. 5 SKYRIUS Tarifų nustatymo principai ir apskaitos skaidrumas 4. Tam, kad būtų apsaugotos universaliosios paslaugos tais atve- jais, kai valstybė narė nustato, kad įpareigojimas teikti universa- liąsias paslaugas, kaip numatyta šioje direktyvoje, universaliųjų paslaugų teikėjui uždeda per didelę finansinę naštą, ji gali įsteigti kompensacijų fondą, kurį valdytų nuo lėšų gavėjo (-ų) nepriklau- somas subjektas. Tokiu atveju valstybė narė gali nustatyti tokią tvarką, kad leidimai būtų išduodami tik įsipareigojus į tokį fondą mokėti finansinius įnašus. Valstybė narė privalo garantuoti, kad įsteigiant kompensacijų fondą ir nustatant finansinių įnašų dydį bus laikomasi skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principų. Taip gali būti finansuojamos tik 3 straipsnyje nustatytos paslaugos. 5. Valstybės narės gali numatyti reklaminio pašto identifikavimo sistemą, leidžiančią kontroliuoti šias paslaugas, kai jos yra libera- lizuotos. 10 straipsnis 1. Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiū- lymu ir Sutarties 57 straipsnio 2 dalimi, 66 ir 100a straipsniais, patvirtina priemones, būtinas suderinti 9 straipsnyje nurodytą reglamentuojančią komercinį nerezervuotųjų pašto tvarką, paslaugų teikimą visuomenei. 2. Šio straipsnio 1 dalyje minėtos suderinimo priemonės visų pirma taikomos kriterijams ir tvarkai, kurių turi laikytis pašto operatoriai, tokių kriterijų ir tvarkos skelbimo būdui, taip pat ape- liacijų pateikimo tvarkai. 12 straipsnis Valstybės narės turi imtis priemonių, garantuojančių, kad kiekvie- nos paslaugos, sudarančios dalį universaliųjų paslaugų, tarifai ati- tiktų šiuos principus: — kainos privalo būti prieinamos ir tokios, kad visi naudotojai galėtų naudotis teikiamomis paslaugomis, — kainos privalo būti susietos su teikiamų paslaugų sąnaudomis; valstybės narės gali nuspręsti, kad jų teritorijoje būtų taikomas vieningas tarifas, — vieningo tarifo taikymas neatima iš universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) teisės sudaryti su klientais individualias sutartis dėl kainų, — tarifai privalo būti skaidrūs ir nediskriminuojantys. 13 straipsnis 1. Tam, kad būtų garantuotas tarptautinių universaliųjų paslaugų teikimas, valstybės narės privalo skatinti universaliųjų paslaugų teikėjus susitarimuose dėl tarpvalstybinių galutinių išlaidų Bend- rijoje už tarptautinio pašto paslaugas laikytis tokių principų: — galutinių išlaidų dydis nustatomas atsižvelgiant į gaunamo tarptautinio pašto apdorojimo ir pristatymo sąnaudas, — atsiskaitymai turi būti susieti su teiktų paslaugų kokybe, — galutinės išlaidos turi būti skaidrios ir nediskriminuojančios. 2. Įgyvendinant šiuos principus galima taikyti laikinas priemones, kad būtų išvengta pernelyg didelių sutrikimų pašto rinkose arba nepalankių ekonominių pasekmių operatoriams, jei yra sutartis tarp siuntimo ir gavimo šalių operatorių; tokios priemonės ribo- jamos iki minimumo, būtino šiems tikslams pasiekti. 11 straipsnis 14 straipsnis Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu ir Sutarties 57 straipsnio 2 dalimi, 66 ir 100a straipsniais, turi patvirtinti tokias suderinimo priemones, kurios yra būtinos 1. Valstybės narės imasi būtinų priemonių, užtikrinančių, kad per dvejus metus nuo šios direktyvos įsigaliojimo universaliųjų paslaugų teikėjų apskaita būtų vykdoma pagal šio straipsnio nuo- statas. 06/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 79 2. Universaliųjų paslaugų teikėjai savo vidaus apskaitos sistemoje turi turėti atskiras sąskaitas bent jau kiekvienai rezervuoto sekto- riaus paslaugai ir nerezervuotosioms paslaugoms. Sąskaitose nerezervuotosioms paslaugoms aiškiai atskiriamos universaliųjų paslaugų dalį sudarančios paslaugos ir universaliosioms nepriskir- tinos paslaugos. Tokia vidaus apskaitos sistema remiasi nuosek- liai taikomais ir objektyviai pagrįstais sąnaudų apskaitos princi- pais. taikomas sąnaudų apskaitos sistemas, ir tokią informaciją patei- kia Komisijai, jai to paprašius. 7. Nacionalinei reguliavimo institucijai ir Komisijai paprašius joms turi būti konfidencialiai pateikta tokių apskaitos sistemų tei- kiama detali informacija. 3. Šio straipsnio 2 dalyje minėtos apskaitos sistemos, nepažei- džiant šio straipsnio 4 dalies, paskirsto sąnaudas tarp visų rezervuotųjų ir nerezervuotųjų paslaugų tokiu būdu: a) sąnaudos, kurios tiesiogiai gali būti priskirtos konkrečiai paslaugai, tai paslaugai ir priskiriamos; b) bendrosios sąnaudos, t. y. tokios sąnaudos, kurios negali būti tiesiogiai priskirtos konkrečiai paslaugai, paskirstomos taip: i) jeigu įmanoma, bendrosios sąnaudos yra paskirstomos remiantis tiesiogine tokių sąnaudų kilmės analize; ii) kai tiesioginė analizė nėra galima, bendrųjų sąnaudų kate- gorijos yra paskirstomos remiantis jų netiesioginiu sąryšiu su kita sąnaudų kategorija arba kategorijų grupe, kurioms sąnaudas galima tiesiogiai priskirti ar paskirstyti; netiesio- ginis sąryšis turi būti pagrįstas palyginamąja sąnaudų struktūra; iii) kai negalima pritaikyti nei tiesioginių, nei netiesioginių sąnaudų paskirstymo būdų, sąnaudų kategorija paskirs- toma remiantis bendruoju paskirstymo kriterijumi, apskai- čiuotu imant visų išlaidų, tiesiogiai ar netiesiogiai priskirtų ar paskirstytų kiekvienai iš rezervuotųjų paslaugų ir kitoms paslaugoms, santykį. 4. Kitokios sąnaudų apskaitos sistemos gali būti taikomos tiktai tada, jeigu jos atitinka 2 dalies nuostatas ir buvo patvirtintos nacionalinės reguliavimo institucijos. Prieš taikant tokias apskai- tos sistemas, apie tai yra informuojama Komisija. 5. Nacionalinė reguliavimo institucija garantuoja, kad nuo universaliųjų paslaugų teikėjo nepriklausoma kompetentinga ins- titucija patvirtins 3 ir 4 dalyse aprašytų apskaitos sistemų atiti- kimą vienai iš sąnaudų apskaitos sistemų. Valstybės narės turi užtikrinti, kad periodiškai būtų skelbiami pranešimai apie apskai- tos sistemų atitikimą. 6. Nacionalinė reguliavimo institucija leidžia naudotis pakanka- mai detalia informacija apie universaliųjų paslaugų teikėjo 8. Jeigu tam tikra valstybė narė nerezervavo jokių paslaugų, kurias pagal 7 straipsnį galima rezervuoti, ir universaliųjų paslaugų teikimui kompensuoti neįsteigė fondo, kaip leidžiama pagal 9 straipsnio 4 dalį, ir jeigu nacionalinė reguliavimo institu- cija yra įsitikinusi, kad nė vienas iš šios valstybės narės įvardytų universaliųjų paslaugų teikėjų paslėptu arba kitokiu būdu negauna valstybinės subsidijos, nacionalinė reguliavimo institucija gali nuspręsti netaikyti šio straipsnio 2, 3, 4, 5, 6 ir 7 dalyse nustatytų reikalavimų. Nacionalinė reguliavimo institucija informuoja Komisiją apie visus tokio pobūdžio sprendimus. 15 straipsnis Visų universaliųjų paslaugų teikėjų finansinės atskaitomybės yra rengiamos ir pateikiamos patikrinti nepriklausomam auditoriui bei skelbiamos pagal verslo įmonėms taikomus atitinkamus nacionalinius ir Bendrijos teisės aktus. 6 SKYRIUS Paslaugų kokybė 16 straipsnis Valstybės narės garantuoja, kad būtų nustatyti paslaugoms universaliosioms standartai gerai pašto paslaugų kokybei užtikrinti. taikomi paslaugų ir paskelbti kokybės Kokybės standartuose dėmesys visų pirma skiriamas paslaugos atlikimo laikui bei paslaugų teikimo reguliarumui ir patikimumui. Tokius standartus nustato: — vidaus paslaugoms – pačios valstybės narės, — Bendrijoje teikiamoms tarptautinėms paslaugoms – Europos Parlamentas ir Taryba (žr. priedą). Vėlesni šių standartų pakei- timai atsižvelgiant į technikos pažangą arba rinkos plėtrą turi būti daromi 21 straipsnyje nustatyta tvarka. Bent kartą per metus nepriklausomos institucijos, nesusijusios su universaliųjų paslaugų tiekėjais, standartinėmis sąlygomis, kurios bus nustatytos remiantis 21 straipsnyje numatyta tvarka, turės atlikti kokybės patikrinimą, o kontrolės rezultatai yra skelbiami bent kartą per metus. 80 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/3 t. 17 straipsnis Valstybės narės nustato vidaus pašto paslaugų kokybės standartus ir garantuoja, kad jie būtų suderinami su Bendrijoje tarptautinėms paslaugoms taikomais standartais. Valstybės narės praneša Komisijai apie vidaus paštui taikomus kokybės standartus, o Komisija juos paskelbia taip, kaip ir 18 straipsnyje nurodytus Bendrijoje tarptautinėms paslaugoms taikomus standartus. su organizacijomis, atstovaujančiomis naudotojų ir (arba) klientų interesams, kompetentingai nacionalinei valdžios institucijai galėtų apskųsti tokius atvejus, kai universaliųjų paslaugų teikėjui pateikti naudotojų skundai nebuvo deramai išspręsti. Pagal 16 straipsnį valstybės narės garantuoja, kad universaliųjų paslaugų teikėjai kartu su metine ataskaita apie jų patikrinimo rezultatus paskelbtų informaciją apie skundų skaičių bei apie tai, kaip tokie skundai buvo išspręsti. reguliavimo kad Nacionalinės nepriklausomas kokybės patikrinimas būtų atliekama pagal 16 straipsnio 4 dalį ir jo rezultatai būtų pagrįsti, o prireikus būtų imtasi korekcinių veiksmų. garantuoja, institucijos 7 SKYRIUS Techninių standartų suderinimas 20 straipsnis 18 straipsnis Techniniai standartai nuolat derinami atsižvelgiant pirmiausia į naudotojų interesus. 1. Remiantis 16 straipsniu tarptautinėms paslaugoms Bendrijoje taikomi kokybės standartai yra pateikiami priede. 2. Nacionalinės reguliavimo institucijos priede numatytiems kokybės standartams gali nustatyti išimtis, jeigu to reikalauja su infrastruktūra arba geografine padėtimi susijusios išskirtinės sąly- gos. Jeigu nacionalinės reguliavimo institucijos nustato tokio pobūdžio išimtis, jos apie tai praneša Komisijai. Komisija pateikia metinę ataskaitą apie pranešimus, kuriuos per 12 ankstesnių mėnesių gavo pagal 21 straipsnį įkurtas Komisiją informuojantis Komitetas. 3. Komisija Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje turi paskelbti apie bet kokius Bendrijos tarptautinio pašto paslaugų kokybės standartų pakeitimus ir imtis priemonių, garantuojančių regulia- rią nepriklausomą kontrolę bei duomenų apie paslaugų teikimo lygį paskelbimą, patvirtinantį atitikimą tokiems kokybės standar- tams bei pasiektą pažangą. Nacionalinės reguliavimo institucijos garantuoja, kad prireikus būtų imtasi korekcinių veiksmų. 19 straipsnis Valstybės narės garantuoja, kad naudotojų skundų nagrinėjimui bus parengta aiški, paprasta ir nedaug sąnaudų reikalaujanti tvarka, ypač pametimo, vagystės ar sugadinimo ir nustatytų kokybės standartų nesilaikymo atvejais. Remiantis pateiktais pasiūlymais Europos standartizacijos komitetui patikėta rengti pašto sektoriui taikytinus techninius standartus vadovaujantis principais, išdėstytais 1983 m. kovo 28 d. Tarybos direktyvoje 83/189/EEB, nustatančioje informacijos apie techninius standartus ir reglamentus teikimo tvarką (1). Atliekant tokį darbą, turi būti atsižvelgta į tarptautiniu lygiu patvirtintas suderinimo priemones, ir visų pirma į tas, kurias patvirtino Pasaulinė pašto sąjunga. Taikomi standartai kartą per metus paskelbiami Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. Valstybės narės užtikrina, kad universaliųjų paslaugų teikėjai, visų pirma pateikdami 6 straipsnyje nurodytą informaciją, vadovautųsi Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje paskelbtais standartais, jeigu to reikalauja naudotojų interesai. 21 straipsnyje nurodytas Komitetas yra informuojamas apie Europos ir pažangą, kurią šioje srityje pasiekė minėta institucija. standartizacijos komitete vykstančias diskusijas 8 SKYRIUS Komitetas 21 straipsnis Valstybės narės patvirtina priemones, garantuojančias, kad tokia tvarka leis greitai ir teisingai spręsti ginčus ir, kur reikia, bus numatyta žalos atlyginimo ir (arba) kompensavimo sistema. Komisijai padeda iš valstybių narių atstovų sudarytas komitetas, kuriam pirmininkauja Komisijos atstovas. Komitetas parengia savo darbo tvarkos taisykles. Nepažeisdamos kitokių galimybių pateikti apeliaciją pagal nacio- nalinę ir Bendrijos teisę, valstybės narės garantuoja, kad naudoto- jai, veikdami individualiai arba, kur leidžia šalies įstatymai, kartu (1) OL L 109, 1983 4 26, p. 8. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos sprendimu 96/139/EB (OL L 32, 1996 2 10, p. 31). 06/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 81 Komisijos atstovas pateikia komitetui priemonių, kurių turi būti imtasi, projektą. Komitetas savo nuomonę dėl projekto pareiškia per tokį laiką, kurį gali nustatyti pirmininkas, nelygu klausimo skubumas. Tais atvejais, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos siūlymu, nuomonė patvirtinama Sutarties 148 straipsnio 2 dalyje nustatyta balsų dauguma tuo atveju, kai Taryba turi priimti sprendimą remdamasi Komisijos pasiūlymu. Valstybių narių atstovų komitete balsai skaičiuojami taip, kaip nustatyta tame straipsnyje. Pirmininkas nebalsuoja. Komisija patvirtina numatytas priemones, komiteto nuomonę. jeigu jos atitinka Kai numatytos priemonės neatitinka komiteto nuomonės arba nuomonė nepareiškiama, Komisija nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi. Taryba sprendžia kvalifikuota balsų dauguma. Jeigu Taryba per tris mėnesius nuo tos dienos, kai klausimas jai buvo perduotas, nepriima jokio sprendimo, pasiūlytas priemones patvirtina Komisija. 9 SKYRIUS Nacionalinė reguliavimo institucija 22 straipsnis Kiekviena valstybė narė pašto sektoriui paskiria vieną arba daugiau nacionalinių reguliavimo institucijų, kurios yra teisiškai atskirtos ir kurių veikla yra nepriklausoma nuo pašto operatorių. Valstybės narės informuoja Komisiją apie tai, kokias nacionalines reguliavimo institucijas jos paskyrė su šia direktyva susijusioms užduotims vykdyti. Nacionalinėms reguliavimo institucijoms pavedamas konkretus uždavinys garantuoti, kad būtų laikomasi įsipareigojimų, kylančių dėl šios direktyvos taikymo. Joms taip pat gali būti pavesta garantuoti konkurencijos taisyklių pašto sektoriuje laikymąsi. atitinkamą informaciją apie pašto sektoriaus veiklos rezultatus, ypač susijusius su ekonominiais, socialiniais, užimtumo ir tech- nologiniais aspektais, taip pat apie teikiamų paslaugų kokybę. Prireikus kartu su ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai yra pateikiami pasiūlymai. 24 straipsnis Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip praėjus 12 mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, jos nedelsdamos praneša Komisijai. įgyvendina šią direktyvą. Apie tai Valstybės narės, tvirtindamos šias priemones, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. 25 straipsnis Ši direktyva įsigalioja dvidešimtą dieną po jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 26 straipsnis 1. Ši direktyva nedraudžia valstybėms narėms toliau taikyti arba įvesti liberalesnių, negu numatytos šioje direktyvoje, priemonių. Tos priemonės turi atitikti Sutartį. 2. Jeigu ši direktyva nustotų galiojusi, priemonės, kurias valstybės narės patvirtino tam, kad būtų įgyvendinta ši direktyva, gali būti paliktos galioti, jeigu jos atitinka Sutartį. 27 straipsnis Šios direktyvos nuostatos, išskyrus 26 straipsnį, yra taikomos iki 2004 m. gruodžio 31 d. , jeigu pagal 7 straipsnio 3 dalį nebus nuspręsta kitaip. 10 SKYRIUS Baigiamosios nuostatos 23 straipsnis 28 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 21 straipsnyje Nepažeidžiant 7 straipsnio 3 dalies, po trejų metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos ir bet kuriuo atveju ne vėliau kaip iki 2000 m. gruodžio 31 d. Europos Parlamentui ir Tarybai Komisija pateikia ataskaitą apie šios direktyvos taikymą, įskaitant Europos Parlamento vardu Pirmininkas J. M. GIL-ROBLES Tarybos vardu Pirmininkas J. -C. JUNCKER 82 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/3 t. PRIEDAS Bendrijos tarptautinio pašto paslaugų kokybės standartai Bendrijos tarptautinio pašto paslaugų kokybės standartai kiekvienoje valstybėje narėje turi būti nustatyti atsižvelgiant į greičiausios kategorijos pašto siuntos siuntimo nuo pradžios iki galo (*) terminą, matuojamą pagal formulę D + n, kur D yra pašto siuntos išsiuntimo data (**), o n nurodo darbo dienų skaičių nuo pašto siuntos išsiuntimo iki jos pristatymo gavėjui. Bendrijos tarptautinio pašto paslaugų kokybės standartai Terminas D + 3 D + 5 Tikslas 85 % siuntų 97 % siuntų Tokius standartus privalu taikyti ne tik visoje Bendrijoje siunčiamam paštui, bet ir abipusiu dviejų valstybių narių susitarimu siunčiamam srautui. (*) (**) Siuntimas nuo pradžios iki galo matuojamas nuo pašto paslaugos teikimo vietų iki pristatymo gavėjui. Išsiuntimo data laikoma ta pati diena, kai siunta buvo pateikta siųsti, jei ji buvo pateikta prieš paskelbtą vėliausią siuntų surinkimo iš pašto paslaugų teikimo vietų laiką. Jeigu pateikiama siųsti vėliau, išsiuntimo data laikoma kita siuntų surinkimo iš pašto paslaugų teikimo vietų diena


title: Neuvoston direktiivi 97/80/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 1997, todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjintätapauksissa

eurovoc_concepts:
European social policy
equal treatment
proof
sexual discrimination

formats: html pdf print

text: L 14/6 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 20. 1. 98 NEUVOSTON DIREKTIIVI 97/80/EY, annettu 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997, todistustaakasta sukupuoleen perustuvissa syrjint(cid:132)tapauksissa EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen, joka on liitetty Euroopan yhteis(cid:148)n perustamissopimuksen liitteen(cid:132) olevaan sosiaalipolitiikasta tehtyyn p(cid:148)yt(cid:132)kirjaan ja erityisesti sen 2 artiklan 2 kohdan, N:o 14, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), perustamissopimuksen noudattaa artiklassa m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)tty(cid:132) menettely(cid:132) yhteisty(cid:148)ss(cid:132) Euroopan parlamentin kanssa (3), 189 c sek(cid:132) katsoo, ett(cid:132) (1) perustamissopimuksen liitteen(cid:132) olevan sosiaalipoli- tiikasta tehdyn p(cid:148)yt(cid:132)kirjan perusteella muut j(cid:132)sen- valtiot kuin Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta, j(cid:132)ljemp(cid:132)n(cid:132) ”j(cid:132)senvaltiot”, jotka haluavat panna t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)n vuoden 1989 sosiaa- sosiaalipolitiikkaa lisen peruskirjan, ovat koskevan sopimuksen, tehneet (2) ty(cid:148)ntekij(cid:148)iden sosiaalisia perusoikeuksia koskevassa yhteis(cid:148)n peruskirjassa tunnustetaan kaikkien syrjin- ihonv(cid:132)riin, t(cid:132)muotojen ja erityisesti rotuun, mielipiteisiin ja vakaumuksiin perustuvan syrjinn(cid:132)n vastaisen toiminnan t(cid:132)rkeys, sukupuoleen, (3) ty(cid:148)ntekij(cid:148)iden sosiaalisia perusoikeuksia koskevan joka k(cid:132)sittelee yhteis(cid:148)n peruskirjan 16 kohdassa, miesten ja naisten tasa-arvoista kohtelua, esitet(cid:132)(cid:132)n muun muassa, ett(cid:132) ”on syyt(cid:132) tehostaa toimia, joilla taataan miesten ja naisten yht(cid:132)l(cid:132)isten mahdollisuuk- ty(cid:148)h(cid:148)n p(cid:132)(cid:132)syss(cid:132), sien t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npano, erityisesti palkassa, ty(cid:148)oloissa, sosiaalisessa suojelussa, koulu- tuksessa, ammatillisessa koulutuksessa ja urakehityk- sess(cid:132)”, (4) komissio on sosiaalipolitiikasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti kuullut ty(cid:148)markki- naosapuolia yhteis(cid:148)n tasolla yhteis(cid:148)n toiminnan mahdollisista suuntaviivoista todistustaakan osalta sukupuoleen perustuvissa syrjint(cid:132)tapauksissa, (5) komissio katsoo t(cid:132)m(cid:132)n kuulemisen j(cid:132)lkeen, ett(cid:132) ja on uudelleen yhteis(cid:148)n toiminta on suotavaa, kuullut ty(cid:148)markkinaosapuolia suunnitellun ehdotuksen sis(cid:132)ll(cid:148)st(cid:132) mainitun sopi- tarkoitettuja edell(cid:132) (1) EYVL C 332, 7. 11. 1996, s. 11 ja EYVL C 185, 18. 6. 1997, s. 21. (2) EYVL C 133, 28. 4. 1997, s. 34 (3) Euroopan parlamentin lausunto, annettu 10. huhtikuuta 1997 (EYVL C 132, 28. 4. 1997, s. 215), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 24. hein(cid:132)kuuta 1997 (EYVL C 307, 8. 10. 1997, s. 6), ja Euroopan parlamentin p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)s tehty 6. marraskuuta 1997 (EYVL C 358, 24. 11. 1997). muksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja ty(cid:148)mark- kinaosapuolet komissiolle kantansa, ilmoittaneet ovat (6) t(cid:132)m(cid:132)n toisen kuulemisvaiheen p(cid:132)(cid:132)tytty(cid:132) ty(cid:148)markki- naosapuolet eiv(cid:132)t ole ilmoittaneet komissiolle halu- kkuudestaan k(cid:132)ynnist(cid:132)(cid:132) menettely(cid:132), joka voisi johtaa mainitun sopimuksen 4 artiklan mukaisen sopi- muksen tekemiseen, (7) sopimuksen 1 artiklan mukaisesti yhteis(cid:148)n ja j(cid:132)sen- valtioiden tavoitteena on muun muassa parantaa elin- ja ty(cid:148)oloja; miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen tehokas soveltaminen edist(cid:132)(cid:132) t(cid:132)m(cid:132)n tavoitteen toteutumista, periaatteen 10 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta (8) tasa-arvoisen kohtelun periaate on esitetty perusta- missopimuksen 119 artiklassa ja miesten ja naisten samanpalkkaisuuden soveltamista koskevan j(cid:132)senvaltioiden lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nn(cid:148)n l(cid:132)hent(cid:132)mi- sest(cid:132) annetussa neuvoston direktiiviss(cid:132) 75/117/ETY (4) sek(cid:132) miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteut- tamisesta mahdollisuuksissa ty(cid:148)h(cid:148)n, ammatilliseen koulutukseen ja uralla etenemiseen sek(cid:132) ty(cid:148)oloissa 9 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) helmikuuta 1976 annetussa neuvoston direk- tiiviss(cid:132) 76/207/ETY (5), 1975 (9) toimenpiteist(cid:132) raskaana olevien ja (cid:132)skett(cid:132)in synnytt(cid:132)- neiden tai imett(cid:132)vien ty(cid:148)ntekij(cid:148)iden turvallisuuden ja terveyden parantamisen kannustamiseksi ty(cid:148)ss(cid:132) 19 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) lokakuuta 1992 annettu neuvoston direktiivi 92/85/ETY (kymmenes direktiivin 89/391/ETY 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu erityisdirektiivi) (6) edist(cid:132)(cid:132) my(cid:148)s miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun toteuttamista; kyseinen direktiivi ei saisi vaikuttaa kielteisesti edell(cid:132) mainittuihin direktiiveihin tasa-arvoisen kohtelun osalta, ja kyseisen direktiivin soveltamisalaan kuulu- vien ty(cid:148)ntekij(cid:148)iden olisi voitava hy(cid:148)ty(cid:132) tasapuolisesti todistustaakkaa koskevien s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)jen muuttamisesta, periaatteen tehokasta (4) EYVL L 45, 19. 2. 1975, s. 19 (5) EYVL L 39, 14. 2. 1976, s. 40 (6) EYVL L 348, 28. 11. 1992, s. 1 20. 1. 98 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti L 14/7 koskevasta (10) UNICE:n, CEEP:n ja EAY:n tekem(cid:132)st(cid:132) vanhempain- lomaa annettu neuvoston direktiivi 96/34/EY (1) perustuu my(cid:148)s miesten ja naisten tasa-arvoisen kohtelun periaattee- seen, puitesopimuksesta (11) viittaukset ”tuomioistuink(cid:132)sittelyyn” ja ”tuomioistui- joiden kautta riidat ja ratkaistaviksi riippu- jotka voivat antaa riitapuolia meen” tarkoittavat j(cid:132)rjestelyit(cid:132), voidaan antaa tutkittaviksi mattomiin elimiin, sitovia p(cid:132)(cid:132)t(cid:148)ksi(cid:132), (12) termill(cid:132) ”tuomioistuimen ulkopuoliset menettelyt” sellaisia menettelyj(cid:132) kuin tarkoitetaan erityisesti sovittelu- ja v(cid:132)litysmenettelyt, (13) niiden tosiseikkojen arviointi, joiden perusteella voidaan olettaa, ett(cid:132) kyseess(cid:132) on sukupuoleen perus- tuva v(cid:132)lit(cid:148)n tai v(cid:132)lillinen syrjint(cid:132), on kansallisen tuomioistuimen tai muun toimivaltaisen elimen teht(cid:132)v(cid:132) kansallisen lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nn(cid:148)n ja/tai k(cid:132)yt(cid:132)nn(cid:148)n mukaisesti, (14) j(cid:132)senvaltioiden asiaksi j(cid:132)tet(cid:132)(cid:132)n k(cid:132)sittelyn kaikissa vaiheissa saattaa voimaan todistusoikeudellisia s(cid:132)(cid:132)n- jotka ovat kantajalle t(cid:132)ss(cid:132) esitetty(cid:132) edulli- n(cid:148)ksi(cid:132), sempia, (15) tiettyjen j(cid:132)senvaltioiden oikeusj(cid:132)rjestelmien erityis- piirteet on tarpeellista ottaa huomioon muun muassa silloin, kun voidaan p(cid:132)(cid:132)tell(cid:132) tapahtuneen syrjint(cid:132)(cid:132), koska vastaaja ei kykene vakuuttamaan tuomiois- tuinta tai toimivaltaista viranomaista siit(cid:132), ettei tasa- arvoisen kohtelun periaatetta ole rikottu, (16) j(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) soveltamatta todistustaakkaa j(cid:132)senvaltio voi koskevia s(cid:132)(cid:132)nt(cid:148)j(cid:132) menettelyihin, joissa tuomiois- tuimen tai muun toimivaltaisen elimen on selvitet- t(cid:132)v(cid:132) tosiseikat; tarkoitetut menettelyt ovat sellaisia, joissa kantaja on vapautettu velvoitteesta n(cid:132)ytt(cid:132)(cid:132) toteen tosiseikat, joiden selvitt(cid:132)minen kuuluu tuomioistuimelle tai muulle toimivaltaiselle elimelle, (17) kantajalla ei olisi mink(cid:132)(cid:132)nlaista tehokasta keinoa vaikuttaa tasa-arvoisen kohtelun periaatteen toteutu- miseen kansallisissa tuomioistuimissa, jollei n(cid:132)yt(cid:148)n esitt(cid:132)minen ilmeisest(cid:132) syrjinn(cid:132)st(cid:132) siirt(cid:132)isi vastaajalle todistustaakkaa siit(cid:132), ettei h(cid:132)nen menettelyns(cid:132) tosi- asiassa ole syrjiv(cid:132), (18) Euroopan yhteis(cid:148)jen tuomioistuin on siksi todennut, ett(cid:132) todistustaakan on oltava k(cid:132)(cid:132)nnetty, kun syrjint(cid:132) ja ett(cid:132) tasa-arvoisen kohtelun vaikuttaa ilmeiselt(cid:132), periaatteen tehokas soveltaminen edellytt(cid:132)(cid:132), ett(cid:132) todistustaakka siirtyy t(cid:132)llaisissa tapauksissa vastaa- jalle, (1) EYVL L 145, 19. 6. 1996, s. 4 (19) n(cid:132)ytt(cid:148)(cid:132) syrjinn(cid:132)st(cid:132) on viel(cid:132) vaikeampi esitt(cid:132)(cid:132) silloin, kun syrjint(cid:132) on v(cid:132)lillist(cid:132); siksi on t(cid:132)rke(cid:132)(cid:132) m(cid:132)(cid:132)ritell(cid:132) v(cid:132)lillinen syrjint(cid:132), ja (20) todistustaakan asianmukaista siirtymist(cid:132) koskeva toteudu tyydytt(cid:132)v(cid:132)sti kaikissa j(cid:132)senval- tavoite ei tioissa, ja perustamissopimuksen 3 b artiklassa esitetyn toissijaisuusperiaatteen ja suhteellisuuspe- riaatteen mukaisesti t(cid:132)m(cid:132)n tavoite on saavutettava yhteis(cid:148)n tasolla; t(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) asetetaan vain v(cid:132)himm(cid:132)isvaatimukset eik(cid:132) siin(cid:132) menn(cid:132) pidemm(cid:132)lle kuin mik(cid:132) on tarpeen n(cid:132)iden vaatimusten saavutta- miseksi, ON ANTANUT T(cid:142)M(cid:142)N DIREKTIIVIN: 1 artikla Tavoite T(cid:132)m(cid:132)n direktiivin tarkoituksena on varmistaa, ett(cid:132) tasa- teht(cid:132)vi(cid:132) arvoisen kohtelun periaatteen toteuttamiseksi toimenpiteit(cid:132) j(cid:132)senvaltiossa tehostetaan, jotta jokainen, joka katsoo k(cid:132)rsineens(cid:132) siit(cid:132), ett(cid:132) h(cid:132)neen ei ole sovellettu tasa-arvoisen kohtelun periaatetta, voi vaatia oikeuksiaan tuomioistuink(cid:132)sittelyss(cid:132) saatettuaan asian mahdollisesti ensin muiden toimivaltaisten elinten k(cid:132)sitelt(cid:132)v(cid:132)ksi. 2 artikla M(cid:132)(cid:132)ritelm(cid:132)t 1. T(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) tasa-arvoisen kohtelun periaat- teella tarkoitetaan sit(cid:132), ett(cid:132) mink(cid:132)(cid:132)nlaista sukupuoleen perustuvaa syrjint(cid:132)(cid:132) ei saa esiinty(cid:132) v(cid:132)litt(cid:148)m(cid:132)sti tai v(cid:132)lilli- sesti. tasapuolinen k(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148), 2. Edell(cid:132) 1 kohdassa tarkoitetun tasa-arvoisen kohtelun periaatteen mukaisesti on kyse v(cid:132)lillisest(cid:132) syrjinn(cid:132)st(cid:132), jos jokin n(cid:132)enn(cid:132)isesti tai peruste vaikuttaa haitallisesti huomattavasti suurempaan osaan toista sukupuolta olevia henkil(cid:148)it(cid:132), jollei kyseinen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)s, peruste tai k(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148) ole tarkoituksenmukainen ja tarpeellinen eik(cid:132) sit(cid:132) voida perustella asianosaisten suku- puoleen liittym(cid:132)tt(cid:148)mill(cid:132) puolueettomilla tekij(cid:148)ill(cid:132). s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)s 3 artikla Soveltamisala 1. T(cid:132)t(cid:132) direktiivi(cid:132) sovelletaan: a) perustamissopimuksen 119 artiklassa sek(cid:132) direktii- veiss(cid:132) 75/117/ETY, 76/207/ETY ja, silt(cid:132) osin kuin esiintyy sukupuoleen perustuvaa syrjint(cid:132)(cid:132), 92/85/ETY ja 96/34/EY tarkoitettuihin tilanteisiin, L 14/8 FI Euroopan yhteis(cid:148)jen virallinen lehti 20. 1. 98 b) kaikkiin julkista tai yksityist(cid:132) sektoria koskeviin riita- asioiden oikeudenk(cid:132)ynteihin ja hallinnollisiin menet- jotka kansallisen lains(cid:132)(cid:132)d(cid:132)nn(cid:148)n mukaan telyihin, tarjoavat oikeussuojakeinoja alakohdassa tarkoitettujen s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten soveltamiseksi, lukuun otta- matta vapaaehtoisluonteisia tai kansallisen lains(cid:132)(cid:132)- d(cid:132)nn(cid:148)n mukaisia tuomioistuimen ulkopuolisia menet- telyj(cid:132). edell(cid:132) a T(cid:132)t(cid:132) direktiivi(cid:132) ei sovelleta rikosasiain oikeuden- 2. k(cid:132)yntiin, elleiv(cid:132)t j(cid:132)senvaltiot toisin m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)(cid:132). 4 artikla Todistustaakka 1. J(cid:132)senvaltioiden on kansallisten oikeudenk(cid:132)ytt(cid:148)j(cid:132)rjes- telmiens(cid:132) mukaisesti toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, ett(cid:132) kun henkil(cid:148), joka katsoo k(cid:132)rsi- neens(cid:132) siit(cid:132), ett(cid:132) h(cid:132)neen ei ole sovellettu tasa-arvoisen kohtelun periaatetta, esitt(cid:132)(cid:132) tuomioistuimessa tai muussa toimivaltaisessa elimess(cid:132) tosiseikkoja, joiden perusteella voidaan olettaa, ett(cid:132) kyseess(cid:132) on v(cid:132)lit(cid:148)n tai v(cid:132)lillinen syrjint(cid:132), vastaajan on n(cid:132)ytett(cid:132)v(cid:132) toteen, ettei tasa-arvoisen kohtelun periaatetta ole rikottu. T(cid:132)m(cid:132) direktiivi ei est(cid:132) j(cid:132)senvaltioita saattamasta todistusoikeudellisia edullisempia 2. voimaan kantajalle s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)ksi(cid:132). J(cid:132)senvaltiot voivat 3. soveltamatta 1 kohtaa j(cid:132)tt(cid:132)(cid:132) menettelyihin, joissa tuomioistuimen tai muun toimival- taisen elimen on selvitett(cid:132)v(cid:132) tosiseikat. 5 artikla Tiedottaminen J(cid:132)senvaltioiden on huolehdittava, ett(cid:132) t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin nojalla toteutetut jo voimassa olevat s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)kset annetaan kaikin asianmu- kaisin tavoin tiedoksi kaikille, toimenpiteet sek(cid:132) asiaa koskevat joita asia koskee. 6 artikla Suojelun tason s(cid:132)ilytt(cid:132)minen riitt(cid:132)v(cid:132) peruste T(cid:132)m(cid:132)n direktiivin s(cid:132)(cid:132)nn(cid:148)sten t(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npano ei ole miss(cid:132)(cid:132)n tapauksessa ty(cid:148)ntekij(cid:148)iden yleisen suojelun tason laskemiselle direktiivin sovelta- misalaan kuuluvissa asioissa, sanotun kuitenkaan rajoitta- matta j(cid:132)senvaltioiden oikeutta saattaa tilanteen kehitty- minen huomioon ottaen voimaan lakeja, asetuksia ja jotka ovat erilaisia kuin t(cid:132)t(cid:132) hallinnollisia m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)yksi(cid:132), lait, voimassa olleet annettaessa direktiivi(cid:132) asetukset ja hallinnolliset m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ykset, sill(cid:132) edellytyksell(cid:132), ett(cid:132) t(cid:132)ss(cid:132) direktiiviss(cid:132) s(cid:132)(cid:132)dettyj(cid:132) v(cid:132)himm(cid:132)isvaatimuksia noudatetaan. tiedoksi 7 artikla T(cid:132)yt(cid:132)nt(cid:148)(cid:148)npano J(cid:132)senvaltioiden on saatettava t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin noudatta- ja hallinnolliset misen edellytt(cid:132)m(cid:132)t m(cid:132)(cid:132)r(cid:132)ykset voimaan viimeist(cid:132)(cid:132)n 1 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) tammikuuta 2001. Niiden on ilmoitettava t(cid:132)st(cid:132) komissiolle viipym(cid:132)tt(cid:132). asetukset lait, N(cid:132)iss(cid:132) j(cid:132)senvaltioiden s(cid:132)(cid:132)d(cid:148)ksiss(cid:132) on viitattava t(cid:132)h(cid:132)n direktiiviin tai niihin on liitett(cid:132)v(cid:132) t(cid:132)llainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. J(cid:132)senvaltioiden on s(cid:132)(cid:132)dett(cid:132)v(cid:132) siit(cid:132), miten viittaukset tehd(cid:132)(cid:132)n. J(cid:132)senvaltiot toimittavat komissiolle viimeist(cid:132)(cid:132)n kahden vuoden kuluttua t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin voimaantulosta kaikki tarpeelliset laatia Euroopan jotta komissio voi parlamentille ja neuvostolle selvityksen t(cid:132)m(cid:132)n direktiivin soveltamisesta. tiedot, 8 artikla T(cid:132)m(cid:132) direktiivi on osoitettu kaikille j(cid:132)senvaltioille. Tehty Brysseliss(cid:132) 15 p(cid:132)iv(cid:132)n(cid:132) joulukuuta 1997. Neuvoston puolesta J. -C. JUNCKER Puheenjohtaja


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 2510/97 (1997. gada 15. decembris) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
animal nutrition
common customs tariff
fats
tariff nomenclature
wheat

text: 02/8. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 401 31997R2510 L 345/45 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 16. 12. 1997. KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 2510/97 (1997. gada 15. decembris) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 2658/87 (1) par tarifu un statistikas nomenklatūru un par kopējo muitas tarifu, kurā jaunā- kie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2308/97 (2), un jo īpaši tās 9. pantu, tā kā, lai nodrošinātu minētās regulas pielikumā pievienotās kom- binētās nomenklatūras vienādu piemērošanu, ir jāparedz pasā- kumi attiecībā uz šīs regulas pielikumā minēto preču klasifikāci- ju; tā kā Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ir paredzēti kombinētās nomen- klatūras interpretācijas vispārīgie noteikumi un šie noteikumi ir piemērojami arī jebkurai citai nomenklatūrai, kas pilnīgi vai daļēji uz to pamatojas vai kas tai pievieno papildu apakšiedaļas, un kas ir ieviesta ar īpašiem Kopienas noteikumiem, lai piemērotu tari- fus un citus pasākumus, kuri attiecas uz preču tirdzniecību; tā kā atbilstīgi minētajiem vispārīgiem noteikumiem preces, kas raksturotas šīs regulas pielikuma tabulas 1. ailē, jāklasificē saskaņā ar attiecīgiem KN kodiem, kas norādīti 2. ailē, pamatojumu snie- dzot 3. ailē; tā kā ir atzīts, ka uz juridiski saistošu informāciju par tarifiem, ko attiecībā uz preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā sniedz dalībvalstu muitas dienesti un kas neatbilst šajā regulā noteikta- jām tiesībām, personas, kuru rīcībā ir šāda informācija, var turpi- nāt atsaukties trīs mēnešus, pamatojoties uz 12. panta 6. punktu Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92, ar ko izveidots Kopienas Muitas kodekss (3); tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi saskan ar Muitas kodeksa komitejas Tarifu un statistikas nomenklatūras nodaļas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. 1. pants Preces, kas raksturotas pielikuma tabulas 1. ailē, kombinētajā nomenklatūrā klasificē ar attiecīgiem KN kodiem, kas norādīti minētās tabulas 2. ailē. 2. pants saistošu informāciju par tarifiem, ko sniedz Uz juridiski dalībvalstu muitas dienesti, bet kas neatbilst šajā regulā noteiktajām tiesībām, var turpināt atsaukties trīs mēnešus, pamatojoties uz 12. panta 6. punktu Regulā (EEK) Nr. 2913/92. 3. pants Šī regula stājas spēkā divdesmit pirmajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1997. gada 15. decembrī Komisijas vārdā — Komicijas loceklis MARIO MONTI (1) OV L 256, 7. 9. 1987. , 1. lpp. (2) OV L 321, 22. 11. 1997. , 1. lpp. (3) OV L 302, 19. 10. 1992. , 1. lpp. 402 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 02/8. sēj. PIELIKUMS KN kods (2) Preču apraksts (1) 1. Dzeltenīga ziežama emulsija, kuras sastāvā ir: 0405 20 30 % no svara sviests …………………………………………………… 77,5 sāls ……………………………………………………… 7,7 cukurs …………………………………………………… 3,1 kartupeļu ciete ………………………………………… 4,65 pētersīļi ………………………………………………… 6,2 citas garšvielas ………………………………………… 0,85 Vidējais piena tauku saturs ir 60 līdz 62 svara %. 2. Speltas kvieši (Triticum spelta L. ) no kuriem noņemtas plēks- 1104 29 19 nes, bet ne augļapvalks. 3. Raugs (Saccharomyces cerevisiae), kas žāvējot inaktivizēts par 2102 29 19 95 %. Produktu izmanto dzīvnieku barībā. Pamatojums (3) Klasifikācija noteikta, ievērojot kombinētās nomenklatūras inter- pretācijas 1. un 6. vispārīgo noteikumu, 4. nodaļas 2. b piezīmi, kā arī KN kodu 0405, 0405 20 un 0405 20 30 aprakstu. Klasifikācija noteikta, ievērojot kombinētās nomenklatūras inter- pretācijas 1. un 6. vispārīgo noteikumu, 10. nodaļas 1. b piezīmi, kā arī KN kodu 1104, 1104 29 un 1104 29 19 aprakstu. Plēkšņu noņemšana, pat neskarot augļapvalku, izslēdz šo pro- duktu no 10. nodaļas. Klasifikācija noteikta, ievērojot kombinētās nomenklatūras inter- pretācijas 1. un 6. vispārīgo noteikumu, kā arī KN kodu 2102, 2102 20 un 2102 20 19 aprakstu. Sk. arī Harmonizētās sistēmas paskaidrojumu, 21. 02 pozīcija, 4. punkts


title: Решение на Изпълнителния комитет от 15 декември 1997 година относно ръководните принципи за доказателствените средства и факти в рамките на споразуменията за реадмисия между шенгенските държави (SCH/Com-ex (97)39 rev.)

eurovoc_concepts:
accession to an agreement
admission of aliens
identity document
illegal migration

formats: html pdf print xhtml

text: 32 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 2 41997D0039 22. 9. 2000 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ L 239/188 РЕШЕНИЕ НА ИЗПЪЛНИТЕЛНИЯ КОМИТЕТ от 15 декември 1997 година относно ръководните принципи за доказателствените средства и факти в рамките на споразуменията за реадмисия между шенгенските държави (SCH/Com-ex (97)39 rev. ) ИЗПЪЛНИТЕЛНИЯТ КОМИТЕТ, като взе предвид член 132 от Конвенцията за прилагане на Споразумението от Шенген, като взе предвид член 24, параграф 4 от споменатата по-горе конвенция, РЕШИ: Документ SCH/II-Read (97)3 rev. 7 относно ръководните принципи за доказателствените средства и факти съгласно споразуменията за реадмисия между шенгенските държави, който е приложен към настоящото решение, се приема с настоящото решение. Препоръчва се приложението на тези принципи да започне от датата на приемане на настоящото решение. Съставено във Виена на 15 декември 1997 година. Председател K. SCHLÖGL 19/т. 2 BG Официален вестник на Европейския съюз 33 SCH/II-Read (97)3 rev. 7 Предмет: Ръководни принципи за доказателствените средства и факти в съответствие със споразуменията за реадмисия между шенгенските държави Като се има предвид, че възникват проблеми при прилагането на практика на споразуменията за реадмисия, особено по отношение на доказателствените средства за установяване на нелегалното пребиваване на чужденци или транзитното им преминаване през територията на замолената договаряща страна; Договарящите страни приеха следните ръководни принципи, които могат да бъдат от полза на договарящите страни при прилагането на бъдещи споразумения за реадмисия: 1. Следните документи в допълнение към други такива могат да се считат за доказателства за пребиваване или транзитно преминаване: — печат за влизане, поставен върху пътния документ от замолената договаряща страна, към която е отправено питане, — печат за излизане от държава, съседна на договаряща страна, като се взимат предвид маршрутът на пътуване и датата на преминаване на границата, — печат за влизане, поставен върху подправен или фалшифициран пътен документ от замолената договаряща страна, — поименни пътнически билети, които могат официално да удостоверят влизане, — пръстови отпечатъци, — валидно разрешение за пребиваване, — валидна виза, която е издадена от замолената договаряща страна, — бордова карта, в която е посочена датата на влизане в територията на договарящата страна, към която е отправено питане. 2. Следните доказателствени факти в допълнение към други такива могат да създадат презумпция за пребиваване или транзитно преминаване: — декларации на официални органи, — изказвания на трети страни, — декларация от лицето, което следва да бъде изведено от страната, — разрешение за пребиваване с изтекъл срок на валидност, издадено от договарящата страна, към която е отправено питането, независимо от неговия вид, — виза с изтекъл срок на валидност, която е издадена от замолената договарящата страна, — поименно издадени документи на територията на замолената договарящата страна, — пътнически билети, 34 BG Официален вестник на Европейския съюз 19/т. 2 — сметки от хотели, — карти за достъп до обществени или частни места за отдих и култура в договарящите страни, — карти за назначени часове при лекари, стоматолози и др, — данни, които разкриват, че лицето, което следва да бъде изведено от страната, е ползвало услугите на посредник или туристическа агенция. 3. Шенгенските партньори следва да отчитат предвид доказателствените средства, изброени в точка 1, когато сключват бъдещи споразумения за реадмисия, които да съдържат убедителни доказателства за пребиваване или транзитно преминаване. По принцип не следва да се провеждат по-нататъшни разследвания. Доказателствата за противното обаче следва да са допустими (например да се покаже, че даден документ е подправен или фалшифициран). 4. Дотолкова доколкото шенгенските партньори взимат предвид доказателствените средства по точка 2, когато сключват бъдещи споразумения за реадмисия, такива доказателства следва да създават презумпция за пребиваване или транзитно преминаване. По същество те подлежат на опровергаване от доказателства за противното


title: Reglamento (CE) n° 2551/97 de la Comisión de 15 de diciembre de 1997 por el que se suspende la introducción en la Comunidad de especímenes de algunas especies de fauna y flora silvestres

eurovoc_concepts:
EU Member State
import policy
import restriction
protection of animal life
protection of plant life

formats: html pdfa1b print


title: PREGUNTA ESCRITA n. 4054/97 del Bartho PRONK a la Comisión. Pago neto de los Países Bajos en 1997

eurovoc_concepts:
EU publication
European Commission
Netherlands
financing of the EU budget
net contributor

text: 22. 6. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 196/69 Respuesta del Sr. de Silguy en nombre de la Comisio·n (23 de febrero de 1998) Con respecto a la independencia del Banco central: Conforme a las disposiciones del art(cid:14)·culo 109 J del Tratado de la CE, la Comisio·n examinara·, en su informe en materia de convergencia, la compatibilidad de los estatutos del banco central nacional italiano con los art(cid:14)·culos 107 y 108 del Tratado, as(cid:14)· como con los Estatutos del sistema europeo de bancos centrales (SEBC). Segu·n el art(cid:14)·culo 108, «A ma·s tardar en la fecha de constitucio·n del SEBC, cada uno de los Estados miembros velara· por que su legislacio·n nacional, incluidos los estatutos de su banco central nacional, sea compatible con el presente Tratado y con los Estatutos del SEBC». Con independencia de los trabajos de ana·lisis del estatuto del banco central italiano actualmente en curso en la Comisio·n, e·sta no tiene conocimiento ni de iniciativas perjudiciales para la autonom(cid:14)·a del Banco de Italia ni de una eventual voluntad gubernamental de proceder a la sustitucio·n de su Gobernador. Con respecto a la necesidad de reformas estructurales: En el u·ltimo Informe econo·mico anual y las orientaciones generales de pol(cid:14)·tica econo·mica, la Comisio·n apoya la idea de una reduccio·n de la presio·n fiscal y de la ra·pida aplicacio·n de reformas estructurales. Una pol(cid:14)·tica de este tipo fomenta el crecimiento econo·mico y la creacio·n de empleo. Este tipo de reformas son necesarias en la mayor parte de los Estados miembros, independientemente de la introduccio·n del euro. Por otro lado, en sus conclusiones sobre el programa de convergencia de Italia, el Consejo Ecofin de 19 de enero de 1998 se ha felicitado por las importantes reformas emprendidas o realizadas por Italia desde que en julio de 1997 analizara el programa de convergencia, reformas que afectan a los sistemas fiscal y presupuestario, as(cid:14)· como por los complementos an(cid:152)adidos a la reforma del sistema de seguridad social de 1995. (98/C 196/94) PREGUNTA ESCRITA P-4054/97 de Bartho Pronk (PPE) a la Comisio·n (15 de diciembre de 1997) Asunto: Pago neto de los Pa(cid:14)·ses Bajos en 1997 Segu·n las estimaciones, ¿cua·l sera· la contribucio·n neta de los Pa(cid:14)·ses Bajos al presupuesto de la Unio·n Europea en 1997? Respuesta del Sr Liikanen en nombre de la Comisio·n (19 de enero de 1998) La Comisio·n no hace estimaciones de los balances presupuestarios, es decir, la diferencia entre las contribuciones al presupuesto y lo que reciben del presupuesto los Estados miembros. Por consiguiente, no se dispone de datos sobre la posicio·n presupuestaria de los Pa(cid:14)·ses Bajos en 1997 que solicita Su Sen(cid:152)or(cid:14)·a. Las razones de la posicio·n de la Comisio·n en este tema se discuten a fondo en un documento presentado por la Comisio·n al Consejo EcoFin de 13 de octubre de 1997 titulado «Contribuciones al presupuesto, gastos de la UE, balanzas presupuestarias y prosperidad relativa de los Estados miembros». Este documento ya puede consultarse en el sitio Europa de la red World Wide Web en las 11 lenguas oficiales. (98/C 196/95) PREGUNTA ESCRITA E-4062/97 de Fernand Herman (PPE) a la Comisio·n (14 de enero de 1998) Asunto: Atencio·n me·dica El Reglamento no 1408/71 (1) relativo a la aplicacio·n de los reg(cid:14)·menes de seguridad social proh(cid:14)·be denegar a los ciudadanos de la Unio·n Europea la autorizacio·n para recibir una atencio·n me·dica ma·s eficaz en otro Estado miembro, si dicha atencio·n me·dica no puede ofrece·rseles en un plazo acorde con su edad y estado de salud. El Tribunal de Justicia confirmo· dicha obligacio·n en 1978 (asunto 117/177)


title: PREGUNTA ESCRITA n. 4066/97 del Nel van DIJK a la Comisión. Fumigación tóxica que alcanza también a los ciudadanos

eurovoc_concepts:
Grenada
marketing
olive-growing
pesticide
plant health product
product safety
public health
toxic substance

text: C 187/118 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 16. 6. 98 Teniendo en cuenta las cantidades mucho mayores obtenidas en la operacio·n «petro·leo por alimentos», la futura ayuda de la Comunidad dependera· de la eficacia de esta operacio·n y de la posibilidad de aumentar las ventas de petro·leo y las consiguientes compras de medicamentos y productos alimenticios. El Secretario General de la ONU estudia una propuesta de aumento de las ventas de petro·leo para su presentacio·n al Consejo de Seguridad. (98/C 187/182) PREGUNTA ESCRITA E-4060/97 de Glenys Kinnock (PSE) a la Comisio·n (14 de enero de 1998) Asunto: Propuesta de aunar los Objetivos no 2 y no 5b) La Comisio·n ha propuesto aunar, para el per(cid:14)·odo siguiente al an(cid:152)o 2000, los actuales Objetivos no 2 y no 5b) en un u·nico Objetivo no 2 destinado a la reconversio·n de las regiones industriales, rurales, urbanas y dependientes de la pesca. ¿Puede la Comisio·n confirmar que existira·n dotaciones financieras espec(cid:14)·ficas asignadas por separado para cada uno de los a·mbitos del nuevo objetivo, y que cada una de esas a·reas asegurara· la financiacio·n de programas durante los siete an(cid:152)os de la pro·xima perspectiva financiera? ¿Puede la Comisio·n garantizar que las disposiciones transitorias aplicables a las regiones que antes correspond(cid:14)·an a los Objetivos no 5b) y no 2 son las mismas que las previstas por el Objetivo no 1? Respuesta de la Sra. Wulf Mathies en nombre de la Comisio·n (5 de febrero de 1998) En el documento Agenda 2000 (1), la Comisio·n propone que el nuevo objetivo no 2 ayude a las regiones que se enfrentan al cambio econo·mico (en el sector industrial o de servicios), a las zonas rurales en declive, a las zonas dependientes de la pesca afectadas por las crisis o a las zonas urbanas con dificultades. Cada uno de los diferentes tipos de regio·n contemplados en el nuevo objetivo no 2 debe establecerse mediante criterios socioecono·micos apropiados. No obstante, la Comisio·n no considera oportuno introducir una rigidez tal que resulte en ayudas financieras distintas y espec(cid:14)·ficas para cada tipo de regio·n. A este respecto, el objetivo comu·n es que el per(cid:14)·odo de programacio·n para los nuevos programas tenga la misma duracio·n en todas las regiones afectadas. La Comisio·n propone que las medidas transitorias para las regiones del antiguo objetivo no1, por un lado, y las regiones de los antiguos objetivos nos 2 y 5b), por otro, reflejen las diferencias de situacio·n entre ambas. La cuant(cid:14)·a de las transferencias financieras por habitante en las regiones de los objetivos nos 2 y 5b) es claramente inferior al de las transferencias en las regiones del objetivo no1 que, en tanto que regiones menos desarrolladas, se consideran una prioridad principal dentro de la pol(cid:14)·tica estructural de la Comunidad. En consecuencia, la Comisio·n propone en su Agenda 2000 que las antiguas regiones de los objetivos nos 2 y 5b) se acojan a una ayuda financiera limitada durante el per(cid:14)·odo transitorio. (1) COM(97)2000 final. (98/C 187/183) PREGUNTA ESCRITA P-4066/97 de Nel van Dijk (V) a la Comisio·n (15 de diciembre de 1997) Asunto: Fumigacio·n to·xica que alcanza tambie·n a los ciudadanos En el pueblecito de Orgiva, de la provincia de Granada, en el sur de Espan(cid:152)a, se pulverizan plaguicidas sobre el olivar desde avionetas. Se trata del plaguicida dimetoato, un e·ster del a·cido fosfo·rico


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2503/97 af 15. december 1997 om tilpasning af den maksimale årlige fiskeriindsats for visse fiskerier

eurovoc_concepts:
Germany
catch quota
fishery management
fishing area
fishing vessel


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2575/97 af 15. december 1997 om fastsættelse af den faste præmie for visse fiskerivarer i fangstsæsonen 1998 (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
fishery product
market intervention
storage premium


title: Förslag till rådets förordning (EG) om fördelning för år 1998 av vissa fångstkvoter mellan medlemsstaterna för fartyg som fiskar i Norges exklusiva ekonomiska zon och i fiskezonen omkring Jan Mayen

eurovoc_concepts:
Norway
authorised catch
exclusive economic zone
fishing agreement
fishing area

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 15. 12. 1997 KOM(97) 712 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING ŒG) om fördelning för år 1998 av vissa fångstkvoter mellan medlemsstaterna för fartyg som fiskar i Norges exklusiva ekonomiska zon och i fiskezonen omkring Jan Mayen (framlagt av kommissionen) MOTIVERING Överläggningar hölls i Bergen den 12-14 november 1997 och i Bryssel den 26-28 november 1997 mellan gemenskapen och Norge och ledde till ett avtal om en ömsesidig fiskeuppgörelse för 1998. Gemenskapen har också haft överläggningar med Norge på Sveriges vägnar som lett till ett avtal som fastställer fiskeuppgörelsen för 1998. I enlighet med Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige skall de fiskeavtal som slutits av dessa länder med tredje land förvaltas av gemenskapen. Syftet med detta förslag till rådets förordning är att fördela bland medlemsstaterna de kvoter som är tillgängliga under 1998 i den norska zonen enligt ovan angiven uppgörelse. oi Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr /98 av den december 1997 om fördelning för år 1998 av vissa fångstkvoter mellan medlemsstaterna för fartyg som fiskar i Norges exklusiva ekonomiska zon och i fiskezonen omkring Jan Mayen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk1, särskilt artikel 8. 4 i denna, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Gemenskapen och Norge har samrått om sina ömsesidiga fiskerättigheter för år 1998, särskilt om ftillelningen av vissa fiskekvoter till gemenskapens fartyg i den norska fiskezonen. I enlighet med artiklarna 96 och 124 i Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige skall de fiskeavtal som Republiken Finland och Konungariket Sverige slutit med tredje land förvaltas av gemenskapen. I enlighet med det förfarande som anges i fiskeavtalet av den 9 december 1976 mellan Konungariket Sverige och Konungariket Norge har gemenskapen på Sveriges vägnar samrått med Norge om fiskerättigheterna för år 1998. För att säkerställa en effektiv förvaltning av tillgängliga fångstmöjligheter bör dessa fördelas mellan medlemsstaterna i form av kvoter i enlighet med artikel 8 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92. Det fiske som omfattas av denna förordning är underkastat de kontrollåtgärder som anges i rådets förordning nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken2. Ingen överenskommelse har nåtts med Norge om huruvida tillgängliga fångstmöjligheter skall underkastas bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 847/96 av den 6 maj 1996 om att införa tilläggsvillkor för förvaltning av totala tillåtaa fangstmängder (TAC) och kvoter med fördelning mellan åren3. Av tungt vägande skäl som är av gemensamt intresse skall denna förordning tillämpas från och med den 1 januari 1998. 1 EGT nr L 389, 31. 12. 1992, s. 1. Förordningen ändrad genom 1994 års anslutningsakt. 2 EGT nr L 261, 20. 10. 1993, s. l. 3 EGT nr L 115, 9. 5. 1996, s. 3. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Från och med den 1 januari till och med den 31 december 1998 tillåts fartyg som för en medlemsstats flagg att ta fångster - - i vatten inom Norges exklusiva ekonomiska zon norr om 62°00TSf eller i fiskezonen omkring Jan Mayen och inom de kvotgränser som anges i bilaga I, i vatten inom Norges exklusiva ekonomiska zon söder om 62°00'N och inom de kvotgränser som anges i bilaga II. Fiskekvoterna i bilagorna I och II skall inte underkastas bestämmelserna i artiklarna 2, 3 och 5. 2 i förordning (EG) nr 847/96. Artikel 2 Artikel 3 Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas frårToch med den 1 januari 1998. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den december 1997. På rådets vägnar Ordförande ^ BILAGA 1 Fördelning av gemenskapens fångstkvoter för 1998 i Norges vatten i enlighet med artikel 1 Norska vatten norr om 62°00'N (ungefärlig färskvikt i ton) Kvoter fördelade på medlemsstater mm Torsk ICES- område I, II Gemenskapens fångstkvoter 27 080 Kolja Gråsej Kungsfisk Liten hälleflundra Blåvitling Andra arter (som bifångster) I, II I, II I, II I, II II I, II 2 500 4 000 3 500 O) 100 1000 450 Frankrike Tyskland Förenade kungariket Spanien Portugal Irland Grekland Frankrike Tyskland Förenade kungariket Frankrike Tyskland Förenade kungariket Frankrike Tyskland Förenade kungariket Spanien Portugal Tyskland Förenade kungariket Frankrike Tyskland Frankrike Tyskland Förenade kungariket Makrill Ila 12 020(2) Danmark 3 003 3 272 12 695 3 650 3 650 405 405 322 534 1644 515 3 200 285 220 1 880- 400 190 810 50 50 500 500(3) 60 150 240 12 020 ( Skulle Norge införa ett förbud mot ett riktat fiske av kungsfisk i omlöden norrom 70°N skall en Dådan restriktion också gatta gemenskapsfarttyg som fiskar under denna kvot. (2) Varav 12 020 ton får fiskas i ICES-området IVa och Norge får fiska upp till 60 000 ton i samma område inom ramen för den TAC som är fastställd för området norr om 62°00'N. (3) Adhoctoskingförl998. r BILAGA 2 Fördelning av gemenskapens fångstkvoter för 1998 i Norges vatten i enlighet med artikel 1 Norska vatten söder om 62°00'N (ungefärlig fårskvikt i ton) Art ICES-område Gemenskapens fångstkvoter Kvoter fördelade på medlemsstater Vitlinglyra(1) Tobisar Räkor Andra arter Torsk Kolja Gråsej Lyrtorsk, vitling Sill Makrill Industriarter IV IV IV IV IV IV IV IV IV IV IV 50 000 Danmark Förenade kungariket 150 000 Danmark Förenade kungariket 47 500(2) 2 500(3) 142 500(2) 7 500(3) 1265 Danmark Sverige 11000 Danmark Förenade kungariket Tyskland Belgien Frankrike Nederländerna 500 930 1 150 190 850 240 800 Sverige Sverige Sverige Sverige Sverige Sverige Sverige Sverige 1080 185(4) 5 500 4 125 620 60 255 440 p. m. (5) 490 900 1 120 190 850(4) 240(4). -800(4X6) (1) (2) (3) (4) (5) (6) Inbegripet blåvitling och taggmakrill som inte går att skilja ut. Inom en total kvot får på begäran vitlinglyra och tobisar upp till 38 000 ton bytas ut mot varandra. Inom en total kvot får på begäran vitlinglyra och tobisar upp till 2 000 ton bytas ut mot varandra. Bifångster av torsk, kolja, gråsej, lyrtorsk och vitling skall räknas av mot kvoterna för dessa arter. Kvot för "andra arter" som Norge tilldelar Sverige på traditionell nivå. Varav högst 400 ton taggmakrill. <f ISSN 1024-4506 KOM(97) 712 slutlig DOKUMENT SV 03 11 Katalognummer : CB-CO-97-732-SV-C ISBN 92-78-29696-1 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 1


title: Proposta de regulamento (CE) do Conselho que estabelece, para 1998, determinadas medidas de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos da Área da Convenção definida na Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral nas Pescas do Atlântico Nordeste

eurovoc_concepts:
Atlantic Ocean
EU Member State
authorised catch
conservation of fish stocks
fishery management

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS Bruxelas, 15. 12. 1997 COM(97) 713 final Proposta de REGULAMENTO (CE) DO CONSELHO que estabelece, para 1998, determinadas medidas de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos da Área da Convenção definida na Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral nas Pescas do Atlântico Nordeste (apresentada pela Comissão) EXPOSIÇÃO DE MOTIVOS Na sua reunião anual, realizada de 19 a 21 de Novembro de 1997, a Comissão de Pescas do Atlântico Nordeste (NEAFC) adoptou uma recomendação relativa a medidas de conservação e de gestão do cantarilho da fundura para 1998. A recomendação foi adoptada por maioria qualificada das Partes Contratantes da NEAFC, incluindo a Comunidade. As medidas recomendadas consistem num total admissível de capturas (TAC) de 153 000 toneladas que abrange o cantarilho da fundura em toda a sua zona de distribuição e é repartido entre as Partes Contratantes em causa. Deste TAC, 23 000 toneladas foram colocadas à disposição da Comunidade. Além disso, a Dinamarca (em nome das ilhas Faroé e da Gronelândia) comprometeu-se a transferir para a Comunidade 4 000 toneladas suplementares. Assim, encontra-se à disposição da Comunidade, em 1998, um total de 27 000 toneladas de cantarilho da fundura. Além disso, a NEAFC prorrogou uma recomendação que introduz, para 1998, requisitos mínimos provisórios em matéria de notificação e comunicação no respeitante ao cantarilho da fundura e ao arenque norueguês que desova na Primavera (arenque atlântico-escandinavo). Como estas recomendações foram adoptadas com o total apoio da Comunidade, devem ser aplicadas ao nível comunitário. d:\data\winword\neafc\regs-98\pt. doc 2 Proposta de REGULAMENTO (CE) N° /98 DO CONSELHO de de Dezembro 1997 que estabelece, para 1998, determinadas medidas de conservação e de gestão dos recursos haliêuticos da Área da Convenção definida na Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral nas Pescas do Atlântico Nordeste O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CEE) n° 3760/92 do Conselho, de 20 de Dezembro de 1992, que institui um regime comunitário da pesca e da aquicultura , e, nomeadamente o n° 4 do seu artigo 8o, Tendo em conta a proposta da Comissão, Considerando que a Comunidade assinou a Convenção das Nações Unidas sobre o Direito do Mar, que estipula princípios e regras de conservação e de gestão dos recursos vivos nas zonas económicas exclusivas dos Estados costeiros e no alto mar; Considerando que a Convenção sobre a Futura Cooperação Multilateral nas Pescas do Atlântico Nordeste, a seguir denominada "Convenção NEAFC", foi aprovada pela Decisão 81/608/CEE do Conselho, de 13 de Julho de 1981 , e entrou em vigor em 17 de Março de 1982; Considerando que a Convenção NEAFC estabelece o adequado enquadramento para a cooperação multilateral na conservação racional e utilização óptima dos recursos haliêuticos da Área da Convenção nela definida; Considerando que a Comissão de Pescas do Atlântico Nordeste adoptou, em 21 de Novembro de 1997, recomendações que limitam as capturas de cantarilho na Área da Convenção e introduzem, para 1998, requisitos mínimos em matéria de notificação e comunicação no respeitante às capturas de cantarilho e de arenque norueguês que desova na Primavera (arenque atlântico-escandinavo); que é conveniente que esta recomendações sejam aplicadas pela Comunidade; Considerando que, nos termos do artigo 8o do Regulamento (CEE) n° 3760/92, cabe ao Conselho estabelecer o total admissível de capturas (TAC) por unidade populacional ou grupo de unidades populacionais, bem como a parte disponível para a Comunidade, e repartir esta última entre os Estados-membros; Considerando que, para assegurar a plena observância das medidas de conservação e de gestão aplicáveis e completar as medidas de controlo previstas no Regulamento (CEE) n° 2847/93 do Conselho , é necessário definir certas medidas de controlo específicas relativas à autorização dos navios de pesca, à sua notificação e à declaração das capturas; JO n° L 389 de 31. 12. 1992, p. 1. Regulamento com a redacção que lhe foi dada pelo Acto de Adesão de 1994. JO n° L 227 de 12. 8. 1981, p. 21. JO n°L 261 de 20. 10. 1993, p. 1. 2 3 d:\data\winword\neafc\regs-98\pt. doc * ó Considerando que os TAC e quotas pertinentes foram estabelecidos numa base anual e não podem ser excedidos, pelo que não podem ser sujeitos ao disposto no Regulamento (CE) n° 847/96 do Conselho, de 6 de Maio de 1996, que introduz condições suplementares para a gestão anual dos TAC e quotas , Considerando que, por motivos imperativos de interesse comum, o presente regulamento será aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1998, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo Io As capturas de cantarilho realizadas em 1998 por navios de pesca comunitários são limitadas às quotas fixadas no anexo. Artigo 2o Os Estados-membros comunicarão à Comissão a lista dos navios arvorando seu pavilhão e registados na Comunidade que têm o direito de pescar cantarilho da fundura, o mais tardar em 20 de Janeiro de 1998, e, em seguida, qualquer alteração, incluindo aditamentos à lista, pelo menos trinta dias antes do início da actividade do navio. Só os navios enunciados na lista serão autorizados a pescar cantarilho da fundura. Os Estados-membros comunicarão à Comissão, todas as quartas-feiras antes do meio-dia, relativamente à semana que terminou à meia-noite do domingo anterior, as quantidades de cantarilho da fundura capturadas pelos seus navios, bem como o número de navios que participam na pescaria. Artigo 3o O disposto no artigo 2o é aplicável mutatis mutandis ao arenque (Clupea harengus) capturado nas zonas CIEM I e II (arenque norueguês que desova na Primavera - arenque atlântico-escandinavo). As quotas de captura referidas no anexo não ficam sujeitas ao disposto nos artigos 2o e 3o e no n° 2 do artigo 5o do Regulamento (CE) n° 847/96 do Conselho. Artigo 4o JOn°L 115 de 9. 5. 1996, p. 3. d:\data\winword\neafc\regs-98\pt. doc 'V* Artigo 5 o O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1998. É aplicável a partir de 1 de Janeiro de 1998. O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 1997 Pelo Conselho O Presidente d:\data\winword\neafc\regs-98\pt. doc ANEXO Unidade populacional Estado-membro Quota para 1998 (toneladas) Espécie Zona geográfica. Cantarilho da fundura {Sebastes mentella)(1) CIEM XIV/XII/V (2) Áustria Bélgica Dinamarca Finlândia Alemanha Grécia França Irlanda Itália Luxemburgo Países Baixos Portugal Espanha Suécia Reino Unido Total CE 18 220 1700 4 8 3 824 3 200 44 27 000 (3) Pescado com redes de arrasto pelágico, com exclusão das devoluções, mas incluindo os peixes tanto acima como abaixo da zona acústica. Águas de pesca comunitárias e zonas fora da jurisdição de pesca dos outros Estados costeiros. Inclui uma transferência de 4 000 toneladas da Dinamarca (em nome das ilhas Faroe e da Gronelândia) (2) (3) d:\data\winword\neafc\regs-98\pt. doc ISSN 0257-9553 COM(97) 713 final PT 03 11 N. ° de catálogo : CB-CO-97-733-PT-C ISBN 92-78-29705-4 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo -}


title: Regulamento (CE) nº 2513/97 do Conselho de 15 de Dezembro de 1997 que torna o direito anti-dumping definitivo instituído pelo Regulamento (CE) nº 1490/96 do Conselho sobre as importações de fibras descontínuas de poliésteres originários da Bielorrússia extensivo às importações de cabos de filamentos sintéticos de poliésteres originários da Bielorrússia e que determina a cobrança do direito extensivo às últimas importações registadas nos termos do Regulamento (CE) nº 693/97 da Comissão

eurovoc_concepts:
Belarus
anti-dumping duty
electric cable
import
man-made fibre
originating product


title: 98/11/EG: Kommissionens beslut av den 15 december 1997 om finansiellt stöd från gemenskapen för att utrota vesikulär svinsjuka i Portugal (Endast den portugisiska texten är giltig) (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
EU aid
Portugal
animal disease
swine

text: L 4/62 ‹ SV ‹ Europeiska gemenskapernas officiella tidning 8. 1. 98 II (Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk) KOMMISSIONEN KOMMISSIONENS BESLUT av den 15 december 1997 om finansiellt stöd från gemenskapen för att utrota vesikulär svinsjuka i Portugal (Endast den portugisiska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (98/11/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Euro- peiska gemenskapen, med beaktande av rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet (1), senast ändrat genom beslut 94/370/EEG (2), särskilt artiklarna 3. 3 och 4. 2 i detta, och med beaktande av följande: Utbrott av vesikulär svinsjuka har förekommit i Portugal under 1995. Förekomsten av denna sjukdom innebär ett allvarligt hot mot gemenskapens svinboskap och för att bidra till att utrota sjukdomen så fort som möjligt har gemenskapen möjlighet att kompensera den berörda medlemsstaten för gjorda förluster. När förekomsten av vesikulär svinsjuka bekräftades offici- ellt vidtog de portugisiska myndigheterna lämpliga åtgär- der, bland annat de åtgärder som avses i artikel 3. 2 i rådets beslut 90/424/EEG. Åtgärderna anmäldes av de portugisiska myndigheterna. Villkoren för uppfyllda. finansiellt stöd från gemenskapen är De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärkommittén. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Portugal kan få finansiellt stöd från gemenskapen för de utbrott av vesikulär svinsjuka som förekom år 1995. Gemenskapens finansiella stöd skall uppgå till — 50 % av de kostnader som Portugal har haft för att kompensera ägare för slakt och destruktion av svin och svinprodukter, — 50 % av de kostnader som Portugal har haft för rengöring och desinficering av anläggningar och utrustning, — 50 % av de kostnader som Portugal har haft för att kompensera ägare för destruktion av smittat foder och smittad utrustning. Artikel 2 1. Ett finansiellt stöd från gemenskapen skall beviljas efter det att handlingar som styrker begäran om stöd har lämnats in. 2. De handlingar som avses i punkt 1 skall skickas av Portugal senast tre månader efter anmälan av detta beslut. Artikel 3 Detta beslut riktar sig till Republiken Portugal. Utfärdat i Bryssel den 15 december 1997. På kommissionens vägnar Franz FISCHLER Ledamot av kommissionen (1) EGT L 224, 18. 8. 1990, s. 19. (2) EGT L 168, 2. 7. 1994, s. 31