title: Ehdotus: Neuvoston direktiivi sisävesialusten teknisistä vaatimuksista 4 päivänä lokakuuta 1982 annetun direktiivin 82/714/ETY muuttamisesta

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
inland waterway shipping
maritime safety
technical standard
technological change

formats: html pdf print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO it it •it *** * * -tt Bryssel, 08. 12. 1997 KOM(97) 644 lopull. 97/0335 (SYN) Ehdotus: NEUVOSTON DIREKTIIVI sisävesialusten teknisistä vaatimuksista 4 päivänä lokakuuta 1982 annetun direktiivin 82/714/ETY muuttamisesta (komission esittämä) l eu PERUSTELUT A. JOHDANTO 1. Lokakuun 4 päivänä annetussa direktiivissä 82/714/ETY säädetään sisävesialusten teknisistä vaatimuksista. Tässä esitetyn ehdotuksen keskeisimpänä yhdenmukaistetuista turvallisuuden tavoitteena on mukauttaa direktiivi 82/714/ETY erittäin on ja parantamiseksi ympäristöystävällinen liikennemuoto. tekniikan kehitykseen sisävesiliikenteen Sisävesiliikenne edistämiseksi. 2. YLEISIÄ HUOMAUTUKSIA 2. Euroopan sisävesialuksiin sovelletaan nykyisin erilaisia teknisten vaatimusten järjestelmiä. Niistä on määrätty seuraavilla välineillä: - laivaliikenteen tarkastuksesta Reinillä 1 päivänä tammikuuta 1995 annettu tarkistettu asetus, jäljempänä "Reinin säännöt", sellaisena kuin Reinin kuljetuskomissio (Central Commission for Navigation on the Rhine eli CCNR) sen on hyväksynyt. Tätä sovelletaan aluksiin, jotka liikennöivät vuoden 1868 Reinin vesiliikenteestä tehtyyn tarkastettuun yleissopimukseen (Mannheimin yleissopimus) kuuluvilla vesiväylillä; - neuvoston asetus 82/714/ETY, annettu 4 päivänä lokakuuta 1982. Tämän direktiivin liitteessä II esitettyjä teknisiä vaatimuksia sovelletaan yhteisön vesiväylillä Reinin ulkopuolella, mutta Reinin säännöt on sisällytetty direktiiviin Reinin osalta; - YK:n Euroopan talouskomission suositukset (yhdenmukaisista) teknisistä vaatimuksista sisävesialuksille (14 päivänä lokakuuta 1981 annetun tarkistetun päätöslauselman n:o 17 liite). 3. Kyseiset säädökset eroavat toisistaan maantieteellisen kattavuuden lisäksi myös siinä, että ne ovat lainvoimaltaan erilaisia. Laivaliikenteen tarkastuksesta Reinillä annettua asetusta sovelletaan Mannheimin yleissopimukseen kuuluvalla alueella ja se sitoo allekirjoittajia (Belgia, Ranska, Saksa, Alankomaat ja Sveitsi). Neuvoston direktiivi sitoo tietenkin EU:n jäsenvaltioita, joissa se on saatettava osaksi kansallista lainsäädäntöä. Sellaiset jäsenvaltiot, joiden sisävesiväylät eivät ole yhteydessä kansainvälisten vesiväylien verkkoon, voivat kuitenkin 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella vapauttaa alukset direktiivin soveltamisesta. Kansainvälisten vesiväylien verkko ulottuu ainoastaan kuuteen jäsenvaltioon: Itävaltaan, Belgiaan, Ranskaan, Luxemburgiin, Saksaan ja Alankomaihin. YK. n Euroopan talouskomission suositukset (yhdenmukaisista) teknisistä vaatimuksista sisävesialuksille, sellaisina kuin ne on eritelty sisävesiliikenteen pääasiallisen työvaliokunnan päätöslauselmassa n:o 17 olevassa liitteessä, eivät puolestaan ole sitovia. 2 CL 4. Kyseisten kolmen välineen ja niiden soveltamisalojen välillä on myös vaadittua teknistä tasoa koskevia eroja. Vuoden 1995 Reinin säännöt ovat kaikkein parhaiten ajan tasalla olevat tekniset vaatimukset ja ne koskevat useampia alustyyppejä kuin direktiivi 82/714/ETY. Suurin osa yhteisössä käyttöönotetuista uusista aluksista on itse asiassa rakennettu ja varustettu Reinin sääntöjen mukaisesti. Direktiivin 82/714/ETY liitteissä esitetyt tekniset vaatimukset perustuvat kuitenkin vuonna 1982 voimassa olleisiin Reinin sääntöihin. Myös YK:n Euroopan tarkistetun talouskomission päätöslauselman n:o 17 liite) perustuvat vanhoihin Reinin sääntöihin ja ovat siis vanhentuneet. Tästä syystä YK:n Euroopan talouskomissiossa keskustellaan parhaillaan päätöslauselman no 17 liitteen mukauttamisesta vuoden 1995 Reinin sääntöjen mukaisiksi. tekniset vaatimukset (14 päivänä lokakuuta 1981 annetun 5. Nykyinen tilanne voidaan tiivistää siten, että kaikkein nykyaikaisimmat turvallisuusvaatimukset ja tekniset vaatimukset ovat voimassa Reinin muodostamalla ydinalueella, vuoden 1982 direktiivin liitteessä II esitetyt vaatimukset ovat voimassa ydinalueen ympärillä olevalla toissijaisella alueella, jonka muodostavat kyseisten kuuden EU:n jäsenvaltion muut vesiväylät, ja tämän lisäksi EU:n ulkopuoliset Euroopan valtiot voivat soveltaa YK:n Euroopan talouskomission suosituksia EU:n ulkopuolisella kolmannella alueella. Tästä johtuu, että kuusi EU:n jäsenvaltiota käsittävässä kansainvälisten vesiväylien verkossa, joka yhdistää Mustanmeren Pohjanmereen vuonna 1992 rakennetun Reinin, Mainin ja Tonavan kanavan kautta, ei ole yhteisiä standardeja siinä liikennöiville aluksille. Jopa EU:ssa sovelletaan kahdenlaisia teknisiä vaatimuksia. 6. Näin ollen direktiivissä 82/714/ETY esitetyt tekniset vaatimukset on saatettava pikaisesti ajan tasalle eikä pelkästään sen vuoksi, että ne alkavat olla vanhentuneita. Tämä olisi järkevintä tehdä tarkistamalla teknisiä vaatimuksia viimeisimpiä Reinin sääntöjä noudattaen, koska ne ovat kaikkein nykyaikaisimmat turvallisuusstandardit, jotka ovat jo osoittaneet arvonsa käytännössä, ja koska tämä on myös YK. n Euroopan talouskomission omaksuma lähestymistapa asiaan. Pelkkä liitteiden tarkistaminen ei kuitenkaan riitä, kuten perustelujen E osasta ilmenee. C. PERUSTELUT TOIMINNALLE YHTEISÖN TASOLLA (TOISSIJAISUUS) a) Mitkä ovat ehdotetun toiminnan tavoitteet suhteessa yhteisön tavoitteisiin? 7. Tavoitteena on vesiliikennepalvelujen yhtenäismarkkinat ottamalla käyttöön yhteiset tekniset standardit. turvallisuustaso sisämaan vesiliikenteessä taata korkea ja luoda h) Onko toimivalta suunnitellun toiminnan suhteen yksinomaan yhteisöllä vai jakaako yhteisö sen jäsenvaltioiden kanssa? 3 cx, 8. Tämä ehdotus esitetään perustamissopimuksen 75 artiklan 1 kohdan perusteella ja toimivalta jaetaan jäsenvaltioiden kanssa. c) Mikä on ongelman yhteisön ulottuvuus (esimerkiksi kuinka montaa jäsenvaltiota se koskee ja millaista ratkaisua on käytetty tähän asti)? 9. Direktiivi 82/714/ETY on osoitettu kaikille jäsenvaltioille, mutta kuten edellä mainittiin, jäsenvaltiot voivat myöntää vapautuksia aluksille niillä vesiväylillä, jotka eivät ole yhteydessä Euroopan kansainvälisten vesiväylien verkkoon. Direktiivin ehdotettu tarkistus ei vaikuta tähän. d) Millaisia toimintamahdollisuuksia yhteisöllä on käytettävissään? 10. Ei liity asiaan - tämä ehdotus koskee voimassa olevan direktiivin tarkistusta. e) Mikä olisi komission ehdottaman toiminnan todellinen lisäarvo ja mitä toimimatta jättäminen maksaisi? 11. Toiminta parantaa turvallisuutta sisävesiliikenteessä, vahvistaa yhdet tekniset vaatimukset sisävesialuksille EU:ssa ja edistää myös standardointia koko Euroopan tasolla. Tämä helpottaa liikennettä sisävesiväylillä ja tällä tavoin edistää liikennemuotosiirtymää vesiväylille ja vähentää liikenteen aiheuttamien ympäristöhaittojen kokonaistasoa. Toimimatta jättämisen kustannukset olisivat yhteisön vesiväylillä voimassa olevien järjestelmien välisten erojen kasvaminen ja sitä seuraava markkinoiden pirstaloituminen. 12. Lisäksi laivanrakentajat voivat rakentaa aluksia standardoitujen eritelmien mukaisesti suuremmille yhtenäismarkkinoille. f) Minkälaisia toimintamuotoja yhteisö voi käyttää (suositus, rahoitustulo, asetus, vastavuoroinen hyväksyntä jne. ) ? Ei liity asiaan - toimenpide liittyy voimassa olevan lainsäädännön tarkistamiseen. g) Onko tarpeen antaa yhtenäinen asetus vai riittääkö direktiivi, jossa säädetään yleisistä tavoitteista, ja jätetään täytäntöönpano jäsenvaltioille? Ei liity asiaan - toimenpide liittyy voimassa olevan lainsäädännön tarkistamiseen. 4-cx. D. YHTENÄISYYS MUIDEN YHTEISÖN POLITIIKKOJEN KANSSA 13. Yhteisö on antanut useita säädöksiä yhtenäismarkkinoiden luomiseksi vesiliikenteen alalla, erityisesti seuraavat: neuvoston direktiivi vastavuoroisesta tunnustamisesta, 76/135/ETY sisävesialusten purjehduskelpoisuuslupien direktiivi 87/540/ETY vesiväylien kansallisen ja kansainvälisen tavaraliikenteen harjoittajan ammattiin pääsystä sekä tutkintotodistusten, todistusten ja muiden tähän ammattiin muodollista vastavuoroisesta tunnustamisesta, kelpoisuutta asiakirjojen osoittavien asetus jäsenvaltiosta olevia neuvoston liikenteenharjoittajia koskevista edellytyksistä saada harjoittaa siellä sisävesiväylien tavara- tai henkilöliikennettä, (ETY) N:o 3921/91 muita kuin neuvoston direktiivi 96/50/EY sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteen kansallisten pätevyyskirjojen myöntämisperusteiden harmonisoinnista yhteisössä, neuvoston asetus (EY) N:o 1356/96 jäsenvaltioiden väliseen sisävesiväylien tavara- ja matkustajaliikenteeseen sovellettavista yhteisistä säännöistä palvelujen tarjoamisen vapauden toteuttamiseksi tällaisessa liikenteessä, direktiivi neuvoston yksityiskohtaisista säännöistä sisävesikuljetuksissa yhteisössä. 96/75. /EY rahtausta hinnanmuodostusta ja kansallisissa tai koskevista kansainvälisissä tavaroiden Tämä lainsäädäntö on suurelta osin luonut sisävesiliikenteen yhtenäismarkkinat yhteisön vesiväylien verkostossa. 14. Komission ehdotus on myös yhteisön ulkosuhteita koskevan politiikan mukainen. Eurooppa- sopimusten mukaisesti assosioituneiden maiden on lähennettävä lainsäädäntönsä vastaamaan yhteisön lainsäädäntöä. Niiden assosioituneiden maiden, jotka ovat yhteydessä yhteisön vesiväyliin (Bulgarian, Tsekin tasavallan, Unkarin, Puolan, Romanian ja Slovakian), on näin ollen noudatettava direktiivin 82/714 vaatimuksia. Useat näistä maista perustavat lainsäädäntönsä kuitenkin YK:n Euroopan talouskomission suosituksiin, joita tarkistetaan parhaillaan vuoden 1995 Reinin sääntöjen mukaisesti. Jollei myös EY:n direktiiviä saateta ajan tasalle, on vaarana, että assosioidut maat saattavat joutua lähentämään lakinsa vastaamaan lainsäädäntöä, joka on joillain alueilla vanhentunutta niiden omaan lainsäädäntöön verrattuna. Direktiivin ajantasaistaminen vastaamaan Reinin sääntöjen helpottaa näin ollen assosioituneiden maiden lakien lähentämistä sekä edistää teknisten vaatimusten yhdenmukaistamista koko Euroopassa. E. EHDOTUKSEN SISÄLTÖ 1 artikla 5 O. 15. Direktiivin 1 artiklan kolmannen luetelmakohdan sanamuotoa muutetaan. Nykyisessä muodossaan kyseisessä kohdassa luokitellaan 4 vyöhykkeen vesiväyliksi kaikki muut yhteisön vesiväylät, joita ei ole lueteltu liitteessä 1. Tämä on harhaanjohtavaa, koska on olemassa tiettyjä vesiväyliä, joilla jäsenvaltiot ovat halunneet vapauttaa alukset direktiivin noudattamisesta ja joita ei tämän takia ole lueteltu liitteessä 1, mutta jotka eivät itse asiassa vastaa 4 vyöhykkeen navigointikriteerejä. Uudella sanamuodolla tarkoitetaan näin ollen ainoastaan niitä 4 vyöhykkeen vesiväyliä, jotka on erityisesti sisällytetty liitteeseen 1. 16. Direktiivin 2 artikla korvataan direktiivin soveltamisalan saattamiseksi vastaamaan Reinin sääntöjen soveltamisalaa yhdenmukaisuus- ja turvallisuussyistä. Näin ollen yli 20 metrin pituiset alukset tai alukset, joiden uppouma on vähintään 100 kuutiometriä, kuuluvat nyt direktiivin soveltamisalaan. Vähintään 12 matkustajan kuljettamiseen tarkoitetut matkustaja-alukset kuuluvat nyt myös direktiivin soveltamisalaan samoin kuin uiva kalusto ja uivat laitokset. Merialukset eivät kuitenkaan edelleenkään kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan edellyttäen, että niillä on merikelpoisuutta ja merten suojelua koskevat asianmukaiset meriliikennetodistukset. 17. Direktiivin 3 artiklan ensimmäinen luetelmakohta korvataan. Direktiivin nykyisen tekstin mukaan alukset, joilla on yhteisön sisävesialustodistus, eivät saa purjehtia R vyöhykkeen vesiväylillä eli niillä yhteisön vesiväylillä, joilla sovelletaan Reinin sääntöjä. Tämä on järkevää, koska yhteisön todistukset myönnetään nykyisin sellaisten standardien perusteella, jotka eivät enää vastaa Reinin sääntöjä. Kuitenkin sitten kun direktiivin liitteet on saatettu ajan tasalle vastaamaan Reinin sääntöjä, uudet alukset, joille myönnetään yhteisön todistus, jossa todetaan niiden täysin vastaavan liitteissä määrättyjä teknisiä vaatimuksia, täyttävät aivan samat standardit kuin ne, jotka ovat voimassa Reinillä. Tarkistettu direktiivi antaakin aluksille, joilla on yhteisön todistus, oikeuden liikennöidä Reinillä. Alukset, joilla on Reinin tarkastustodistus, saavat edelleen liikennöidä muilla yhteisön vesiväylillä. 18. Direktiivin 5 artikla korvataan. Kyseisen artiklan 1 kohdan ensimmäinen luetelmakohtaa säilyy ennallaan, mutta toista luetelmakohtaa muutetaan niin, että siinä viitataan uuteen liitteeseen Va. Uudessa liitteessä luetellaan ne aluksen ominaisuudet, joiden osalta jäsenvaltiot voivat asettaa lisävaatimuksia aluksille, jotka liikennöivät 1 ja 2 vyöhykkeen vesiväylillä (joensuut ja meriväylän luonteiset vesiväylät). Tämän liitteen tarkoituksena on helpottaa joko yhteisön täydennystodistuksen (joka myönnetään Reinin tarkastustodistuksen omaaville aluksille) tai yhteisön todistuksen lisäerittelyjen vastavuoroista tunnustamista. Näin ollen yhteisön todistus, jossa esimerkiksi täsmennetään, että alus vastaa 2 vyöhykkeen vesiväyliä koskevia tiettyjä lisävaatimuksia yhdessä jäsenvaltiossa, on tunnustettava todisteeksi 2 vyöhykkeen vesiväyliä koskevien vastaavien lisävaatimusten noudattamisesta toisessa jäsenvaltiossa. 19. Direktiivin 5 artiklaan lisätään uusi 3 kohta. Sen tarkoitus on itsestään selvä. Teknisten vaatimusten vähentäminen rajoitetaan turvallisuussyistä liitteessä Vb lueteltuihin seikkoihin. 6 oe 20. Direktiivin II osastossa käsitellään yhteisön todistuksen ensimmäistä myöntämistä. Voimassa olevan direktiivin 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan käytössä olevia aluksia ja asetetaan niiden ensimmäisen tarkastuksen aikarajaksi 1. heinäkuuta 1998, jolloin tämän ehdotuksen säännökset tulevat voimaan. Tästä syystä 1. heinäkuuta 1998 yhteisön vesiväylillä käytössä oleville aluksille on jo suoritettu ensimmäinen tekninen tarkastus. Direktiivin 8 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa annetaan kuitenkin mahdollisuus myöntää poikkeus yksinomaan jäsenvaltion kansallisessa väyläverkossa liikennöiville aluksille, joiden köli on laskettu ennen vuotta 1970, jolloin jäsenvaltio voi päättää pidentää ylimääräisellä seitsemällä vuodella (1. heinäkuuta 2005 asti) määräaikaa, jonka kuluessa tekninen tarkastus on tehtävä. Tietyissä jäsenvaltioissa on todella käytetty tätä poikkeusta. Näin ollen olisi epäoikeudenmukaista, että tällaisille ennen vuotta 1970 rakennetuille aluksille tehtäisiin niiden ensimmäinen yhteisön tekninen tarkastus 1. heinäkuuta 1998 jälkeen 1990-luvulla laadittujen standardien mukaisesti. Näin ollen 8 artiklan 2 kohtaan ehdotetaan lisättäväksi, että kyseisille aluksille voidaan myöntää yhteisön todistukset, joissa on kuitenkin mainittava, miltä osin ne eivät täytä liitteessä II esitettyjä ajantasaistettuja teknisiä vaatimuksia. Kun aluksen komponentteja tai osia korvataan tai niitä muutetaan, tällöin on noudatettava kyseisille osille uudessa liitteessä II asetettuja asianmukaisia vaatimuksia. Jos osat korvataan tavanomaisten korjausten ja huoltojen yhteydessä, ei kuitenkaan ole välttämättä käytettävä vuoden 1995 eritelmän mukaisia korvaavia osia. Esimerkiksi jos käytössä olevan aluksen peräsinkoneen laakeri on vaihdettava, ei edellytetä, että koko peräsinkone on korvattava uuden liitteen II vaatimusten mukaisesti rakennetulla uudella järjestelmällä. Laakeri voidaan korvata toisella vastaavan tyyppisellä laakerilla. 21. Direktiivin 8 artiklaan ehdotetaan lisättäväksi uusi 4 kohta edellä mainitun tapauksen tapausten ratkaisemiseksi. Tietynlaiset alukset kuten vähintään 12 hengen kaltaisten kuljettamiseen tarkoitetut alukset tulevat nyt ensimmäistä kertaa direktiivin soveltamisalaan. Kyseiset alukset on saatettu rakentaa kansallisen lainsäädännön mukaan pikemminkin kuin liitteessä II esitettyjen erityisvaatimusten mukaan. Tästä syystä on kohtuutonta edellyttää, että kyseisille aluksille tehdään ensimmäinen tekninen tarkastus sellaisten yhteisön standardien mukaisesti, joita aluksia ei ole suunniteltu täyttämään. Näin ollen sovelletaan samaa sääntöä kuin edellä 20 kohdassa tarkoitetuille aluksille. 22. Direktiivin 11 artiklaa muutetaan siten, että siihen sisällytetään matkustaja-alukset. Kyseisiä aluksia koskeva viiden vuoden uudistamisvaatimus perustuu Reinin sääntöihin. Artiklaan lisätään uusi 2 kohta, jotta jäsenvaltiot voivat myöntää väliaikaisia todistuksia tietyin edellytyksin, esimerkiksi jos voimassa oleva todistus on kadonnut tai vahingoittunut. 23. Direktiivin III osastossa käsitellään yhteisön todistusten uudistamista. Käytössä olevien alusten, joille on myönnetty yhteisön sisävesialustodistus voimassa olevan direktiivin ja sen liitteiden mukaisesti, ei tietenkään voida olettaa täyttävän kaikkia uusien alusten teknisiä vaatimuksia. Tästä syystä 13 artiklaan lisätään virke, jossa alusten edellytetäänkin noudattavan liitteen II luvussa 24 esitettyjä erityisiä siirtymäkauden määräyksiä. Ne perustuvat Reinin sääntöjen väliaikaisiin määräyksiin, joita sovelletaan aluksiin, joille on myönnetty Reinin tarkastustodistus ennen 1. tammikuuta 1995 käyttöön otettuja uusia Reinin teknisiä vaatimuksia. 7GL Useimmiten näissä määräyksissä noudatetaan samaa periaatetta kuin mitä sovelletaan käytössä oleviin aluksiin, joille suoritetaan niiden ensimmäinen tekninen tarkastus 1. heinäkuuta 1998 jälkeen (mitä on kuvailtu edellä 21 ja 22 kohdassa), jolloin aluksen niitä komponentteja tai osia, jotka eivät ole uusien teknisten vaatimusten mukaisia, voidaan käyttää, kunnes ne on korvattava tai niitä on muutettava, jolloin niiden on oltava uusien standardien mukaiset. Tietyt keskeiset osat on kuitenkin korvattava varsinaisen teknisen tarkastuksen yhteydessä. 24. Direktiivin 15 artiklaa muutetaan hiukan. Ei lisähuomautuksia. tavara- sisävesiväylien syistä käytetään 25. Uutta 19 artiklaa ehdotetaan teknistä mukauttamista koskevan komitean perustamiseksi. ja matkustajaliikenteeseen Taloudellisista myönnettyjen kansallisten pätevyyskirjojen vastavuoroisesta tunnustamisesta annetun direktiivin 91/672/ETY 7 artiklassa perustettua komiteaa. Kuten vastaavien muiden alojen komiteoiden, tämänkin komitean tehtävänä on antaa neuvoja muutettaessa tämän direktiivin liitteitä vastaamaan teknistä kehitystä ja muiden kansainvälisten järjestöjen toteuttamaa edistystä alalla. Tämä on olennaisen tärkeä toimenpide, jos direktiivin on tarkoitus pysyä ajan tasalla ja merkittävänä. (Voimassa olevan direktiivin mukaan neuvoston on hyväksyttävä liitteiden jokaisen muutoksen: tämä ei ole käytännöllistä eikä tehokasta. ) Reinin kuljetuskomissio mainitaan erityisesti, koska se on johtava elin sisävesialusten teknisten vaatimusten kehittämisessä ja koska komitean olisi varmistettava, että yhteisön todistus ja Reinin tarkastustodistus osoittavat edelleen yhtäläistä turvallisuustasoa. vastavuoroisesta 26. Direktiivin 20 artikla korvataan. Direktiivin 20 artiklalla oli alunperin tarkoitus varmistaa, että annettua sisävesialusten purjehduskelpoisuuslupien direktiiviä 76/135 sovellettaisiin edelleen direktiivin 82/714 soveltamisalan ulkopuolelle jääviin aluksiin sekä niihin sen soveltamisalaan kuuluviin aluksiin, joille ei vielä ole myönnetty yhteisön todistusta. Tällä ehdotuksella toteutettava direktiivin 82/174 soveltamisalan muutos johtaa siihen, että direktiivin 76/135 säännökset koskevat yhä harvempaa alusta. Uudistetun direktiivin 82/714 ulkopuolelle jää kuitenkin vielä joitakin aluksia (tavarankuljetukseen käytetyt alukset, joiden kokonaispaino on 20 - 100 tonnia kuollutta painoa), joille ei sen vuoksi myönnetä yhteisön todistusta, mutta jotka edelleen liikennöivät yhteisön vesiväylillä. Direktiivi 76/135 on pidettävä voimassa tällaisia aluksia varten. tunnustamisesta EYVLN:oL 373, 31. 12. 91 2 artikla 8 a^ 27. Kansallisen lainsäädännön, jolla tarkastettu direktiivi pannaan täytäntöön, on tultava voimaan päivänä, johon mennessä voimassa olevan direktiivin säännösten mukaiset tarkastukset on täytynyt saada päätökseen, eli 1. heinäkuuta 1998. 3 artikla 28. Ei huomautuksia. Liite 29. Liite sisältää voimassa olevan direktiivin muutetut liitteet I, II ja III sekä uudet liitteet Va, Vb ja VI, jotka on tarkoitettu lisättäviksi direktiiviin. 30. Muutetussa liitteessä I luetellaan vesiväylät yhteisön eri vyöhykkeillä ottaen huomioon yhteisön laajentuminen ja vuoden 1982 jälkeen rakennetut uudet vesiväylät. Direktiivin mukaisesti 1 ja 2 vyöhykkeitä ovat joensuut ja meriväylän luonteiset vesiväylät, 3 vyöhykkeeseen kuuluvat Reiniä vastaavat vesiväylät ja 4 vyöhykkeeseen kuuluvat valvotut vesiväylät ja kanavat. Navigointiolot ovat vaikeimmat 1 vyöhykkeellä ja helpoimmat 4 vyöhykkeellä. 31. Muutettu liite II sisältää vuoden 1995 Reinin sääntöihin perustuvat vaatimukset. Tiettyjä kohtia vuoden 1995 Reinin säännöistä ei ole sisällytetty siihen, koska ne eivät ole olennaisen tärkeitä yhteisön todistusten myöntämiseksi tai koska niiden määräykset sisältyvät varsinaiseen direktiiviin. Yhteisön sääntöjen ja todistusten sekä Reinin sääntöjen ja todistusten välisen vertailun helpottamiseksi Reinin sääntöjen numerointi on kuitenkin säilytetty. Liitteessä II olevassa 1 ja 2 luvussa käsitellään määritelmiä ja alusten teknisten tarkastusten ja todistusten myöntämistä koskevia menettelytapoja. Liitteessä II olevassa 2-23 luvussa määrätään sisävesialusten teknisistä vaatimuksista (jotka vastaavat täysin nykyisin Reinillä voimassa olevia vaatimuksia). Liitteessä II olevassa 24 luvussa määrätään siirtymävaiheen vaatimuksista sellaisille aluksille, joilla on yhteisön todistus 1. heinäkuuta 1998, jolloin tarkistetut vaatimukset tulevat voimaan. Näissä siirtymävaiheen vaatimuksissa edellytetään useimmiten ainoastaan sitä, että aluksen osia ja komponentteja parannetaan, jotta ne vastaisivat uusia vaatimuksia, kun kyseiset osat korvataan tai rakennetaan uudelleen. Joitakin komponentteja on kuitenkin turvallisuussyistä parannettava, kun voimassa oleva todistus raukeaa. 32. Muutetussa liitteessä III esitetään yhteisön todistukselle täysin uusi malli, joka perustuu nykyiseen Reinin tarkastustodistukseen. Tämä on loogista, koska todistus liittyy sellaisten teknisten vaatimusten täyttämiseen, jotka puolestaan perustuvat Reinin sääntöihin. On syytä huomata, että voimassa olevan direktiivin jossa annetaan malli yhteisön täydennystodistuksesta, säilyy ennallaan. liite IV, 33. Liitteessä Va täsmennetään aluksen ne ominaisuudet, joihin voidaan soveltaa lisävaatimuksia 1 ja 2 vyöhykkeellä. 9 o^ 34. Uudessa liitteessä Vb täsmennetään aluksen ne ominaisuudet, joiden teknisiä vaatimuksia voidaan lieventää 4 vyöhykkeellä. 35. Uudessa liitteessä VI esitetään malli uudesta väliaikaisesta yhteisön todistuksesta. 36. Ehdotuksen vaikutukset eri alusluokkiin voidaan esittää yhteenvetona seuraavalla sivulla olevassa taulukossa: 10 cx. TAULUKKO 1 Sisävesialusten tekniset vaatimukset direktiivin 82/714 ehdotetun tarkastuksen jälkeen Alusluokka Uudet alukset Ajankohta 1. 7. 1998 alkaen Käytössä olevat alukset, joilla 1. 7. 1998 alkaen on yhteisön todistus Tarkastuksen luonne Alusten on täytettävä Reinin sääntöjä vastaavan uuden tekniset II kaikki liitteen vaatimukset. Alusten on täytettävä uudessa | liitteessä II olevan 24 luvun I siirtymävaiheen määräykset. Yksinomaan kansallisessa väyläverkossa aikana liikennöivät alukset, joiden köli on ennen 1. 1. 1970 ja joille ei ole yhteisön myönnetty todistusta (8 artiklan 2 kohdan toinen alakohta) jäsenvaltion 1. 7. 1998 - 1. 1. 2005 välisenä On myönnettävä todistukset, täsmennetään, miltä joissa osin alus ei täytä (uuden) liitteen vaatimuksia. Alusten on oltava kyseisiltä osin liitteen II mukaiset, jos kyseiset osat korvataan tai niitä muutetaan. laskettu II Käytössä olevat alukset, jotka 1. 7. 1998 - 31. 7. 2003 välisenä kuten edellä tulevat ensimmäistä kertaa aikana matkustaja-aluksille ja direktiivin , ? ,9 9g _ 3, ? 2 0 0g m u f f le soveltamisalaan, t i. , henkeä matkustaja- 12 vähintään kuljettavat alukset; uiva kalusto; uivat laitokset ja laitteistot. aluksille I | I 'M CL NEUVOSTON DIREKTIIVI sisävesialusten teknisistä vaatimuksista 4 päivänä lokakuuta 1982 annetun direktiivin 82/714/ETY muuttamisesta Euroopan unionin neuvosto, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 75 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon talous-ja sosiaalikomitean lausunnon, toimivat perustamissopimuksen 189c artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, toimii yhdessä Euroopan parlamentin kanssa, sekä katsoo, että sisävesialusten teknisistä vaatimuksista 4 päivänä lokakuuta 1982 annetulla neuvoston direktiivillä vaatimukset 82/714/ETY teknisten todistusten antamiseksi kaikissa sisävesiliikenteen aluksille tarkoitettujen jäsenvaltioissa; turvallisuuden varmistamiseksi mainitut vaatimukset on mukautettava tekniikan kehitykseen. ottaen samalla huomioon yhteisön vesiväylien verkossa tapahtuneet muutokset, yhdenmukaistetut käyttöön otettiin tehdyn Reinin vesiliikenteestä tarkistetun yleissopimuksen 22 artiklan mukaiset sisävesialustodistusten antamista koskevat edellytykset ja tekniset vaatimukset on tarkistettu 1 päivästä tammikuuta 1995; kilpailu-ja turvallisuussyistä olisi suotavaa, että mainittujen teknisten vaatimusten soveltamisala ja sisältö vahvistettaisiin kaikkialla yhteisön verkossa, on aiheellista, että yhteisön sisävesialustodistukset, joilla osoitetaan alusten olevan täysin edellä tarkoitettujen tarkistettujen teknisten vaatimusten mukaiset, ovat voimassa kaikilla yhteisön vesiväylillä, on suotavaa varmistaa, että edellytykset, joiden perusteella jäsenvaltiot antavat yhteisön täydennystodistuksia 1 ja 2 vyöhykkeen vesiväylillä (joensuut) tapahtuvaa liikennöintiä sekä 4 vyöhykkeen vesiväylillä liikennöintiä varten, ovat entistä tapahtuvaa yhdenmukaisemmat, on aiheellista ottaa käyttöön väliaikainen järjestely niitä käytössä olevia aluksia varten, joilla ei vielä ole yhteisön sisävesialustodistusta, kun niille suoritetaan ensimmäinen tekninen tarkastus tällä direktiivillä vahvistettujen teknisten vaatimusten mukaisesti, on aiheellista määrittää kussakin yksittäisessä voimassaoloaika tiettyjä rajoja noudattaen ja kyseisen aluksen luokan mukaan, tapauksessa yhteisön todistusten tämän direktiivin liitteiden mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen entistä nopeammin on tarpeen ottaa käyttöön tätä tarkoitusta varten säädetyt menettelyt, jotka perustuvat neuvoston päätökseen 87/373/ETY1, ja että tarpeen, sisävesialusten on vastavuoroisesta tunnustamisesta 20 päivänä tammikuuta 1976 annetussa direktiivissä 76/135/ETY säädetyt toimenpiteet pysyvät voimassa sellaisten kyseisessä direktiivissä tarkoitettujen alusten osalta, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan, purjehduskelpoisuuslupien ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: Muutetaan direktiivi 82/714/ETY seuraavasti: / artikla 1. Muutetaan 1 artiklan ensimmäisen kohdan kolmas luetelmakohta seuraavasti: "- 4 vyöhyke: liitteessä I olevassa 3 luvussa luetellut muut yhteisön vesiväylät. " 2. Korvataan 2 artikla seuraavasti: 1. "Tämä direktiivi koskee: - aluksia, joiden pituus on vähintään 20 metriä, - aluksia, joiden liitteessä II olevassa 1. 01 artiklassa määritelty pituuden (L), leveyden (B) ja syväyksen (T) tulo on vähintään 100 kuutiometriä, - hinaajia ja työntöaluksia, mukaan lukien alukset, joiden pituus on vähemmän kuin 20 metriä tai joiden liitteessä II olevassa 1. 01 artiklassa määritelty pituuden (L), leveyden (B) ja syväyksen (T) tulo on pienempi kuin 100 kuutiometriä, jos ne on rakennettu hinaamaan tai työntämään tai siirtämään vierellään ensimmäisessä luetelmakohdassa määriteltyjä aluksia. 2. Tämä direktiivi ei koske seuraavia aluksia: - matkustaja-alukset, jotka voivat kuljettaa enintään 12 matkustajaa miehistön lisäksi, - lautat, - huvialukset, joiden pituus on vähemmän kuin 24 metriä, - valvontaviranomaisille kuuluvat virka-alukset ja palontorjunta-alukset, - laivaston alukset, - merialukset, mukaan lukien merihinaajat ja -työntöalukset, jotka liikennöivät tai joiden tukikohta on vuorovesialueella tai väliaikaisesti sisävesillä, jos niillä on seuraavat voimassa olevat purjehdusluvat tai turvallisuuskirjat: todistus ihmishengen turvallisuudesta merellä vuonna 1974 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (SOLAS), sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisuudesta tai vastaava todistus, 1 EYVLN:oL197, 18. 7. 1987 ^3 ^ vuonna 1966 tehdyn alusten vuonna aiheuttaman meren kansainvälisen todistus lastiviivayleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisuudesta tai vastaava todistus, ja pilaantumisen IOPP-todistus kansainvälisen 1973 ehkäisemisestä yleissopimuksen (MARPOL), sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisuudesta, tai matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -standardeista annetun neuvoston direktiivin 97/ /EY mukaisesti annettu todistus, jos on kyse matkustaja-aluksesta, johon ei sovelleta kaikkia mainittuja yleissopimuksia. " tehdyn 3. Korvataan 3 artiklan ensimmäisen kohdan ensimmäinen ja toinen luetelmakohta seuraavasti: "- Reinin vesiliikenteestä tarkistetun yleissopimuksen 22 artiklan mukaisesti annettu todistus tai 8 artiklan mukaisesti 1 päivän heinäkuuta 1998 jälkeen annettu yhteisön sisävesialustodistus siitä, että alus täyttää täysin liitteen II tekniset vaatimukset, kun se liikennöi R-vyöhykkeen vesiväylillä, tehdyn - yhteisön sisävesialustodistus, joka annetaan tämän direktiivin säännösten mukaisesti täyttäville aluksille, kun ne tekniset vaatimukset liikennöivät muiden vyöhykkeiden vesiväylillä. " liitteen II 4. Korvataan 5 artikla seuraavasti: "1. Jäsenvaltio voi asettaa liitteessä II vahvistettujen vaatimusten lisäksi teknisiä vaatimuksia aluksille, jotka liikennöivät sen alueella olevilla 1 ja 2 vyöhykkeen vesiväylillä, tehdyn tarkistetun yleissopimuksen määräyksistä muuta johdu ja komission hyväksyttyä tämän 19. 3 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. jollei Reinin vesiliikenteestä Nämä lisävaatimukset on rajoitettava liitteessä Va lueteltuihin kohtiin ja laadittava siinä vahvistettujen säännösten mukaisesti. 2. Edellä 3 artiklassa tarkoitetussa yhteisön todistuksessa tai 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa yhteisön täydennystodistuksessa on lisävaatimusten mukainen. täsmennettävä, että alus on mainittujen tunnustettava Kyseinen vastaavalla vyöhykkeellä yhteisön vesiväylillä. todistus vaatimusten mukaisuudesta on 3. Jäsenvaltio voi sallia liitteen II teknisten vaatimusten lievennyksen aluksille, jotka liikennöivät yksinomaan sen alueella olevilla 4 vyöhyk keen vesiväylillä, komission hyväksyttyä tämän 19. 3 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Tällainen lievennys on rajoitettava liitteessä Vb lueteltuihin kohtiin. Jos aluksen tekniset tiedot vastaavat näitä lievennet tyjä teknisiä vaatimuksia, yhteisön todistuksessa tai 4 artiklan 2 kohdassa 4 M o. tarkoitetuissa tapauksissa yhteisön täydennystodistuksessa on täsmennet tävä, että niiden voimassaolo on rajoitettu 4 vyöhykkeen vesiväylille. " 5. Lisätään 8 artiklan 2 kohtaan seuraavat alakohdat. tekninen tarkastus II vahvistettujen vaatimusten tehdään ensimmäisen kerran 1 päivän "Jos kyseinen heinäkuuta 1998 jälkeen, yhteisön todistuksessa on täsmennettävä kaikki puutteet liitteessä toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että mainitut puutteet eivät aiheuta selvää vaaraa, kyseiset alukset voivat jatkaa liikennöintiään, kunnes sellaiset aluksen komponentit tai tilat, jotka eivät todistuksen mukaan täytä vaatimuksia, korvataan tai kunnes ne muutetaan, jonka jälkeen näiden komponenttien tai tilojen on täytettävä liitteen II vaatimukset. täyttämisessä. Jos Osien vaihtamista samanlaisiin osiin tai tekniikaltaan ja käyttötarkoitukseltaan vastaaviin osiin tavanomaisen korjauksen ja huollon yhteydessä ei pidetä korvaamisena tämän kohdan merkityksessä. " 6. Lisätään 8 artiklaan seuraava kohta: "4. Yhteisön todistus on annettava sellaisille alunperin tämän direktiivin soveltamisalaan kuulumattomille aluksille, jotka direktiivillä 97/ tehtyjen 2 artiklan 1 ja 2 kohdan muutosten vuoksi siirtyvät sen soveltamisalaan sen jälkeen, kun aluksen voimassaolevan todistuksen voimassaoloajan päättyessä ja joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä kesäkuuta 2008 teknisessä tarkastuksessa on varmistettu, että alus täyttää liitteessä II vahvistetut tekniset vaatimukset. Yhteisön todistuksessa on täsmennettävä kaikki puutteet liitteessä II vahvistettujen vaatimusten täyttämisessä. Jos toimivaltaiset viranomaiset toteavat, että mainitut puutteet eivät aiheuta selvää vaaraa, kyseiset alukset voivat jatkaa liikennöintiään, kunnes sellaiset aluksen komponentit tai tilat, jotka eivät todistuksen mukaan täytä vaatimuksia, korvataan tai kunnes ne muutetaan, jonka jälkeen näiden komponenttien tai tilojen on täytettävä liitteen II vaatimukset. tehdyssä Osien vaihtamista samanlaisiin osiin tai tekniikaltaan ja käyttötarkoitukseltaan vastaaviin osiin tavanomaisen korjauksen ja huollon yhteydessä ei pidetä korvaamisena tämän kohdan merkityksessä. " 7. Korvataan 11 artikla seuraavasti: "1. Viranomaisen, joka on toimivaltainen antamaan yhteisön todistuksen, on jokaisessa todistuksen tapauksessa määritettävä voimassaoloaika. Tämä määräaika ei kuitenkaan saa olla pidempi kuin 5 vuotta matkustaja-alusten osalta tai 10 vuotta muiden alusten osalta. yksittäisessä kyseisen 2. Kukin jäsenvaltio voi tämän direktiivin 12 ja 16 artiklassa ja liitteessä II olevassa 2. 05 artiklassa tarkoitetuissa tapauksissa antaa väliaikaisia yhteisön todistuksia, joiden voimassaoloaika ei saa olla pidempi kuin kuusi kuukautta. " 8. Lisätään 13 artiklaan seuraava virke: AS cv "Uudistettaessa ennen 1 päivää heinäkuuta 1998 annettuja yhteisön todistuksia on kuitenkin sovellettava liitteessä II olevan 24 luvun väliaikaisia määräyksiä. " 9. Korvataan 15 artiklan toisen kohdan ensimmäinen virke seuraavasti: "Tämän tarkastuksen jälkeen on annettava uusi todistus, jossa mainitaan aluksen tekniset tiedot, tai muutettava vastaavasti voimassaoleva todistus. " 10. Korvataan 19 artikla seuraavasti. tekee tämän direktiivin tarvittavat muutokset liitteiden "1. Komissio mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen, muiden kansainvälisten järjestöjen ja erityisesti Reinin kuljetuskomission työstä johtuvaan tämän alan kehitykseen sen ensimmäisessä varmistamiseksi, luetelmakohdassa vastaavan turvallisuustason takaavien teknisten vaatimusten perusteella, tai 5 artiklassa tarkoitettujen tapausten huomioon ottamiseksi tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. että 3 tarkoitetut ensimmäisen kohdan todistusta artiklan annettu kaksi on 2. Komissiota avustaa neuvoston direktiivin 91/672/ETY1 7 artiklan nojalla perustettu neuvoa-antava komitea, jäljempänä "komitea". 3. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettava huomioon. " 11. Korvataan 20 artikla seuraavasti: "Aluksiin, jotka eivät kuulu 2 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan vaan direktiivin 76/135/ETY 1 a artiklan soveltamisalaan, sovelletaan jälkimmäisen säännöksiä. " 12. Korvataan liitteet I, II ja III tämän direktiivin liitteenä olevilla uusilla liitteillä. Lisätään direktiiviin tämän direktiivin liitteet Va, Vb ja VI 1 EYVLN. oL 373, 31. 12. 1991 2 artikla 1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan samanaikaisesti viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 1998 ja ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Niiden on sovellettava näitä lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä 1 päivästä heinäkuuta 1998. 2. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. 3. Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamusjärjestelmästä, jota sovelletaan tämän direktiivin täytäntöönpanemiseksi annettujen kansallisten säännösten rikkomiseen, ja toteutettava täytäntöönpanon toimenpiteet varmistamiseksi. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, suhteutettuja ja ennaltaehkäiseviä. seuraamusten tarvittavat kaikki 4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa kansalliset säännökset komissiolle viipymättä. Komission on ilmoitettava tästä muille jäsenvaltioille. Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. 3 artikla Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja 41 <^ LIITE 1 Luettelo yhteisön verkon sisävesiväylistä jaoteltuna maantieteellisesti 1, 2,3 ja 4 vyöhykkeeseen ILUKU 1 vyöhyke Saksan liittotasavalta Ems: linjalta, joka yhdistää Delfzijlin kirkontornin ja Knockin majakan kohti avomerta 53° 30' pohjoista leveyttä ja 6° 45' itäistä pituutta asti (eli jonkin verran Alte Emsillä sijaitsevan kuivalastialusten uudelleenlastauspaikalta kohti avomerta, ottaen huomioon Emsin ja Dollariin välinen yhteistyösopimus). Saksan liittotasavalta 2 vyöhyke Ems: linjalta, joka kulkee sataman suulta kohti Papenburgia Emsin poikki ja joka yhdistää Diemenin pumppuaseman (Diemer Schopfwerk) ja Halten patoaukon, linjalle, joka yhdistää Delfzijlin kirkontornin ja Knockin majakan, ottaen huomioon Emsin ja Dollartin välinen yhteistyösopimus. Jade: Schilligin ylemmän majakan ja Langwardenin kirkontornin yhdistävältä linjalta kohti sisämaata. Weser: Bremenin rautatiesillalta linjalle, joka yhdistää Langwardenin ja Cappelin kirkontornit Kleine Weserin, Rekumder Lochin, Rechter Nebenarmin ja Schweiburgin sivuhaaroihin. Elbe: Hampurin sataman alarajalta linjalle, joka yhdistää Dösen Kugelbaken ja Hoher Uferin (Dieksand) luoteiskulman Esten, Luhen, Schwingen, Östen, Pinnaun, Kriickaun ja Storin sivujokiin (kaikissa tapauksissa padolta suulle) sekä Eiben sivujokiin. Meldorfer Bucht: Hoher Uferin (Dieksand) luoteiskulman pään ja Busumin läntisen aallonmurtajan yhdistävältä linjalta kohti sisämaata. Flensburger Förde: Kekenisin majakan ja Birknackin yhdistävältä linjalta kohti sisämaata. Eckernförder Bucht: kohti sisämaata linjalta, joka yhdistää Bocknis-Eckin mantereen luoteiskärkeen Dänisch Nienhofin kohdalla. is Kieler Förde: Bùlkin majakan ja Laboen laivastomuistomerkin yhdistävältä linjalta kohti sisämaata. Leda: Leerin merisulun ulkosataman sisäänajosta suulle. Hunte: Oldenburgin satamasta ja 140 m alavirtaan sijaitsevasta Oldenburgin Amalienbriickesta suulle. Lesum: Bremen-Burgin rautatiesillalta suulle. Este: Buxtehuden sulun portilta Esten padolle. Liihe: 250 m ylävirtaan Marschdammin tiesillalta Horneburgissa Luhen padolle. Schwinge: jalankulkusillalta, joka sijaitsee alavirtaan Guldensternbastionilta Stadessa, Schwingen padolle. Freiburger-Hafenpriel: Elben varrella sijaitsevan Freiburgin suluilta suulle. Oste: Bremervörden myllypadolta Östen padolle. Pinnau: Pinneburgin rautatiesillalta Pinnaun padolle. Kruckau: Elmshornin vesimyllyltä Kriickaun padolle. Stor: Pegel Rensingistä Storin padolle. Eider: Gieselaun kanavalta Eiderin padolle. (Kielin kanava): Nord-Ostsee-Kanal yhdistää Brunsbiittelin aallonmurtajat, linjalle, joka yhdistää Kiel-Holtenaun saapumisvalot ja Schirnauer Seen, Bergstedter Seen, Audorfer Seen, Obereiderseen, Engen, Achterwehrerin kanavan ja Flemhuder Seen. linjalta, joka Trave: Lubeckin rautatiesillalta ja Holstenin sillalta (Stadttrave) linjalle, joka yhdistää Travemiinden molemmat ulkomerellä olevat aallonmurtajat Pötenitzer Wiekiin ja Dassower-j ärveen. Schlei: Schleimunden aallonmurtajat yhdistävältä linjalta kohti sisämaata. Wismarbucht, Kirchsee. Breitling, Salzhaff ja Wismarin satama-alue: rajoittuu avomeren puolelta linjoihin, jotka yhdistävät Hohen Wieschendorf Hukin ja Timmendorfin majakan sekä Poelin saarella olevan Gollwitzin majakan ja Wustrowin niemen eteläkärjen. 49cx Unterwamow ja Breitling: rajoittuu avomeren puolelta Warnemùnden läntisen, keski-ja itäisen aallonmurtajan pohjoisimmat päät. linjaan, joka yhdistää Vedet, joita ympäröivät mantere, DarBin ja Zingstin niemet sekä Hiddenseen ja Rugenin saaret (mukaan lukien Stralsundin satama-alue): avomeren puolelta rajoittuu: - Zingstin niemeen ja Bockin saareen, 54° 27' pohjoista leveyttä, - Bockin saaren pohjoiskärjen ja Hiddenseen saaren eteläkärjen yhdistävälle linjalle, - Hiddenseen ja Rugenin (Bug) saarten linjalle, joka yhdistää Neubessinin kaakkoiskärjen Buger Hakeniin. Greifswald Bodden ja Greifwaldin satama-alue (sekä Ryck): rajoittuu avomeren puolelta linjaan, joka yhdistää Thiessower Hakenin (Sudperd) itäkärjen, Rudenin saaren itäkärjen ja Usedomin saaren pohjoiskärjen (54° 10' 37" N, 13° 47' 51" E). Vedet, joita ympäröivät mantere ja Usedomin saari (Peene-joki, mukaan lukien Wolgastin satama, Achtenvasser, Stettinin lahti): rajottuu idässä Saksan ja Puolan rajalinjalle, joka kulkee Stettinin lahden poikki. Ranskan tasavalta Seine: alavirtaan Jeanne d'Arcin sillalta Rouenissa. Garonne and Gironde, alavirtaan Bordeauxin kivisillalta. Rhône: alavirtaan Trinquetaillen sillalta Arlesissa ja eteenpäin Marseilleta kohti. Dordogne: alavirtaan Libournen kivisillalta. Loire: alavirtaan Madeleinen sivuhaaran haudaudine-sillalta ja alavirtaan Pirmilin sivuhaaran Pirmil-sillalta. Alankomaiden kuningaskunta Dollard. Eems. Waddenzee: mukaan lukien yhteydet Pohjanmereen. Ijsselmeer: mukaan lukien Markermeer ja Umeer, mutta lukuun ottamatta Gouwzeeta Rotterdam Waterweg ja Scheur. Calandkanaal länteen Benelux-satamasta. 20 Cx~ Hollands Diep. Breeddiep, Beerkanaal ja siihen liittyvät satamat. Haringvliet and Vuile Gat: mukaan lukien toisaalta Goeree-Overflakkeen ja toisaalta Voorne-Puttenin ja Hoekse Waardin välillä sijaitsevat vesitiet. Hellegat. Volkerak. Krammer. Grevelingenmeer and Brouwerschavense Gat: mukaan Schouwen-Duivelandin ja Goeree-Overflakkeen välillä. lukien kaikki vesitiet Keten, Mastgat, Zijpe, Krabbenkreek, Itä-Scheldt and Roompot: mukaan lukien toisaalta Walcheren, Noord-Bevelandin ja Zuid-Bevelandin ja toisaalta Schouwen- Duivelandin ja Tholen välillä sijaitsevat vesitiet, lukuun ottamatta Scheldt-Rein- kanavaa. Scheldt ja Länsi-Scheldt ja sen suu merelle: mukaan lukien toisaalta Zeeland Flandersin ja toisaalta Walcherenin ja Zuid-Bevelandin välillä sijaitsevat vesitiet, lukuun ottamatta Scheldt-Rein-kanavaa. II LUKU 3 vyöhyke Itävallan tasavalta Tonava: Saksan rajalta Slovakian rajalle. Inn: suulta Passau-Inglingin voimalaitokselle. Traun: suulta 1,8 km. Enns: suulta 2,7 km. March: 6 km. Belgian kuningaskunta Merikelpoinen Scheldt (Antwerpenin avoimesta ankkuripaikasta alavirtaan). Saksan liittotasavalta Tonava: Kelheimista (2 414,72 km) Saksan liittotasavallan ja Itävallan rajalle. Rein: Saksan Alankomaiden rajalle. liittotasavallan ja Sveitsin rajalta Saksan liittotasavallan ja Elbe: Elben ja Seiten välisen kanavan suulta Hampurin sataman alarajalle. Muritz. Ranskan tasavalta Rein. Alankomaiden kuningaskunta Rein. Sneekermeer, Koevordermeer, Heegermeer, Fluessen, Slotermeer, Tjeukemeer, Beulakkerwijde, Belterwijde, Ramsdiep, Ketelmeer, Zwartemeer, Veluwemeer, Eemmeer, Alkmaardermeer, Gouwzee, Buiten IJ, afgesloten IJ, Noordzeekanaal, Ijmuidenin satama, Rotterdamin satama-alue, Nieuwe Maas, Noord, Oude Maas, Beneden Merwede, Nieuwe Merwede, Dordische Kil, Boven Merwede, Waai, Bijlandschin kanava, Boven Rijn, Pannersdenschin kanava, Geldersche Ijssel, Neder Rijn, Lek, Amsterdam-Rhine-kanava, Veerse Meer, Schelde-Rhine-kanava Volkerakin suulle asti, Amer, Bergsche Maas, Meuse Venlon alapuolella, Gooimeer. Europoort, Calandkanaal (Benelux-satamasta itään), Hartelkanaal. III LUKU 4 vyöhyke Itävallan tasavalta Thaya: Bernhardsthaliin asti. March: 6 km. Belgian kuningaskunta Koko Belgian verkko, lukuun ottamatta 3 vyöhykkeen vesiväyliä. Saksan liittotasavalta Kaikki liittotasavallan vesiväylät, lukuun ottamatta 1, 2 ja 3 vyöhykkeen vesiväyliä. Ranskan tasavalta 2 Z, d- Koko Ranskan verkko, lukuun ottamatta 1, 2 ja 3 vyöhykkeen vesiväyliä. Alankomaiden kuningaskunta Kaikki muut joet, kanavat ja sisävesijärvet kuin 1, 2 ja 3 vyöhykkeen kohdalla luetellut. Italian tasavalta Po-joki: Piacenzasta suulle. Milan-Cremona-kanava, Po-joki: 15 km:n loppumatka Po-joelle. Mincio-joki: Mantuasta, Governolosta Po-joelle. Ferraran vesitie: Po-joelta (Pontelagoscuro), Ferraralta Porto Garibaldiin. Brondolon ja Vallen kanavat: itäiseltä Po-joelta Venetsian lahteen. Fisseron kanava - Tartaro - Canalbianco: Adriasta itäiselle Po-joelle. Venetsian rantaviiva: Venetsian lahdelta Gradoon. Luxemburgin suurruhtinaskunta Moselle. A ir L i i t e II Vyöhykkeiden 1, 2, 3 ja 4 väylillä liikennöivien alusten tekniset vähimmäisvaatimukset SISÄLLYSLUETTELO Artikla (ei tekstiä) (ei tekstiä) (ei tekstiä) (ei tekstiä) 1. 01 Määritelmät 1. 02 1. 03 1. 04 1. 05 1. 06 Väliaikaiset vaatimukset 1. 07 Ohjeet tarkastuskomiteoille IOSA liuku Yleistä 2 luku Menettely (ei tekstiä) (ei tekstiä) (ei tekstiä) 2. 01 Tarkastuskomiteat 2. 02 Tarkastuspyyntö 2. 03 Aluksen esittäminen tarkastukseen 2. 04 2. 05 Väliaikainen tarkastustodistus 2. 06 2. 07 Tarkastustodistuksen merkinnät ja muutokset 2. 08 2. 09 Lisätarkastus 2. 10 Vapaaehtoinen tarkastus 2. 11 2. 12 2. 13 2. 14 2. 15 Kustannukset 2. 16 Tiedotus 2. 17 Tarkastustodistusrekisteri 2. 18 Virallinen numero 2. 19 Vastaavuus ja poikkeukset (ei tekstiä) (ei tekstiä) (ei tekstiä) (ei tekstiä) Sivu 1 7 7 7 7 7 8 9 9 9 10 1 1 1 1 1 12 12 12 12 12 12 13 13 13 13 ^ II OSA Rakenne, laitteistot ja varusteet 3 luku Laivanrakennusta koskevat vaatimukset Artikla 3. 01 Perussääntö 3. 02 Lujuus ja vakavuus 3. 03 Runko 3. 04 Koneistotilat ja kattilahuoneet sekä polttoaineiden säilytystilat 4 luku Turvallisuusväli, varalaita ja syväyksen osoitin 4. 01 Turvallisuusväli 4. 02 Varalaita 4. 03 Varalaidan vähimmäismitta 4. 04 Syväysmerkit 4. 05 Niiden alusten sallittu enimmäissyväys, joiden ruumatilat eivät ole aina roiskevedenpitävät ja säänkestävät 4. 06 Syväysasteikot 5 luku Ohjattavuus 5. 01 Yleistä 5. 02 Koestukset 5. 03 Koestusmatkan pituus 5. 04 Alusten ja kytkyeiden lastimäärä koestuksen aikana 5. 05 Kannen apuvälineet koestuksen aikana 5. 06 Vähimmäisnopeus (eteenpäin ajettaessa) 5. 07 Pysäytysominaisuudet 5. 08 Peräytysominaisuudet 5. 09 Suunnanmuutosominaisuudet 5. 10 Kääntymisominaisuudet Sivu 15 15 16 17 18 18 20 20 21 22 23 23 23 24 24 24 24 25 25 25 llr 6 luku Feräsinlaitteet Artikla 6. 01 Yleistä 6. 02 Peräsinlaitteen valvontayksikkö 6. 03 Peräsinkoneen hydraulinen käyttölaite 6. 04 Voimanlähteet 6. 05 Manuaalinen käyttölaite 6. 06 Ruoripotkuri-, vesisuihku-ja sykloidipotkurilaitteet sekä aktiivikeulaperäsimet 6. 07 Valvonta-ja ilmaisinlaitteet 6. 08 Kääntymisnopeuden säädin 6. 09 Tarkastus 7 luku Ohjaushytti 7. 01 Yleistä 7. 02 Esteetön näkyvyys 7. 03 Yleiset käyttö-, näyttö-ja valvontalaitteita koskevat vaatimukset 7. 04 Erityiset moottorin ja ohjauslaitteiden käyttö-, näyttö-ja valvontalaitteita koskevat vaatimukset 7. 05 Kulkuvalojen, merkkivalojen ja äänimerkkien käyttö ja valvonta 7. 06 Tutkalaite ja kääntönopeuden säädin 7. 07 Radiopuhelinlaitteisto aluksissa, joiden ohjaushyteissä on erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten 7. 08 Aluksen sisäiset puheyhteydet 7. 09 Hälytyslaite 7. 10 Lämmitys ja ilmastointi 7. 11 Peräankkurin käyttölaite 7. 12 Ohjaushytin korkeuden säätö 7. 13 Tarkastustodistuksen merkintä yhden henkilön suorittamasta tutkaohjauksesta Sivu 26 26 26 27 27 27 28 28 29 30 30 31 31 32 33 33 34 34 35 35 35 35 «r 8 luku Koneenrakennusta koskevat vaatimukset 8. 01 Yleistä 8. 02 Turvalaitteisto 8. 03 Käyttölaitteet 8. 04 Polttomoottoreidenpakokaasuputket 8. 05 Polttoainesäiliöt, -letkut ja muut varusteet 8. 06 Tyhjenny spumput 8. 07 öljyisen veden ja jäteöljyn keruujärjestelmä 8. 08 Aluksen melutaso 36 36 36 37 37 38 39 40 S$r 9 luku Sähkölaitteet Artikla 9. 01 Yleistä 9. 02 Virransyöttöjärjestelmät 9. 03 Kosketussuoja, suoja vierailta esineiltä ja vedeltä 9. 04 Räjälidyssuoja 9. 05 Suojamaadoitus 9. 06 Sallitut enimmäisjännitteet Jakelujärjestelmät 9. 07 9. 08 Maihinliitäntä ja liitäntä muihin ulkoisiin virtalähteisiin 9. 09 Virransyöttö muihin aluksiin 9. 10 Generaattorit ja moottorit 9. 11 Akut 9. 12 Kytkimet 9. 13 Hätäkatkaisimet 9. 14 Asennustarvikkeet 9. 15 Kaapelit 9. 16 Valaistuslaitteet 9. 17 Kulkuvalot 9. 18 Varasähkölaitteisto 9. 19 Koneteknisten laitteiden hälytys- ja turvajärjestelmät 9. 20 Sähkölaitteet 9. 21 Sähkömagneettinen yhteensopivuus 10. 01 Ankkurit ja ankkurikettingit 10. 02 Muut varusteet 10. 03 Palonsammutusvälineet 10. 04 Aluksen veneet 10. 05 Pelastusrenkaat ja pelastusliivit 10 luku Varusteet 11 luku Työtilojen turvallisuus 11. 01 Yleistä 11. 02 Suojaus liukastumista ja putoamista vastaan 11. 03 Työtilojen mitat 11. 04 Sivulaita 11. 05 Pääsy työtiloihin 11. 06 Poistumistiet ja varauloskäynnit 11. 07 Portaat, tikkaat ja tikaspuolat 11. 08 Sisätilat 11. 09 Melu-ja tärinäsuojaus 11. 10 Luukkujen kannet 11. 11 Vintturit 11. 12 Nosturit Sivu 41 41 42 42 43 44 45 45 46 46 46 47 49 49 49 50 50 51 52 52 54 55 57 59 61 62 64 64 64 64 65 65 65 66 66 67 67 67 6Ïr 12 luku Asuintilat Artikla 12. 01 Yleistä 12. 02 Asuintilojen erityisiä rakenteita koskevat vaatimukset 12. 03 Saniteettitilat 12. 04 Keittiöt 12. 05 Juomavesi 12. 06 Lämmitys ja ilmanvaihto 12. 07 Asuintilojen muut varusteet 13 luku Polttoaineella toimivat lämmitys-, ruoanlaitto- ja jäähdytyslaitteet 13. 01 Yleistä 13. 02 Nestemäisten polttoaineiden käyttö, petrolilaitteet 13. 03 Haihdutusöljypolttimilla varustetut öljylämmitysuunit ja sumutusöljypolttimilla varustetut öljylämmityslaitteet 13. 04 Haihdutusöljypolttimilla varustetut öljylämmitysuunit 13. 05 Sumutusöljypolttimilla varustetut öljylämmityslaitteet 13. 06 Ilmalämmityslaitteet. ' 13. 07 Kiinteällä polttoaineella toimiva lämmitys 14 luku Talouskäyttöön tarkoitetut nestekaasulaitteisto 14. 01 Yleistä 14. 02 Laitteistot 14. 03 Säiliöt 14. 04 Syöttöyksikön sijoitus ja järjestäminen 14. 05 Varasäiliötja tyhjät säiliöt 14. 06 Alennusventtiilit 14. 07 Paineet 14. 08 Putket ja taipuisat johdot 14. 09 Jakelujärjestelmä 14. 10 Kaasulla toimivat laitteet ja niiden asennus 14. 11 Ilmanvaihto ja palokaasujen poisto 14. 12 Käyttö-ja turvallisuusohjeet 14. 13 Tarkastus 14. 14 Koestukset 14. 15 Todistus : Sivu 70 70 71 72 72 73 73 74 74 75 75 76 76 77 78 78 78 79 79 79 80 80 80 81 81 82 82 82 83 ^$r 15 luku Matkustaja-aluksia koskevat erikoismääräykset Artikla 15. 01 Yleistä 15. 02 Aluksen osastoimista koskevat perussäännöt 15. 03 Poikittaislaipiot 15. 04 Vahingoittumattoman aluksen vakavuus ja vakavuus mahdollisen vuodon aikana 15. 05 Vapaan kansipinta-alan mukainen matkustajien määrä 15. 06 Turvallisuusväli, varalaita ja syväysmerkit 15. 07 Matkustajatilat 15. 08 Erityiset pelastusvälineitä koskevat määräykset 15. 09 Matkustajatilojen paloturvallisuus ja palontorjunta 15. 10 Muut määräykset 15. 11 Jätevesien keruulaitteet ja hävittäminen 16 luku Erityismääräykset aluksille, jotka on suunniteltu kytkettäviksi työntö-, hinaus- tai rinnakkaiskytkyeisiin 16. 01 Työntöalukset 16. 02 Proomut 16. 03 Alukset, jotka on suunniteltu kuljettamaan 16. 04 Työntökytkyealukset 16. 05 Hinaavat alukset 16. 06 Kytkyeiden koestus 16. 07 Tarkastustodistuksen merkinnät rinnakkaiskytkyeitä 17 luku Uivia kalustoja koskevat erityismääräykset 17. 01 Yleistä 17. 02 Poikkeukset 17. 03 Muut määräykset 17. 04 Jäännösturvallisuusväli 17. 05 Jäännösvaralaita 17. 06 Kallistuskoe 17. 07 Vakavuuden osoittaminen 17. 08 Vakavuuden osoittaminen pienennetyllä jäännösvaralaidalla 17. 09 Syväysmerkit ja syväysasteikko 17. 10 Uivat kalustot, joiden vakavuutta ei ole osoitettu Sivu 84 84 86 88 90 91 91 93 94 96 98 99 99 100 100 100 101 101 102 102 103 103 103 104 104 106 107 107 2 %r 18 luku Työaluksia koskevat erityismääräykset Artikla 18. 01 Käyttöedellytykset 18. 02 Osan II soveltaminen 18. 03 Poikkeukset 18. 04 Turvallisuusväli ja varalaita 18. 05 Laivaveneet 19 luku Kanavaproomuja koskevat erityismääräykset 20 luku Merialuksia koskevat erityismääräykset 21 luku Huviveneitä koskevat erityismääräykset (ei tekstiä). (ei tekstiä) 21. 01 Yleistä 21. 02 Osan II soveltaminen 22 luku Konttialusten vakavuus 22. 01 Yleistä 22. 02 Irtokontteja kuljettavien alusten vakavuuden osoittamisessa käytettävät raja-arvot ja laskentamenettely 22. 03 Kiinnitettyjä kontteja kuljettavien alusten vakavuuden osoittamisessa käytettävät raja-arvot ja laskentamenettely 22. 04 Laivan vakavuuden arviointimenettely 22 a luku Erityismääräykset aluksille, joiden pituus on yli 110 m 22a. 01 Osani soveltaminen 22a. 02 Osan II soveltaminen 22a. 03 Lujuus, kellumiskyky ja vakavuus 22a. 04 Ohjattavuus 22a. 05 Lisävarustus 22a. 06 (ei tekstiä) 22a. 07 Osan IV soveltaminen muutoksiin Sivu 108 108 108 109 109 110 111 112 112 113 113 116 119 119 119 119 120 120 121 121 9 Sr in OSA Miehistöä koskevat määräykset 23 luku Miehistö rv OSA 24 luku Artikla 23. 01 (ei tekstiä) 23. 02 (ei tekstiä) 23. 03 (ei tekstiä) 23. 04 (ei tekstiä) 23. 05 Käyttömuodot Siirtymä- ja loppusäännökset 24. 01 Tähänastisten tarkastustodistusten voimassaolo 24. 02 Tähänastisten tarkastustodistusten uusiminen Sivu 122 122 122 122 122 123 123 1 I O SA 1LUKU Y L E I S TÄ 1. 01 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä ja sen liitteissä tarkoitetaan Alustyypit 1. "vesikulkuneuvolla" alusta tai uivaa kalustoa; 2. "aluksella " sisävesialusta tai merialusta; 3. "sisävesialuksella" yksinomaan tai pääasiassa sisävesiväylillä käytettäväksi tarkoitettua alusta; 4. "merialuksella" meri- tai rannikkoliikenteessä käytettäväksi hyväksyttyä ja pääasiassa tähän käyttöön tarkoitettua alusta; 5. "moottorikäyttöisellä aluksella" tavallista moottorikäyttöistä alusta tai moottorikäyttöistä säiliöalusta; 6. "moottorikäyttöisellä säiliöaluksella" alusta, joka on tarkoitettu kuljettamaan tavaroita kiinteästi sijoitetuissa säiliöissä ja joka on suunniteltu kulkemaan itsenäisesti omalla käyttövoimallaan; 7. "tavallisella moottorikäyttöisellä aluksella" tavaran kuljetuksen tarkoitettua muuta kuin säiliöalusta, joka on suunniteltu kulkemaan itsenäisesti omalla käyttövoimallaan; 8. "kanavaproomulla" sisävesialusta, jonka pituus on enintään 38,5 m ja leveys enintään 5,05 m; 9. "hinaajalla" alusta, joka on erityisesti suunniteltu suorittamaan hinausta; 10 "työntöiiliikHclln" uinnin, joku on riilyi. scNli Niiiiiiiiilcllu kuljettamaan lyoniokytkyeiia, 11. "proomulla" tavaraproomua tai säiliöproomua; 12. "säiliöproomuUa" alusta, joka on tarkoitettu kuljettamaan tavaroita kiinteästi sijoitetuissa säiliöissä, joka on suunniteltu hinattavaksi ja jolla joko ei ole omaa käyttövoimaa tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin; 13. "tavaraproomulla" tavaran kuljetukseen tarkoitettua alusta, joka ei ole hinattava säiltöproomu, joka on suunniteltu hinattavaksi ja jolla joko ei ole omaa käyttövoimaa tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin; 14. "työntöproomulla" työnnettävää säiliöproomua, tavallista työntöproomua tai laivaproomua; 15. "työnnettävällä säiliöproomuUa" alusta, joka on tarkoitettu kuljettamaan tavaroita kiinteästi sijoitetuissa säiliöissä, joka on suunniteltu tai erityisesti muutettu työnnettäväksi ja jolla ei joko ole omaa käyttövoimaa tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin, kun se ei ole osana työntökytkyettä; 16. "tavallisella työntöproomulla" tavaran kuljetukseen tarkoitettua alusta, joka ei ole säiliöproomu, joka on suunniteltu tai erityisesti muunnettu työnnettäväksi ja jolla joko ei ole omaa käyttövoimaa tai on käyttövoima, joka riittää ainoastaan lyhyisiin siirtoihin, kun se ei ole osana työntökytkyettä; 17. "proomuemälaivan proomulla" työntöproomua, joka on suunniteltu kuljetettavaksi merialuksilla ja kulkemaan sisävesiväylillä; 18. "matkustaja-aluksella" alusta, joka on suunniteltuja varustettu kuljettamaan yli 12 matkustajaa; 19. "päiväristeilyaluksella" matkustaja-alusta, jolla ei ole hyttejä matkustajien yöpymistä varten; 20. "matkustajahytein varustetulla aluksella" matkustaja-alusta, jossa on hyttejä matkustajien yöpymistä varten; 21. "uivalla kalustolla" uivaa rakennetta, johon on asennettu koneistoja, kuten nosturit, ruoppaajat, paalujuntat ja elevaattorit; 22. "työaluksella" alusta, joka rakenteeltaan ja varusteiltaan soveltuu ja on tarkoitettu käytettäväksi työmaalla, mukaan lukien ruoppaajat, palko-ja ponttoniproomut, ponttonit ja lohkarenostimet; 23. "huviveneellä" urheiluun tai vapaa-aikaan tarkoitettua muuta kuin matkustaja-alusta; 24. "uivalla laitoksella" uivaa laitteistoa, jota ei tavallisesti ole tarkoitettu siirrettäväksi (mukaan lukien uima-allas, telakka, laituri tai venevaja); 25. "uivalla laitteistolla" lauttaa tai muuta rakennetta, esinettä tai kokonaisuutta, joka kykenee kulkemaan ja joka ei ole alus tai uiva kalusto tai laitos; Alusryhmät 26. "kytkyeellä" kiinteää kytkyettä tai hinauskytkyettä; 27. "ryhmitelmällä" kytkyekokoonpanon muotoa; 28. "kiinteällä kytkyeellä" työntökytkyettä tai rinnakkaisryhmitelmää; 29. "työntökytkyeellä" kiinteä muodostelmaa aluksia, joista vähintään yksi on muodostelmalle työntövoiman antavan yhden tai kahden moottorikäyttöisen aluksen, työntöaluksen, edessä; kiinteänä pidetään myös kytkyettä, joka muodostuu työntöaluksesta ja työnnettävästä aluksesta, joiden kytkentätapa mahdollistaa ohjatun nivelliikkeen; 30. "rinnakkaisryhmitelmällä" muodostelmaa aluksia, jotka on kytketty kiinteästi rinnakkain ja joista mikään ei ole sijoitettu muodostelmaa kuljettavan aluksen eteen; 31. "hinattavalla kytkyeellä" yhden tai useamman aluksen, uivan laitoksen tai uivan laitteiston muodostelmaa, jota hinaa yksi tai useampi moottorikäyttöinen alus; Aluksen eri osat 32. "pääkoneistotilalla" tilaa, johon kuljetuskoneisto on asennettu; 33. "koneistotilalla" tilaa, johon polttomoottorit on asennettu; 34. "kattilahuoneella" tilaa, johon polttoainekäyttöinen laitteisto, joka on suunniteltu tuottamaan höyryä tai lämpöenergiaa kuljettavaa nestettä; 35. "suljetulla ylärakenteella" yhtenäistä, kiinteää ja vesitiivistä rakennetta, jonka kiinteät laipiot on liitetty kanteen pysyvästi ja vesitiiviisti; 36. "ohjaushytillä" tilaa, johon kaikki aluksen ohjaukseen tarvittavat ohjauslaitteet on asennettu; 37. "asuintilalla" tilaa, joka on tarkoitettu laivalla yleensä asuville henkilöille taikka matkustajille, ja ja peseytymistilat, pesulatilat, laivan keittiö, elintarvikevarasto, WC. t siihen kuuluu porrastasanteet ja käytävät, mutta ei ohjaushytti; 38. "lastiruumalla" aluksen osaa, joka on rajattu laipioin keulassa ja perässä, on joko avoin tai luukunkansilla suljettava ja on suunniteltu pakatun tai irtolastin kuljetukseen tai runkoon kiinteästi kuulumattomien säiliöiden sijoittamiseen; 39. "kiinteällä säiliöllä" alukseen kiinnitettyä säiliötä, jonka seininä on joko itse runko tai runkoon kiinteästi kuulumaton kotelo; 40. ' "työtilalla" aluetta, jolla miehistön täytyy suorittaa tehtäviään, mukaan lukien laskuportaat, nostopuomit ja veneet 41. "käytävällä" aluetta, joka on tarkoitettu ihmisten ja tavaroiden tavanomaista liikkumista varten; Laivateknisiä termejä 42. "enimmäissyväystasolla" veden pinnan tasoa, joka vastaa enimmäissyväystä, jossa alus saa kulkea; 43. "turvallisuusvälillä" etäisyyttä enimmäissyväystason ja samansuuntaisen tason välillä, joka kulkee alimman pisteen kautta, jota ylempänä alusta ei pidetä vesitiiviinä; 44. "varalaidalla (F)" etäisyyttä enimmäissyväystason ja samansuuntaisen, sivukannen alimman pisteen kautta kulkevan tason, tai jos sivukantta ei ole, laidoituksen yläreunan alimman pisteen kautta kulkevan tason välillä; 45. "upporajalla" teoreettista rajaa, joka kulkee laidoituksessa vähintään 10 cm laipiokannen alapuolelta ja vähintään 10 cm laidoituksen alimman ei-vesitiiviin pisteen alapuolelta; jos laipiokantta ei ole, käytetään rajaa, joka kulkee vähintään 10 cm sen alimman rajan alapuolelta, johon asti ulkolaidoitus on vesitiivis; 46. "uppouman tilavuudella (V)" aluksen syrjäyttämän vesimäärän tilavuutta kuutiometreinä; 47. "uppouman painolla (D)" aluksen kokonaispainoa tonneina, lasti mukaan luettuna; 48. "täyteläisyyskertoimella (5)" uppouman tilavuuden suhdetta pituuden (LF), leveyden (BF) ja syväyksen (T) tuloon; 49. "vesiviivan yläpuolella; leikkauspinta-alalla (S)" aluksen leikkauspinta-alaa neliömetreinä vesiviivan 50. "laipiokannella" kantta, johon vaaditut vesitiiviit laipiot johtavat ja josta varalaita mitataan; 51. "laipiolla" aluksen tavallisesti pystysuoraa tietylle korkeudelle ulotettua seinää, joka jakaa tilaa ja rajoittuu aluksen pohjaan, laidoitukseen tai toisiin laipioihin; 52. "poikittaislaipiolla" aluksen laidasta toiseen ulottuvaa laipiota; 53. "seinällä" tavallisesti pystysuoraa tilanjakajaa; 54. "väliseinällä" seinää, joka ei ole vesitiivis; 55. "pituudella (L)" laivan rungon enimmäispituutta metreinä ilman peräsintä ja rainea; 56. "suurimalla pituudella" vesikulkuneuvon suurinta pituutta metreinä, mukaan lukien kaikki kiinteät laitteet kuten ohjaus-ja kuljetuslaitteen osat, mekaaniset ja muut vastaavat laitteet; 57. "pituudella (LF)" aluksen enimmäissyväystasolla mitattua rungon pituutta metreinä; 58. "leveydellä (B)" laidoituksen ulkoreunaan mitattua rungon enimmäisleveyttä metreinä (ilman siipirattaita, lepuuttajia ja vastaavia); 59. "suurimmalla leveydellä" vesikulkuneuvon enimmäisleveyttä metreinä, mukaan lukien kaikki kiinteät laitteet kuten siipirattaat, lepuuttajat, mekaaniset laitteet ja vastaavat; 60. "leveydellä (Bp)" aluksen enimmäissyväystasolla laidoituksen ulkoreunasta mitattua rungon leveyttä metreinä; 61. "sivukorkeudella (H)" kölin kärjen ja kannen alimman aluksen sivulla olevan pisteen välistä pienintä kohtisuoraa etäisyyttä; 62. "syväyksellä (T)" rungon, kaaria lukuunottamatta, enimmäissyväystason välistä kohtisuoraa etäisyyttä; tai kölin alimman pisteen ja 63. "keulapystysuoralla" pystysuoraa keulassa rungon ja enimmäissyväystason leikkauskohdassa; 64. "sivukansien vapaalla leveydellä" etäisyyttä pystysuorasta, joka kulkee kehyksen puolella sivukannen ulkonevimman osan kautta, pystysuoraan, joka kulkee sivukannen ulkolaidassa liukastumissuojan (suojakaide, jalkatuki) sisäreunan kautta; Ohjauslaitteet 65. "ohjauslaitteistolla" kaikkia aluksen ohjaamiseen tarvittavia laitteita, joilla varmistetaan 5 luvussa säädetty ohjattavuus; 66. "peräsimellä" peräsintä tai peräsimiä akseleineen, mukaan peräsinlaitteeseen yhdistävät osat; lukien peräsinsektori ja 67. "peräsinlaitteella" ohjauslaitteen osaa, jolla saadaan aikaan peräsimen liike; 68. "ohjauslaitteen valvontajärjestelmällä" peräsinlaitteen valvontajärjestelmää voimanlähteen ja peräsinlaitteen välissä; 69. "voimanlähteellä" ohjauslaitteen valvontajärjestelmän päävirtapiiristä, akuista tai sisäpolttomoottorista; ja ajoyksikön voimansyöttöä 70. "ajoyksiköllä" moottorikäyttöisen ohjauslaitteen valvontajärjestelmän käyttöön tarvittavia osia ja virtapiirejä; 71. "peräsinlaitteen valvontayksiköllä" valvontaj ärj estelmää; peräsinlaitteen, sen ajoyksikön ja voimanlähteen 72. "käsikäyttöisellä kytkimellä" järjestelmää, jossa peräsimen liike saadaan aikaan kääntämällä ohjauspyörää käsin mekaanisella tai hydraulisella välityksellä ilman lisävoimanlähdettä; 73. "hydraulisella käsikäyttöisellä kytkimellä" käsikäyttöistä järjestelmää hydraulisella välityksellä; 74. "kääntymisnopeuden säätelijällä" laitetta, joka automaattisesti asettaa ja ylläpitää ennakolta valittujen arvojen mukaisesti alukselle määritellyn kääntymisnopeuden; 75. "yhden henkilön suorittamaan tutkaohjaukseen varustetulla ohjaushytillä" ohjaushyttiä, joka on varustettu siten, että yksi henkilö voi ohjata alusta tutkalla navigoiden; Rakenteiden osien ja materiaalien ominaisuudet 76. "vesitiiviillä" rakenneosia tai laitteita, joihin veden pääsy on estetty; 77. "roiskevedenpitävällä ja säätiiviillä" rakenneosia tai laitteita, jotka tavanomaisissa oloissa mahdollistavat vain erittäin pienen vesimäärän pääsyn läpi; 78. "kaasutiiviillä" rakenneosia tai laitteita, joihin kaasun ja höyryn pääsy on estetty; 79. "palamattomalla" materiaalia, joka ei pala tai josta ei kehity helposti syttyviä höyryjä siinä määrin, että se syttyy saavuttaessaan noin 750 °C:n lämpötilan; 80. "huonosti syttyvällä" materiaalia, joka ei syty helposti tai jonka pinta ei syty helposti ja joka asianmukaisesti estää tulen leviämistä; 81. "palonkestävällä" rakenneosia tai laitteita, jotka täyttävät tietyt palotekniset vaatimukset; Muita käsitteitä 82. "hyväksytyllä luokituslaitoksella"; hyväksyttyinä Germanischer Lloyd, Bureau Veritas ja Lloyd's Register of Shipping; luokituslaitoksina pidetään seuraavia: 83a. "yhteisön todistuksella" todistusta, jonka direktiivin 3 artiklan mukaisesti antaa jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen tämän liitteen teknisten säännösten mukaisille aluksille; 83b. "yhteisön täydennystodistuksella"; direktiivin 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikilta aluksilta vaaditaan Reinin todistuksen lisäksi yhteisön täydennystodistus 1 ja 2 vyöhykkeen sekä 3 ja 4 vyöhykkeen vesiväylillä liikennöimiseen, jos halutaan hyötyä näillä vesiväylillä noudatettavista lievennetyistä teknisistä vaatimuksista; 84. "tarkastuskomitealla" jäsenvaltioiden tehtävään asettamia toimivaltaisia viranomaisia, jotka liitteessä mainittujen määräysten mukaisesti ja myöntävät tässä suorittavat todistuksen tai todistuksia. tarkastuksen 1. 02 artikla (ei tekstiä) 1. 03 artikla (ei tekstiä) 1. 04 artikla (ei tekstiä) 1. 05 artikla (ei tekstiä) 1. 06 artikla Väliaikaiset määräykset Toimivaltainen viranomainen voi säätää tilapäisiä määräyksiä direktiivin 19 artiklan menettelyn mukaisesti, jos tämä vaikuttaa välttämättömältä, jotta voidaan mahdollistaa kokeiluja rajoittamatta kuitenkaan turvallisuutta ja haittaamatta liikenteen joustavaa kulkua. Nämä määräykset voivat olla voimassa korkeintaan kolme vuotta. 1. 07 artikla Ohjeet tarkastuskomiteoille Tämän direktiivin soveltamisen helpottamiseksi ja yksinkertaistamiseksi voidaan direktiivin 19 artiklan menettelyn mukaisesti päättää ohjeista tarkastuskomiteoille. Toimivaltaiset viranomaiset saattavat nämä ohjeet tarkastuskomiteoiden tietoon. Nämä ohjeet sitovat tarkastuskomiteoita. 2 LUKU M E N E T T E LY 2. 01 artikla Tarkastuskomiteat 1. Jäsenvaltiot perustavat tarkastuskomiteoita sopiviin satamiin. 2. Tarkastuskomiteoihin kuuluu puheenjohtaja sekä asiantuntijoita. Asiantuntijoiksi on jokaiseen tarkastuskomiteaan kutsuttava vähintään a) b) c) yksi sisävesiliikenteestä vastaavan hallinnonalan virkamies, yksi sisävesiliikenteen laivanrakennuksen ja laivakoneenrakennuksen asiantuntija, yksi merenkulun asiantuntija, jolla on perämiestodistus. 3. Sen valtion viranomaiset, johon tarkastuskomitea perustetaan, nimittävät puheenjohtajan ja asiantuntijat. 4. Tarkastuskomiteat voivat kutsua avukseen erityisasiantuntijoita kulloistenkin kansallisten määräysten mukaisesti. 2. 02 artikla Tarkastuspyyntö 1. Menettely, on jota noudatettava tarkastuksen suorittamispaikkaa ja -aikaa vahvistettaessa, kuuluvat todistuksen antavien viranomaisten toimivaltaan. Tarkastuskomitea vahvistaa asiakirjat, jotka sille on esitettävä. Menettelyn on oltava sellainen, että tarkastus voi tapahtua kohtuullisen ajan kuluessa tarkastuspyynnön esittämisestä. tarkastuspyyntöä esitettäessä ja 2. Sellaisen aluksen omistaja, johon tätä direktiiviä ei sovelleta, tai hänen valtuuttamansa henkilö voi hakea tarkastustodistusta. Todistus on myönnettävä, jos alus vastaa tämän direktiivin määräyksiä. 2. 03 artikla Aluksen esittäminen tarkastukseen 1. Omistajan tai tämän edustajan on esitettävä alus tarkastusta varten varustettuna, lastaamattomana ja toimittamalla ja helpottamalla sellaisten puhdistettuna. Hänen on tarvittavassa määrin, tarkoituksenmukainen vene, antamalla henkilökuntaa käyttöön laivanrungon tai laitteiden osien tutkimista, jotka eivät ole suoraan käsillä tai näkyvillä. esimerkiksi avustettava 10 2. Tarkastuskomitean on tarkastettava alus ensimmäistä kertaa telakalla. Tarkastus telakalla voidaan suorittaa, jos aluksella on luokitustodistus tai hyväksytyn luokituslaitoksen todistus, jonka mukaan rakennustapa vastaa niiden määräyksiä. Jälki- ja erityistarkastuksissa tarkastuskomitea voi vaatia tarkastusta telakalla. Tarkastuskomitean on suoritettava koestus, kun moottorialusta ensimmäistä kertaa ja kun kuljetuslaitteessa tai ohjauslaitteessa on tehty merkittäviä muutoksia. ja kytkyettä tarkastetaan 3. Tarkastuskomitea voi suorittaa lisätarkastuksia ja koestuksia sekä vaatia lisätodisteita. Tämä koskee myös aluksen rakennusvaihetta. 2. 04 artikla (ei tekstiä) 2. 05 artikla 1. Tarkastuskomitea voi antaa väliaikaisen tarkastustodistuksen Väliaikainen tarkastustodistus a) aluksille, jotka haluavat ajaa valitsemansa tarkastuskomitean luo saadakseen tarkastustodistuksen; b) alukselle, jolla ei tilapäisesti ole tarkastustodistusta tämän direktiivin 2. 07 sekä 12 ja 16 artiklassa mainituissa tapauksissa; c) aluksille, joiden tarkastustodistus on vielä tarkastuksen jälkeen käsiteltävänä; d) aluksille, jotka eivät täyttäneet kaikkia tarkastustodistuksen myöntämistä koskevia edellytyksiä liitteen III (yhteisön todistus) tai IV (yhteisön täydennystodistusi mukaisesti; e) aluksille, joiden kunto ei tapahtuneen vahingon seurauksena enää vastaa todistuksen tietoja; f) uiville laitoksille ja uiville laitteistoille, jos erityiskuljetuksista vastaava viranomainen vaatii erikoiskuljetuksiin luvan saamiseksi tällaista todistusta. Erikoiskuljetuksia saa suorittaa vain niiden viranomaisten erityisluvalla, joiden toimivaltaan kuuluvien alueiden läpi kuljetaan. Erikoiskuljetuksia koskevat määräykset, jotka kyseiset viranomaiset vahvistavat yksittäistapauksissa. jolla on perämiestodistus kyseiselle alustyypille ja ajettavalle matkalle. Jokaiselle erikoiskuljetukselle on määrättävä perämies, tarvittavan 11 2. Tilapäinen tarkastustodistus annetaan liitteessä VI esitetyn mallin mukaisesti, jos aluksen, uivan laitoksen tai uivan laitteiston ajokelpoisuus vaikuttaa riittävältä. Siihen kuuluvat tarkastuskomitean tarpeellisina pitämät määräykset ja se on voimassa a) 1 kohdan a ja d - f alakohdan mukaisesti kertaluontoisiksi määritetyissä ajoissa sopivan ajan sisällä, kuitenkin enintään kuukauden kuluessa; b) 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti sopivan ajan kuluessa; 2. 06 artikla (ei tekstiä) 2. 07 artikla Tarkastustodistuksen merkinnät ja muutokset 1. Aluksen omistajan tai hänen edustajansa on ilmoitettava tarkastuskomitealle kaikki nimen muutokset, omistajanvaihdokset, kaikki aluksen mittojen sekä kaikki aluksen virallisen järjestysnumeron, rekisteröinnin tai kotisataman muutokset. Samalla tämän on annettava komitealle tarkastustodistus, johon muutokset merkitään. 2. Kaikki tarkastustodistuksen merkinnät ja muutokset voi tehdä mikä tahansa tarkastuskomitea. 3. Kun tarkastuskomitea tekee muutoksen tai merkinnän tarkastustodistukseen, sen on ilmoitettava tästä todistuksen myöntäneelle tarkastuskomitealle. 2. 08 artikla (ei tekstiä) 2. 09 artikla Lisätarkastus 1. Alus on tarkastettava uudelleen ennen tarkastustodistuksen voimassaolon päättymistä. 2. Jos aluksen omistaja tai tämän edustaja esittää perustellun pyynnön, tarkastuskomitea voi jatkaa tarkastustodistuksen voimassaoloaikaa ilman lisätarkastusta poikkeuksellisesti enintään yhdellä vuodella. Tällainen pidennys annetaan kirjallisesti ja sitä on säilytettävä aluksessa. 3. Tarkastuskomitea, joka suorittaa lisätarkastuksen, vahvistaa tämän tarkastuksen perusteella tarkastustodistuksen uuden voimassaoloajan. 12 Voimassaoloaika merkitään myöntäneelle tarkastuskomitealle. tarkastustodistukseen ja se on ilmoitettava myös todistuksen 4. Jos tarkastustodistuksen voimassaolon pidentämisen sijasta hankitaan uusi todistus, vanha todistus on palautettava sen myöntäneelle tarkastuskomitealle. 2. 10 artikla Vapaaehtoinen tarkastus Aluksen omistaja tai tämän edustaja voi milloin tahansa pyytää vapaaehtoista aluksen tarkastusta tämän direktiivin 15 artiklassa tarkoitetuista erikoistarkastuksista tai 2. 09 artiklan lisätarkastuksista riippumatta. Tarkastuspyyntö on hyväksyttävä. 2. 11 artikla (ei tekstiä) 2. 12 artikla (ei tekstiä) 2. 13 artikla (ei tekstiä) 2. 14 artikla (ei tekstiä) 2. 15 artikla Kustannukset Aluksen omistajan myöntämisen kustannusjärjestelmän mukaisesti. aiheuttamista tai tämän edustajan on vastattava tarkastuksen ja kustannuksista erityisen, kunkin tarkastustodistuksen säätämän jäsenvaltion 13 2. 16 artikla Tiedotus Henkilöt, jotka voivat osoittaa, että heillä on perusteltu etu saada alusta koskevan todistuksen sisältö tietoonsa, voivat saada sen tietoonsa todistuksen antavalta viranomaiselta, ja he voivat omalla kustannuksellaan hankkia todistuksen otteita tai todistettuja jäljennöksiä, jotka merkitään sellaisiksi. 2. 17 artikla Tarkastustodistusrekisteri 1. Todistukset antavien tarkastuskomiteoiden on merkittävä jokaiseen todistukseen järjestysnumero ja vietävä se rekisteriin. 2. Todistukset antavien tarkastuskomiteoiden on säilytettävä joko alkuperäinen kappale tai jäljennös kaikista todistuksista itsellään ja merkittävä siihen todistusten kaikki maininnat, muutokset, peruutukset ja korvaamiset. 2. 18 artikla Virallinen numero 1. Tarkastuskomitea, joka myöntää rekisteröidylle alukselle tai alukselle, jonka kotisatama on jossakin jäsenvaltiossa, merkitsee tähän todistukseen viralliseksi numeroksi sen numeron, jolla alus on rekisteröity kotisatamassaan. jossakin jäsenvaltiossa tarkastustodistuksen Muualta kuin yhteisön jäsenvaltiosta oleville aluksille antaa todistukseen merkittävän virallisen numeron sen toimivaltainen viranomainen, joka myöntää todistuksen. tarkastuskomitean sijaintivaltion Nämä määräykset eivät koske merialuksia ja huviveneitä. 2. Virallinen numero on voimassa koko aluksen olemassaolon ajan. Jos alus kuitenkin rekisteröidään tai pitää kotisatamaansa toisessa valtiossa, virallinen numero ei ole enää voimassa. Tällöin tarkastustodistus on esitettävä tarkastuskomitealle, jotta virallinen numero voidaan perua ja tarvittaessa merkitä uusi, toimivaltaisen viranomaisen myöntämä virallinen numero. 2. 19 artikla Vastaavuus ja poikkeukset 1. Jos II osan määräyksissä määrätään, että tiettyjä materiaaleja, laitteita tai varusteita on käytettävä aluksessa tai niiden on oltava aluksessa tai että tietyt rakenteelliset toimenpiteet tai järjestelyt on suoritettava, voi tarkastuskomitea myöntää direktiivin 19 artiklan menettelyn mukaisesti luvan, että aluksella käytetään tai säilytetään muita vastaavina pidettäviä materiaaleja, laitteita tai varusteita tai että sillä suoritetaan muita vastaavina pidettäviä rakenteellisia toimenpiteitä tai muita toimenpiteitä. 14 2. Tarkastuskomitea voi myöntää tarkastustodistuksen koemielessä tai tietyksi ajaksi alukselle, jossa on tehty teknisiä uudistuksia, jotka poikkeavat II osan määräyksistä, jos nämä uudistukset takaavat riittävän turvallisuuden. 3. Edellä 1 ja 2 kohdan mukaiset vastaavuudet ja poikkeukset on merkittävä tarkastustodistukseen. Niistä on ilmoitettava komissiolle. 15 II O SA 3 LUKU L A I V A N R A K E N N U S TA K O S K E V AT V A A T I M U K S ET 3. 01 artikla Perussääntö Alukset on rakennettava noudattaen hyvää laivanrakennuskäytäntöä. 3. 02 artikla Lujuus ja vakavuus 1. Rungon on oltava riittävän vahva kestämään kaikki siihen suuntautuvat kuormitukset tavallisissa oloissa. a) Uusissa rakenteissa ja muutoksissa, jotka voivat vaikuttaa aluksen kestävyyteen, rungon riittävä tai hyväksytyn laskelmilla. Kun aluksella on luokitustodistus vahvuus on osoitettava luokituslaitoksen todistus, laskelmia ei tarvita. b) Edellä 2. 09 artiklan mukaisissa tarkastuksissa on ulkopinnan pohja-, pystysivulaidoituksen vähimmäispaksuus tutkittava seuraavalla menetelmällä: palle- ja Vähimmäispaksuus tmm on suurempi seuraavien kaavojen avulla saaduista arvoista: 1. Aluksilla, joiden pituus (L) on suurempi kuin 40 m: tmin = f b • c (2,3 + 0,04 L) [mm]; aluksilla, joiden pituus (L) on pienempi tai yhtä suuri kuin 40 m: tmjn = f • b • c (1,5 + 0,06 [mm], L) kuitenkin vähintään 3,0 mm. 2. tmjn = 0,005 • a V T [mm] joissa: a = kaarienväli millimetreinä; f = kaarienvälin kerroin: f = 1 jos a < 500 mm f = 1 +0,0013 (a - 500) jos a > 500 mm b = pohja-ja pystysivulaidoituksen tai pallelaidoituksen kerroin b = 1,0 pohja-ja pystysivulaidoitukselle b = 1,25 pallelaidoitukselle. Kun lasketaan pallelaidoituksen vähimmäispaksuutta, voidaan kertoimena käyttää kaarienvälin kerrointa f = 1. Pallelaidoituksen vähimmäispaksuus ei kuitenkaan koskaan saa olla pienempi kuin pohja-ja pystysivulaidoituksen vähimmäispaksuus. c rakenteen keitoin c -- 0,95 aluksilla, joissa on kaksoispohja ja sivulaidoitus, joiden lastiruumaa rajoittava sivulaipio on pystysuorassa luukun kehyksen alla 1,0 muuntyyppisillä laivoilla. c= Edellä mainitun menettelyn mukaisesti saadut laidoitusten vähimmäispaksuudet ovat normaalin ja tasaisen kulutuksen raja-arvoja, jos on käytetty laivanrakennusterästä ja sisärakenneosat, kuten kaaret, pohjan poikkipalkit sekä pituus- ja poikittaiskannattimet, ovat hyvässä kunnossa eikä laivanrungossa ole vaurioita, jotka voivat johtua pituuslujuuden ylikuormituksesta. Mikäli saadut arvot alittuvat, on kyseiset laidoitukset vaihdettava tai korjattava. Paikallisia pieniä ohuempia kohtia voidaan sallia, jos ero vähimmäispaksuuteen ei ole enempää kuin 10 prosenttia. 2. Alusten vakavuuden on vastattava niiden käyttötarkoitusta. 3. 03 artikla Runko 1. Vähintään seuraavat vedenpitävät laipiot, jotka ulottuvat kanteen tai, jos kantta ei ole, rungon laidoituksen yläreunaan, on asennettava seuraavalla tavalla: a) Törmäyslaipio sopivalle etäisyydelle keulavantaasta, niin että täydessä lastissa olevan aluksen kellumiskyky säilyy, kun törmäyslaipion edessä oleva vesitiivis osasto täytetään vedellä eikä 100 mm:n jäännösturvallisuusväliä aliteta. Kohdan 1 vaatimus täyttyy pääsääntöisesti, kun törmäyssuoja on asennettu keulapystysuorasta mitattuna 0,04 L ja 0,04 L + 2 m:n etäisyydelle. Jos tämä välimatka on suurempi kuin 0,04 L + 2 m, on 1 kohdan vaatimus osoitettava laskelmilla. Välimatkaa saa pienentää arvoon 0,03 L saakka. Tällöin kohdan 1 vaatimuksen täyttyminen on osoitettava laskelmin, joissa törmäyssuojan edessä oleva osasto ja sen välittömässä läheisyydessä olevat osastot on kaikki täytetty vedellä. b) Pidemmissä kuin 25 m:n aluksissa perälaipio sopivalle etäisyydelle peräpeilistä. 2. Törmäyslaipion etupuolella ei saa olla asuintiloja eikä aluksen turvallisuudelle ja ohjaukseen tarvittavia laitteita. Tämä ei koske ankkurin käyttölaitetta. 3. Asuintilat, koneistotilat ja kattilahuoneet sekä kaikki niiden osana olevat työtilat on erotettava lastitiloista vedenpitävästi kanteen asti ulottuvilla poikittaislaipioilla. 4. Asuintilat on eristettävä koneistotilasta ja kattilahuoneesta sekä lastitilasta kaasutiiviillä laipioilla, ja niistä on voitava päästä suoraan kannelle. Jos pääsyä ei ole, niin on oltava suoraan kannelle johtava varauloskäynti. 5. Laipioissa ja muissa väliseinissä ei saa olla aukkoja 1, 3 ja 4 kohdassa mainittujen tilojen välillä. 17 Perälaipiossa olevat luukut ja potkuriakselin ja putkien läpiviennit sallitaan, jos ne ovat rakenteeltaan sellaiset, etteivät ne vaikuta tilojen välillä olevien laipioiden ja muiden väliseinien tehokkuuteen. Perälaipiossa olevat luukut sallitaan vain, kun ohjaushytissä voidaan kauko- ohjauslaitteiden avulla havaita, ovatko ne kiinni vai auki ja luukun molemmilla puolilla on oltava hyvin näkyvällä paikalla teksti: 6. Veden tulo- ja poistoputket sekä niihin liittyvät putket on valmistettava siten, että vahingossa tapahtuva veden tunkeutuminen alukseen on mahdotonta. "Luukku pidettävä aina suljettuna". 3. 04 artikla Koneistotilat, kattilahuoneet ja polttoaineiden säilytystilat 1. Koneistotilojen ja kattilahuoneiden on oltava siten rakennettuja ja järjestettyjä, että niissä olevia laitteita on helppoa ja vaaratonta käyttää, valvoa ja pitää kunnossa. 2. Nestemäisen polttoaineen tai voiteluöljyn säiliöillä ei saa olla sellaisia yhteisiä seiniä asuintilojen kanssa, joihin normaalissa käytössä kohdistuu nesteen staattista painetta. 3. Koneistotilojen ja kattilahuoneiden sekä polttoainesäiliöiden seinien, sisäkattojen ja ovien on oltava teräksestä tai muusta yhtä palonkestävästä materiaalista. 4. Koneistotiloissa ja kattilahuoneissa ja muissa tiloissa, joissa saattaa kehittyä helposti syttyviä tai myrkyllisiä kaasuja, on oltava riittävä ilmanvaihto. 5. Koneistotiloihin, kattilahuoneisiin ja polttoainesäilytystiloihin johtavien portaiden ja tikkaiden on oltava pysyvästi kiinnitettyjä ja teräksestä tai muusta yhtä vahvasta ja palonkestävästä materiaalista valmistettuja. 6. Koneistotiloissa ja kattilahuoneissa on oltava kaksi uloskäyntiä, varauloskäynti. joista toinen voi olla Toista uloskäyntiä ei tarvita, kun a) koneistotilan tai kattilahuoneen kokonaispinta-ala (keskipituus • keskileveys lattiankorkeudella) ei ole enempää kuin 35 m2, b) välimatka jokaisesta paikasta, jossa suoritetaan käyttö- tai huoltotöitä, uloskäytävään tai uloskäytävän portaiden alimpaan kohtaan ei ole pidempi kuin 5 m, ja c) uloskäynnin ovesta katsoen kauimmaisessa huoltopisteessä on käsisammutin. Tämä koskee 10. 03 artiklan 1 kohdan e alakohdasta poiketen myös silloin, kun asennetun koneen teho on 100 kW tai vähemmän. 7. Suurin sallittu äänenpainetaso koneistotilassa on 110 dB(A). Mittauspisteet on valittava ottaen huomioon kunnossapidon tarve laitteiden toimiessa normaalisti. 18 4 LIIKU T U R V A L L I S U U S V Ä L I, V A R A L A 1 T A JA S Y V Ä Y K S EN O S O I T IN 4. 01 artikla Turvallisuusväli 1. Turvallisuusvälin on oltava vähintään 300 mm. 2. Aluksissa, joissa on aukkoja, joita ei voida sulkea roiskevedenpitävällä ja säänkestävällä tavalla, ja aluksissa, joissa on avoin ruuma, on turvallisuusväliä korotettava siten, että nämä aukot ovat vähintään 500 mm enimmäissyväyksestä. 4. 02 artikla Varalaita 1. Alusten varalaidan on oltava 150 mm, kun niissä on jatkuva kansi, mutta ei ketkaa ja kansirakenteita. 2. Varalaita aluksille, joissa on ketkaa ja kansirakenteet, lasketaan seuraavan kaavan avulla: F = 1 5 0 ( 1 - a )- Bv • Sev + Ba • Sea 15 [mm] Kaavassa: a = korjauskerroin, jossa otetaan huomioon kaikki kyseiset kansirakenteet; By = korjauskerroin keulan ketkan vaikutusta varten, joka aiheutuu kansirakenteiden sijainnista aivan aluksen pituuden (L) keulassa; 13a = korjauskerroin perän ketkan vaikutusta varten, joka aiheutuu kansirakenteiden sijainnista aivan aluksen pituuden (L) perässä; Sev = keulan tehollinen ketkä (mm); Sea = perän tehollinen ketkä (mm). 3. Korjauskerroin a saadaan seuraavan kaavan avulla: Zlea + £lem + £lev a = L Kaavassa: lem = kansirakenteen tehollinen pituus metreinä aluksen keskipuoliskolla; 19 lev = kansirakenteen tehollinen pituus metreinä aluksen pituuden (L) keulassa; lea = kansirakenteen tehollinen pituus metreinä aluksen pituussuunnassa perässä. Tehollinen pituus lasketaan seuraavan kaavan avulla: b l em= 1(2,5- - 1 , 5 ). lev tai lea = 1 (2,5 • B b - 1,5) • B! h 0,36 h 0,36 [m] [m]. Kaavassa: 1 = kyseisen kansirakenteen todellinen pituus (m); b = kyseisen kansirakenteen leveys (m); Bj = enimmäisleveys (m) mitattuna kylkilaudoituksesta kannen korkeudelta ja kyseisen kansirakenteen pituuden puolivälistä; h = kyseisen kansirakenteen korkeus (m). Kansiluukkujen osalta h saadaan kuitenkin vähentämällä esitetystä korkeudesta turvallisuusvälistä. Arvoa, joka on suurempi kuin 0,36 m, ei saa missään tapauksessa määrätä h. ksi. artiklassa kehysten luukun puolet 4. 01 Jos b B. b tai Bi on pienempi kuin 0,6, on oletettava, että kansirakenteen tehollinen pituus (le) on nolla. 4. Korjauskertoimet Pv ja pa lasketaan seuraavan kaavan avulla: Pv = 1 - P a = l- 3 *lev L 3 • le5 L 5. Kulloinenkin keulan ja perän tehollinen ketkä Sev ja Sea lasketaan seuraavan kaavan avulla: Sey = Sv • p S ea = sa * P 20 Kaavassa: Sv = keulan tosiasiallinen ketkä (mm); kuitenkaan arvoa, joka on suurempi kuin 1000 mm, ei saa määrätä Sv:ksi; Sa = perän tosiasiallinen ketkä (mm); kuitenkaan arvoa, joka on suurempi kuin 500 mm, ei saa määrätä Sa:ksi; p = korjauskerroin, joka saadaan seuraavan kaavan avulla: X p = 4- X = x-akseli mitattuna keulasta tai perästä pisteeseen, jossa ketkä on sama kuin 0,25 Sv tai 0,25 Sa (katso jäljempänä oleva kaavio): Sy «der S s 1,25 S «der 1,25 S a ' v ' Arvoa, joka on suurempi kuin 1, ei kuitenkaan saa määrätä korjauskertoimeksi p. 6. Jos pa • Sea on suurempi kuin pv • Sev, pa • Sea:n arvoa käytetään Pv • Se^n arvona. 4. 03 artikla Varalaidan vähimmäismitta Kun otetaan huomioon 4. 02 artiklassa tarkoitetut vähennykset, varalaidan vähimmäismitan on oltava vähintään 0 mm. 4. 04 artikla Syväysmerkit 1. Enimmäissyväystaso on määritettävä sellaiseksi, että sillä varmistetaan vähimmäisturvallisuusvälejä turvallisuussyistä määrittää koskevien vaatimusten noudattaminen. Tarkastuskomitea voi suuremman turvallisuusvälin tai varalaidan. 2. Enimmäissyväystaso on ilmaistava selvästi näkyvällä pysyvällä syväysmerkillä. 21 3. Syväysmerkin on oltava vaakatasoinen 300 mm pitkä ja 40 mm korkea suorakaide, jonka alareuna on yhdenmukainen sallitun enimmäissyväystason kanssa. Muuntyyppisissä syväysmerkeissä on oltava tällainen suorakulmio. 4. Kaikissa aluksissa on oltava ainakin kolme paria syväysmerkkejä, yksi pari keskilaivassa ja muut noin yhden kuudesosan verran aluksen pituudesta vastaavasti keulasta ja perästä katsottuna Kuitenkin: a) jos aluksen pituus on alle 40 m, kaksi merkkiparia yhden neljänneksen verran aluksen pituudesta vastaavasti keulasta ja perästä katsottuna on riittävä; b) jos alusta ei ole tarkoitettu tavaran kuljetukseen, yksi merkkipari suunnilleen keskilaivassa on riittävä. 5. Merkit tai tiedot, jotka lakkaavat olemasta voimassa uuden tarkastuksen tuloksena, on poistettava tai merkittävä pätemättömiksi tarkastuskomitean valvonnassa. Epäselvät syväysmerkit saa korvata vain tarkastuskomitean valvonnassa. 6. Jos alus on mitattu sisävesialusten mittaamisesta tehdyn yleissopimuksen mukaisesti ja mittalevyn merkinnät ovat samalla korkeudella kuin tämän asetuksen mukaiset syväysmerkit, mittalevyt voidaan hyväksyä vaihtoehtoisina syväysmerkeille. Tästä on tehtävä asianomainen merkintä todistukseen. 4. 05 artikla Niiden alusten sallittu enimmäissyväys, joiden lastaustilat eivät ole aina roiskevedenpitävä ja säänkestävät Jos enimmäissyväystaso on vahvistettu sillä edellytyksellä, että lastitilat ovat vedenpitävät ja säänkestävät ja jos enimmäissyväystason ja luukun kehyksen yläkulman välinen etäisyys on pienempi kuin 500 mm, on määritettävä sallittu enimmäissyväys avoimille lastitiloille. Tarkastustodistukseen on merkittävä: "Jos lastitilan luukut ovat kokonaan tai osittain avoimet, alus saa olla lastattuna enintään. mm alle syväysmerkkien. " 22 4. 06 aiiikhi Syväysasteikot 1. Aluksissa, joiden syväys voi olla 1 m tai enemmän, on oltava syväysasteikot molemmin puolin perän puolella; aluksissa voi olla myös lisäsyväysasteikkoja. 2. Jokaisen syväysasteikon nollapisteen on oltava pystysuorasti syväysasteikon alapuolella paikassa, joka on samansuuntainen kuin enimmäissyväystaso ja sen on kuljettava laivan rungon tai, jos aluksessa on köli, kölin alimman pisteen kautta. Pystysuora välimatka nollan yläpuolella on jaoteltava desimetreihin. Nämä jaottelut on merkittävä stanssatuilla tai kaiverretuilla viivoilla kuormaamattoman syväyksen tasosta 100 mm enimmäissyväystason yläpuolelle ja maalattava kahdella erilaisella maalilla vuorotellen siten, että ne ovat selvästi näkyviä. Jaottelu on merkittävä numeroilla asteikon viereen vähintään 5 dm:n välein ja asteikon yläpäähän. 3. Kaksi perässä olevaa mitta-asteikkoa, jotka on tehty 4. 04 artiklan 6 kohdassa mainitun yleissopimuksen mukaisesti, voivat korvata syväysasteikot, jos ne on jaoteltu edellä olevien vaatimusten mukaisesti ja jos tarvittaessa on lisätty syväystä ilmaisevat numerot. 23 5 LUKU O H J A T T A V U US 5. 01 artikla Yleistä Kaikilla aluksilla ja kytkyeillä on oltava riittävät ajo-ominaisuudet ja riittävä ohjattavuus. Alusten, joilla ei ole omaa käyttövoimaa ja jotka on tarkoitettu hinattavaksi, on vastattava tarkastuskomitean erityisvaatimuksia. Alusten, joilla on oma käyttövoima, ja kytkyeiden on vastattava 5. 02 - 5. 10 artiklaa. 5. 02 artikla Koestukset 1. Ajo-ominaisuudet ja ohjattavuus on selvitettävä koestamalla. Tällöin osoitetaan: vähimmäisnopeus (eteenpäin ajettaessa) pysäytysominaisuudet peräytysominaisuudet suunnanmuutosominaisuudet kääntymisominaisuudet (5. 06 artikla); (5. 07 artikla); (5. 08 artikla); (5. 09 artikla); (5. 10 artikla). 2. Tarkastuskomitea voi luopua koestuksista osittain tai kokonaan, jos ajo-ominaisuuksia ohjattavuutta koskevien vaatimusten vastaavuus osoitetaan jollakin muulla tapaa. ja 5. 03 artikla Koestusmatkan pituus 1. 5. 02 artiklan mukaiset koestukset on suoritettava toimivaltaisten viranomaisten määräämillä sisävesiväylillä. 2. Näiden koestusmatkojen tulee sijaita mahdollisimman suorilla vähintään 2 km pitkillä ja riittävän leveillä väylillä, joissa vesi virtaa tai seisoo, ja niillä on oltava hyvin tunnistettavat merkit, joiden avulla voidaan todeta aluksen asento. 3. Tarkastuskomitean on voitava määrittää vettä koskevat tiedot, kuten veden syvyys, ajoväylän leveys ja keskimääräinen virtausnopeus ajoväylällä veden pinnan eri korkeuksissa. 24 5. 04 artikla Alusten ja kytkyeiden lastimäärä koestuksen aikana Alusten ja kytkyeiden, jotka on tarkoitettu kuljettamaan tavaroita, on oltava koestuksen aikana mahdollisimman samanlaisessa lastissa ja niiden lastausasteen on oltava vähintään 70 prosenttia. Jos koestus suoritetaan pienemmällä lastimäärällä, on myötävirtaan ajon hyväksyntää tällä lastilla tiukennettava. 5. 05 artikla Kannen apuvälineet koestuksen aikana 1. Koestuksessa ei saa käyttää ankkureita, joita voidaan käyttää ohjaushytistä käsin, mutta kaikkia tarkastustodistuksen kohdissa 34 ja 52 mainittuja laitteita saa käyttää. 2. 5. 10 artiklan mukaisessa kääntymiskokeessa saa kuitenkin käyttää keula-ankkuria. 5. 06 artikla Vähimmäisnopeus (eteenpäin ajettaessa) 1. Alusten ja kytkyeiden on saavutettava vastavirtaan vähintään 13 km/h:n nopeus. Tätä ei sovelleta työntöaluksiin, kun ne ajavat yksinään. 2. Aluksille ja kytkyeille, jotka liikennöivät vain satamissa ja satamien edustalla, tarkastuskomitea voi myöntää poikkeuksia. 5. 07 artikla Pysäytysominaisuudet 1. Alusten ja kytkyeiden on pystyttävä pysähtymään hyvissä ajoin myötävirtaan ajettaessa ja oltava samalla riittävästi ohjattavissa. 2. Nämä pysäytysominaisuudet voidaan korvata kääntymisominaisuuksilla enintään 86 m pitkissä ja enintään 22,90 m leveissä aluksissa ja kytkyeissä. 3. Pysäytysominaisuudet on osoitettava pysäytyskokeella 5. 03 artiklan mukaisella koestusmatkalla ja kääntymisominaisuudet 5. 10 artiklan mukaisella kääntymiskokeella. 25 5. 08 artikla Peräytysominaisuudet Jos 5. 07 artiklan mukainen välttämätön pysäytyskoe suoritetaan seisovassa vedessä, on lisäksi suoritettava peräytyskoe. 5. 09 artikla Suunnanmuutosominaisuudet Alusten ja kytkyeiden on pystyttävä väistämään hyvissä ajoin. Suunnanmuutosominaisuudet on osoitettava suunnanmuutoskokeella jollakin 5. 03 artiklan mukaisella koestusmatkalla. 5. 10 artikla Kääntymisominaisuudet Enintään 86 m pitkien ja 22,90 m leveiden alusten ja kytkyeiden on pystyttävä kääntymään hyvissä ajoin. Nämä kääntymisominaisuudet voidaan korvata 5. 07 artiklan mukaisilla pysäytysominaisuuksilla. Kääntymisominaisuudet on osoitettava kääntymiskokeella. 26 6 LUKU P E R Ä S I N L A I T T E ET 6. 01 artikla Yleistä 1. Kaikissa aluksissa on oltava luotettava peräsinlaite, jolla varmistetaan vähintään 5 luvun mukainen ohjattavuus. 2. Moottorikäyttöisen peräsinlaitteen on oltava rakenteeltaan sellainen, että peräsin ei voi tarkoituksettomasti muuttaa asentoa. 3. Koko peräsinkone on suunniteltava siten, että se sallii aluksen pysyvät poikittaiset kallistumat 15°:seen saakka ja ympäristön lämpötilat -20 - +50°C:seen saakka. 4. Peräsinkoneen osat on mitoitettava siten, että ne kestävät kaikki rasitukset, jotka voivat kohdistua niihin tavallisissa käyttöoloissa. Ulkoiset peräsimeen kohdistuvat rasitukset eivät saa haitata peräsinkoneen toimintaa ja sen käyttöä. 5. Peräsinlaitteissa on oltava peräsinkoneen moottorikäyttö, jos peräsimen käyttöön vaikuttavat kuormitukset sitä edellyttävät. 6. Moottorikäyttöinen peräsinkone on varustettava ylikuormasuojalaitteella, käyttölaitteen aiheuttaman väännön nouseminen liian suureksi. jotta rajoitettaisiin 7. Peräsinkoneiden akselien läpiviennit on tehtävä niin, että niistä ei voi päästä ympäristöön vesistöjä pilaavia voiteluaineita. 6. 02 artikla Peräsinlaitteen valvontayksikkö 1. Moottorikäyttöisissä peräsinlaitteissa on käyttölaitteen rikkoutuessa tai häiriön aikana voitava 5 sekunnissa ottaa käyttöön itsenäinen varakäyttölaite tai manuaalinen käyttölaite. 2. Jos peräsinkoneen varakäyttölaite tai manuaalinen käyttölaite ei kytkeydy automaattisesti pääkäyttölaitteen rikkoutuessa, perämiehen on voitava kytkeä se käsin välittömästi, nopeasti ja helposti yhdellä toimenpiteellä. 3. Myös käytettäessä varakäyttölaitetta tai manuaalista käyttölaitetta on saavutettava 5 luvun mukainen ohjattavuus. 6. 03 artikla Peräsinkoneen hydraulinen käyttölaite 1. Peräsinkoneen hydrauliseen käyttölaitteeseen ei saa liittää muita laitteita. Jos käytössä on kaksi erillistä peräsinkoneen käyttölaitetta, voidaan toiseen kuitenkin liittää muita laitteita, jos laitteet on liitetty paluujohtoon ja ne on erotettu sulkulaitteella peräsinkoneen käyttölaitteesta. 27 2. Kun hydraulisia käyttölaitteita on kaksi, tarvitaan kummallekin laitteelle erillinen hydraulisäiliö. Kaksoissäiliöt on sallittu. Hydraulisäiliöissä on oltava täyttötasohälyttimet, jotka valvovat öljynpinnan laskemista alle turvalliselle käytölle sallitun alimman täyttötasön. 3. Jos ohjausventtiiliä voidaan käyttää manuaalisesti tai manuaalisesti toimivalla hydraulisella käyttölaitteella, ei tarvita kahta ohjausventtiiliä. 4. Putkien mittojen, rakenteen ja sijoituksen on oltava sellainen, että ne sulkevat pois mekaanisen tai tulipalon aiheuttaman vahingoittumisen. 5. Hydraulisissa käyttölaitteissa ei peräsinkoneen varakäyttölaitteessa tarvita erillistä putkistoa, jos kummankin käyttölaitteen itsenäinen toiminta on varmistettuja putkisto on asetettu vähintään 1,5- kertaiselle suurimmaksi sallitulle käyttöpaineelle. 6. Hydrauliletkut on sallittu vain, jos värinänvaimennus tai osien liikkumatila edellyttää niiden käyttöä. Ne tulee asettaa vähintään suurimmalle sallitulle käyttöpaineelle. 6. 04 artikla Voimanlähteet 1. Peräsinlaitteilla, joilla on kaksi moottorikäyttöä, on oltava kaksi voimanlähdettä. 2. Jos moottorikäyttöisen peräsinkoneen käyttövalmis, on sen käynnistykseen puskurij ärj estelmällä. jatkuvasti toinen voimanlähde ei ole ajon aikana tarvittavaksi ajaksi varmistettava riittävä kapasiteetti 3. Sähköisissä voimanlähteissä peräsinlaitteiden voimansyöttöön ei saa liittää muita laitteita. 6. 05 artikla Manuaalinen käyttölaite 1. Moottorikäyttöinen käyttölaite ei saa vaikuttaa ruorirattaaseen. 2. Ruorin pyöriminen on estettävä missä tahansa peräsimen asennossa, kun käsikäyttöinen käyttölaite kytkeytyy automaattisesti. 6. 06 artikla Ruoripotkuri-, vesisuihkuja, sykloidipotkurilaitteet sekä aktiivikeulaperäsimet 1. Jos erillinen ruoripotkuri-, vesisuihku- tai sykloidipotkurilaitteen taikka aktiivikeulaperäsimen työnnön suunnanmuutoksen kauko-ohjaus on sähköinen, hydraulinen tai pneumaattinen, ohjauspaikan ja potkurien tai vesisuihkun käyttökoneiston välillä on oltava kaksi erillistä ohjausjärjestelmää, jotka ovat 6. 01 - 6. 05 artiklan mukaisia. 28 Tätä ei sovelleta, jos tällaista laitetta tarvitsee käyttää tämän direktiivin 5 luvun mukaisen ohjattavuuden täyttämiseksi tai vain pysäytyskokeessa. 2. Jos itsenäisiä ruoripotkuri-, vesisuihku- tai sykloidipotkurilaitteiden taikka aktiivikeulaperäsimien käyttökoneistoja on kaksi tai enemmän, mitään itsenäistä varaohjausjärjestelmää ei vaadita, jos alus on riittävästi ohjattavissa 5 luvun mukaisesti yhden laitteiston rikkoontuessa. 6. 07 artikla Valvonta-ja ilmaisinlaitteet 1. Peräsimen asennon on oltava selvästi nähtävillä ohjauspaikalta. Sähköisillä peräsinkulman ilmaisimilla on oltava itsenäinen virransyöttö. 2. Ohjauspaikalla on oltava vähintään seuraavat valvonta- ja ilmaisinlaitteet. a) hydraulisäiliöiden öljynmäärän taso 6. 03 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja hydraulijärjestelmän käyttöpaine; b) ohjauksen sähköisen voimanlähteen rikkoutuminen; c) tehon sähköisen voimanlähteen rikkoutuminen; d) kääntymisnopeuden säätimen rikkoutuminen; e) määräysten mukaisten puskurijärjestelmien rikkoutuminen. 6. 08 artikla Kääntymisnopeuden säädin 1. Kääntymisnopeuden säätimen ja sen osien on oltava 9. 20 artiklan määräysten mukaisia. 2. Kääntymisnopeuden säätimen käyttövalmiuden on oltava nähtävillä vihreänä merkkivalona ohjauspaikalla. Rikkoutumista, syöttöjännitteen luvatonta poikkeamaa ja gyroskoopin kierrosluvun luvatonta poikkeamaa on valvottava. 3. Jos kääntymisnopeuden säätimen lisäksi on muitakin ohjausjärjestelmiä, on ohjauspaikalla oltava selvästi nähtävillä, mikä järjestelmä on kytkettynä. Järjestelmästä toiseen kytkemisen on voitava tapahtua välittömästi. Kääntymisnopeuden säätimien on oltava ohjauslaitteista riippumattomia. 4. Kääntymisnopeuden säätimen sähkönsyötön on oltava muista laitteista riippumaton. 5. Kääntymisnopeuden säätimissä käytettyjen gyroskooppien, antureiden tai kääntönopeuden säätimien on vastattava sisävesialusten kääntönopeuden säätimiä koskevia vähimmäisvaatimuksia ja testausolosuhteiden vähimmäisvaatimuksia. 29 6. 09 artikla Tarkastus 1. Tarkastuskomitean on tarkastettava peräsinlaitteiston määräystenmukainen asennus. Se voi vaatia tätä tarkoitusta varten esitettäväksi seuraavat asiakirjat: a) peräsinlaitteiston kuvaus; b) peräsinkoneen ja ajoyksikön käyttölaitetta koskevat suunnitelmat ja tiedot; c) tietoja peräsinkoneesta; d) sähköasennusten kytkentäkaavio; e) kääntymisnopeuden säätimen kuvaus; f) laitteiston käyttöohje. Koestuksessa on tarkastettava koko peräsinlaitteiston toiminta. Kääntymisnopeuden osalta on tarkastettava suoran kurssin suuntavakavuus ja varma ajo käänteissä. säätimien 30 7 LUKU O H J A U S H Y T TI 7. 01 artikla Yleistä 1. Ohjaushytti on suunniteltava siten, että perämies voi aina hoitaa tehtävänsä ajon aikana. 2. Normaaleissa käyttöoloissa ohjauspaikan melutaso ei saa ylittää 70 dB(A) perämiehen pään tasolla. 3. Yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten suunnitelluissa ohjauspaikoissa on perämiehen voitava hoitaa kaikki tehtävänsä istuallaan ja kaikkien aluksen ohjaukseen tarvittavien ilmaisin- ja valvonta-ja käyttölaitteiden on oltava siten suunniteltuja, että perämies voi valvoa ja käyttää niitä helposti matkan aikana nousematta istuimeltaan ja menettämättä näköyhteyttä tutkakuvaan. 7. 02 artikla Esteetön näkyvyys 1. Ohjauspaikalta on oltava kaikkiin suuntiin riittävän esteetön näkyvyys. 2. Puolilastissa mutta ilman painolastia olevan aluksen keulan edessä perämiehen näkyvyys ei saa olla estynyt 250 metriä enempää. Esteellisen näkyvyyden lyhentämiseen käytettäviä optisia apuvälineitä ei saa ottaa huomioon tarkastuksessa. 3. Paikalta, jossa perämies tavallisesti oleskelee, on esteettömän näkökentän oltava vähintään 240° horisontista. Tästä vähintään 140°:n näkökentän on oltava etumaisen puoliympyrän sisällä. Perämiehen normaalilla näköakselilla ei saa olla ikkunan puitteita, kannattimia tai muita rakennelmia. Jos taaksepäin ei ole turvattu riittävää esteetöntä näkyvyyttä, tarkastuskomitea voi vaatia muita toimenpiteitä, erityisesti optisten apuvälineiden asentamista. 4. Selvä näkyvyys etuikkunan läpi on oltava turvattu sopivin keinoin kaikissa sääoloissa. 5. Ohjaushytissä käytettyjen ikkunaruutujen on läpäistävä valoa vähintään 75 prosenttia. 31 7. 03 artikla Yleiset käyttö-, näyttö-ja valvontalaitteita koskevat vaatimukset 1. Aluksen ohjaukseen tarvittavat käyttölaitteet on voitava asettaa helposti niiden käyttö asentoon. Tämän asennon on oltava selvästi tunnistettavissa. 2. Valvontalaitteiden on oltava helposti luettavissa; ne on voitava valaista portaattomasti säätäen. Valaistuslähteet eivät saa häiritä tai haitata valvontalaitteiden tunnistettavuutta. 3. Aluksessa on oltava merkkivalojen valvontalaite. 4. On oltava selvästi havaittavissa, onko jokin laite toiminnassa. Jos laitteen ilmoitetaan olevan toiminnassa merkkivalolla, valon on oltava vihreä. 5. Valvontaan tarkoitettujen merkkivalolla. laitteiden häiriöt tai rikkoutuminen on osoitettava punaisella 6. Samanaikaisesti punaisen merkkivalon äänimerkki. Hälytysäänimerkit voivat kuulua sarjoina. Tämän äänimerkin äänitason on oltava vähintään 3 dB(A) suurempi kuin ohjauspaikalla paikallisesti vallitseva enimmäismelutaso. syttymisen kanssa on kuuluttava 7. Äänimerkki voidaan katkaista häiriön tai vian tunnistamisen jälkeen. Äänimerkin katkaiseminen ei saa haitata äänimerkin toimintaa mahdollisten seuraavien häiriöiden kohdalla. Punaiset merkkivalot saavat kuitenkin sammua vasta häiriön korjaamisen jälkeen. 8. Valvonta- ja näyttölaitteiden on kytkeydyttävä automaattisesti toiseen voimanlähteeseen, jos niiden oma voimanlähde vioittuu. 7. 04 artikla Erityiset moottorin ja ohjauslaitteiden käyttö-, näyttö-ja valvontalaitteita koskevat vaatimukset 1. Käyttö- ja ohjauslaitteiden käyttö ja valvonta on oltava mahdollista ohjauspaikalta käsin. tai ohjauspaikalta joita käytetään ohjauspaikalta käytettävällä kytkimellä Käyttökoneistot, käytettävällä säätöpotkurilla, saa kytkeä päälle ja pois vain koneistotilasta käsin. 2. Kutakin konetta on ohjattava erillisellä vivulla, joka liikkuu ympyrän kaaren kautta pystytasossa samansuuntaisena kuin aluksen pituusakseli. Vivun siirron keulaa kohti on aiheutettava aluksen liikkuminen eteenpäin ja sen siirron perää kohti on aiheutettava peräytysliike. Vaihteen on kytkeydyttävä tai vaihdettava käyntisuuntaa, kun vipu on suunnilleen vapaa-asennossa. Vivun meno vapaa-asentoon on ilmaistava selvästi erotettavalla naksahduksella. Vivun liike vapaa-asennosta asentoon "täyttä eteenpäin" ja vapaa-asennosta asentoon "täyttä taaksepäin" saa olla enintään 90°. 3. Yhden henkilön tutkaohjauspaikoilla on näytettävä alukseen vaikuttavan työntövoiman ja potkurien tai käyttökoneistojen kierrosluku. 32 4. Edellä 6. 07 artiklan 2 kohdan, 8. 03 artiklan 2 kohdan ja 8. 05 artiklan 11 kohdan mukaiset valvonta- ja näyttölaitteet on sijoitettava ohjauspaikalle. 5. Yhden henkilön tutkaohjauspaikoilla aluksen peräsintä on ohjattava vivulla. Tätä vipua on oltava helppo käyttää käsin, ja vivun kääntymän on vastattava peräsinlevyn poikkeamaa aluksen pituusakseliin nähden. Vipu on voitava vapauttaa missä tahansa asennossa ilman, että peräsinlevyn asento muuttuu. Vivun vapaa asento on oltava selvästi havaittavissa naksahduksella. 6. Jos alus on varustettu keulaohjaimilla tai erityisperäsimillä (erityisesti peräytysajoa varten), on niitä voitava ohjata yhden henkilön tutkaohjauspaikoilla erityisillä vivuilla, jotka vastaavat 5 kohdan vaatimuksia. Tämä pätee myös, kun aluskytkyeissä käytetään muuta peräsinlaitetta kuin kytkyeen kuljettamiseen käytettävän aluksen peräsinlaite. 7. Kääntymisnopeuden säätimiä käytettäessä on kääntymisnopeuden säätölaite voitava vapauttaa missä tahansa asennossa ilman, että se vaikuttaa säädettyyn kääntymisnopeuteen. Säätölaitteen kääntöalueen on oltava sellainen, että säätäminen voidaan suorittaa riittävän tarkasti. Vapaa-asennon on erottava tuntuvasti muista asennoista. Asteikko on voitava valaista portaattomasti säätäen. 8. Kaikkien kauko-ohjauslaitteiden on oltava kiinteästi asennettuja ja niin sijoitettuja, että valittu ajosuunta on selvästi havaittavissa Jos kauko-ohjauslaitteet voidaan kytkeä pois, on oltava ilmaisimet, jotka osoittavat, onko laitteen toimintatila "päällä" vai "pois". Ohjausyksiköiden sijoituksen ja käytön on oltava sopusoinnussa niiden toiminnan kanssa. Muissa ohjauslaitteita täydentävissä laitteissa, kuten aktiivikeulaperäsimessä, ei saa käyttää kiinteitä kauko-ohjauslaitteita, laitteen ohjaus ohjaushyttiin. jos etusijaiskytkennällä voidaan siirtää täydentävän 9. Ruoripotkuri-, vesisuihku- ja sykloidipotkurilaitteessa ja aktiivikeulaperäsimessä saa käyttää vastaavia käyttö-, valvonta-ja näyttölaitteita. Edellä 1 - 8 kohdan mukaiset vaatimukset on täytettävä ottamalla huomioon mainittujen aktiivisten ohjaus- ja käyttöelinten erityisominaisuudet ja valittu järjestys. Näytöstä on oltava tunnistettavissa jokaisen laitteen osalta niiden asennon mukaisesti alukseen vaikuttavan työnnön tai suihkun suunta. 7. 05 artikla Kulkuvalojen, merkkivalojen ja äänimerkkien käyttöjä valvonta 1. Tässä luvussa tarkoitetaan: a) "kulkuvaloilla" mastovaloja, sivuvaloja, perävaloja, kaikilta puolilta nähtäviä valoja, sinisiä vilkkuvia valoja ja sinisiä valoja, jotka ilmoittavat vaarallisten aineiden kuljetuksesta; b) "merkkivaloilla" äänimerkkeihin ja sinisiin tauluihin kuuluvia valoja. 33 2. Kulkuvalojen valvontaa varten on ohjaushyttiin asennettava merkkivaloja tai vastaavia valoja, kuten merkkilamppuja, jos tämä valvonta ei ole mahdollista suoraan ohjaushytistä käsin. 3. Yhden henkilön tutkavalvontapaikoille on kulkuvalojen ja merkkivalojen valvontaa varten asennettava merkkilamppuja. Kulkuvaloja ja merkkivaloja on ohjattava kytkimillä, joiden sijoitus ilmaisee kulkuvalojen ja merkkivalojen todellisen aseman, ja niiden on kuuluttava niihin yksiselitteisesti. Kutakin kulkuvaloa merkkilampulla, joka on saman värinen kuin kulkuvalo tai merkkivalo, jota se valvoo. tai merkkivaloa on valvottava kytkimeen tai sen viereen asennetulla Kulkuvalon tai merkkivalon vioittumisen on aiheutettava vastaavan merkkilampun sammuminen tai ilmaistava tämä jollakin muulla tavoin vastaavan merkkivalon avulla. 4. Yhden henkilön tutkaohjauspaikoilla äänimerkinantolaitteissa on oltava jalkaohjaus. Tämä ei koske jäsenvaltioiden vastaavien liikennemääräysten mukaista "ei saa lähestyä" -äänimerkkiä. 7. 06 artikla Tutkalaite ja kääntönopeuden säädin 1. Tutkalaitteen ja kääntönopeuden säätimen on oltava toimivaltaisten viranomaisten hyväksymää tyyppiä. Asennusta ja toiminnan tarkistusta koskevia määräyksiä on noudatettava. Kääntönopeuden säätimen on sijaittava perämiehen edessä tämän näköpiirissä. 2. Yhden henkilön tutkaohjauslaitteissa a) tutkakuva ei saa poiketa olennaisesti perämiehen normaalista näkökulmasta; b) tutkakuvan on oltava täysin näkyvissä ilman häikäisysuojaa tai varjostinta riippumatta ohjaushytin ulkopuolella vallitsevista valaistusoloista; c) kääntönopeuden säädin on asennettava suoraan tutkakuvan ylä- tai alapuolelle tai sen on sisällyttävä tutkakuvaan. Radiopuhelinlaitteisto aluksissa, joiden ohjaushyteissä on erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten 7. 07 artikla 1. Aluksissa, joiden ohjaushyteissä on erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten, on oltava ja merenkulkutiedotuksia varten. Vastaanoton on tapahduttava kovaäänisen avulla ja lähetyksen kiinteän mikrofonin avulla. Vaihdon vastaanotosta lähetykseen on tapahduttava painikkeen avulla. tapahtuvaa yhteydenpitoa radiopuhelinlaitteisto alukselta toiselle Mikrofonia, joka on tarkoitettu aluksesta toiseen pidettävää yhteyttä varten, ei missään tapauksessa saa käyttää puheluihin yleisen verkon kautta. 34 2. Aluksissa, joiden ohjaushyteissä on erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten ja joissa on yleiseen verkkoon liitetty radiopuhelinlaitteisto, vastaanoton on voitava tapahtua kovaäänisen avulla perämiehen istumapaikalta 7. 08 artikla A luksen sisäiset puheyhteydet Aluksissa, joiden ohjaushyteissä on erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten, on oltava sisäinen ääniviestintäjärjestelmä. Ohjauspaikalta on voitava saada seuraavat puheyhteydet: a) aluksen keula tai kytkyeen pää; b) aluksen perä tai kytkyeen pää, jos suora yhteys ohjauspaikalta käsin ei ole mahdollinen; c) miehistön oleskelutilat; d) perämiehen hytti. Vastaanoton on tapahduttava erillisen kovaäänisen avulla ja lähetyksen kiinteän mikrofonin avulla. Aluksen keulaan tai perään tai kytkyeen päähän voi olla radiopuhelinyhteys. 7. 09 artikla Hälytyslaite 1. Aluksella on oltava itsenäinen hälytyslaite, jolla voidaan tavoittaa asuintilat, koneistotilat ja tarvittaessa erilliset pumppuhuoneet. 2. Perämiehen ulottuvilla on oltava hälytysmerkin päälle-/poiskytkin. Kytkimet, jotka automaattisesti palaavat "pois"-asentoon, kun ne vapautetaan, eivät ole sallittuja. 3. Hälytysmerkin voimakkuuden on oltava vähintään 75 dB(A) asuintiloissa. Kone-ja pumppuhuoneissa on hälytysmerkin oltava koko tilassa hyvin havaittavissa oleva ja hyvin näkyvä vilkkuva valo. 35 7. 10 artikla Lämmitys ja ilmastointi Ohjaushytit on varustettava tehokkaalla ja säädettävällä lämmityksellä ja ilmastoinnilla. 7. 11 artikla Peräankkurin käyttölaite Aluksissa ja kytkyeissä, joiden ohjaushyteissä on erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten, ja yli 86 m pitkillä tai yli 22,90 m leveillä aluksilla perämiehen on voitava pudottaa peräankkurit paikaltaan. 7. 12 artikla Ohjaushytin korkeuden säätö Korkeuden säädöllä varustetuissa ohjaushyteissä on oltava hätälaskin. Automaattisen varoitusäänen on kuuluttava selvästi aina ohjaushyttiä laskettaessa. Varoitusääntä ei tarvita, jos sopivin rakenteellisin toimenpitein voidaan estää korkeuden säädön aiheuttama loukkaantumisvaara. Kaikissa korkeusasennoissa on oltava mahdollista poistua ohjaushytistä vaaratta. 7. 13 artikla Tarkastustodistuksen merkintä yhden henkilön suorittamasta tutkaohjauksesta Jos alus vastaa yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta koskevia erikoismääräyksiä 7. 01, 7. 04 - 7. 08 ja 7. 11 artiklan mukaisesti, on tarkastustodistukseen merkittävä: "Aluksessa on yhden henkilön suorittama tutkaohjaus ". 36 8 LUKU K O N E E N R A K E N N U S TA K O S K E V AT V A A T I M U K S ET 8. 01 artikla Yleistä 1. Kaikki koneistot ja niihin liittyvät laitteet on suunniteltava, rakennettava ja asennettava tekniikan vakiintuneen käytännön mukaisesti. 2. Valvottavien laitteistojen, erityisesti höyrykattiloiden ja muiden paineastioiden sekä niiden varusteiden sekä hissien, on oltava jonkin yhteisön jäsenvaltion määräysten mukaisia. 3. Vain polttomoottorit, jotka käyvät polttoaineella, jonka leimahduspiste on alle 55°C, ovat sallittuja. 8. 02 artikla Turvalaitteisto 1. Kaikki koneistot on valmistettava ja asennettava siten, että ne ovat riittävän luoksepäästäviä käyttöä ja kunnossapitoa varten ja siten, että kyseinen henkilökunta ei joudu vaaraan. Niiden on oltava varmistettuja vahingossa tapahtuvalta käynnistymiseltä. 2. Pää- ja apukoneistot, höyrykattilat, painesäiliöt ja kaikki niiden lisälaitteet on varustettava turvalaitteilla. 3. Moottorit, jotka käyttävät paineilma-ja poistoilmatuulettimia, on voitava pysäyttää hätätapauksessa koneistotilan tai sen tilan ulkopuolelta, johon ne on asennettu. 8. 03 artikla Käyttölaitteet 1. Aluksen käyttölaitteet on voitava käynnistää, pysäyttää ja niiden suuntaa on voitava muuttaa luotettavasti ja nopeasti. 2. Seuraavia arvoja on valvottava sopivilla laitteilla, jotka hälyttävät, kun saavutetaan kriittinen arvo: a) käyttökoneiston jäähdytysveden lämpötila; b) käyttökoneiston ja vaihteiston voiteluöljyn paine; c) käyttökoneiston suunnanmuutoslaitteiston, kääntymisvaihteiston ilmanpaine. tai potkurien öljyn- ja 3. Aluksissa, joissa on vain yksi käyttökoneisto, moottori ei saa pysähtyä automaattisesti paitsi ylikierrossuojan vaikutuksesta. 4. Akselien läpiviennit on tehtävä niin, että niistä ei voi päästä valumaan vesistöjä pilaavia voiteluaineita. 37 8. 04 artikla 1. Pakokaasut on poistettava kokonaan aluksen ulkopuolelle. Polttomoottoreiden pakokaasuputket 2. Pakokaasujen tunkeutuminen aluksen eri tiloihin on estettävä tarkoituksenmukaisin toimenpitein. Jos asuintilojen tai ohjaushytin läpi on asennettu pakokaasujen poistoputkia, on ne sijoitettava näissä tiloissa kaasutiiviin verhouksen alle. Pakokaasuputkien ja verhouksen välisen tilan on oltava yhteydessä ulkoilmaan. 3. Pakokaasuputket on asennettava ja suojattava siten, että ne eivät voi aiheuttaa tulipaloa. 4. Koneistotiloissa pakokaasuputkien on oltava riittävästi eristettyjä tai jäähdytettyjä. Koneistotilojen ulkopuolella riittää pelkkä kosketussuoja. 8. 05 artikla Polttoainesäiliöt, -letkut ja muut varusteet 1. Nestemäiset polttoaineet tulee säilyttää aluksen runkoon kuuluvissa tai alukseen kiinteästi asennetuissa teräksisissä tai, jos aluksen rakenne vaatii, tulenkestävyyden suhteen vastaavasta materiaalista valmistetuissa säiliöissä. Tämä ei koske apukoneistojen säiliöitä, joiden tilavuus on enintään 12 1 ja jotka on liitetty näihin kiinteästi tehtaalla. Polttoainesäiliöillä ei saa olla yhteisiä pintoja juomavesisäiliöiden kanssa. 2. Nämä säiliöt sekä polttoaineletkut ja muut varusteet on sijoitettava ja asennettava siten, että polttoainetta tai kaasua ei voi vahingossa päästä aluksen tiloihin. Polttoainesäiliöiden polttoaine- tai vedenottoventtiilien on oltava itsestään sulkeutuvia. 3. Ennen törmäyslaipiota ei saa olla polttoainesäiliöitä. 4. Päivittäiseen käyttöön tarkoitettuja säiliöitä ja niiden varusteita ei saa sijoittaa koneistojen tai pakokaasuputkien päälle. 5. Polttoainesäiliöiden täyttöaukot on merkittävä selvästi. 6. Polttoainesäiliöiden täyttöputkien on lähdettävä kannelta. Poikkeuksen muodostavat päivittäiseen käyttöön tarkoitetut säiliöt. Täyttöputkien on oltava suljettavia. Näillä säiliöillä on oltava ilmanvaihtoputki, joka johtaa ulkoilmaan kannen yläpuolella ja on asennettu siten, että siihen ei pääse tunkeutumaan vettä. Tämän tuuletusputken halkaisijan on oltava vähintään 1,25-kertainen täyttöputkenhalkaisijaan nähden. Jos nestemäisen polttoaineen säiliöt ovat yhteydessä toisiinsa, on yhdysletkun halkaisijan oltava vähintään 1,25-kertainen täyttöputken halkaisijaan nähden. 7. Nestemäisen polttoaineen ulostuloletkut, jotka ovat kiinni lukituslaitteella, jota voidaan käyttää kannelta käsin. säiliöissä, on varustettava Tämä ei koske polttoainesäiliöitä, jotka on asennettu suoraan moottoriin. 38 8. Polttoaineputkien, niiden liitäntöjen, tiivisteiden ja liittimien on oltava materiaalista, jotka kestävät niihin odotettavasti kohdistuvan mekaanisen, kemiallisen ja termisen rasituksen. Polttoaineputkia ei saa saattaa alttiiksi haitalliselle lämpövaikutukselle ja ne on voitava tarkastaa niiden koko pituudelta. 9. Polttoainesäiliöissä on oltava mittalaite, joka on voitava lukea enimmäistäyttömäärään asti. Mittalasit on suojattava vahingoittumiselta, alapäästä itsesulkeutuvalla laitteella ja yläpäästä jälleen säiliöön ylimmän täyttöasteen päähän liitettynä. Mittalasien materiaalin on säilytettävä muotonsa normaalissa ympäristön lämpötilassa. 10. Nestemäisten polttoaineiden tarkastusaukoilla. säiliöt on varustettava tiiviisti suljettavilla puhdistus- ja 11. Välittömästi käyttökoneisiin ja ajoon liitetyt polttoainesäiliöt on varustettava laitteella, joka osoittaa ohjaushytissä optisesti ja akustisesti, että säiliön täyttöaste ei ole riittävä turvallista käyttöä ajatellen. tarvittaviin moottoreihin 8. 06 artikla Tyhjennyspumput 1. Kaikkien vesitiiviiden osastojen on oltava itsekseen tyhjentyviä. Tämä ei koske pelkästään vesitiiviitä osastoja, jotka normaalisti suljetaan ilmatiiviisti ajon aikana. 2. Miehitetyt alukset on varustettava kahdella itsenäisellä tyhjennyspumpulla, joita ei saa sijoittaa samaan tilaan ja joista ainakin toisen on oltava moottorikäyttöinen. Jos aluksilla, joiden kuljetuskoneiston teho on alle 225 kW, ja aluksilla, joiden kantokyky on alle 350 tonnia, tai aluksilla joita ei ole tarkoitettu tavaroiden kuljetukseen ja joiden uppouma on alle 250 m n, riittää käsi- tai moottorikäyttöinen tyhjennyspumppu. Kaikkia määräystenmukaisia pumppuja on voitava käyttää kaikissa vesitiiviissä osastoissa. 3. Ensimmäisen tyhjennyspumpun vähimmäistyhjennysmäärä (Qj)saadaan seuraavan kaavan mukaan. Q ^ O ^ - d j2 [l/min] d] saadaan seuraavan kaavan mukaan: d, = l,5« VL(B + H) + 25 [mm] Varatyhjennyspumpun vähimmäistyhjennysmäärä (Q2) saadaan seuraava kaavan mukaan: Q2 = 0,1 -d2 2 [l/min] d2 saadaan seuraavan kaavan mukaan: d2 = 2 • V 1 (B + H) + 25 [mm] Kuitenkaan d2 ei saa olla suurempi kuin dj. Q2:n laskemisessa 1 viittaa pisimpään vesitiiviiseen osastoon. 39 Kaavassa: 1 = kyseisen vesitiiviin osaston pituus [m]; d] = päätyhjennysputken laskennallinen sisähalkaisija [mm]; d2 = varatyhjennysputken laskennallinen sisähalkaisija [mm]. 4. Jos tyhjennyspumput on liitetty tyhjennysjärjestelmään, on tyhjennysputken sisähalkaisijan oltava vähintään dj (mm) ja toisen tyhjennyspumpun sisähalkaisijan vähintään d2 (mm). Alle 25 m pitkillä aluksilla dj ja d2 voivat olla alimmillaan 35 mm. 5. Ainoastaan itsesyöttävät tyhjennyspumput ovat sallittuja. 6. Jokaista yli 5 m:n levyistä tasapohjaista osastoa kohti on oltava ainakin yksi imusihti kummallakin puolella. 7. Peräosasto on voitava tyhjentää koneistotilasta automaattisesti sulkeutuvien valumisputkien avulla. 8. Tyhjennysputkihaarat eri osastoilta on yhdistettävä pääputkeen takaiskuventtiileillä, jotka voidaan sulkea. Painolastin ottoa varten varustettujen osastojen tai muiden tilojen tarvitsee olla yhdistettynä tyhjennysjärjestelmään ainoastaan yksinkertaisella sulkulaitteella. Tämä ei koske lastitiloja, jotka on täyttäminen painolastivedellä on varustettu painolastin ottoa varten. Tällaisten toisella tyhjennysputkesta erillisenä olevalla, kiinteällä painolastiputkella suoritettava haaraputkella, jotka voidaan liittää joustaviksi putkiksi tai liikuteltavien välikappaleiden avulla päätyhjennysputkeen. Pohjaventtiilit eivät ole sallittuja tähän tarkoitukseen. lastitilojen tai 9. Lastitilan pilssi on varustettava mittausmahdollisuudella. 10. Jos aluksessa on tyhjennysjärjestelmä, johon kuuluu kiinteät putket, on öljypitoisen veden keräämiseen jotka tyhjennysputkiin tarkastuskomitea on varustanut sinetillä niiden ollessa suljettuna. Näiden lukituslaitteiden määrä ja sijainti on merkittävä tarkastustodistukseen. lukituslaitteita, tarkoitettujen asennettava pilssien 8. 07 artikla Öljyisen veden ja jäteöljyn keruujärjestelmä 1. Käytössä syntyvä öljypitoinen vesi on voitava kerätä alukseen. Koneistotilan pilssi on keruusäiliö. 2. Jäteöljyn keruuta varten on koneistotiloissa oltava yksi tai useampi säiliö, joiden tilavuus on vähintään 1,5-kertainen kaikkien polttomoottoreiden ja vaihteistojen säiliöiden jäteöljyn määrään sekä hydrauliöljysäiliön hydrauliöljyn määrään nähden. 40 Näiden säiliöiden tyhjennysliitäntöjen on oltava eurooppalaisen standardin EN 1305 mukaisia. 3. Tarkastuskomitea voi hyväksyä poikkeuksia 2 kohdasta aluksille, jotka liikennöivät vain lyhyillä matkoilla. 8. 08 artikla Aluksen melutaso 1. Aluksen käytön aikaista melutasoa, erityisesti moottoreiden imu-ja pakoäänet, on vaimennettava sopivin laittein. 2. Alusten käytönaikainen melutaso sivusuunnassa 25 m laidoituksesta ei saa olla suurempi kuin 75 dB(A). 3. Pysähtyneenä olevissa aluksissa melutaso sivusuunnassa 25 m laidoituksesta ei saa olla suurempi kuin 65 dB(A) muulloin kuin lastauksen aikana. 41 9 LUKU S Ä H K Ö L A I T T E ET 9. 01 artikla Yleistä 1. Jos jonkin laitteen tietyille osille ei ole annettu erityisiä määräyksiä, katsotaan niiden turvallisuus riittäväksi, jos kyseiset osat on valmistettu voimassa olevan eurooppalaisen standardin mukaisesti tai jonkin hyväksytyn luokituslaitoksen määräysten mukaisesti. Tarkastuskomitealle on esitettävä tarvittavat asiakirjat. 2. Aluksella on oltava seuraavat tarkastuskomitean tarkastamat asiakirjat: a) yleiskaaviot koko sähkölaitteistosta; b) pää-, vara- ja jakotaulun kytkentäkaaviot, jotka sisältävät tärkeimmät tekniset tiedot, jotka koskevat esimerkiksi sähkövirran nimellisvoimakkuutta ja kytkinlaitteita; c) käytettävien sähköisten laitteiden tehotiedot; d) kaapelityypit ja niiden poikkipinnat. Miehittämättömillä aluksilla näiden asiakirjojen ei tarvitse olla aluksessa, mutta niiden on oltava saatavana omistajalta milloin tahansa. 3. Kaikki sähkölaitteet on suunniteltava, rakennettava ja asennettava siten, että ne kestävät jatkuvaa poikittaiskallistumaa 15°:seen asti ja ympäröivää sisälämpötilaa 0°C - +40°C:seen ja kannella -20°C - +40°C asti. Niiden on toimittava näiden raja-arvojen puitteissa moitteettomasti. 4. Kaikkiin sähköisiin ja elektronisiin laitteistoihin ja laitteisiin on päästävä hyvin ja niiden on oltava helppoja huoltaa. 9. 02 artikla Virransyöttöjärjestelmät 1. Aluksilla, joilla on sähkölaitteita, on niiden virransyöttöjärjestelmän muodostuttava vähintään kahdesta virtalähteestä, niin että yhden virtalähteen rikkoutuessa ehjä virtalähde pystyy käyttämään sähkölaitteita, joita tarvitaan aluksen turvalliselle kululle, vähintään 30 minuuttia. 2. Virransyöttöjärjestelmän riittävä mitoitus on osoitettava käyttösuhteella. Samalla voidaan huomioida sopiva samanaikaisuuskerroin. 3. Ohjauslaitteisiin (peräsinlaitteisiin) sovelletaan 6. 04 artiklaa 1 kohdasta riippumatta. 4. Matkustaja-aluksilla 1 kohdassa tarkoitettujen virtalähteiden on oltava itsenäisiä. 42 5. Päiväristeilyalusten, joiden Lp on 25 m tai enemmän, sekä hytillisten alusten varavirtalähteisiin sovelletaan 9. 18 artiklaa. 9. 03 artikla Kosketussuoja sekä suoja vierailta esineiltä ja vedeltä Laitteiston kiinteiden osien vähimmäissuojausluokan tulee vastata sijaintia seuraavan taulukon mukaisesti: Sijainti Generaattori Moottorit Muuntajat Ohjaustaulut Jakelu Kytkimet Asennus- tarvikkeet Valaisimet Vähimmäissuojausluokka (IEC-julkaisun 529 mukaan) Käyttö-, kone- ja Lastitilat Akkujen ja IP 22 IP 22 2) IP 22 1)2) IP 22 IP 44 IP 55 IP 22 IP 55 IP 44 ja(räj. )3) Vapaa kansi, avoimet IP 55 IP 55 IP 55 IP 55 Asuintilat lukuun ottamatta saniteetti- ja Saniteetti-ja kosteat tilat Huomautuksia: EP 22 IP 22 IP 22 IP 22 IP 22 IP 20 IP 22 IP 20 IP 44 IP 44 IP 44 IP 55 IP 44 1. Laitteille, joilla on suurempi lämmönkehitys: IP 12. 2. Jos laite ei itse varmista suojausluokkaa, on sijoituspaikan vastattava taulukossa mainittua suojausluokkaa. 3. Todistettavasti turvalliset sähkölaitteet eurooppalaisten standardien EN 50014 - 50020 tai IEC-julkaisun 79 mukaisesti. 9. 04 artikla Räjähdyssuoja Tiloissa, joihin voi kerääntyä räjähdysalttiita kaasuja tai kaasuseoksia (kuten akkujen herkästi syttyvien aineiden säilytystiloissa), on sallittu vain räjähdyssuojatut sähkölaitteet (osoitettu turvallisuus). Valojen ja muiden sähkölaitteiden kytkimiä ei saa asentaa näihin tiloihin. Räjähdyssuojan on vastattava mahdollisten ja kaasuseosten ominaisuuksia (räjähdysluokka, lämpötilaluokka). räjähdysvaarallisten kaasujen 43 9. 05 artikla Suojamaadoitus 1. Laitteissa, joiden jännite on yli 50 V, on oltava suojamaadoitus. 2. Metalliosat, jotka eivät ole sähköä johtavia käytön aikana, kuten koneiden rungot ja kotelot, laitteet ja lamput, on maadoitettava erikseen, jos niitä ei ole asennettu siten, että niillä on tehokas metallikosketus laivan runkoon. 3. Siirrettävien sähkölaitteiden ja käsikäyttöisten laitteiden kotelot on maadoitettava liitosjohdon käytön aikana virtaa johtamattomalla lisäsuojajohtimella. Lisäsuojajohtimia ei tarvita, kun käytetään suojaeristysmuuntajaa, eikä suojauseristetyissä laitteissa (kaksoiseristys). 4. Suojajohtimen halkaisijan on oltava vähintään seuraavan taulukon mukainen: Johtimen ulkohalkaisija Suojajohtimen vähimmäishalkaisija 9, eristetyissä kaapeleissa [mm J erillisissä kaapeleissa [mm J sama kuin johtimen ulkohalkaisija sama kuin j ohtimen ulkohalkaisij a sama kuin j ohtimen ulkohalkaisij a > 16 - 35 16 16 > 35 -120 > 120 sama kuin puolet johtimen ulkohalkaisijasta sama kuin puolet johtimen ulkohalkaisijasta 70 70 44 Sallitut enimmaisjännitteet 1. Seuraavia jännitteitä ei saa ylittää: Laitteen käyttötarkoitus Sallittu enimmäisjännite a. Voima-ja lämmityslaitteet, ml. yleisulosotto b. Valaistus-, komento- ja ilmoituslaitteet, ml. yleisulosotto Tasavirta Yksivaihe- vaihtovirta Kolmivaihevirta 250 V 250 V 500 V 250 V 250 V c. Virtaulosotot käsikäyttöisille avoimilla kansilla metallirakenteisissa tiloissa, lukuun ottamatta tankkeja: laitteille, joita käytetään kosteissa tai kattiloita ja suljetuissa tai 2. käyttämällä suojaavaa tai eristävää muuntajaa, joka on tarkoitettu yksittäiselle laitteelle 3. käytettäessä laitteita, joissa on vahvistettu eristys 4 käytettäessä vuotovirtasuojakytkimiä < 30 mA d. Siirrettävät sähkölaitteet, kuten konttien sähkölaitteet, moottorit, siirrettävät tai pumput, joita ei tuulettimet normaalisti siirretä käytön aikana ja joiden ulottuvilla olevien osien kosketus on maadoitettu liitosjohdon suoja-, johtimella ja jotka on liitetty tätä suojajohdinta lukuun ottamatta aluksen runkoon joko sijoituksensa tai toisen e. Kattiloissa ja säiliöissä käytettävien käsikäyttöisten 50 V1) 250 V 50 V1) 250 V2) 250 V 250 V 500 V 250 V 250 V 500 V 50 V1) 50 V1) - Huomautuksia: 1) Kun tämä jännite saadaan verkosta, jossa on suurempi jännite, on käytettävä galvaanista eristystä (turvallisuusmuuntajaa). 2) Toisiovirtapiirin kaikkien napojen on oltava maadoitettuja. 2. Korkeammat jännitteet on sallittu vaadittuja turvatoimenpiteitä noudatettaessa: a) koneissa, joiden teho sitä vaatii; b) erityislaivalaitteissa (mm. radiolaitteet ja käynnistyslaitteet). 45 9. 07 artikla Jakelujärjestelmät 1. Tasavirralle ja yksivaihevaihtovirralle on sallittu seuraavat jakelujärjestelmät: a) 2-johdinjärjestelmä, joista toinen on maadoitettu (Ll/N/PE); b) 1-johdinjärjestelmä ja laivanrungon paluujohdin, vain paikallisesti rajatuissa laitteistossa (kuten polttomoottorin käynnistyslaite, katodinen korroosiosuojaus) (Ll/PEN); c) 2-johdinjärjestelmä eristettynä laivanrungosta(Ll/L2/PE). 2. Kolmivaihevirralle (kiertovirralle) on sallittu seuraavat jakelujärjestelmät: a) 4-johdinjärjestelmä, jossa on maadoitettu nollajohdin (L 1/L2/L3/N/PE) = (TN-S-verkko) tai (TT-verkko); ilman laivanrungon paluujohdinta b) 3-johdinjärjestelmä eristettynä laivanrungosta (L1/L2/L3/PE); c) 3-johdinjärjestelmä, jossa on maadoitettu nollajohdin ja laivanrungon paluujohto, kuitenkaan ei pääjakelujohdolle (L1/L2/L3/PEN). 3. Tarkastuskomitea voi sallia muiden järjestelmien käytön. 9. 08 artikla Maihinliitäntä ja liitäntä muihin ulkoisiin virtalähteisiin 1. Jos sähkölaite saa virran maissa olevasta virtalähteestä tai muusta ulkoisesta verkosta, kaapeleilla on oltava pysyvä liitäntä aluksessa tai se on varustettava pysyvällä liitoksella. On varmistettava, etteivät kaapelit ja niiden liitännät joudu vetokuormitukseen. 2. Jos sisään tuleva jännite ylittää 50 V, laivan runko on maadoitettava tehokkaasti. Rungossa olevassa maadoituspistokkeessa on oltava erityismerkinnät. 3. Liitäntöjen kytkinten avulla on varmistettava, että aluksen generaattoreiden käyttö samanaikaisesti maissa olevan virtalähteen tai muun ulkoisen virtalähteen kanssa ei ole mahdollista. Lyhytaikainen samanaikainen käyttö vaihtokytkentätarkoituksessa katkaisematta järjestelmien jännitettä on sallittu. 4. Liitännän on oltava suojattu oikosululta ja ylikuormitukselta. 5. Pääsähkötaulussa on oltava ilmaisin, joka näyttää, onko maaverkkoliitäntä jännitteellinen. 6. Aluksessa on oltava ilmaisimet, joiden avulla voidaan verrata tasavirran polaarisuutta ja kolmivaihevirran liitännän vaihejärjestystä aluksen virtalähteen kanssa. 7. Liitännän ohjetaulussa on kerrottava: a) toimenpiteet liitännän tekemiseksi; b) käyttötarkoitus ja nimellisjännite, vaihtovirrassa lisäksi taajuus. 46 9. 09 artikla Virransyöttö muihin aluksiin 1. Jos muille aluksille syötetään virtaa, on aluksessa oltava erillinen liitäntälaite. Käytettäessä virransyötössä yli 16 A:n nimellisjännitteen pistoliitäntää on käytettävä laitteita (kuten kytkimet tai lukitukset), jotka mahdollistavat liitännän teon tai erottamisen vain virrattomassa tilassa. 2. On varmistettava, etteivät kaapelit ja niiden liitännät joudu vetokuormitukseen. 3. On sovellettava 9. 08 artiklan 3 -7 kohtaa. 9. 10 artikla Generaattorit ja moottorit 1. Generaattorit, moottorit ja niiden liitäntäkotelot on sijoitettava siten, että ne on helppo päästä tarkastamaan, mittaamaan ja korjaamaan. Suojausluokan on vastattava sijaintipaikkaa (9. 03 artikla). 2. Pääkoneen, potkuriakselin tai muuhun tehtävään tarkoitetun apukoneen käyttämät generaattorit on suunniteltava kestämään käyttöoloissa ilmeneviä kierrosluvun muutoksia. 9. 11 artikla Akut 1. Akut on kiinnitettävä siten, että ne ovat helposti päästävässä paikassa eivätkä ne pääse siirtymään aluksen liikkeiden mukana. Niitä ei saa sijoittaa siten, että ne altistuvat liialliselle kuumuudelle, äärimmäiselle kylmyydelle, roiskeille tai höyrylle. Akkuja ei saa asentaa ohjaushyttiin, asuintiloihin tai ruumaan. Siirrettävien laitteiden akut sekä alle 0,2 kW:n akut voidaan kuitenkin sijoittaa ohjaushytteihin tai oleskelutiloihin. 2. Jos akkujen varauksen tehontarve on yli 2 kW (laskettu enimmäisvaraus virrasta ja akun nimellisjännitteestä sekä latauslaitteen ominaiskäyrä huomioon ottaen), ne on asennettava niille erityisesti varattuun tilaan. Jos akut sijoitetaan kannelle, ne on sijoitettava kaappiin. Jos akkujen varauksen tehontarve on enintään 2 kW, akut voidaan asentaa kannen alle kaappiin tai tiiviiseen laatikkoon. Ne voidaan asentaa myös konehuoneeseen tai johonkin muuhun hyvin ilmastoituun paikkaan, jos ne on suojattu putoavilta esineiltä ja tippuvalta vedeltä. 3. Kaikkien tilojen, kaappien, arkkujen, hyllyjen ja muiden akuille erityisesti apurakenteiden pinnat on suojattava elektrolyytin haitallista vaikutusta vastaan. tarkoitettujen 47 4. Kun paristot on sijoitettu suljettuun tilaan, kaappiin tai arkkuun, ilmanvaihdon on oltava tehokas. Tilat on varustettava koneellisella ilmanvaihdolla, kun varauksen tehontarve on yli 2 kW nikkeli- kadmium-akuilla ja yli 3 kW lyijyakuilla. Ilman on tultava pohjalta ja mentävä pois ylhäältä siten, että kaasut poistuvat kokonaan. Ilmanvaihtokanavissa ei saa olla laitteita, jotka voivat estää ilmavirtauksen (kuten sulkuventtiilit). 5. Tarvittava ilman määrä (Q) saadaan seuraavan kaavan avulla: Q = 0 , l l - I -n [m3/h] jossa: I = neljännes varauslaitteen sallitusta enimmäisvirrasta (A); n = kennojen määrä. o Akuissa, joilla on puskuri kytkentä aluksen verkon kanssa, voi tarkastuskomitea vastaavalla latauslaitteen latauskäyrällä hyväksyä muita tarvittavan ilmamäärän laskentamenetelmiä, jos ne perustuvat hyväksyttyjen luokituslaitosten määräyksiin tai vastaaviin standardeihin. 6. Luonnollisessa ilmanvaihdossa kanavien poikkileikkauspinta-alan on oltava tarkoituksenmukainen tarvittavalle ilmavirralle nopeudella 0,5 m/s. Sen on oltava vähintään 80 cm2 lyijyakuille ja vähintään 120 cm2 nikkeli-kadmium-akuille. 7. Jos vaadittavaa ilmanvaihtoa ei saavuteta luonnollisella ilmanvirtauksella, on oltava tuuletin tai mieluummin imutuuletin, jonka moottori on erillään ilman kaasuvirtauksesta. Tuulettimen on oltava rakenteeltaan sellainen, että kipinöiden syntyminen puhaltimen siiven ja vaipan välisen kontaktin kautta ei ole mahdollistaja että sähköstaattinen varaus estyy. 8. Paristoja sisältävien osastojen, kaappien ja arkkujen oville ja kansille on sijoitettava "Tupakointi kielletty" -kilpi, jonka läpimitta on vähintään 10 cm. 9. 12 artikla Kytkimet 1. Kytkintaulut a) Kytkintaulujen laitteiden, kytkinten, varokkeiden ja elinten on oltava sijoitettu siten, että ne ovat havainnollisia ja niitä päästään helposti huoltamaan ja pitämään kunnossa. Alle 50 V. n jännitteiden ja yli 50 V:n jännitteiden liitinkiskot on sijoitettava toisistaan erilleen ja merkittävä asianmukaisesti. 48 b) Kytkintauluissa kaikilla kytkimillä ja laitteilla on oltava nimikilvet, joissa ilmoitetaan niiden virtapiiri. Varokkeisiin on merkittävä nimellisvirranvoimakkuus ja virtapiiri. c) Kun laitteita, joiden käyttöjännite on yli 50 V, on sijoitettu ovien taakse, on laitteen jännitettä johtavat osat suojattava satunnaiskosketusten estämiseksi ovien ollessa auki. d) Kytkintauluissa käytettyjen materiaalien on oltava mekaanisesti lujia, kestäviä, huonosti syttyviä, itsestään sammuvia eivätkä ne saa olla kosteutta sitovia. e) Jos kytkintaulussa on varokkeita, joilla on suuri katkaisukyky, on kytkintaulun lähettyville sijoitettava sopivia apuvälineitä ja suojia, joita käytetään näitä varokkeita irrotettaessa ja paikalleen pantaessa. 2. Kytkimet, suojalaitteet a) Kaikki generaattorit maadoittamattomissa tarkoitukseen voidaan käyttää virtakatkaisimia, joissa on oikosulku-ja ylijännitelaukaisimet tai lankavarokkeet. ja piirit on suojattava oikosulkua ja ylivirtaa vastaan kaikissa automaattisia johtimissa. Tähän (peräsinlaitteet) sähkökäytön virtapiirit sekä niiden ohjausvirtapiirit on Ohjauslaitteiden suojattava oikosulkua vastaan. Jos virtakatkaisimissa on lämpökatkaisimia, ne on otettava pois toiminnasta tai ainakin säädettävä kaksinkertaiselle nimellisvirralle. b) Pääkytkintaulun sähkölaitehaarautumat, joiden virranvoimakkuus on yli 16 A, on varustettava kuormituskytkimillä tai tehokytkimillä. c) Sähkölaitteet, joita tarvitaan aluksen käyttöön, ohjauslaitteisiin (peräsinlaitteet), peräsimen joiden ilmaisimeen, navigointiin ja turvallisuusjärjestelmiin asennon nimellisvirta on yli 16 A, on liitettävä erilliseen virtapiiriin. sekä sähkölaitteet, d) Niiden sähkölaitteiden virtapiirit, joita tarvitaan aluksen käyttöön ja ohjaukseen, on liitettävä suoraan pääkytkintauluun. e) Kytkimet on valittava niiden nimellisvirran, sekä kytkemisominaisuuksien mukaisesti. Kytkinten on kytkettävä kaikki jännitteiset johtimet yhtäaikaa. Kytkentäasennon on oltava selvästi tunnistettavissa. ja dynaamisen lujuuden lämpö- f) Varokkeilla on oltava suljettu sulamistila ja niiden on oltava keraamisia tai vastaavaa materiaalia. Ne on voitava vaihtaa siten, että vaihtajalle ei voi aiheutua vaaraa kosketuksesta. 3. Valvonta-ja mittauslaitteet a) Generaattori-, akku- ja jakeluvirtapiireissä on oltava laitteen turvallisen käytön vaatimat valvonta- ja mittauslaitteet. b) Maadoittamattomissa verkoissa, joiden jännite on yli 50 V, on oltava sopiva maadoituksen mittalaitteisto, jossa on sekä optinen että akustinen hälytys. Toissijaisissa laitteissa, kuten ohjauksen virtapiirissä, ei tarvita maadoituksen mittalaitteistoa. 49 4. Kytkintaulujen sijoitus a) Kytkintaulujen on sijaittava helppopääsyisissä ja hyvin ilmastoiduissa paikoissa siten, että ne on suojattu vesi-ja mekaanisilta vahingoilta. Putkijohdot ja ilmakanavat on sijoitettava niin, että mahdolliset vuodot eivät vaaranna kytkinlaitteita. Jos ei voida välttää niiden asentamista kytkintaulujen lähelle, putkissa ei saa olla liukenevia yhdisteitä näillä alueilla. b) Kaappien ja syvennysten, joihin avoimet kytkinlaitteet on sijoitettu, on oltava huonosti syttyvästä materiaalista tai niiden on oltava suojatut metallisella tai muusta palamattomasta materiaalista olevalla verhouksella. c) Kun pääkytkintaulun jännite on yli 50 V, on paikalliseristeenä oltava eristävä ristikko tai matto. 9. 13 artikla Hätäkatkaisimet Öljylämmityslaitteissa, tuulettimissa on oltava niiden sijaintitilan ulkopuolella keskeisellä paikalla hätäkatkaisin. polttoaineseparaattoreissa polttoainepumpuissa, ja konehuoneen 9. 14 artikla Asennustarvikkeet 1. Laitteiden johtojen liittimien on oltava mitoitetut liitettäville johdoille ja sovitetut käytettäville johtotyypeille. 2. Eri jakelujärjestelmien, joiden jännitteet ja taajuudet poikkeavat toisistaan, pistorasioiden on erotuttava toisistaan selvästi. 3. Kytkinten on kytkettävä kaikki virtapiirin maadoittamattomat samanaikaisesti. Maadoittamattomissa verkoissa sallitaan valaistuksen virtapiireissä asuintiloissa yksinapaiset kytkimet, pesu-ja kylpytiloja lukuunottamatta. johtimet 4. Kun virran voimakkuus on yli 16 A, on pistorasiat lukittava kytkimellä siten, että pistoketta, jossa on virtaa, ei voida panna pistorasiaan eikä irrottaa pistorasiasta. 9. 15 artikla Kaapelit 1. Kaapeleiden on oltava huonosti syttyviä, itsestään sammuvia sekä vettä ja öljyä kestäviä. Asuintiloissa voidaan sallia muuntyyppisten kaapeleiden käyttö, jos ne on suojattu tehokkaasti, ne ovat huonosti syttyviä ja itsestään sammuvaa materiaalia. 50 2. Voima- ja valaistuslaitteissa on käytettävä kaapeleita, joiden johtimen vähimmäisläpimitta eristettyä johdinta kohti on 1,5 mm2. 3. Voima- ja valaistuslaitteiden metallivarusteita ja kaapeleiden metallipäällyksiä ei saa tavallisen käytön aikana käyttää johtimina tai suojajohtimina. 4. Voima- ja valaistuslaitteiden metallivarusteet ja kaapeleiden metallipäällykset on maadoitettava ainakin yhdestä päästä. 5. Johtimen läpimitan mittojen enimmäislämpötilan (virrankuormituskyky) sekä sallitun jännitepudotuksen mukaisia. Tämä pudotus ei saa kattaa pääkytkintaulun ja kulloisenkin laitteen epäedullisen pisteen välillä enempää kuin 5 prosenttia valaistuksen ja 7 prosenttia voiman ja lämmityksen osalta suhteessa nimellisjännitteeseen. on oltava johtimen sallitun pään 6. Kaapeleiden on oltava suojattuna mekaanisen vaurioitumisen vaaraa vastaan. 7. Kaapeleiden kiinnityksellä on varmistettava, että mahdollinen vetokuormitus pysyy sallittujen raja- arvojen sisällä. 8. Jos kaapeleita johdetaan laipioiden tai kansien läpi, ei näiden laipioiden tai kansien mekaanista lujuutta, tiiviyttä tai tulenkestävyyttä saa rajoittaa kaapeleiden läpivienneillä. 9. Liikkuvien ohjaushyttien johtojen on oltava riittävän joustavia ja ne on eristettävä siten, että ne ovat riittävän joustavia aina -20°C:een asti ja kestävät erityisesti höyryjä, UV-säteilyä ja otsonia. 9. 16 artikla Valaistuslaitteet 1. Kaikkien valaistuslaitteiden on oltava siten asennettuja, että niiden säteilemä lämpö ei sytytä tuleen lähellä olevia helposti palavia esineitä tai laitteita. 2. Avointen kansien valaistuslaitteiden on sijaittava niin, että merkkivalojen tunnistettavuus ei kärsi. 3. Jos kone- tai kattilahuoneissa on kaksi tai useampia valaistuslaitteita, ne on jaettava vähintään kahteen virtapiiriin. Tämä koskee myös tiloja, joissa on jäähdytyslaitteita, hydraulikoneita tai sähkömoottoreita. 9. 17 artikla Kulkuvalot 1. Kulkuvalojen kytkintaulu on asennettava ohjaushyttiin. Sitä on voitava syöttää pääsähkötaululta erillisellä kaapelilla tai kahdella toisistaan riippumattomalla kaapelilla. 2. Kutakin valoa on syötettävä erikseen kulkuvalojen kytkintaulusta, valot on suojattava erikseen ja ne on voitavaa kytkeä erikseen. 51 3. Ellei suora valvonta ole mahdollista ohjaushytistä käsin, kulkuvaloja on valvottava merkkilampuilla tai vastaavilla laitteilla, jotka on asennettu ohjaushytissä olevaan valvontatauluun. Merkkilampun vika ei saa vaikuttaa sen valvonnassa olevan valon toimintaan. 4. Valoja, jotka muodostavat paikallisesti tai toiminnallisesti ryhmän, voidaan syöttää, kytkeä ja valvoa yhdestä virtapiiristä. Minkä tulee aiheuttaa hälytys valvontalaitteistossa. Kaksoismerkkivaloissa (kaksi samaan koteloon päällekkäin asennettua merkkivaloa) molempia valolähteitä ei saa käyttää samanaikaisesti. tahansa valon vioittumisen 9. 18 artikla Varasähkölaitteisto 1. Päiväristeilyaluksilla, tai enemmän, sekä hyttialuksilla on oltava varasähkölaitteisto, joka voi virransyötön rikkoutuessa syöttää virtaa sähkölaitteille 3 kohdan mukaisesti. joiden LF on 25 m 2. Varasähkölaitteisto ja pääkytkintaulun sijaintitilan ulkopuolelle ja eristettävä näistä tiloista palonkestävillä, vesitiiviillä laipioilla. (varasähkölähde ja varakytkintaulu) on Masennettava pääkoneistotilan 3. Vähimmäisvaatimuksena on, että varasähkölaitteen on pystyttävä varmistamaan, että tarvittaessa ja jos tässä luetelluilla laitteilla ei ole itsenäisiä varasyöttöjä, seuraavat sähkölaitteet voivat toimia samanaikaisesti: a) kulkuvalot; b) äänimerkinantolaitteet; c) 15. 10 artiklan 7 kohdan mukaisten tilojen ja paikkojen varavalaistus; d) radiopuhelin; e) hälytys-ja kovaääniset; f) hätävalonheitin; g) palpvaroitusjärjestelmä; h) muut turvalaitteet, kuten sprinklerit tai varasammutuspumppu. 4. Varasähkölaitteistona sallitaan: a) varasähkölaite, jossa on pääkoneesta riippumaton polttoaineen syöttöjärjestelmä ja erillinen jäähdytysjärjestelmä ja joka päävirtapiirin vioittuessa käynnistyy automaattisesti tai voi olla käsin käynnistettävä, jos se on asennettu ohjaushytin tai ammattitaitoisen henkilökunnan jatkuvasti miehittämän muun työpaikan välittömään läheisyyteen, ja joka pystyy itsenäisesti tuottamaan vaadittavan sähkövirran 30 sekunnissa; tai; b) akkuparisto, joka automaattisesti alkaa syöttää virtaa päävirtapiirin vioittuessa, tai joka voidaan kytkeä käsin ohjaushytin tai ammattitaitoisen henkilökunnan jatkuvasti miehittämän muun työpaikan läheltä, ja joka pystyy syöttämään lueteltuja sähkölaitteita määrätyn ajan ilman, että sitä ladataan uudestaan ja ilman liiallista jännitteen laskua. Aika, jona hätälaitteiden on pystyttävä toimimaan, on määritettävä aluksen käyttötarkoituksen mukaisesti, mutta sen on oltava vähintään 30 minuuttia. 52 5. Pää- tai varavirtalähteen häiriöt eivät saa vaikuttaa vastavuoroisesti laitteiden käyttöturvallisuuteen. 9. 19 artikla Koneteknisten laitteiden hälytys-ja turvajärjestelmät Hälytys- ja turvajärjestelmien, joilla valvotaan ja suojellaan koneteknisiä laitteita, on vastattava seuraavia vaatimuksia: * a) Hälytysjärjestelmät: Hälytysjärjestelmät on asennettava siten, että hälytysjärjestelmän vika ei voi vioittaa valvottavaa laitetta tai laitteistoa. Binaariset anturit on tehtävä lepovirtaperiaatteella tai valvotun käyttövirran periaatteella Optisten hälytysten on pysyttävä näkyvissä, kunnes vika on korjattu; kuitattu hälytys on voitava erottaa kuittaamattomasta. Kaikki hälytykset on annettava myös äänimerkkeinä. Akustiset hälytykset on voitava nollata. Akustisen hälytyksen nollaaminen ei saa estää uudesta viasta ilmoittavan hälytyksen antamista. Hälytyslaitteissa, joissa on alle 5 mittauskohtaa, poikkeamat voivat olla mahdollisia. b) Turvajärjestelmät: Turvajärjestelmät on laadittava siten, että ne kytkevät vaarassa olevan laitteen pois päältä ennen kuin kriittiset käyttöolot on saavutettu, pienentävät niiden virtaa tai ilmoittavat tästä jatkuvasti miehitetyllä paikalla. Binaariset anturit on tehtävä käyttövirtaperiaatteella. Jos turvajärjestelmät eivät ole itsevalvovia, on niiden toiminnan oltava tarkastettavissa. Turvajärjestelmät on asennettava erilleen muista järjestelmistä. 9. 20 artikla Sähkölaitteet 1. Yleistä Jäljempänä 2 kohdan tarkastusvaatimukset koskevat vain laitteita, joita tarvitaan ohjauslaitteisiin (peräsinlaitteisiin) ja aluksen käyttölaitteisiin, mukaan lukien niiden oheislaitteet. 2. Tarkastusvaatimukset a) Seuraavat testaukset eivät saa vahingoittaa sähkölaitteita tai aiheuttaa niissä virhetoimintoja. Näitä koskevien kansainvälisten standardien (kuten IEC-julkaisu 92-504) mukaiset testaukset on suoritettava laitteen ollessa päällä, lukuun ottamatta kylmätestausta, jossa varmistetaan laitteen toiminta. 53 b) Jännite-ja taajuuspoikkeamat Käyttösuure Poikkeamat jatkuva lyhytaikainen ± 5% ± 10% ± 10% 5 s ± 20% 1,5 s Yleisesti Taajuus Jännite Akkukäyttö Jännite +30 % / - 25 % c) Lämpötestaus Testattava esine lämmitetään puolessa tunnissa 55°C:een ja lämpötilan saavuttamisen jälkeen pidetään tämän lämpöisenä 16 tuntia. Lopuksi suoritetaan toimintatesti. d) Kylmätestaus Testattava osa jäähdytetään virta pois kytkettynä -25°C:een ja lämpötila pidetään 2 tuntia. Lopuksi lämpötila nostetaan 0°C:een ja suoritetaan toimintatesti. e) Värähtelytestaus Värähtelytestaus on suoritettava laitteen tai osien resonanssitaajuudella kussakin kolmessa akselissa 90 minuutin ajan. Jos selvää resonanssia ei todeta, värähtelytestaus suoritetaan 30 hertsillä. Värähtelytestaus tehdään sinimuotoisella värähtelyllä seuraavien rajojen sisällä: Yleisesti: f= 2,0-13,2 Hz; a = ± l mm (amplitudi a = V2 värähtelyn laajuus) f = 13,2 Hz - 100 Hz: kiihtyvyys ± 0,7 g. Käyttölaitteet, jotka asennetaan dieselmoottoreihin tai peräsinkoneisiin, on testattava seuraavasti: f= 2,0-25 Hz; a ^ ± l , 6 mm (amplitudi a = Vz värähtelyn laajuus) f = 25 Hz - 100 Hz; kiihtyvyys ± 4 g. Dieselmoottoreiden pakokaasuputkiin asennettavat tuntoelimet voivat joutua alttiiksi selvästi suuremmalle kuormitukselle. Tämä on otettava huomioon testauksessa. f) Sähkömagneettisen yhteensopivuuden testaukset on suoritettava IEC-julkaisujen 801-2, 801-3, 801-4, 801-5 ja testausasteen 3 perusteella. 54 g) Valmistajan on osoitettava, että sähkölaitteet ovat näiden Osoitukseksi riittää myös hyväksytyn luokituslaitoksen todistus. testausvaatimusten mukaisia. 9. 21 artikla Sähkömagneettinen yhteensopi vuus Sähkömagneettiset häiriöt eivät saa haitata sähkölaitteiden eivätkä sähkömagneettisten laitteiden toimintaa. Toimilla on pyrittävä ensisijaisesti a) kytkemään irti häiriön lähteen ja laitteen väliset siirtokanavat; b) vähentämään häiriönaiheuttajia häiriölähteissä; c) vähentämään laitteen häiriöherkkyyttä. 55 10 LUKU V A R U S T E ET 10. 01 artikla Ankkurit ja ankkurikettingit 1. Tavarankuljetukseen tarkoitetuissa aluksissa lukuun ottamatta enintään 40 m pitkiä aluksia on oltava keula-ankkurit, joiden kokonaispaino (P) saadaan seuraavan kaavan avulla. P = k • B • T [kg] jossa: k = kerroin, joka huomioi pituuden (L) ja leveyden (B) välisen suhteen sekä aluksen tyypin: k = cV L 8-B työntöproomuilla kuitenkin k = c; c = empiirinen kerroin seuraavan taulukon mukaisesti: Kantokyky _ _ _ __ Empiirinen kerroin c _ 400 t- 650 t 650 t-1000 t yli 1000 t 55 65 70 Tarkastuskomitea voi sallia aluksille, joiden kantokyky on enintään 4001 ja jotka ovat rakenteeltaan ja käyttötarkoitukseltaan tarkoitettu vain lyhyille matkoille, keula-ankkurin, jonka paino on vain 2/3 kokonaispainosta (P). 2. Matkustaja-aluksissa on oltava keula-ankkurit, joiden kokonaispaino (P) lasketaan seuraavan kaavan mukaan: jossa: P = k • B • T [kg] k = 1 kohdan mukainen kerroin, jolloin on kuitenkin käytettävä empiirisen kertoimen (c) määrityksessä todistuksessa merkittyä uppoumaa (m3) kantokyvyn sijasta. 56 3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuissa aluksissa on 1 kohdan mukaisesti oltava peräankkurit, joiden kokonaispaino on 25 prosenttia painosta (P). Yli 86 m pitkissä aluksissa on kuitenkin oltava peräankkurit, joiden kokonaispaino on 50 prosenttia painosta (P) 1 tai 2 kohdan mukaisesti laskettuna. Peräankkureita ei tarvita: a) aluksissa, joissa peräankkureiden kokonaispaino olisi alle 150 kg; keula-ankkureiden pienempi paino on otettava huomioon 1 kohdan viimeisessä alakohdassa tarkoitetuissa aluksissa; b) työntöproomuissa. 4. Aluksissa, jotka on tarkoitettu enintään 86 m pitkien kiinteiden kytkyeiden työntämiseen, on oltava peräankkurit, joiden kokonaispaino on 25 prosenttia enimmäispainosta (P), joka lasketaan todistuksessa suurimmille sallituille kytkyeille (merenkulullisena yksikkönä) 1 kohdan mukaisesti. Aluksissa, jotka on tarkoitettu yli 86 m pitkien kiinteiden kytkyeiden työntämiseen myötävirtaan, on oltava peräankkurit, joiden kokonaispaino on 50 prosenttia enimmäispainosta (P), joka lasketaan todistuksessa suurimmille sallituille kytkyeille (merenkulullisena yksikkönä) 1 kohdan mukaisesti. 5. Edellä 1 - 4 kohdan mukaisesti määritellyt ankkuripainot voivat olla pienempiä tietyissä erikoisankkureissa. 6. Keula-ankkureiden pakollinen kokonaispaino (P) voidaan jakaa yhdelle tai kahdelle ankkurille. Sitä voidaan vähentää 15 prosentilla, jos aluksessa on vain yksi keula-ankkuri ja ankkurisierain sijaitsee keskilaivassa. Peräankkureille tässä artiklassa määrätty enimmäispaino voidaan työntöaluksissa tai yli 86 m pitkissä aluksissa jakaa yhdelle tai kahdelle ankkurille. Kevyemmän ankkurin painon on oltava vähintään 45 prosenttia kokonaispainosta. 7. Valurautaiset ankkurit eivät ole sallittuja. 8. Ankkureihin on merkittävä niiden paino pysyvästi kuperalla kirjoituksella. 9. Yli 50 kg painavissa ankkureissa on oltava ankkurivintturit. 10. Keula-ankkureiden kettinkien vähimmäispituuden on oltava: a) 40 m aluksissa, jotka ovat enintään 30 m pitkiä; b) 10 m enemmän kuin pituus, kun pituus o n 3 0 m - 5 0 m; c) 60 m aluksissa, joiden pituus on yli 50 m. Peräankkureiden kettinkien on kunkin oltava vähintään 40 m. Kuitenkin aluksissa, joiden on voitava pitää keulaa myötävirrassa, peräankkurien kettinkien on kunkin oltava vähintään 60 m pitkiä. 57 11. Ankkurikettinkien vähimmäismurtolujuus (R) saadaan seuraavan kaavan avulla: a) ankkurit, jotka painavat enintään 500 kg: R = 0,35 • P' [kN], b) ankkurit, jotka painavat 500 kg - 2000 kg: R = ( 0 , 3 5 -p' - 5QQ ) • P' [kN]; 15000 c) ankkurit, jotka painavat yli 2000 kg : R = 250 • P' [kN]. Kaavassa: P' = yksittäisen ankkurin teoreettinen 1 - 4 ja 6 kohdan mukaisesti laskettu paino. Ankkurikettinkien murtolujuus saadaan jäsenvaltioiden voimassa olevista standardeista. Jos ankkurit ovat 1 - 6 kohdan määräyksiä painavammat, on ankkurikettinkien murtolujuus laskettava enimmäispainon mukaan. 12. Jos aluksessa on tällaisia painavampia ankkureita ja niihin kuuluvia lujempia ankkurikettinkejä, teoreettiset painot ja murtolujuudet merkitään 1 - 6 ja 11 kohdan mukaisesti tarkastustodistukseen. 13. Ankkurin ja kettingin välisillä liitososilla (lenkit) on oltava vetolujuus, joka on 20 prosenttia suurempi kuin kyseisen kettingin murtolujuus. 14. Ankkurikettinkien sijasta voidaan käyttää teräsköysiä. Köysien murtolujuuden on oltava sama kuin määräysten mukaisilla ankkurikettingeillä mutta niiden on oltava 20 prosenttia pidempiä. 10. 02 artikla Muut varusteet 1. Aluksissa on oltava ainakin seuraavat varusteet jäsenvaltioiden liikennelainsäädännön määräysten mukaisesti: a) radiopuhelinlaitteisto; b) laitteet ja välineet, joita tarvitaan valo-ja äänimerkkien antamiseen ja alusten merkitsemiseen; c) aluksen päävirtapiiristä riippumattomat varakulkuvalot aluksissa, jotka ovat pysähtyneinä; d) selvästi merkitty, palonkestävä kannellinen säiliö kiinteiden ongelmajätteiden säilyttämistä varten ja selvästi merkitty, palonkestävä kannellinen säiliö nestemäisten ongelmajätteiden säilyttämistä varten e) selvästi merkitty, palonkestävä kannellinen säiliö muiden kiinteiden ongelmajätteiden säilyttämistä varten ja selvästi merkitty, palonkestävä kannellinen säiliö muiden nestemäisten ongelmajätteiden voimassaolevien varten liikennelainsäädännöllisten määräysten mukaisesta jäsenvaltioissa säilyttämistä 58 f) selvästi merkitty, palonkestävä kannellinen säiliö säiliön puhdistusvesien säilyttämistä varten. 2. Lisäksi aluksessa on oltava vähintään seuraavat varusteet. a) kiinnitysköysiä: Aluksissa on oltava kolme kiinnitysköyttä. Niiden vähimmäispituuden on oltava: 1. köysi: L + 20 m, kuitenkin korkeintaan 100 m, 2. köysi: 2/3 1. köyden pituudesta, 3. köysi: 1/31. köyden pituudesta. Lyhintä köyttä ei tarvita alle 20 m pitkissä aluksissa. Köysien vähimmäismurtolujuus (R^) saadaan seuraavan kaavan avulla: L • B • T 1000 m3:n asti: Rs = 60 + L - B -T 10 L - B - T y li 1000m3: L • B • T Rs = 150 + 100 [kN]- [kN]. Nämä köydet voidaan korvat pituudeltaan ja murtolujuudeltaan vastaavilla, synteettisestä kuidusta valmistetuilla köysillä. b) hinausköysiä: Hinaajissa on oltava niiden käytön mukainen määrä hinausköysiä. Pääköyden on oltava kuitenkin vähintään 100 m pitkä ja sen murtolujuuden (N) on oltava vähintään kolmannes käyttökoneiston kokonaistehosta (kW). Moottorikäyttöisissä aluksissa ja työntöproomuissa, jotka voivat olla hinaajina, on oltava vähintään yksi 100 m pitkä hinausköysi, jonka murtolujuuden (N) on oltava vähintään neljännes käyttökoneiston kokonaistehosta (kW). c) heittoliina; d) laskuporras, jonka leveys on vähintään 0,40 m ja pituus vähintään 4 m ja jonka sivut on merkitty aluksille vaaleanvärisillä viivoilla. Laskuportaassa on oltava kaiteet. Pienemmille tarkastuskomitea voi sallia lyhyempiä laskuportaita; e) venehaka; f) ensiapulaatikko; g) kiikarit, joiden linssin halkaisija on 7 x 50 tai suurempi; h) näkyvälle paikalle kiinnitetty taulu, jossa on hukkuvan pelastus-ja elvytysohjeet. 3. Jos aluksen kansi on yli 1,5 m kevytvesiviivan yläpuolella, aluksessa on oltava laskuporras tai - tikas. 59 10. 03 artikla Palonsammutusvälineet 1. Aluksessa on oltava vähintään: a) ohjaushytissä: b) jokaisen kannelta hytteihin vievän sisäänkäynnin lähellä: c) jokaisen sisäänkäynnin lähellä, joka vie aputyötiloihin, joihin ei pääse asuintiloista ja joihin on asennettu kiinteällä tai nestemäisellä polttoaineella toimiva lämmitys, ruoanlaitto- tai jäähdytyslaitteita: 1 käsisammutin; 1 käsisammutin; 1 käsisammutin. d) jokaisen konehuoneen ja kattilahuoneen sisäänkäynnin kohdalla: 1 käsisammutin; e) aluksissa, joiden koneteho ylittää 110 kW, tarkoituksenmukaisessa paikassa kannen alla konehuoneessa: 1 käsisammutin. 2. Käsisammuttimien on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) Edellä 1 kohdan mukaisten nestekäsisammuttimien tilavuuden on oltava 9 - 13,5 litraa. Jauhesammuttimien sammutusainemäärän täytyy olla vähintään 6 kg. b) Vähimmäisvaatimuksena on, että 1 kohdan mukaisen palosammutusaineen on oltava sopiva sammuttamaan sentyyppinen palo, joka luultavimmin sattuu tilassa tai tiloissa, joita varten sammutin pääasiallisesti on tarkoitettu. Aluksessa, jossa olevien sähkölaitteiden käyttöjännite ylittää 50 volttia, sammutusaineen on oltava sopiva myös sähkölaitteissa olevien palojen tukahduttamiseen. Käyttöohjeiden on oltava selvästi näkyvissä jokaisessa käsisammuttimessa c) Käsisammuttimien sammutusaine ei saa sisältää halonia tai aineita, jotka käytössä saattavat muodostaa myrkyllisiä joissa sammutusaineena on C02:ta, saa käyttää vain tiettyjen laitteiden ja tilojen, kuten kytkintaulujen tai keittiön, sammutukseen. C02:n määrä ei saa vaarantaa terveyttä. hiilitetrakloridia). Käsisammuttimia, kaasuja (esim. d) Äärimmäiselle kylmyydelle tai kuumuudelle arat sammuttimet on sijoitettava tai suojattava siten, että niiden jatkuva tehokkuus säilyy. 3. Kaikki palonsammutuslaitteet on tarkastettava vähintään kerran kahdessa vuodessa. Tarkastuksen tehneen henkilön allekirjoittaman todistuksen on oltava aluksessa. 4. Jos palonsammutuslaitteet on asennettu siten, että ne eivät ole näkyvillä, niitä peittävä seinämä on merkittävä punaisella, vähintään 10 cm korkealla F-kirjaimella. 5. Kiinteästi asennetuissa palonsammutuslaitteissa ei saa käyttää sammutusaineena halonia. C02:ta saa käyttää sammutusaineena seuraavin edellytyksin: a) C02-palonsammutuslaitteita ja pumppuhuoneissa Aluksessa on oltava laitteet, joiden avulla kaikki aukot, joista voi päästä suojeltuun tilaan ilmaa, tai sieltä C02:ta, voidaan sulkea. Niiden kytkinlaitteet on asennettava siten, että niiden käyttö on mahdollista myös palon sattuessa. C02:n automaattinen vapautus ei ole sallittu. kattilahuoneissa koneistotiloissa, käyttää vain saa 60 b) Käytön aikana polttomoottorikoneissa tarvittavaa palamisilmaa ei saa imeä kone-, kattila- eikä pumppuhuoneista. c) Kiinteästi asennetut C02-palonsammutuslaitteet on varustettava varoituslaitteella, jonka C02- varoitusääni on selvästi kuultavissa tiloissa, joihin on määrä virrata C02:ta, myös sellaisissa oloissa, joissa tilan oma melutaso on suurimmillaan, ja sen on erotuttava selvästi muista aluksen äänimerkeistä. Näiden C02-varoitusmerkkien on oltava selvästi kuultavissa myös ovien ollessa suljettuna, kun viereisten tilojen melutaso on suurimmillaan, jos näistä tiloista poistuttaessa on kuljettava näiden tilojen läpi, C02-äänimerkin on kuuluttava riittävän ajoissa ennen C02-päästöä. Jokaisen tilan, johon C02:ta päästetään, ulos- ja sisäänkäynti on merkittävä hyvin näkyvällä kirveliä, jossa on seuraava teksti saksan, ranskan ja hollannin kielellä, punaisin kirjaimin valkoisella pohjalla: "Bei Ertönen des C02-Warnsignals Erstickungsgefahr! " (Beschreibung des Signals) den Raum sofort verlassen! "Quitter immédiatement ce local au signal C02 d'asphyxie !" "Bij het in werking treden van het C02-Alarmsignaal ruimte onmiddellijk verlaten! Verstikkingsgevaar!" (description du signal)! Danger (omschrijving van het signaal) deze d) Jokaisen C02-sammutinlaitteen kytkimen vieressä on oltava selvästi näkyvissä, hyvin luettavissa ja pysyvästi saksan-, ranskan-ja hollanninkielinen käyttöohje. Yksittäisiin tiloihin, joihin C02. ta päästetään, johtavissa putkissa on oltava jokaisessa lukituselin. Ennen sammutinlaitteen käyttöönottoa on ensin kytkettävä c kohdan mukainen varoitin automaattisesti päälle. e) CO^-säiliöitä on säilytettävä muista tiloista kaasutiiviisti eristetyissä tiloissa tai kaapissa Näiden sijoituspaikkojen ja kaappien ovien on avauduttava ulospäin, niiden on oltava avaimella suljettavissa ja niissä on oltava merkittynä punaisella värillä valkoista taustaa vasten "C02 M. Kannen alla sijaitseviin säilytystiloihin saa päästä ainoastaan ulkokautta. Suorat yhteydet muihin tiloihin eivät ole sallittuja. Kannen alla sijaitsevissa sijoitustiloissa on oltava oma, aluksen muista ilmastointijärjestelmistä täysin erillään oleva, riittävä ilmanvaihto. Tuuletusaukot on sijoitettava siten, että C02-säiliön mahdollisesti vuotaessa ei aluksen sisätiloihin saa päästä haihtuvia kaasuja. Tämän tilan lämpötila ei saa olla yli +50°C. Kaapit ja sijoitustilat kannella ovat sallittuja, jos ne on asennettu tukevasti ja ne ovat asuintilojen ulkopuolella. C02-säiliön mahdollisesti vuotaessa aluksen sisätiloihin ei saa päästä haihtuvia kaasuja. Kaappien ja säilytystilojen on suojattava säiliöitä Sisälämpötila ei saa olla yli 50°C. lämmöltä, kylmältä ja kosteudelta. 61 Tiloissa, joita suojataan C02:lla, on oltava tehokkaat sammutusaineen imulaitteita ei saa voida kytkeä päälle sammutuksen aikana. imulaitteet. Näitä f) Kiinteiden putkijärjestelmieh voitava tyhjentää 2 alakohdan mukaisesti määritellyn kaasun määrästä 85 prosenttia kahdessa minuutissa konehuoneissa. Suojeltavassa tilassa tarvittavan C02-vähimmäismäärän on oltava vähintään 40 prosenttia bruttotilavuudesta. Paineettoman C02:n tilavuudeksi on laskettava 0,56 m3/kg. Jos C02-määrä on suojeluun, käytettävissä olevan C02. n tilan kokonaismäärän ei tarvitse olla suurempi kuin yhden tällaisen tilan suojeluun tarvittava määrä. tarkoitettu useamman kuin yhden C02-säiliöiden täyttömäärä ei saa olla yli 0,75 kg/l. Säiliöt on asetettava pystyasentoon siten, että ne eivät pääse kaatumaan. C02-painesäiliöiden, -liittimien ja -paineletkujen on vastattava jonkin jäsenvaltion voimassa olevia määräyksiä. g) Edellä c kohdan mukaiset varoituslaitteet ja palonsammutuslaitteet on tarkastutettava vähintään kerran kahdessa vuodessa hyväksytyllä asiantuntijalla. Tarkastuksen tehneen henkilön allekirjoittaman todistuksen, josta ilmenee tarkastuksen päiväys, oltava mukana aluksessa. h) Jos aluksessa on yksi tai useampi tarkastettu kiinteä C02-palonsammutuslaite, se on merkittävä todistukseen. Muut sammutusaineet on sallittu vain toimivaltaisten viranomaisten suosituksesta. 10. 04 artikla Aluksen veneet 1. Seuraavissa aluksissa on oltava laivavene: a) moottorikäyttöiset alukset ja proomut, joiden kantokyky on yli 1501; b) hinaajat ja työntöalukset, joiden uppouma on yli 150 m ; c) uivat kalustot; d) matkustaja-alukset, jotka on rekisteröity yli 250 matkustajalle tai yli 50 vuodepaikalle. 2. Yhden henkilön on voitava laskea laivavene nopeasti ja turvallisesti veteen. Jos laivavene lasketaan veteen moottorikäyttöisellä laitteella, on laite suunniteltava siten, että vene voidaan laskea veteen nopeasti ja turvallisesti myös sähkökatkon aikana. 3. Laivaveneiden on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) niiden on oltava helppoja soutaa ja ohjata; niiden on oltava suuntavakaita niin, etteivät ne poikkea tuulessa, virtaavassa vedessä tai aallokossa merkittävästi kurssista; b) niissä on oltava istumapaikat vähintään kolmelle henkilölle; 62 c) niiden on oltava riittävän vahvoja; d) niiden tilavuuden on oltava vähintään 1,5 m tai tulon L • B • H , on oltava vähintään 2,7 m3; e) kun laivavene kuljettaa kolmea henkilöä, joiden kunkin paino on noin 75 kg, siinä täytyy olla ainakin 25 cm:n varalaita; f) niiden on oltava riittävän vakaita. Ne on katsottava riittävän vakaiksi, jos kaksi henkilöä, joiden kummankin paino on noin 75 kg, istuu samalla puolella mahdollisimman lähellä laitaa ja veneeseen jää vähintään 10 cm:n varalaita; g) jos ketään ei ole veneessä, mutta se on aivan täynnä vettä, sen varakantavuuden (N) on oltava vähintään 300 • L • Bc • Hc; h) veneessä on oltava vähintään seuraavat varusteet: yksi pari airoja; yksi kiinnitysköysi; yksi äyskäri. Kumiveneet ovat sallittuja, jos ne ovat 2 ja 3 kohdassa lueteltujen vaatimusten mukaisia, jatkuvasti käyttövalmiita ja moniosastoisia. 4. Jos matkustaja-alusten laivaveneet lasketaan yhteispelastusvälineiksi (15. 08 artiklan 5 kohta), on niiden oltava vähintään 3 kohdan vaatimusten mukaisia. Kuitenkin a) jokaisella henkilöllä on oltava vähintään 0,45 m leveä tila istuimella tai penkillä, jolloin suurin sallittu henkilömäärä ei saa olla suurempi kuin tulos 3 • L • B • H ; b) vakavuus on riittävä, jos puolet sallitusta enimmäishenkilömäärästä istuu paikoillaan veneen toisella puolella ja varalaidaksi jää vähintään 10 cm. 5. Edellä 3 ja 4 kohdassa: L = laivaveneen pituus (m); B = laivaveneen leveys (m); ET = laivaveneen sivukorkeus (m). 10. 05 artikla Pelastusrenkaat ja pelastusliivit 1. Kaikissa aluksissa on oltava vähintään kolme pelastusrengasta. Näiden on oltava valmiina käyttöön, ja niitä on säilytettävä kannella tarkoituksenmukaisissa paikoissa, mutta niitä ei saa kiinnittää telineisiinsä. Vähintään yksi pelastusrengas on sijoitettava ohjaushytin välittömään läheisyyteen. Pelastusrenkaiden: a) kantavuuden makeassa vedessä on oltava vähintään 100 N; b) on oltava valmistettuja asianmukaisesta materiaalista ja niiden on kestettävä öljyä ja sen johdannaisia sekä lämpötiloja 50°C:een saakka; c) on oltava väriltään sellaisia, että ne näkyvät hyvin vedessä; d) painon on oltava vähintään 2,5 kg; 63 e) sisäläpimitan on oltava 0,45 + 10 %:a; f) on oltava varustettuja ulkoreunaa kiertävillä köysilenkeillä. 2. Pelastusliivien on oltava jokaisen laivalla säännöllisesti olevan henkilön saatavilla välittömästi Pelastusliivien on oltava 1 kohdan a - c alakohdan tai eurooppalaisen standardin EN 395 (100 N kantavuus) vaatimusten mukaisia. Puhallettavien pelastusliivien on oltava itsetoimisia ja lisäksi sekä käsilaukaisimella että suulla täytettäviä. Niiden on oltava testattuja valmistajan ohjeiden mukaisesti. 64 11 LUKU T Y Ö T I L O J EN T U R V A L L I S U US 11. 01 artikla Yleistä 1. Alukset on rakennettava, mitoitettava ja varustettava siten, että niillä voidaan työskennellä turvallisesti ja kulkureittejä voidaan käyttää turvallisesti. 2. Aluksella työskentelyyn tarvittavat ja kiinteät laitteet on mitoitettava, sijoitettava ja varmistettava siten, että niitä voidaan hoitaa, käyttää ja huoltaa helposti ja vaarattomasti. Tarvittaessa liikkuvat ja kuumenevat osat on varustettava turvalaitteilla. 11. 02 artikla Suojaus liukastumista ja putoamista vastaan 1. Kansien ja sivulaitojen on oltava tasaisia eikä niissä saa olla kohtia, joissa on mahdollista kaatua; vesi ei saa päästä kertymään niihin. 2. Kansien sekä sivulaitojen, koneistotilan lattian, porrastasanteiden, portaiden ja pollarien kansien on oltava kaatumista ehkäiseviä. 3. Sivulaitojen pollarien kannet ja kulkuväylien esteet, kuten portaiden reunat, on maalattava muun kannen vastavärillä. 4. Kansien ulkoreunoissa sekä sellaisilla työskentelyalueilla, joilla putoamiskorkeus voi olla enemmän kuin 1 m, on oltava parraslaidat tai luukunkehykset, jotka ovat vähintään 0,70 m korkeita tai joissa on eurooppalaisen standardin EN 711 mukaiset kaiteet, jotka muodostuvat käsikaiteesta, polven korkeudella olevasta kaiteesta ja jalkalistasta. Sivulaidoilla on oltava jalkalista ja käsikaide koko matkalla luukun kehyksessä. Jos sivulaidoilla on kaiteet, joita ei voi taittaa, ei luukun kehyksen käsikaidetta tarvita. 11. 03 artikla Työtilojen mitat Työtilojen on oltava mitoiltaan sellaiset, että kullakin siellä työskentelevällä miehistön jäsenellä on riittävä tila liikkua. 11. 04 artikla Sivulalta 1. Sivulaidan sisäleveyden on oltava vähintään 0,60 m. Tietyissä aluksen toiminnan turvallisuudelle tarpeellisissa osissa, kuten kannenpesuletkun venttiileissä, sisäleveydeksi riittää 0,50 m ja pollareissa ja sinkilöissä 0,40 m. 65 2. Kun korkeus sivulaidan yläpuolella on 0,90 m, voi sivulaidan sisäleveys olla 0,54 m, jos sen päällä on 0,65 m sisäleveys laidoituksen reunan ja lastitilan sisäreunan välillä. Sivulaidan sisäleveys voi tällöin olla vain 0,50 m, jos sivulaitojen ulkoreunoille on asennettu eurooppalaisen standardin EN 711 mukaiset kaiteet putoamisen estämiseksi. Aluksissa, jotka ovat enintään 55 m pitkiä ja joissa asuintilat ovat aluksen perässä, kaiteita ei tarvita. 3. Edellä 1 ja 2 kohdan mukaiset vaatimukset koskevat 2,00 m:n korkeutta sivulaidan yläpuolella. 11. 05 artikla Pääsy työtiloihin 1. Käytävissä, sisäänkäynneissä ja käytävissä, joita henkilöt käyttävät tai joita käytetään lastin kuljetuksessa, on a) sisäänkäyntiaukkojen edessä oltava riittävästi tilaa esteettömälle liikkumiselle; b) kauttakulkukäytävien sisäleveyden on oltava työtilan käyttötarkoituksen mukainen, kuitenkin vähintään 0,60 m; enintään 8 m leveissä aluksissa kauttakulkukäytävien leveys voi olla 0,50 m; c) käytävien sisäleveyden on oltava kehyksen korkeus mukaan lukien vähintään 1,90 m. 2. Ovet on voitava avata ja sulkea molemmilta puolilta vaarattomasti. Ne on suojattava epähuomiossa tapahtuvalta avaamiselta tai sulkemiselta. 3. Sisään- ja uloskäynneissä sekä käytävissä, joissa tasoeroa on yli 0,50 m, on oltava sopivat portaat, tikkaat tai tikaspuolat. 4. Jos tasoero jatkuvasti miehitetyissä työtiloissa on yli 1,00 m, on niissä oltava portaat. Tämä määräys ei kuitenkaan koske hätäuloskäytäviä. 5. Aluksissa, joissa on lastitiloja, on oltava vähintään kahdet siirrettävät tikkaat, jotka mahdollistavat turvallisen sisäänmenon ja ulostulon. Siirrettäviä tikkaita ei kuitenkaan tarvita, jos kuhunkin lastitilaan on asennettu vastaavat kiinteät tikkaat. 11. 06 artikla Poistumistiet ja varauloskäynnit 1. Poistumisteiden sekä varauloskäyntien määrän, rakenteen ja mittojen on oltava osastojen käyttötarkoituksen ja koon mukaiset. Jos jokin sisäänkäynneistä on varauloskäynti, se on myös merkittävä selvästi. 2. Varauloskäynneissä jotka on suunniteltu käytettäväksi tai kattoikkunoissa, varauloskäynteinä, on oltava vähintään 0,36 m^-. n vapaa aukko ja pienimmän halkaisijan on oltava vähintään 0,50 m. ikkunoissa ja 66 11. 07 artikla Portaat, tikkaat ja tikaspuolat 1. Portaat ja tikkaat on kiinnitettävä lujasti. Portaiden on oltava vähintään 0,60 m leveitä ja niiden kaiteiden välisen leveyden on oltava vähintään 0,60 m. Askelman syvyys ei saa olla pienempi kuin 0,15 m ja portaiden pinnat on suojattava luistamista vastaan. Portaissa, joissa on useampi kuin neljä askelmaa, on oltava käsikaiteet. 2. Tikkaiden ja tikaspuolien sisäleveyden on oltava vähintään 0,30 m. Puolien väli ei saa olla suurempi kuin 0,30 m. Puolien etäisyys rakenteissa on oltava vähintään 0,15 m. 3. Tikkaiden ja tikaspuolien on oltava tunnistettavissa yläpuolelta ja ne on varustettava uloskäyntien yläpuolella sijaitsevilla kädensijoilla. 4. Tikkaiden on oltava vähintään 0,40 m leveät ja alapäästä 0,50 m leveät ja ne on suojattava kaatumista ja liukastumista vastaan. Tikaspuolat on kiinnitettävä lujasti kannattimiin. 5. Siirrettävien tikkaiden (ruumatikkaat) on yletyttävä 60° kulmassa luukun reunan yläpuolelle, mutta vähintään kuitenkin 1,00 m kannen yläpuolelle. 11. 08 artikla Sisätilat 1. Aluksen sisätiloissa sijaitsevien työtilojen on sovittava kokonsa, sisustuksensa ja sijoituksensa puolesta niissä suoritettaviin töihin ja niiden on vastattava hygienia- ja turvallisuusmääräyksiä. Niissä on oltava riittävä ja häikäisemätön valaistus sekä riittävä tuuletus. Tarvittaessa niissä on oltava lämmityslaitteet, joilla turvataan sopiva lämpötila. 2. Aluksen sisäosissa sijaitsevien työtilojen lattioiden on oltava lujia ja kestäviä rakenteeltaan ja ne on lattian aukot on suunniteltava kompastumisen varmistettava putoamista vastaan niiden ollessa auki. Ikkunat ja kattoikkunat on suunniteltava ja sijoitettava siten, että niitä voidaan käyttää ja puhdistaa vaarattomasti. liukastumisen estämiseksi. Kannen ja ja 11. 09 artikla Melu-ja tärinäsuojaus 1. Työtilat on sijoitettava, varustettava ja suunniteltava siten, että miehistön jäsenet eivät altistu haitalliselle tärinälle. 2. Pysyvät työtilat on lisäksi suunniteltava ja äänieristettävä siten, että melu ei voi vaarantaa käyttäjien turvallisuutta ja terveyttä. 67 3. Henkilöille, joihin kohdistuva päivittäinen melukuormitus on yli 85 dB(A), on oltava henkilökohtaiset kuulosuojaimet. Työtiloissa, joissa melukuormitus nousee yli 90 dB(A):iin, on kirveliä muistutettava kuulosuojaimien käyttöpakosta. 11. 10 artikla Luukkujen kannet 1. Luukkujen kansien on oltava helposti käsillä ja turvallisesti liikuteltavissa. Luukkujen kansien, jotka painavat yli 40 kg, on lisäksi oltava työnnettävissä tai taitettavissa tai nostettavissa mekaanisella laitteella. Luukkujen kannet, joita käsitellään nostolaitteiden avulla, on varustettava sopivin helposti käsiksi päästävin sulkemislaittein. Luukkujenkansiin tai niiden kiinteisiin kehyksiin on merkittävä selvästi, mihin luukkuun ne kuuluvat, ja osoitettava niiden oikea asento. 2. Luukkujen kannet on suojattava lastauslaitteiden aiheuttamalta aukeamiselta. ja Työntöluukut on varustettava sulkimilla, jotka estävät liikkumisen vahingossa pituussuuntaan enemmän kuin 0,40 m ja ne on voitava kiinnittää pääteasentoonsa. Pinottujen luukun kansien kiinnitykseen on oltava sopivat välineet. tuulen 3. Moottorikäyttöisissä luukun kansissa on virran syötön keskeydyttävä automaattisesti ajokytkimen vapautuksen jälkeen. 4. Luukkujen kansien on kestettävä niihin mahdollisesti kohdistuvat kuormitukset. Luukkujen kansien, joiden päällä voidaan kävellä, on kestettävä vähintään 75 kg:n pistekuormitus. Luukkujen kannet, jotka eivät kestä ihmisen painoa, on merkittävä. Luukkujen kansiin, joiden päälle on tarkoitus lastata kansilastia, on merkittävä sallittu kuormitus t/m2. Jos sallittuun kuormitukseen tarvitaan tukia, on se merkittävä sopivaan kohtaan ja tällöin aluksella oltava sopivia tasoja. 11. 11 artikla Vintturit 1. Vinttureiden on oltava rakenteeltaan sellaisia, että niitä voidaan käyttää turvallisesti. Niissä on oltava laitteet, jotka estävät lastin putoamisen takaisin. Vinttureissa, jotka eivät ole itsepidättäviä, on oltava vetovoiman mukaisesti mitoitettu jarru. 2. Käsikäyttöisissä vinttureissa on oltava laite, joka estää kampien takaisin kiertymisen. Vinttureiden, joissa on sekä moottori- että käsikäyttö, on oltava rakenteeltaan sellaisia, että moottorikäyttöinen laite ei voi käyttää käsikäyttöistä laitetta. 11. 12 artikla Nosturit 1. Nosturien on oltava tekniikan vakiintuneen käytännön mukaisia. Käytön aikana syntyvä voima on voitava johtaa turvallisesti kytkyeeseen eikä se saa vaarantaa kytkyeen vakavuutta. 68 2. Nostureissa on oltava valmistajan kilpi, josta ilmenevät seuraavat tiedot: a) valmistajan nimi ja osoite; b) CE-merkintä sekä valmistusvuosi; c) sarja tai tyyppi; d) mahdollinen sarjanumero. 3. Nostureihin on merkittävä suurin sallittu kuormitus pysyvästi ja selvästi. Nostureihin, joiden käyttökuormitus ei ole suurempi kuin 2000 kg, tarvitsee merkitä vain suurin sallittu käyttökuormitus nosturin suurimmalla käyttösäteellä pysyvästi ja selvästi. 4. Puristumis-ja leikkautumisvaaran ehkäisemiseksi on oltava suojalaitteita. Nosturin ulkoisilla osilla on oltava kaikkiin ympäröiviin osiin nähden vähintään 0,5 m:n turvaväli ylä- ja alapuolella sekä sivuilla. Sivusuuntaista turvaväliä ei tarvita työskentely alueen ja kulkuväylien ulkopuolella. 5. Moottorikäyttöiset nosturit on suojattava luvatonta käyttöä vastaan. Ne saa voida kytkeä päälle vain nosturin ohjauslaitteesta. Käyttöelinten on oltava itsestään palautuvia (kytkimet ilman pitoa) ja niiden toimintasuunnan on oltava selvästi havaittava. Käyttövoiman katkon aikana lasti ei saa päästä putoamaan itsestään. Nosturin epätoivotut liikkeet on voitava estää. Nostolaitteen ylöspäin-liike ja käyttökuormituksen ylitys on rajoitettava sopivilla laitteilla. Myös nostolaitteen alaspäin-liikkeen on oltava rajoitettu, jos nosturia käytettäessä lastinnostolaite on toimivien asennettu köysirumpuun alle kahdella nostoköyden kierroksella. Automaattisesti laitteiden toiminnan jälkeen on vastaliikkeen oltava aina mahdollinen. Köysien murtolujuuden on putoavalle tavaralle oltava vähintään 5-kertainen sallittuun köyden enimmäisvetokykyyn nähden. Köyden rakenteen on oltava moitteeton ja sovelluttava käytettäväksi nostureissa. 6. Ennen ensimmäistä käyttöönottoa ja ennen uudelleen käyttöönottoa olennaisten muutosten jälkeen on aluksen riittävä lujuus ja vakavuus osoitettava laskennallisesti ja kuormituskokeella. Sellaisten nostureiden osalta, joiden käyttökuormitus ei ole yli 2000 kg, asiantuntija voi päättää, voidaanko laskennallinen osoitus korvata koestuksella 1,25-kertaisella käyttökuormituksella, joka suoritetaan suurimmalla käyttösäteellä koko kulkuväylällä. Tarkastuskomitean hyväksymä asiantuntija suorittaa ensimmäisen ja toisen alakohdan mukaisen tarkastuksen. 7. Asiantuntijan on tarkastettava nosturit säännöllisesti vähintään kerran vuodessa. Tarkastuksessa on todettava nosturin työskentelyturvallinen kunto silmämääräisesti sekä toiminnan tarkastuksella. 69 8. Tarkastuskomitean hyväksymän asiantuntijan on tarkastettava nosturi uudelleen vähintään kerran kymmenessä vuodessa. 9. Nostureiden, joiden käyttökuormitus on yli 2000 kg ja joita käytetään lastaukseen tai jotka ovat nostimilla, ponttoneiUa ja muulla uivalla kalustolla tai työaluksilla, on lisäksi oltava jonkin jäsenvaltion määräysten mukaisia. 10. Aluksissa on oltava kaikista nostureista vähintään seuraavat asiakirjat: a) nosturin valmistajan käyttöohje, jossa on vähintään seuraavat tiedot: käyttöelinten käyttöalue ja toiminta; sallittu enimmäiskäyttökuormitus vastaavalla käyttösäteellä; nosturin suurin sallittu kallistus- ja vakautuskulma; asennus-ja kunnossapito-ohjeet; ohjeet säännönmukaisista tarkastuksista; yleiset tekniset tiedot; b) todistus 6 - 8 tai 9 kohdan mukaisten tarkastusten suorittamisesta. 70 12 LUKU A S U I N T I L AT 12. 01 artikla Yleistä 1. Aluksilla on oltava välttämättömät asuintilat niillä tavallisesti asuville henkilöille, kuitenkin vähintään vähimmäismiehistölle. 2. Asuintilat on rakennettava, mitoitettava ja varustettava siten, että ne tyydyttävät aluksella olevien turvallisuuden, terveyden ja mukavuuden tarpeet. Niihin on päästävä helposti ja turvallisesti ja ne on eristettävä riittävästi kylmää ja kuumaa vastaan. 3. Tarkastuskomitea voi hyväksyä poikkeuksia tämän luvun määräyksistä, jos henkilöiden turvallisuus ja terveys on aluksessa turvattu jollakin muulla tavalla. 4. Tarkastuskomitea merkitsee todistukseen aluksen käyttömuodon tai käyttötavan rajoitukset, jotka ovat välttämättömiä 3 kohdan poikkeusten perusteella. 12. 02 artikla Asuintilojen erityisiä rakenteita koskevat määräykset 1. Asuintilojen on oltava tuuletettuja, vaikka ovet olisivat suljettuina. Lisäksi oleskelutiloihin on päästävä riittävästi päivänvaloa ja niistä on mahdollisuuksien mukaan oltava näkyvyys ulos. riittävästi 2. Jos kannen tasolta ei ole sisäänkäyntiä asuintiloihin, ja tasojen ero on 0,30 m tai enemmän, käynti asuintiloihin on järjestettävä portaiden avulla. 3. Aluksen keulaosassa lattiat eivät saa olla enemmän kuin 1,20 m enimmäissyväystä alempana. 4. Oleskelu- ja yöpymistiloissa on oltava varauloskäytävät, jotka sijaitsevat mahdollisimman kaukana normaaleista uloskäynneistä. Yksi uloskäynti voi olla varauloskäytävä, mutta ei kuitenkaan tiloissa, joiden uloskäynti on suoraan kannelle tai käytävään, joka toimii varauloskäytävänä, jos niistä on kaksi erillään sijaitsevaa uloskäyntiä vasemman- ja oikeanpuoleiselle laidalle. Varauloskäyntien sekä varauloskäynteinä käytettäviksi suunniteltujen ikkunoiden ja kattoikkunoiden vapaan aukon on oltava vähintään 0,36 m2 ja pienimmän halkaisijan on oltava vähintään 0,50 m, ja niistä on oltava mahdollista poistua nopeasti hätätapauksessa. Varauloskäyntien eristys ja verhous on oltava huonosti syttyvistä materiaaleista ja varauloskäyntien käytön on oltava turvattu milloin tahansa sopivin toimenpitein, kuten tikkailla tai tikaspuolilla. 5. Asuintilat on suojattava liialliselta melulta ja tärinältä. Äänenpaineen enimmäistasot ovat: a) oleskelutiloissa: 70 dB(A); b) yöpymistiloissa: 60 dB(A) lukuun ottamatta aluksia, joita käytetään vain käyttömuodossa Ai. Käyttömuodon rajoitus on merkittävä todistukseen. 71 6. Asuintilojen seisontakorkeuden on oltava vähintään 2,00 m. 7. Yleensä aluksissa on oltava vähintään yksi yöpymistiloista erillään oleva oleskelutila. 8. Asuintilojen vapaan lattiatilan on oltava vähintään 2 vcfl henkilöä kohti, kuitenkin yhteensä vähintään 8 vcfl. Vapaaseen lattiatilaan eivät sisälly huonekalut pöytiä ja tuoleja lukuun ottamatta. 9. Jokaisen oleskelu-ja yöpymistilayksikön tilavuuden on oltava vähintään 7 vc?. 10. Ilmatilavuuden henkeä kohti on oltava vähintään 3,5 m^ oleskelutiloissa ja vähintään 5 m^ ensimmäistä henkilöä kohti yöpymistiloissa sekä vähintään 3 m^ jokaista seuraavaa henkilöä kohti. Ilmatilavuus on se, joka tehty. Yöpymistilat on jää, kun vähennykset kalusteista on mahdollisuuksien mukaan suunniteltava enintään kahdelle henkilölle. Vuoteiden on oltava vähintään 0,30 m korkeudella lattiasta. Jos vuoteet on sijoitettu päällekkäin, on jokaisen vuoteen yläpuolella oltava vapaata tilaa vähintään 0,60 m. 11. Ovien aukon yläreunan on oltava vähintään 1,90 m kannen tai lattian yläpuolella ja vapaan aukon on oltava vähintään 0,60 m. Määräysten mukainen korkeus voidaan saavuttaa työnnettävillä tai taitettavilla kansilla tai luukuilla. Ovet on voitava avata molemmilta puolilta. Ovien kehykset saavat olla enintään 0,40 m korkeita; muita turvallisuusmääräyksiä on kuitenkin noudatettava. 12. Portaiden on oltava lujasti kiinnitetyt ja sellaiset, että niissä voi kulkea ilman onnettomuusvaaraa. Vähimmäisvaatimukset katsotaan täytetyiksi, kun: a) ne ovat vähintään 0,60 m leveät, b) askelmat ovat vähintään 0,15 m syvät, c) askelmat on suojattu liukastumista vastaan, ja d) yli kolmeaskelmaisissa portaissa on vähintään otin tai käsikaide. 13. Vaarallisia kaasuja ja nesteitä johtavat putkistot ja erityisesti sellaiset, joissa on korkea paine siten, että niiden vuoto voi saattaa henkilöitä vaaraan, ei saa sijoittaa asuintiloihin eikä niihin johtaviin käytäviin. Niihin voidaan kuitenkin asentaa höyry- ja hydraulijärjestelmien putkia, jotka on sijoitettu metalliseen suojaputkeen, sekä talouskäyttöön tarkoitettujen nestekaasulaitteiden putkia. 12. 03 artikla Saniteettitilat 1. Aluksessa, jossa on asuintilat, on oltava vähintään seuraavat saniteettitilat: a) yksi WC hyttiosastoa kohti tai kuutta miehistön jäsentä kohti. WC:t on voitava tuulettaa raikkaalla ilmalla; b) yksi kuumaan ja kylmään juomaveteen liitetty ja viemärillä varustettu pesuallas hyttiosastoa kohti tai neljää miehistön jäsentä kohti; c) yksi kuumaan ja kylmään juomaveteen liitetty kylpyamme tai suihku hyttiosastoa kohti tai kuutta miehistön jäsentä kohti. 2. Saniteettitilojen on oltava asuintilojen välittömässä läheisyydessä. WC-tiloista ei saa olla suoraa käyntiä keittiöihin, messeihin tai päivähuone-keittiöihin. 72. 1. WC-tilojen pinta-alan on oltava vähintään 1,00 m2, jolloin leveys ei saa olla alle 0,/S m |. » pituus alle 1,10 m. Enintään kahden henkilön hyteissä WCMilat voivat olla pienempiä. Jos WC-lilassa on pesumahdollisuus ja/tai suihku, on lattiapinta-alaa pesualtaan ja/tai suihkualtaan (tai mahdollisesti kylpyammeen) ympärillä suurennettava. 12. 04 artikla Keittiöt 1. Keittiöt voivat sijaita oleskelutilojen yhteydessä. 2. Keittiöt on varustettava: a) ruoanlaittoon tarvittavilla laitteilla, b) sopivalla viemäröidyllä altaalla, c) laitteilla juomaveden saantia varten, d) jääkapilla, e) tarpeellisilla työ-ja säilytystiloilla. 3. Messien ruokailutilojen on oltava riittävän suuret sellaiselle määrälle miehistön jäseniä, joka tavallisesti käyttää niitä samanaikaisesti. Istuinten on oltava vähintään 0,60 m leveitä. 12. 05 artikla Juomavesi 1. Alukset, joissa on asuintilat, on varustettava yhdellä juomavesisäiliöllä. Juomavesisäiliön täyttöaukkoihin jajuomavesiletkuihin on merkittävä selvästi, että ne on tarkoitettu vain juomavedelle. Juomaveden täyttöliittimien on sijaittava kannen yläpuolella. tai useammalla 2. Juomavesisäiliöiden tulee a) olla suojattuja liiallista lämpöä vastaan; b) olla suunniteltu vähintään 150 1 kokoisiksi kutakin aluksella asuvaa kohti, kuitenkin vähintään jokaista vähimmäismiehistön jäsentä kohti; c) olla sisältä pinnoitettu ruostumattomalla ja fysiologisesti kunnollisella materiaalilla; d) olla varustettu sopivalla suljettavalla aukolla sisäosan puhdistusta varten; e) olla varustettu täyttömäärän osoittimella; f) olla varustettu tuuletusliittimillä, jotka ovat yhteydessä vapaaseen ilmaan tai joissa on sopivat suodattimet. 3. Juomavesisäiliöillä ei saa olla yhteisiä seinämiä muiden säiliöiden kanssa. Juomavesiputket eivät saa kulkea sellaisten säiliöiden kautta, joissa on muita nesteitä. Juomavesijärjestelmän ja muiden putkien väliset liittymät eivät ole sallittuja. Kaasujen tai muiden juotavaksi tarkoitettujen nesteiden putket eivät saa kulkea juomavesisäiliön kautta. 73 '\ liioiniivcllii vmten olevien painevesis/lilioidcu on paineilmalla. Jos paineilma öljynerotin suoraan painevesisäiliön etupuolelle, jollei vettä ja ilmaa eroteta kalvoilla. tuotetaan kompressorien avulla, on asennettava ilmasuodatin tai luoniioic. rok M. HIU ainoastaan toimittava 12. 06 artikla Lämmitys ja ilmanvaihto 1. Asuintilat on voitava lämmittää niiden käyttötarkoitusta vastaavasti. Lämmitysjärjestelmän on vastattava sää-ja ilmasto-oloja, joihin alus joutuu. 2. Asuin- ja yöpymistilojen on oltava riittävästi tuuletettuja, vaikka sisäänkäynti olisi suljettuna. Ilmanvaihtojärjestelmän on mahdollistettava riittävä ilmanvaihto kaikissa sääoloissa. 3. Asuintilat on sijoitettava ja suunniteltava siten, että saastuneen ilman tunkeutuminen muista aluksen osastoista, kuten kone- ja lastitiloista, asuintiloihin voidaan estää. Koneellisessa ilmanvaihdossa on ilmanottoaukot sijoitettava siten, että ne vastaavat näitä vaatimuksia. 12. 07 artikla Asuintilojen muut varusteet 1. Jokaisella aluksella oleskelevalla miehistön jäsenellä on oltava oma vuode ja oma suljettava vaatekaappi. Vuoteen sisämittojen on oltava vähintään 2,00 • 0,90 m. 2. Työvaatteiden säilyttämistä ja kuivaamista varten on varattava sopivat tilat yöpymistilojen ulkopuolelta. 3. Kaikissa tiloissa on oltava sähkövalaistus. Kaasumaisilla tai nestemäisillä polttoaineilla toimivat lisälamput on sallittu vain oleskelutiloissa. Nestemäisellä polttoaineella toimivien valaisinten on oltava metallista ja niitä saa käyttää vain polttoaineilla, joiden leimahduspiste on yli 55 °C, tai tavallisella petrolilla. Ne on sijoitettava siten, että palonvaaraa ei synny. 74 13 LUKU P O L T T O A I N E E L L A T O I M I V AT L Ä M M I T Y S - , R U O A N L A I T T O- JA J Ä Ä H D Y T Y S L A I T T E ET 13. 01 artikla Yleistä 1. Nestekaasukäyttöisten lämmitys-, ruoanlaitto-ja jäähdytyslaitteiden on vastattava tämän liitteen 14 luvun määräyksiä. 2. Lämmitys-, ruoanlaitto- ja jäähdytyslaitteistot sekä niiden varusteet on suunniteltava ja sijoitettava siten, että niistä ei myöskään ylikuumetessaan ole vaaraa. Ne on myös varmistettava tahatonta kaatumista ja siirtymistä vastaan. 3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja laitteita ei saa sijoittaa tiloihin, joissa säilytetään tai käytetään aineita, joiden leimahtamispiste on pienempi kuin 55 °C. Näiden laitteiden poistoputket eivät saa kulkea näiden tilojen läpi. 4. Palamiseen tarvittavan ilman saanti on varmistettava. 5. Lämmityslaitteiden on oltava pysyvästi liitettyinä savuhormeihin. Nämä putket on varustettava sopivilla kuvuilla tai suojuksilla tuulta vastaan. Ne on sijoitettava siten, että ne voidaan puhdistaa. 13. 02 artikla Nestemäisten polttoaineiden käyttö, petrolilaitteet 1. Jos lämmitys-, ruoanlaitto-ja jäähdytyslaitteet toimivat nestemäisellä polttoaineilla, saadaan käyttää vain polttoaineita, joiden leimahduspiste on yli 55 °C. 2. Edellä 1 kohdasta poiketen on asuintiloissa ja ohjaushyteissä sallittu keittimet ja sydänpolttimilla tavallisella petrolilla, jos niiden varustetut jäähdytys- ja käyttösäiliöiden tilavuus ei ole suurempi kuin 12 litraa. lämmityslaitteet, jotka toimivat 3. Sydänlangalla varustettujen laitteiden tulee: a) olla varustettu metallisella polttoainesäiliöllä, jossa on suljettavat täyttöaukot ja jolla ei ole pehmeäjuotettuja liitoksia enimmäistäyttömäärän alapuolella, ja säiliö tulee valmistaa ja sijoittaa siten, että se ei voi vahingossa avautua tai tyhjentyä, b) olla sellaisia, että ne voidaan sytyttää käyttämättä jotakin muuta palavaa nestettä, ja c) sijoittaa siten, että palamiskaasut voidaan poistaa turvallisesti. 75 13. 03 artikla Haihdutusöljypolttimilla varustetut öljylämmitysuunit ja sumutusöljypolttimilla varustetut öljylämmityslaitteet 1. Haihdutusöljypolttimella varustettujen öljylämmitysuunien ja sumutusöljypolttimilla varustettujen öljylämmityslaitteiden on oltava tekniikan vakiintuneen käytännön mukaisia. 2. Jos haihdutusöljypolttimella varustettu öljylämmitysuuni tai sumutusöljypolttimella vamstettu öljylämmityslaite on sijoitettu koneistotilaan, on lämmityslaitteen ja moottorien ilmansaannin oltava sellaisia, että lämmityslaite ja moottorit voivat toimia toisistaan riippumatta, moitteettomasti ja turvallisesti. Tarvittaessa on järjestettävä erillinen ilmanvaihto. Lämmityslaite on sijoitettava siten, että tulisijasta mahdollisesti iskevät liekit eivät voi vaurioittaa muita konehuoneen laitteistojen osia. 13. 04 artikla Haihdutusöljypolttimella varustetut öljylämmitysuunit 1. Haihdutusöljypolttimella varustetut öljylämmitysuunit on voitava sytyttää ilman muita palavia nesteitä. Ne tulee kiinnittää metalliseen öljyloukkuun, johon sijoitetaan öljyä johtavat osat ja jonka reunakorkeus on vähintään 20 mm ja tilavuus vähintään 2 litraa. 2. Konehuoneeseen sijoitetun haihdutusöljypolttimella varustetun öljylämmitysuunin 1 kohdan mukaisen metallisen öljyloukun reunojen on oltava vähintään 200 mm korkeat. Haihdutuspolttimen alareunan on oltava öljyloukun reunan päällä. Lisäksi reunojen korkeuden on oltava vähintään 100 mm lattiasta. 3. Haihdutusöljypolttimella varustetuilla öljylämmitysuuneilla on oltava sopiva öljysäädin, joka takaa kulloinkin valitulla säädöllä käytännössä samana pysyvän öljyn virtauksen polttimeen ja joka estää liekin mahdollisesti sammuessa polttoaineen vuotamisen. Sopivia ovat öljysäätimet, jotka toimivat moitteettomasti myös tärinässä ja 12°:n kulmassa ja joissa on yhden täyttötason säädön uimurin lisäksi a) toinen uimuri, joka sulkee polttoaineen syötön turvallisesti ja luotettavasti sallitun öljyn tason kohotessa liikaa tai b) ylivuotoputki, jos öljyloukkuun mahtuu vähintään öljysäiliön sisältö. 4. Jos polttoainesäiliö on sijoitettu erilleen haihdutusöljypolttimella varustetusta öljylämmitysuunista, a) se ei saa olla korkeammalla kuin laitteen valmistajan käyttöohjeet sallivat; b) sen on oltava suojattu liialliselta kuumenemiselta; c) polttoaineen syöttö on voitava keskeyttää kannelta käsin. 5. Haihdutusöljypolttimilla varustettujen öljylämmitysuunien yhdyshormien, joissa on luonnollinen veto, on oltava varustettu laitteilla, jotka estävät vedon suunnanmuutoksen. 76 13. 05 artikla Sumutusöljypolttimella varusteet öljylämmityslaitteet Sumutusöljypolttimella vaatimukset: varustettuja öljy lämmityslaitteita koskevat erityisesti seuraavat a) ennen öljynsyöttöä on tulisijan riittävä ilmanvaihto varmistettava; b) polttoaineen syöttöä on säädettävä termostaatilla; c) sytytyksen on tapahduttava sähköisesti tai sytytyspolttimilla; d) öljy lämmityslaitteessa on oltava liekinvalvontajärjestelmä, joka liekin sammuessa katkaisee polttoaineen syötön; e) pääkytkin on sijoitettava sijoitustilan ulkopuolelle helposti päästävään paikkaan. 13. 06 artikla Ilmalämmityslaitteet Ilmalämmityslaitteiden, jakelujärjestelmään tai huoneeseen, on vastattava seuraavia vaatimuksia: joissa kuuma ilma johdetaan paineella palamiskammion kautta a) Jos polttoaine sumutetaan paineella, on palamisilma syötettävä puhaltimella. b) Ennen kuin poltin voidaan sytyttää, on palamiskammion oltava hyvin ilmastoitu. Tämä voi tapahtua myös palamisilmapuhaltimen jälkikäynnillä. c) Polttoaineen syötön on sulkeuduttava automaattisesti, kun tuli sammuu, ei tule riittävästi palamisilmaa, lämmitetyn ilman lämpötila on suurempi kuin säädetty lämpötila tai turvalaitteiden virransaanti katkeaa. Tällöin polttoaineen syöttö ei saa kytkeytyä automaattisesti uudelleen päälle. d) Palamis- ja kuumailmapuhaltimet on voitava kytkeä pois päältä lämmityslaitteen sijoitustilan ulkopuolelta. e) Jos kuuma ilma imetään ulkoa, on imuaukkojen sijaittava mahdollisimman paljon kannen yläpuolella. Niiden rakenteen on oltava roiskeveden-ja säänkestävä. f) Kuumailmaputkien on oltava metallisia. g) Kuuman ilman ulostuloaukkoja ei saa voida sulkea kokonaan. h) Mahdollisesti vuotava polttoaine ei saa päästä leviämään kuumailmaputkiin asti. i) Ilmalämmityslaitteet eivät saa imeä kuumaa ilmaa konehuoneesta. 77 I J. 07 artikla Kiinteällä polttoaineella toimiva lämmitys 1. Kiinteällä polttoaineella toimivat lämmityslaitteet on sijoitettava metallisen levyn päälle, jonka reunat on käännetty ylöspäin, sen varmistamiseksi, ettei hehkuva polttoaine tai kuuma tuhka putoa tämän levyn ulkopuolelle. Tämä ei ole välttämätöntä osastoissa, jotka on rakennettu palonkestävästä materiaalista ja jotka on erityisesti suunniteltu kattilahuoneeksi. 2. Kiinteällä polttoaineella toimivat kattilahuoneet on varustettava palamisilmavirran säätämiseen tarkoitetuilla termostaattiohj äimillä. 3. Jokaisen lämmityslaitteen läheisyyteen on sijoitettava kipinöiden välittömään tukahduttamiseen tarkoitetut välineet. 78 14 LUKU T A L O U S K Ä Y T T Ö ÖN T A R K O I T E T UT N E S T E K A A S U L A I T T E I S T OT 14. 01 artikla Yleistä 1. Kaikki nestekaasulaitteistot koostuvat yleensä syöttöyksiköstä, joka sisältää yhden tai useamman kaasusäiliön, ja yhdestä tai useammasta alennusventtiilistä, jakelujärjestelmästä sekä kaasulla toimivista laitteita. Syöttöyksikön ulkopuolella olevia vara- ja tyhjiä säiliöitä ei pidetä nestekaasulaitteiston osina. Ne on kuitenkin varastoitava. Niihin sovelletaan 14. 05 artiklaa. 2. Laitteistot saavat toimia ainoastaan kaupallisella propaanilla. 14. 02 artikla Laitteistot 1. Nestekaasulaitteistojen on kokonaisuudessaan sovelluttava propaanille ja ne on rakennettava ja asennettava tekniikan vakiintuneen käytännön mukaisesti. 2. Nestekaasulaitteistoa voidaan käyttää vain taloustarkoituksiin asuintiloissa ja ohjaushyteissä sekä vastaaviin tarkoituksiin matkustaja-aluksilla. 3. Aluksella saa olla useita erillisiä nestekaasulaitteistoja. Yhtä nestekaasulaitteistoa ei saa käyttää erillään olevissa asuintiloissa, joiden välissä on ruuma tai kiinteä tankki. 4. Konehuoneessa ei saa olla mitään nestekaasulaitteiston osaa. 14. 03 artikla Säiliöt 1. Sallittuja ovat ainoastaan säiliöt, joiden hyväksytty vetoisuus on 5 - 35 kg. Matkustaja-aluksilla tarkastuskomitea voi sallia tätä suurempien säiliöiden käytön. 2. Säiliöiden on täytettävä jossakin yhteisön jäsenvaltiossa voimassa olevat vaatimukset. Niissä on oltava virallinen leima todisteena siitä, että ne ovat käyneet läpi sääntömääräiset koestukset. 79 14. 04 artikla Syöttöyksikön sijoitus ja järjestäminen 1. Syöttöyksikkö on asennettava kannelle erityiseen kaappiin tai seinäkaappiin, joka sijaitsee asuintilojen ulkopuolella sellaisessa paikassa, ettei siitä aiheudu haittaa aluksella liikkumiselle. Sitä ei kuitenkaan saa asentaa keula- tai peräparrasta vasten. Kaappi voi olla seinäkaappi, joka on asennettu aluksen kansirakenteen sisään, jos se on kaasutiivis ja se avautuu ainoastaan ulospäin. Se on sijoitettava siten, että kaasunkulutuspisteisiin johtavat putket ovat mahdollisimman lyhyitä. Kukin laitteisto voi sisältää enintään niin monta yhtäaikaisesti toimivaa säiliötä kuin käyttölaitteet tarvitsevat. Useampia säiliöitä saa käyttää vain, kun ne on liitetty suunnanvaihdos- tai takaisinkytkentäventtiiliin. Kukin laitteisto voi sisältää enintään neljä säiliötä. Aluksella olevien säiliöiden määrä, varasäiliöt mukaan luettuina, ei saa ylittää kuutta yhtä laitetta kohti. Matkustaja-aluksilla, joissa on matkustajakeittiö tai -kanttiini, voidaan käyttää kuutta säiliötä. Aluksella olevien säiliöiden määrä, varasäiliöt mukaan luettuina, ei saa ylittää yhdeksää yhtä laitetta kohti. Paineenalennin tai kaksivaihepaineenalennuksen ensimmäinen paineenalennin on kiinnitettävä seinään samaan kaappiin kuin säiliöt. 2. Syöttöyksikön on oltava siten asennettu, että yksikön sisältävästä kaapista vuotava kaasu voi päästä ulos ilman vaaraa siitä, että kaasu voi tunkeutua aluksen sisään tai joutua kosketuksiin minkään kanssa, mikä saattaisi sytyttää sen tuleen. 3. Kaapin on oltava palonkestävästä materiaalista, ja sen on oltava riittävästi tuuletettu pohjassa ja ylhäällä olevien aukkojen avulla. Säiliöt on sijoitettava pystyasentoon kaappiin siten, että ne eivät voi kaatua. 4. Kaappi on suunniteltava ja sijoitettava siten, että säiliöiden lämpötila ei ylitä 50 °C:ta. 5. Kaapin ulkoseinään on kiinnitettävä varoituskilpi "nestekaasulaite" ja "tupakointi kielletty" -kilpi, jonka halkaisija on vähintään 10 cm. 14. 05 artikla Varasäiliöt ja tyhjät säiliöt Varasäiliöt ja tyhjät säiliöt, joita ei pidetä syöttöyksikössä, on varastoitava asuintilojen ja ohjaushytin ulkopuolelle kaappiin, joka on suunniteltu 14. 04 artiklan vaatimusten mukaisesti. 14. 06 artikla Alennusventtiilit 1. Kaasulla toimivat laitteet voidaan liittää säiliöihin ainoastaan jakelujärjestelmän kautta yhdellä tai useammalla alennusventtiilillä, jotka alentavat kaasun paineen käyttöpaineeseen. Painetta voidaan alentaa yksi- tai kaksivaiheisesti. Kaikki alennusventtiilit on asennettava pysyvästi 14. 07 artiklan mukaisesti määriteltyyn paineeseen. 80 2. Viimeisissä paineenalentimissa tai heti niiden jälkeen on oltava laite, joka suojaa putkea automaattisesti liikapainetta vastaan alennusventtiilin toimintahäiriön sattuessa. On varmistettava, että mahdollisesti vuotava kaasu voi päästä ulos ilman vaaraa siitä, että kaasu voi tunkeutua aluksen sisään tai joutua kosketuksiin minkään kanssa, mikä saattaisi sytyttää sen tuleen. Tarvittaessa tätä tarkoitusta varten on asennettava erityinen putki. 3. Varoventtiilit ja tuuletusaukot on suojattava, jottei niihin joudu vettä. 14. 07 artikla Paineet 1. Jos käytetään kaksivaiheista alennusjärjestelmää, keskimääräinen paine saa olla enintään 2,5 baaria ilmanpainetta suurempi. 2. Viimeisen paineenalentimen ulostulossa olevan paineen on oltava yli 0,05 baaria ilmanpainetta suurempi 10 prosentin poikkeamalla. 14. 08 artikla Putket ja taipuisat johdot 1. Putkien on oltava kiinteää teräs- tai kupariputkea. Säiliöihin liitettyjen johtojen on oltava taipuisia korkeapainejohtoja tai kierukkaputkia, jotka sopivat propaanille. Jos kaasunkulutuslaitteita ei ole asennettu kiinteästi, ne voidaan liittää sopivilla taipuisilla johdoilla, joiden pituus on enintään 1 m. 2. Putkien on ja korroosiovaikutuksia, ja niiden ominaisuuksien ja sijoituksen on oltava sellaiset, että niillä varmistetaan riittävä kaasuvirta asianmukaisella paineella kaasunkulutuslaitteille. käyttöoloissa tavallisissa kestettävä ilmeneviä rasituksia aluksella 3. Putkissa on oltava mahdollisimman vähän liitoksia. Sekä putkien että liitosten on oltava kaasunpitäviä, ja niiden on pysyttävä kaasunpitävinä huolimatta tärinästä tai laajenemisesta, joka niihin voi vaikuttaa. 4. Putkien on oltava luoksepäästävästi sijoitettuja, kunnollisesti kiinnitettyjä ja suojattuja kaikissa kohdissa, joissa ne voivat joutua iskun tai hankauksen kohteeksi, erityisesti siellä missä ne kulkevat teräslaipioiden tai metalliseinämien läpi. Teräsputkien on oltava kokonaisuudessaan käsitelty korroosiota vastaan. 5. Taipuisien putkien ja niiden liitosten on kestettävä kuormituksia, jotka voivat ilmetä tavallisissa käyttöoloissa aluksella. Niiden on kuljettava vapaasti, ja ne on asennettava siten, että ne voidaan tarkastaa koko pituudeltaan. 14. 09 artikla Jakelujärjestelmä 1. Koko jakelujärjestelmän sulkemiseksi on oltava pääsulkuventtiili, joka on sijoitettu siten, että siihen pääsee helposti ja nopeasti käsiksi. 81 2. Jokaista kaasulla toimivaa laitetta on syötettävä jakelujärjestelmän erillisestä haarasta, ja jokaista haaraa on ohjattava erillisellä sulkulaitteella. 3. Venttiilit on mahdollisuuksien mukaan asennettava pisteisiin, jossa ne ovat suojattuja sään vaikutuksilta sekä iskuilta. 4. Kunkin alennusventtiilin takana on oltava tarkastusliitäntä. Sulkulaitteen avulla on varmistettava, että alennusventtiiliin ei kohdistu tarkastuspainetta tarkastuksen yhteydessä. 14. 10 artikla Kaasulla toimivat laitteet ja niiden asennus 1. Asentaa saa vain jossakin yhteisön jäsenvaltiossa hyväksyttyjä, propaanilla toimivia laitteita, jotka on varustettu kojeilla, jotka estävät tehokkaasti palamattoman kaasun ulosvirtauksen sekä käyttö- että sytytysliekin sammuessa. 2. Kukin laite on sijoitettava ja liitettävä siten, etteivät ne pääse kaatumaan tai tahattomasti siirtymään eivätkä liitäntäjohdot vahingossa pääse irtoamaan. 3. Lämmitys-ja vedenlämmityslaitteet ja jääkaapit on liitettävä polttokaasujen poistohormiin 4. Kaasulla toimivien laitteiden asentaminen ohjaushyttiin on sallittua vain, jos ohjaushytti on rakennettu siten, että vuotava kaasu ei voi vahingossa virrata aluksen alaosiin, eikä etenkään koneistotilaan sinne johtavia yhteyksiä pitkin. 5. Kaasulla toimivia laitteita saa asentaa yöpymistiloihin vain, jos palaminen tapahtuu riippumatta tilojen ilmasta. 6. Kaasulla toimivat laitteet on asennettava riittävän suuriin tiloihin, jos palaminen laitteissa riippuu niiden tilojen ilmasta, joihin ne on sijoitettu. 14. 11 artikla Ilmanvaihtoja palokaasujen poisto 1. Tiloissa, joissa on kaasulla toimivia laitteita, joissa palaminen on riippuvainen ympäröivästä ilmasta, raikasilmasyöttö ja palamiskaasujen poisto on varmistettava ilmanvaihtoaukoilla, jotka on mitoitettu riittävän suuriksi ja joiden vapaa läpimitta on vähintään 150 cm2 aukkoa kohti. 2. Ilmanvaihtoaukoissa ei saa olla mitään sulkulaitteita, eivätkä aukot saa avautua yöpymistiloihin. 3. Poistokojeiden on oltava siten suunniteltuja, että niillä varmistetaan palamiskaasujen turvallinen poisto. Niiden on oltava varmatoimisia ja palonkestäviä. Muut tuulettimet eivät saa vaikuttaa niiden toimintaan. 82 14. 12 artikla Käyttö-ja turvaohjeet Alukseen on sopivaan paikkaan kiinnitettävä ilmoitustaulu, jossa on laitteiston käyttöohjeet. Ilmoitustaulussa on oltava muun muassa seuraavat ohjeet. "Säiliöiden hanojen on oltava kiinni, jos niitä ei ole liitetty jakelujärjestelmään, vaikka säiliöiden oletetaan olevan tyhjiä. " "Taipuisat johdot on vaihdettava heti, kun niiden kunto sitä vaatii. " "Kaikki säiliöt on pidettävä liitettyinä, kunnes vastaavat liitosjohdot on suljettu. " 14. 13 artikla Tarkastus Ennen kuin nestekaasulaitteistoa aletaan käyttää, jokaisen muutostyön tai korjauksen jälkeen sekä uudistettaessa 14. 15 artiklassa tarkoitettua todistusta, tarkastuskomitean hyväksymän asiantuntijan on tarkastettava koko kyseinen laitteisto. Tarkastuksen aikana asiantuntijan on tarkastettava, onko laitteisto tässä luvussa esitettyjen vaatimusten mukainen. Hänen on toimitettava tarkastustodistus tarkastuskomitealle. 14. 14 artikla Koestukset Laitteiden koestukset on tehtävä asennuksen jälkeen seuraavasti: 1. Keskipaineputket 14. 09 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun sulkulaitteen, ensimmäisen paineenalentimen ja viimeistä paineenalenninta ennen asetettujen sulkuventtiilien välillä: a) lujuuskoestus, joka tehdään paineilmalla, inerttikaasulla tai nesteellä paineella, joka on 20 baaria b) kaasunpitävyyskoestus, joka tehdään paineilmalla tai inerttikaasulla paineella, joka on 3,5 baaria ilmanpainetta suurempi; ilmanpainetta suurempi. 2. Putket, joiden on kestettävä käyttöpaineessa 14. 09 artiklan 4 kohdan mukaisen yksittäisen tai viimeisen paineenalentimen ja ennen kaasulla toimivia laitteita asennettujen venttiilien välillä: vuototesti, joka tehdään paineilmalla tai inerttikaasulla paineella, joka on 1 baarin ilmanpainetta suurempi. 3. Putket, jotka sijaitsevat 14. 09 artiklan 4 kohdan mukaisen yksittäisen paineenalentimen ja kaasulla toimivien laitteiden kytkinten välillä: tai viimeisen vuototesti paineella, joka on 0,15 baaria ilmanpainetta suurempi. 4. Edellä 1 kohdan b alakohdassa sekä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa koestuksissa putket katsotaan jälkeen lämpötilan kaasunpitäviksi, koestuspaineessa ei havaita putoamista seuraavien 10 minuutin aikana. tasapainottumisen sallivan ajan jos riittävän paineen 83 5. Säiliöliittimet, putkistot ja muut liittimet, jotka joutuvat säiliöissä olevan paineen alaisiksi, sekä alennusventtiilin ja jakeluputken väliset liitokset: vuototesti, joka tehdään vaahtoavalla aineella käyttöpaineessa. 6. Kaikki kaasulla toimivat laitteet on otettava käyttöön ja koestettava nimellispaineessa sen varmistamiseksi, että palaminen on määräysten mukaista ja häiriötöntä säätimien eri asennoissa. Turvalaitteet on tarkastettava niiden tyydyttävän toiminnan varmistamiseksi. 7. Edellä 6 kohdassa tarkoitetun koestuksen jälkeen on tarkastettava jokaisen poistoputkeen kytketyn kaasulaitteen osalta erikseen, karkaako palamiskaasuja virtauksen varmistimen kautta viiden minuutin käytön jälkeen nimellispaineella, kun ikkunat ja ovet ovat suljettuja ja tuuletinlaitteet toiminnassa. Jos näitä kaasuja virtaa enemmän kuin satunnaisesti, syy on selvitettävä ja korjattava heti. Laitetta ei saa hyväksyä käyttöön ennen kuin kaikki viat on poistettu 14. 15 artikla Todistus 1. Todistuksella on osoitettava, että kaikki nestekaasulaitteistot vastaavat tämän luvun vaatimuksia. 2. Tarkastuskomitea antaa tämän todistuksen 14. 13 artiklan mukaisen tarkastuksen jälkeen. 3. Todistus on voimassa enintään kolme vuotta. Se voidaan uudistaa ainoastaan uuden 14. 13 artiklan mukaisen tarkastuksen jälkeen. Jos aluksen omistaja tai tämän edustaja esittää perustellun pyynnön, tarkastuskomitea voi poikkeuksellisesti jatkaa todistuksen voimassaoloaikaa enintään kolmella kuukaudella ilman 14. 13 artiklassa tarkoitetun tarkastuksen tekemistä. Tällainen pidennys on merkittävä todistukseen. 84 15 LUKU M A T K U S T A J A - A L U K S IA K O S K E V AT E R I K O I S M Ä Ä R Ä Y K S ET 15. 01 artikla Yleistä 1. 4. 01 - 4. 03 artiklaa ja 8. 06 artiklan 7 kohtaa ei sovelleta matkustaja-aluksiin. 2. Aluksia, joilla ei ole omaa käyttövoimaa, ei saa hyväksyä matkustajien kuljettamiseen. 3. Sellaisten alusten osalta, joiden pituus (LF) on 25 m tai enemmän, on osoitettava niiden kelluvuus vuodon sattuessa 15. 02 artiklan mukaisesti kaikissa mahdollisissa lastikuormituksissa. 4. Matkustajatilojen on kaikilla kansilla sijaittava törmäyslaipion tason takana. 5. Tilojen, joissa on majoitettuna henkilöstöä, on oltava 15. 07 ja 15. 09 artiklan mukaisia. 6. a) Toisin kuin 3. 02 artiklan 1 kohdan b alakohdassa matkustaja-alusten lattia-, palle- ja sivu- laidoituksen vähimmäispaksuus t ^j on määritettävä suuremman arvon mukaan seuraavan kaavan avulla: timind= t2mind= 0,006-a-VT [mm]; f'0,55-VLF[mm]. Kaavassa: f = 1+0,0013-(a-500), a > 400 mm; a = pituus- tai poikittaisetäisyys [mm]; kun kaarienväli on pienempi kuin 400 mm, asetetaan arvoksi a = 400 mm. Vähimmäispaksuus on yhtä kuin kaavan avulla saatava suurin arvo. Laidoitus on uusittava, jos pohja- tai pystysivulaidoituksen paksuus alittaa edellä olevan kaavan mukaisen vähimmäisarvon. b) Kaavojen avulla saatavan laidoituksen paksuuden vähimmäisarvo voidaan alittaa, jos sallittu arvo aluksen rungon riittävälle lujuudelle vahvistetaan ja osoitetaan laskennallisesti. c) Kuitenkaan missään aluksen rungon kohdassa vähimmäispaksuus ei saa olla pienempi kuin 3 mm. 15. 02 artikla Aluksen osastoimista koskevat perussäännöt 1. Laipiot on osastoitava siten, että aluksen runko ei uppoa yli uppoumarajan päästettäessä vettä mihin tahansa vesitiiviiseen osastoon, ja että 15. 04 artiklan 7 kohdan vaatimukset täyttyvät. 85 2. Vesitiiviit ikkunat saavat sijaita uppoumarajan alapuolella, jos niitä ei voida avata, jos ne ovat riittävän lujia ja ovat 15. 07 artiklan 7 kohdan mukaiset. 3. Vuotolaskelmissa on huomioitava rakenteelliset ominaisuudet. Yleisesti on otettava huomioon täyttäminen vedellä 95-prosenttisesti. Jos laskennallisesti osoitetaan, että keskimääräinen vedellätäyttö jossakin osastossa on pienempi kuin 95 prosenttia, voidaan käyttää laskennallista arvoa. Laskelmassa ön kuitenkin käytettävä seuraavia vähimmäisarvoja: Matkustaja- ja miehistötilat Konehuoneet (mukaan lukien kattilahuoneet) Lasti-, matkatavara-ja säilytystilat 95 % 85 % 75 % Kaksoispohjat, öljysäiliöt ja muut säiliöt sen mukaan, voidaanko niitä pitää käyttötarkoituksensa perusteella täysinä vai tyhjinä, kun aluksen vesiviiva on tasolla, joka vastaa osastojen suurinta mahdollista lastaustilaa 0 tai 95 %. 4. Törmäyslaipion ja perälaipion välillä vesitiiviitä osastoja ovat 1 kohdan mukaisesti vain sellaiset osastot, joiden pituus vähintään 0,10 LF mutta jotka eivät kuitenkaan ole lyhyempiä kuin 4 m. Tarkastuskomitea voi hyväksyä pienehköjä poikkeuksia. Jos vesitiivis osasto on pidempi kuin ensimmäisessä alakohdassa vaaditaan ja jos siinä on alaosastoja, joiden välissä on puolestaan jotka muodostavat vesitiiviitä osatiloja vähimmäispituus, voidaan ne huomioida vuotolaskelmissa. ja Ensimmäisen törmäyslaipion jälkeisen osaston pituus ei saa olla alle 0,10 LF tai 4 m. Tällöin keulaosasto ja sen viereinen osasto on laskettava vuotolaskelmissa yhdeksi kokonaisuudeksi. Tämän osaston keulapystysuoran ja takapoikittaislaipion välinen välimatka ei kuitenkaan saa olla alle 0,10 LF, vaan sen on oltava vähintään 4 m. Törmäyslaipion välimatka keulapystysuorasta ei saa olla alle 0,04 LF eikä yli 0,04 LF + 2 m. 5. Jos matkustaja-aluksessa on vesitiiviitä pitkittäisosastoja, on törmäyslaipion ja perälaipion asymmetria otettava huomioon seuraavalla tavalla: a) jos pitkittäislaipiot ovat vähintään 1/5 BF ulkolaidoituksesta suurimman syväyksen linjassa ja jos ne ovat samalla vähintään 1/6 BF:n mutta eivät alle 1,5 m:n etäisyydellä toisistaan, on vuotolaskelmassa osastot A, B ja C katsottava yksittäisiksi ja osastot A + B j aB + C yhdeksi kokonaisuudeksi (kuva 1); b) jos keskimmäisessä osastossa B on vesitiivis kansi yli 0,50 m:n etäisyydellä aluksen pohjasta, ei tämän kannen päällä sijaitsevaa osastoa D tarvitse laskea vedellä täytetyksi (kuva 2). Myös tällöin pitkittäislaipioiden sijaintia koskevat a kohdan edellytykset. 86 Kuva I Kuva 2 A B i C D a. 4 •« ! b c •> « • a « • 4 • vähintään 1/5 BF vähintään 1/6 BF, mutta ei alle 1,50 m vähintään 1/5 BF vähintään 0,50 m. 15. 03 artikla Poikittaislaipiot 1. Edellä 3. 03 artiklan 1 kohdan mukaisten laipioiden lisäksi on oltava poikittaislaipioita, joiden määrä selviää vuotolaskelmista. Määräysten mukaisten poikittaislaipioiden on oltava vesitiiviitä ja niiden on yletyttävä laipiokanteen asti. Jos aluksessa ei ole laipiokantta, on näiden laipioiden yletyttävä vähintään 20 cm uppoumarajan päälle. Myös 15. 04 artikla 8 kohdan vaatimusten on täytyttävä. Matkustajatilat kattilahuoneista. ja henkilöstön asuintilat on erotettava kaasutiiviillä laipioilla kone- ja 2. Edellä 1 kohdan mukaisten vesitiiviiden poikittaislaipioiden aukkojen määrä on pidettävä niin vähäisenä kuin aluksen rakenne ja määräystenmukainen käyttö sallivat. Aukot ja läpiviennit eivät saa vaikuttaa haitallisesti laipioiden vesitiiviyteen. Törmäyslaipioissa ei saa olla aukkoja eikä ovia. Laipioissa, jotka erottavat konehuoneet matkustajatiloista tai henkilöstön asuintiloista, ei saa olla laipio-ovia. 3. Käsikäyttöiset vesitiiviit laipio-ovet, joissa ei ole kaukokäyttöä, ovat sallittuja vain matkustaja- alueen ulkopuolella. Niiden on oltava jatkuvasti suljettuina ja niitä saa käyttää vain hetkellisesti läpikulkua varten. Niiden nopea ja turvallinen suljettavuus on varmistettava sopivin laittein. Ovet on molemmin puolin varustettava kilvellä, jossa lukee: "Pidettävä suljettuna". 87 Ensimmäisestä virkkeestä poiketen on käsikäyttöinen laipio-ovi sallittu matkustaja-alueella, jos a) aluksen pituus (LF) ei ole yli 40 m, b) matkustajamäärä ei ole enemmän kuin LF, c) aluksessa on vain yksi kansi, d) tälle ovelle pääsee suoraan kannelta ja se ei ole kauempana kuin 10 m kannelle menevästä uloskäynnistä, e) oviaukon alareuna on vähintään 30 cm matkustajaosan lattian yläpuolella, ja f) molemmissa viereisissä osastoissa on pilssihälytysjärjestelmä. 4. Laipio-ovet, jotka ovat pidemmän aikaa auki, on voitava sulkea välittömästi molemmin puolin laipiota ja helppopääsyisestä paikasta käsin laipiokannen yläpuolelta. Kaukokäyttöisen sulkemisen jälkeen ovi on voitava avata uudelleen ja sulkea varmasti paikan päällä. Erityisesti matot tai jalkalistat eivät saa haitata sulkemista. Kaukokäyttöisen oven sulkemisen on kestettävä vähintään 30 sekuntia mutta ei kuitenkaan kauempaa kuin 60 sekuntia. Sulkemisen aikana on oven lähettyvillä automaattisesti kuuluttava hälytysääni. Oven käytön ja hälytyksen on toimittava myös aluksen sähköverkosta riippumatta. Kaukokäyttöpaikalla on oltava laite, joka osoittaa, onko ovi auki vai kiinni. 5. Laipio-ovien ja niiden käyttöelinten on sijaittava turvallisella alueella, jota ulkopuolelta rajoittaa pystysuora pinta, joka on 1/5 BF:n etäisyydellä samansuuntainen ulkolaidoituksen kanssa suurimman syväyksen linjassa. Ohjaushytissä on oltava valvontalaitteena optinen varoituslaite, johon syttyy merkkivalo laipio-oven ollessa auki. 6. Avopäiset putket ja tuuletuskanavat on sijoitettava siten, että niiden yläpuolella vesi ei mahdollisessa vuototapauksessa pääse tunkeutumaan muihin tiloihin tai säiliöihin. Jos useampia osastoja on avoimessa yhteydessä toisiinsa putkien tai tuuletuskanavien kautta, on ne johdettava sopivaan kohtaan epäedullisimman vuotovesirajan yläpuolelle. Jos putkia ei johdeta vuotovesirajan yläpuolelle, on joita käytetään läpikulkulaipioihin asennettava kaukokäyttöiset sulkimet, laipiokannen yläpuolelta. Jos putkistolla ei ole jossakin osastossa avointa päätä, on putki tämän osaston vahingoituttua vahingoittumaton, jos se sijaitsee 5 kohdassa määritellyn turva-alueen sisällä ja yli 0,50 m etäisyydellä pohjasta. 7. Jos 2 - 6 kohdassa mainitut aukot ja ovet sallitaan, on todistukseen merkittävä seuraava teksti. "Aluksen henkilöstöä kouluttamalla on varmistettava, poikittaislaipioiden aukot ja ovet suljetaan vaaran uhatessa välittömästi vesitiiviisti. " että kaikki vesitiiviiden 8. Poikittaislaipio voidaan varustaa laipionsiirtäjällä, jos kaikki tämän siirtäjän osat sijaitsevat 5 kohdassa määritetyn turva-alueen sisäpuolella. 88 15. 04 artikla Vahingoittumattoman aluksen vakavuus ja vakavuus mahdollisen vuodon aikana 1. Hakijan on osoitettava riittävä vahingoittumattoman aluksen vakavuus laskelmin kallistuskokeen tulosten perusteella ja suoritettava tarkastuskomitean vaatimuksesta kääntösädekoe. 2. Riittävän vahingoittumattoman laskennallista osoittamista pidetään suoritettuna, kun alus on täydessä varustuksessa, polttoaine-, vesi- ja jätevesien keruusäiliöt ovat puolillaan ja jäännösvaralaita ja 7 kohdan mukainen jäännösturvallisuusväli säilyvät ja kun samanaikaisesti vaikuttaa aluksen vakavuuden a) henkilöiden siirtyminen toiseen laitaan 4 kohdan mukaisesti, b) 5 kohdan mukainen tuulen paine, c) 6 kohdan mukainen keskipakovoima aluksen kääntöliikkeen aikana, eikä 12°:n kallistuskulma ylity. Pelkästään henkilöiden siirtyminen toiseen laitaan ei saa aiheuttaa yli 10°: n kallistusta. Tarkastuskomitea voi vaatia, että laskelmassa käytetään myös muita säiliöiden täyttöasteita. 3. Aluksissa, joiden pituus (LF) on alle 25 m, voidaan riittävä vahingoittumattoman aluksen vakavuus osoittaa 2 kohdan laskelmien sijasta kuormituskokeella aluksen ollessa puolipainoinen suurimpaan sallittuun henkilömäärään nähden ja polttoaine- ja vesisäiliöiden ollessa epäedullisimmin täytetty. Tämä paino lasketaan laidoituksesta alkaen sille kannen pinta-alalle, joka on matkustajien käytössä, kun henkilöitä on 3 3/4 yhtä neliömetriä kohti. Kallistuskulma ei saa olla suurempi kuin 7° eikä jäännösvaralaitaa 0,05 B + 0,20 m ja jäännösturvallisuusväliä 0,05 B + 0,10 m saa alittaa. 4. Kallistusmomentti henkilöiden siirtymisestä toiseen laitaan (Mp) on kaikkien kansien, joihin matkustajat pääsevät, yksittäismomenttien summa. Kukin yksittäismomentti lasketaan seuraavasti: a) avoimet kannet: MPn = cp • b • P [kNm]. Kaavassa: Cp = kerroin (Cp= 1,5) [m/s2] b = kunkin kannen suurin hyödynnettävä leveys 0,50 m. n korkeudessa P = sallitun henkilömäärän kokonaispaino kullakin kannella (t). b) katetut kannet: Henkilöiden toiseen laitaan siirtymisen määrittämistä varten kansilla, joilla on osittain kiinteitä penkkejä tai pöytiä, laivaveneitä, pieniä kansirakennelmia tai vastaavia, on asetettava 3 3/4 henkilöä yhdelle neliömetrille kattamattomalla kansialalla. Penkkien osalta on matkustajaa kohti laskettava 0,50 m:n istuinleveys ja 0,75 m:n istumasyvyys. Laskelma on suoritettava siirtymisessä oikean-ja vasemmanpuoleiselle laidalle. 89 Kun aluksessa on useampia kansia, on lähtökohtana oltava henkilöiden kokonaispainon vakavuuden suhteen epäedullisin jakautuminen kansille. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa oletetaan henkilöiden sivuttaissuunnassa siirtymisessä hytit tyhjiksi. Yhden henkilön painopiste on 1 m kunkin kannen matalimmasta kohdasta 1/2 LF:een huomioimatta kannen kohoumia tai ulkonemia ja olettaen henkilön painoksi 75 kg. 5. Tuulen paineen aiheuttama kallistusmomentti Mv lasketaan seuraavan kaavan avulla: Mv= pv • S (lv + I -) [kNm]. Kaavassa: pv = erityinen tuulen paine 0,1 kN/m2 S = aluksen lateraalitaso enimmäissyväyksen yläpuolella (m2) lv = lateraalitason A painopisteen etäisyys enimmäissyväyksestä (m). 6. Keskipakovoiman aiheuttama kallistusmomentti kääntöliikkeessä Mgi lasketaan seuraavan kaavan avulla: Mgi = Cgi • D LF (Hg T 2 ) [kNm]. Kaavassa: Cgi = kerroin (Cgi = 5) [m2/s2] H = painopisteen korkeus kölin yläreunan yläpuolella (m). Jos kallistuskulma kääntösäteessä osoitetaan kokeella, voidaan siitä saatua arvoa käyttää laskelmassa. Tämä koe on suoritettava puolella aluksen enimmäisnopeudesta aluksen ollessa täydessä lastissa ja pienimmällä mahdollisella kääntösäteen halkaisijalla. 7. Edellä 2 kohdan a - e alakohdan mukaisessa kallistusvoimien aiheuttamassa aluksen asennossa on jäännösvaralaidan oltava vähintään 200 mm. joiden sivuikkunat voidaan avata Aluksissa, sisääntulolta varmistamattomia aukkoja ulkolaidoituksessa, on jäännösturvallisuusvälin oltava vähintään 100 mm. joissa on muita veden tai 8. Riittävä vuotovakavuus katsotaan osoitetuksi laskennallisesti, kun kaikissa vedentulon välitiloissa ja sen lopputilassa saatava momentti MR, joka saadaan seuraavan kaavan avulla: MR = CR • MGres • sinq) • D [kNm] on suurempi kuin kallistusmomentti Mg = 0,2 Mp [kNm]. Kaavassa: Ca = kerroin (Ca=10) [m/s2] 90 MGres = vähennetty metasentrinen korkeus vuodon sattuessa (m) (p = pienempi kahdesta seuraavasta kulmasta, kulma, jossa tyhjän osaston ensimmäinen aukko joutuu veteen, tai kulma, jossa laipiokansi joutuu veteen Mp = kallistusmomentti henkilöiden siirtymisestä toiseen laitaan 4 kohdan mukaisesti. 15. 05 artikla Vapaan kansipinta-alan mukainen matkustajien määrä 1. Kun alus täyttää 15. 04 ja 15. 06 artiklan vaatimukset, tarkastuskomitea toteaa matkustajien enimmäismäärästä seuraavaa: a) Laskennassa käytetään aluksella olevien matkustajien säännölliseen oleskeluun tarkoitettujen kattamattomien kansipinta-alojen summaa. Yöpymistilojen ja WC:iden sekä aluksen ohjaukseen jatkuvasti tai tilapäisesti käytettävien tilojen kansialoja ei kuitenkaan oteta laskelmissa huomioon, vaikka matkustajat pääsisivätkin näihin tiloihin. Myöskään pääkannen alla olevia tiloja ei oteta huomioon. Pääkannen upotetut tilat, joissa on suuria ikkunoita kannen päällä, voidaan kuitenkin laskea mukaan. b) Edellä a alakohdan mukaisesti laskettujen pinta-alojen summasta voidaan vähentää: yhdyskäytävien, portaiden ja muiden kulkuväylien pinta-alat, portaiden alla olevat pinta-alat, pinta-alat, jotka ovat jatkuvasti varusteiden tai kalusteiden alla, laivaveneiden, pelastuslauttojen ja pelastusveneiden pinta-alat, myös silloin, kun ne on sijoitettu siten, että matkustajat voivat oleskella niiden alla, pienet pinta-alat erityisesti istuinten ja pöytien välissä, joita ei käytännössä voida hyödyntää. c) Edellä a ja b alakohdan mukaisesti lasketun vapaan kansipinta-alan neliömetriä kohti lasketaan 2,5 matkustajaa, mutta aluksissa, joiden pituus (LF) on alle 25 m, kuitenkin 2,8 matkustajaa. 2. Matkustajien suurin sallittu määrä on merkittävä aluksella selvästi näkyvälle ja luettavalle paikalle. laskettava Hytillisissä aluksissa, joita käytetään myös päiväristeilyihin, on matkustajamäärät päiväristeily-ja hyttialuksina ja merkittävä siten todistukseen. Kunkin matkustajamäärän osalta on 15. 02 ja 15. 04 artiklan vaatimusten täytyttävä. Matkustajahytein varustetuilla aluksilla, matkustajamäärän ratkaisee vuodepaikkojen määrä. joita käytetään vain matkoilla, joilla yövytään, 91 15. 06 artikla 1. Turvallisuusvälin on oltava vähintään: Turvallisuusväli, varalaita ja syväysmerkit a) lisäsivu-uppouman, joka saadaan ulkolaidoituksesta mitattuna sallitun kallistuksen avulla, ja b) 15. 04 artiklan 2 ja 7 kohdan mukaisen jäännösturvallisuusvälin summa. Aluksissa, joissa ei ole laipiokantta, on turvallisuusvälin oltava vähintään 500 mm. 2. Varalaidan on vastattava vähintään: a) lisäsivu-uppouman, joka saadaan ulkolaidoituksesta mitattuna 15. 04 artiklan 2 kohdan mukaisen kallistuman avulla, ja b) 15. 04 artiklan 2 ja 7 kohdan mukaisen jäännösvaralaidan summaa. Varalaidan on oltava kuitenkin vähintään 300 mm. 3. Enimmäissyväys on määritettävä siten, että 1 kohdan mukaista turvallisuusväliä, 2 kohdan mukaista varalaitaa ja 15. 02-15. 04 artiklaa noudatetaan. Tarkastuskomitea voi kuitenkin turvallisuussyistä määrittää suuremman turvallisuusvälin tai varalaidan. 4. Aluksen kummallekin puolelle on merkittävä 4. 04 artiklan mukaiset syväysmerkit. Muiden merkkiparien tai läpikulkevien merkkien merkitseminen on sallittu. Kaikkien merkkien sijainti on merkittävä selvästi todistukseen. 15. 07 artikla Matkustajatilat 1. Matkustajille tarkoitettuja, avoimia kannen osia on ympäröitävä kiinteä vähintään 1,00 m korkea parraslaita tai reelinki. Reelinki on suunniteltava siten, että lapset eivät pääse putoamaan sen läpi. Alukselle tulo- ja alukselta poistumisaukot ja varusteet sekä lastiaukot on varmistettava asianmukaisilla turvalaitteilla. Laskuportaiden on oltava vähintään 0,60 m leveät ja niiden molemmin puolin on oltava kaiteet. 2. a) Matkustajien käyttöön tarkoitettujen yhteyskäytävien ja portaiden sekä ovien ja uloskäyntien sisäleveyden on oltava vähintään 0,80 m. Matkustajahytin ovissa ja muissa pienissä tiloissa sisäleveydeksi riittää 0,70 m. Jos matkustajille tarkoitettuun osaan tai tilaan johtaa vain yhteyskäytävä tai yhteysportaat, on niiden sisäleveyden oltava vähintään 1 m. Tarkastuskomitea voi sallia aluksissa, joiden pituus (LF) on alle 25 m, leveyden 0,80 m. Tiloissa tai tilaryhmissä, jotka on tarkoitettu yli 80 matkustajalle, on kaikkien matkustajille tarkoitettujen uloskäyntien, joita näiden on käytettävä hätätapauksessa, leveyden summan oltava vähintään 0,01 m matkustajaa kohti. 92 b) Tiloissa tai tilaryhmissä, jotka on tarkoitettuja varustettu 30:lle tai useammalle matkustajalle tai joissa on 12 vuodepaikkaa tai enemmän, on oltava vähintään kaksi uloskäyntiä. Edellä 15 03 artiklan 2, 4 tai 5 kohdan mukaista vesitiivistä viereiseen osastoon johtavaa laipio-ovea, josta päästään suoraan ylemmälle kannelle, pidetään uloskäyntinä. Nämä uloskäynnit on sijoitettava tarkoituksenmukaisesti. Jos a alakohdan mukainen uloskäyntien kokonaisleveys määräytyy matkustajamäärän mukaisesti, on kunkin uloskäynnin leveyden oltava vähintään 0,005 m matkustajaa kohti. Matkustajahytein varustettuja aluksia lukuun ottamatta toinen uloskäynneistä voidaan korvat kahdella varauloskäynnillä. Jos tilat sijaitsevat pääkannen alla, on ne varustettava vähintään yhdellä uloskäynnillä tai tarpeen mukaan suoraan pääkannelle tai ulos johtavalla varauloskäynnillä. Tämä ei koske yksittäisiä hyttejä. Varauloskäyntien vapaan aukon on oltava vähintään 0,36 m2 ja lyhyimmän sivun on oltava vähintään 0,50 m. c) Pääkannen alla olevien portaiden on sijaittava pystysuorien tasojen sisällä, jotka ovat vähintään 1/5 BF:n etäisyydellä ulkolaidoituksesta. Tätä välimatkaa ei tarvita, jos kullakin aluksen sivulla on samassa tilassa vähintään yhdet portaat. Portaissa on oltava molemmilla puolilla käsikaiteet. Portaiden leveyden ollessa enintään 0,90 m riittää yksi kaide. 3. Matkustajien oleskelutilojen ovien, lukuun ottamatta ovia, jotka johtavat yhteyskäytäviin, on avauduttava ulospäin tai niiden on oltava liukuovia. Asiaankuulumattomien henkilöiden ei tule voida sulkea tai lukita niitä matkan aikana. Hyttien ovien on oltava sellaisia, että ne voidaan milloin tahansa avata ulkopuolelta. 4. Varauloskäytävät ja -käynnit on merkittävä selvästi. Merkit on varustettava hätävalolla. 5. Aluksissa, joissa voidaan kuljettaa enintään 300 matkustajaa, on kutakin 150 matkustajaa kohti tarkoitetuissa aluksissa on molemmille oltava vähintään yksi WC. Yli 300 matkustajalle sukupuolille varattava erilliset WC:t ja vähintään yksi WC kutakin 200 matkustajaa kohti 6. Muut kuin matkustajille tarkoitetut aluksen osat, erityisesti pääsy ohjaushyttiin ja kone- ja moottorihuoneisiin, on varmistettava asiattomien pääsyltä. Näihin sisäänkäynteihin on lisäksi merkittävä selvästi näkyvään paikkaan teksti "Pääsy kielletty" tai vastaava kuvasymboli. 7. Matkustajaosassa saa käyttää vain jännitetystä lasista ja laminoidusta lasista valmistettuja ikkunoita tai, jos palontorjunnan kannalta voidaan sallia, muovisia ikkunoita. 93 15. 08 artikla Erityiset pelastusvälineitä koskevat määräykset 1. Matkustaja-aluksissa on oltava pelastusrenkaita seuraavasta taulukosta ilmenevä määrä: , v T F ^m^ alle 25 25 - 35 35 - 50 yli 50 Suurin sallittu matkustajien määrä Pelastusrenkaiden määrä alle 200 200 - 300 300 - 600 600 - 900 900-1200 yli 1200 3 4 6 8 10 12 Pelastusrenkaiden määrän ratkaisee ensimmäisestä tai toisesta palstasta johtuva korkeampi arvo. Vähintään puolet pelastusrenkaista on oltava vähintään 30 m pitkällä kelluvalla köydellä varustettuja. 2. Aluksissa, joiden pituus (LF) on alle 25 m, on 1 kohdan pelastusrenkaiden lisäksi oltava yksittäisten tai useampien henkilöiden pelastamiseen tarkoitettuja välineitä aluksen koko käyttötarkoituksen mukaisesti määritellylle suurimmalle sallitulle matkustajamäärälle sekä alukseen kuuluvalle henkilöstölle. Jos veden sisäänpääsyn jälkeinen kelluvuus on tarkastettu, on sovellettava 3 kohdan määräyksiä. 3. Pelastusvälineet on sijoitettava alukseen siten, ne voidaan tarvittaessa saada helposti ja turvallisesti käyttöön. Katetut säilytyspaikat on merkittävä selvästi. 4. Yksittäisten henkilöiden pelastusvälineet ovat 10. 05 artiklan mukaisia pelastusrenkaita ja pelastusliivejä sekä pallokellukkeita ja varusteita, jotka soveltuvat veteen joutuneen henkilön kannatteluun. Pallokellukkeiden ja varusteiden on a) pystyttävä kannattelemaan makeassa vedessä vähintään 100 N, b) oltava valmistettuja sopivista materiaaleista ja kestettävä öljyä ja öljyvalmisteita sekä lämpötiloja 50 °C:een asti, c) oltava varustettu sopivilla kiinnikkeillä ja d) oltava heijastavan oranssin värisiä tai niissä on oltava jatkuvasti heijastavia pintoja vähintään 100 cm2. Puhallettavien yhden henkilön pelastusvälineiden on oltava valmistajan ohjeiden mukaisesti testattuja. 5. Yhteispelastusvälineitä ovat laivaveneet, pelastuslautat ja varusteet, jotka soveltuvat useampien veteen joutuneiden henkilöiden kannatteluun. Niiden on a) oltava merkittyjä tekstillä, jossa kerrotaan käyttötarkoitus ja henkilömäärä, jolle ne on hyväksytty, b) kannateltava makeassa vedessä vähintään 100 N henkilöä kohti, 94 c) hakeuduttava vakaaseen kellunta-asentoon ja pysyttävä siinä, ja niissä on oltava sopivat kiinnikkeet ohjeidenmukaiselle henkilömäärälle, d) oltava sopivasta materiaalista ja kestettävä öljyä ja öljyvalmisteita sekä lämpötiloja 50 °C:een asti, e) oltava heijastavan oranssinvärisiä tai käsitettävä jatkuvasti heijastavia pintoja vähintään 100 cm2 ja f) yhden henkilön on voitava laskea ne sijaintipaikaltaan nopeasti ja turvallisesti aluksesta. 6. Puhallettavien yhteispelastusvälineiden on lisäksi a) koostuttava vähintään kahdesta erillisestä ilmakammiosta, b) täytyttävä veteen laskettaessa automaattisesti tai käsin laukaisemalla, c) otettava vakaa kellunta-asento ja säilytettävä se kaikissa mahdollisissa kuormituksissa, vaikka ilmakammiot olisivat vain puolillaan ilmaa ja d) oltava testattuja valmistajan ohjeiden mukaisesti. 15. 09 artikla Matkustajatilojen paloturvallisuus ja palontorjunta 1. Matkustajatilojen välissä sijaitsevien kansien sekä matkustajatilojen, konehuoneiden ja ohjaushytin välissä sijaitsevien kansien, matkustaja- ja konehuoneiden välissä sekä matkustajatilojen ja keittiöiden välillä sijaitsevien laipioiden ja seinien on oltava huonosti syttyviä. Käytävien ja hyttien välisten sekä hyttien välissä sijaitsevien erottavien seinien ja ovien on oltava huonosti syttyviä. Käytävien ja hyttien välisten erottavien seinien on oltava johdettu kannelta kannelle tai huonosti syttyvälle kannelle. Jos aluksessa on sopivat sprinklerilaitteet, 2 ja 3 alakohdan määräykset eivät ole pakollisia. Kansien päällä, lattioiden alla ja seinälaudoituksen takana olevien välitilojen on oltava suljettu enintään 10 m:n välein palonkestävillä rakenneosilla. 2. Portaiden, uloskäyntien ja varauloskäyntien sijoittamisessa on otettava huomioon, että tulipalon sattuessa missä tahansa tilassa kaikista tiloista voidaan poistua turvallisesti. Portaissa, askelmat mukaan lukien, kantavien rakenteiden on oltava teräksestä tai muusta vastaavasta palonkestävästä materiaalista. Portaiden askelmien on oltava huonosti syttyviä. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa on niiden sijaittava kuilussa, jossa on palonkestävät seinät ja palonkestävät, itsestään sulkeutuvat ovet. Vain kaksi kantta yhdistävissä portaissa ei tarvita kuilua, jos toista näistä kansista ympäröi itsestään sulkeutuvat ovet tai kannella on sopivat palonkestävät seinät ja palonkestävät, sprinklerilaitteet. Porraskuiluista on oltava suora yhteys käytäviin ja ulkokansille. 3. Keittiöiden, parturisalonkien ja hajuvesimyymälöiden suurempi palonvaara on otettava huomioon toimivaltaisen viranomaisen ohjeiden mukaisesti. 95 4. Sisätiloissa käytettyjen maalien, lakkojen ja muiden aineiden sekä verhousten ja eristysten on oltava huonosti syttyviä. Palon sattuessa ne eivät saa kehittää vaarallisessa määrin savua tai myrkyllisiä kaasuja. Ovenripojen on palon sattuessa oltava riittävän pitkään toimintakykyisiä. 5. Yli 40 m pitkissä käytävissä on enintään 40 m:n välein oltava palamattomia erottavia seiniä ja vastaavia, itsestään sulkeutuvia ovia. 6. Palamattomat, itsestään sulkeutuvat ovet, jotka normaalikäytössä ovat avoinna, on voitava sulkea henkilöstön jatkuvasti miehittämästä paikasta käsin sekä paikan päällä. 7. Ilmastointi- ja ilmansyöttölaitteiden on oltava rakenteeltaan sellaisia, että nämä järjestelmät ehkäisevät tulen leviämistä. Ilman tulo- ja poistoaukot on voitava sulkea. Aluksen läpi kulkevat kanavat on jaettava enintään 40 m:n välein palo-ovilla. Jos ilmantulokanavat kulkevat porraskuilujen sekä konehuonelaipioiden läpi, on ne näissä kohden varustettava paloluukuilla. Tuulettimien on oltava kytkettävissä pois päältä keskeiseltä paikalta konehuoneen ulkopuolelta. 8. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa on kaikkien hyttien ja matkustajien ja miehistön oleskelutilojen tehokkaaseen palohälytysjärjestelmään. Palon syttymisestä sekä paloalueesta on tultava automaattisesti ilmoitus henkilöstön jatkuvasti miehittämään paikkaan. konehuoneiden keittiöiden liitettyinä oltava sekä ja 9. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa on oltava palonsammutuslaite, johon kuuluu: a) kiinteä moottorikäyttöinen palonsammutuspumppu, b) palonsammutusjohto, jossa on riittävä määrä paloruiskuja, c) riittävä määrä paloletkuja. Palonsammutuslaitteiston on oltava suunniteltu ja mitoitettu siten, että aluksella on vähintään kaksi paloruiskua, joissa kussakin on yksi enintään 20 m:n pituinen letku, joka yltää mihin tahansa paikkaan aluksella. Paloruiskujen paineen on oltava vähintään 3 baaria. Ylimmällä kannella on vesisuihkun yllettävä vähintään 6 m. n päähän. Palonsammutuspumppuja ei saa sijoittaa törmäyslaipion eteen. Jos palonsammutuspumppu on asennettu pääkonetilaan, on oltava toinen moottorikäyttöinen palonsammutuspumppu, joka on sijoitettu järjestelmistä riippumattomasti. Tämä pumppu voi olla siirrettävä. jota voidaan käyttää konehuoneen tilan ulkopuolelle tämän ja Yleiset palonsammutuslaitteistoon, jos ne soveltuvat siihen. kannenpesupumput käyttö- ja sekä kannenpesuletku voidaan liittää Matkustajahytein varustetuille aluksille, joiden pituus (LF) on alle 25 m, ja päiväristeilyaluksille, joiden pituus (LF) on alle 40 m, sallitaan seuraavat poikkeukset: a) palonsammutuspumpun ei tarvitse olla kiinteä; b) jos palonsammutuspumppu on asennettu pääkonehuoneeseen, ei tarvita toista pumppua; 96 c) riittää, jos mikä tahansa paikka aluksessa voidaan tavoittaa paloruiskulla, jossa on yksi enintään 20 m:n pituinen letku. 10. Jäljempänä 10. 03 artiklan 1 kohdan mukaisen käsisammuttimen lisäksi aluksella on oltava vähintään seuraavat käsisammuttimet: a) yksi käsisammutin kutakin alkavaa 120m2:n oleskelutilojen, ruokasalin ja vastaavien tilojen lattiapinta-alaa kohti; b) yksi käsisammutin jokaista alkavaa 10 hytin ryhmää kohti. Nämä lisäsammuttimet on sijoitettava ja jaettava alukselle siten, että palon sattuessa missä tahansa paikassa palonsammutin voidaan milloin tahansa tavoittaa välittömästi. 15. 10 artikla Muut määräykset 1. Valaistukseen saa käyttää vain sähkölaitteita. 2. Aluksella on oltava 9. 18 artiklan 2 kohdan mukainen sähköinen hätävirtalähde. 3. Jos ohjaushytistä ei ole suoraa yhteyttä miehistön oleskelutiloihin, käyttötiloihin sekä aluksen keula- ja peräosaan ja matkustajien alukseen nousupaikkaan, on aluksessa oltava turvallinen ja moitteettomasti toimiva yhteys tiedonvälityslaitteilla. 4. Matkustaja-aluksissa, joiden pituus (LF) on 40 m tai enemmän tai jotka on tarkoitettu useammalle kuin 75 matkustajalle, on oltava kovaääniset, joilla kaikki matkustajat voidaan tavoittaa. 5. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa on oltava hälytyslaitteisto. Tähän tulee kuulua. a) Hälytyslaitteisto aluksen päällystölle ja miehistölle. Hälytyksen on tapahduttava vain aluksen päällystölle ja miehistölle tarkoitetuissa tiloissa ja aluksen päällystön on voitava kytkeä se pois päältä. Hälytys on voitava laukaista vähintään seuraavissa paikoissa: kussakin hytissä; käytävissä, hisseissä ja porraskuiluissa siten, että matka seuraavaan hälytyspisteeseen on enintään 10 m, jolloin kutakin vesitiivistä osastoa kohti on vähintään yksi laukaisin; oleskelutiloissa, ruokasaleissa ja vastaavissa tiloissa; konehuoneissa, keittiöissä ja vastaavissa tulenaroissa tiloissa. b) Matkustajien hälytyslaitteisto. Tämän hälytyksen on oltava kaikissa matkustajille ja erehtymättömästi tunnistettavissa. Se on voitava laukaista ohjaushytistä ja toiselta miehistön jatkuvasti miehittämältä paikalta. tiloissa selvästi tarkoitetuissa Hälytyksen laukaisijoiden on oltava suojattu luvattomalta käytöltä. 6. Matkustajahytein varustettujen alusten on oltava varustettu radiopuhelinlaitteistolla, joka sallii puheliikenteen julkisessa puhelinverkossa. 97 7 VjïhinliWin sniianvissn file »issn |;i paikoissa un olf»iv;t Mittava valaistus uj piiikuiaaa, juiaaa aailyieiaan yliteiapelasiusvalineitaja joissa ne tavallisesti otetaan käyttöön, b) varauloskäytävissä, matkustajien sisääntulossa, sisään- ja uloskäynneissä, yhteyskäytävissä, asuintilojen hisseissä ja portaissa, hytti-ja asuintila-alueilla, c) varauloskäytävien ja-käyntien merkeissä, d) konehuoneissa ja niiden uloskäynneissä, e) ohjaushytissä, f) varavirtalähteen tilassa, g) paikoissa, joissa palonsammutuslaitteet ja palonsammutuspumput sijaitsevat, h) tiloissa, joihin matkustajat ja miehistö kokoontuvat hätätapauksessa. 8. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa on hätätapauksia varten oltava turvallisuussuunnitelma, liikennelainsäädännön jossa on määritetty miehistön ja henkilöstön tehtävät voimassaolevan mukaisesti. Tehtävät on jaettava seuraavia tapauksia varten: a) vuoto-onnettomuus, b) tulipalo aluksella, c) matkustajien evakuointi, d) mies yli laidan. Turvallisuussuunnitelmaan on sisällyttävä aluksen kartta, jossa kuvataan selvästi ja havainnollisesti muun muassa: a) pelastus-ja turvallisuusvarusteet,; b) alakansien vesitiiviit ovet ja niiden käyttöpaikat sekä muut 15. 03 artiklan 2 ja 6 kohdan mukaiset aukot, c) palo-ovet, d) paloluukut, e) hälytyslaitteet, f) palohälytysjärjestelmät, g) palonsammutuslaitteet j a palonsammuttimet, h) varauloskäytävät ja -käynnit, i) varavirtalaite, j) tuuletuslaitteiden käyttöelimet, k) maaliitännät, 1) polttoaineen syöttöputkien sulkuelimet, m) nestekaasulaitteet, n) kovaääniset, o) radiopuhelinlaitteisto. Turvallisuussuunnitelmassa ja aluksen kartassa on oltava tarkastuskomitean leima ja se tulee kiinnittää sopivaan paikkaan selvästi näkyville. 9. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa on sopivissa varauloskäynneistä matkustajia varten. Tämä kartta voidaan turvallisuussuunnitelmaan. paikoissa yleiskartta oltava liittää 8 kohdan mukaiseen Jokaisessa hytissä on oltava tarvittavat toimintaohjeet matkustajille hälytyksen, karilleajon ja evakuoinnin sattuessa sekä tiedot pelastusvälineiden sijainnista. tulipalon, Ohjeet on laadittava saksan, englannin, ranskan ja hollannin kielellä. OK 10 Kun aluksen runko on puuta, alumiinia tai synteettistä materiaalia, konehuoneiden on oltava joko 3. 04 artiklan 3 ja 5 kohdan mukaisesti valmistettuja tai kiinteillä 10. 03 artiklan 5 kohdan mukaisilla palonsammutuslaittei 11a varustettuja. 15. 11 artikla Jätevesien keruulaitteet ja hävittäminen 1. Matkustajahytein varustetuissa aluksissa, joissa on yli 50 makuupaikkaa, on oltava jätevesien keruusäiliöt tai aluksen jäteveden puhdistuslaitteet. 2. Jätevesien keruusäiliöiden on oltava riittävän tilavia. Säiliöissä on oltava laite, jonka avulla voidaan todeta säiliön täyttömäärä tai täyttöaste. Säiliön tyhjentämistä varten on aluksella oltava omat pumput ja putket, joilla jätevesi voidaan johtaa aluksen molempien puolien laituripaikoille. Johdoissa on oltava eurooppalaisen EN 1306 standardin mukainen poistoliitäntä. 3. Voimassa olevan liikennelainsäädännön mukaisen raja-arvon on pysyvästi säilyttävä määräysten mukaisella tasolla aluksen puhdistuslaitteiden tyhjennyksessä ilman että jätevesiä ohennetaan etukäteen. Tyhjenny saukon suulla on oltava kokeenotto laite. 99 16 LUKU E R I T Y I S M Ä Ä R Ä Y K S ET A L U K S I L L E, J O T KA ON S U U N N I T E L TU K Y T K E T T Ä V I K SI T Y Ö N T Ö -, H I N A U S- T AI Rl N N A N K Y TK Y E I S II N 16. 01 artikla Työntöalukset 1. Aluksissa, joita käytetään työntämiseen, on oltava sopiva työntölaite. Ne on rakennettava ja varustettava siten, että a) myös kytkentävälineiden avulla voidaan helposti ja vaaratta siirtyä aluksesta toiseen, b) työntöalus voi olla pysyvässä asemassa kytkettyyn alukseen tai kytkettyihin aluksiin nähden ja c) ne estävät alusten kääntymisen poikittain toisiinsa nähden. 2. Jos kytkemiseen käytetään köysiä, työntöalukset on varustettava vähintään kahdella erikoisvintturilla tai vastaavilla köysien kiristykseen tarkoitetuilla laitteilla. 3. Kytkentävälineiden on mahdollistettava kiinteä yhteys työnnettävään alukseen tai työnnettäviin aluksiin. Työntökytkyeissä, jotka muodostuvat yhdestä työntävästä ja vain yhdestä työnnettävästä aluksesta, voivat kytkentäväiineet mahdollistaa myös ohjatun nivelliikkeen. Tarvittavien käyttölaitteiden on voitava vastaanottaa siirtyvät voimat moitteettomasti ja niiden on oltava helppoja ja vaarattomia käyttää. Näitä käyttölaitteita koskevat 6. 02 - 6. 04 artiklat. 4. Työntöaluksissa ei välttämättä tarvita 3. 03 artiklan 1 kohdan a alakohdassa törmäyslaipiota. tarkoitettua 16. 02 artikla Proomut 1. Työntöproomuihin, joissa ei ole ohjauslaitetta, asuintiloja tai kone- tai kattilahuoneita, ei sovelleta: a) 5 - 7 ja 12 lukua; b) 8. 06 artiklan 2 - 8 kohtaa, 10. 02 artiklaa, 10. 05 artiklan 1 kohtaa. Jos proomussa on ohjauslaitteet, asuintiloja tai kone- tai kattilahuoneet, tämän direktiivin kyseisiä määräyksiä sovelletaan alukseen. 2. Laivaproomujen, joiden pituus (L) on enintään 40 m, on lisäksi oltava seuraavien määräysten mukaisia: 100 a) Edellä 3. 03 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja vedenpitäviä poikittaislaipioita ei vaadita, jos keulat pystyvät kestämään ainakin 2,5-kertaisen kuormituksen verrattuna siihen, mitä vaaditaan sisävesialuksen törmäyslaipiolta, kun kyseisellä sisävesialuksella on sama syväys ja se on rakennettu hyväksytyn luokituslaitoksen sääntöjen mukaisesti. b) Edellä 8. 06 artiklan 1 kohdasta poiketen osastojen, joissa on kaksoispohja ja joihin pääsy on vaikeaa, ei tarvitse olla tyhjennettäviä, jollei kyseisen tilan tilavuus ole yli 5 % laivaproomun uppoumasta hyväksytyllä enimmäissyväyksellä. 3. Työnnettävissä proomuissa on oltava kytkentäväiineet, jotka takaavat turvallisen liitännän muiden alusten kanssa. 16. 03 artikla Alukset, jotka on suunniteltu kuljettamaan rinnakkaiskytkyeitä Aluksissa, jotka on suunniteltu kuljettamaan rinnakkaiskytkyeitä, on oltava pollarit tai vastaavat laitteet, jotka määränsä ja sijaintinsa puolesta mahdollistavat varman liitännän kytkettyjen alusten kanssa. 16. 04 artikla Työntökytkyealukset Työntökytkyealuksissa on oltava soveltuvat kytkentälaitteet, pollarit tai vastaavat laitteet, jotka takaavat määränsä ja sijoituksensa puolesta turvallisen liitännän kytkyeen toisen aluksen tai toisten alusten kanssa. 16. 05 artikla Hinaavat alukset 1. Jotta alus voi suorittaa hinauksia, sen on täytettävä seuraavat vaatimukset: a) hinauslaite täytyy asentaa siten, että se ei käytön aikana heikennä miehistön tai lastin turvallisuutta. b) hinaavissa ja varppaavissa aluksissa on oltava ohjaushytistä hinauskoukku. turvallisesti irrotettava c) hinauslaitteeseen on kuuluttava vinssit tai hinauskoukku, jotka voidaan irrottaa ohjauspaikalta. Hinauslaitteen on sijaittava potkuritason etupuolella. Tätä ei kuitenkaan sovelleta aluksiin, joita ohjataan käyttölaite-elimellä, kuten sykloidipotkurilla tai peräsinpotkurilla. d) c alakohdasta poiketen riittää aluksissa, joita käytetään vain moottorikäyttöisten alusten hinaamiseen, myös hinauslaite kuten pollari tai vastaava laite, joka asennetaan potkuritason etupuolelle. 101 e) Jos on olemassa vaara, että hinausköydet voivat jäädä kiinni aluksen peräosaan, on peräosaan asennettava kuljetin, jossa on köyden keräin. 2. Aluksia, joiden pituus (L) on yli 86 m, ei saa hyväksyä hinaukseen myötävirrassa. 16. 06 artikla Kytkyeiden koestus 1. Todistuksen myöntämiseksi työntöalukselle tai kiinteää kytkyettä kuljettavalle moottorikäyttöiselle alukselle sekä todistuksen varustamiseksi vastaavalla maininnalla on tarkastuskomitean päätettävä, koestetaanko kytkyeet ja mitkä niistä koestetaan, ja tarkastuskomitean on tehtävä 5. 02 artiklan mukaiset koestukset niille kytkyeille, joita se pitää kaikkein epäsuotuisimpina. Tämän kytkyeen on täytettävä 5. 02 - 5. 10 artiklan vaatimukset. Tarkastuskomitea varmistaa, että kaikkien kytkyeen alusten kiinteä yhteys on turvattu 5 luvun mukaisessa ohjailussa. 2. Jos aluksessa 5. 02 - 5. 10 artiklan vaatimusten täyttämiseksi käytetään 1 kohdassa esitetyissä asennettuja koestuksissa rinnakkaiskytkyeessä erityislaitteita, kuten peräsimiä, kuljetus- ja ohjauskoneistoja tai nivelliitoksia, on kytkyettä kuljettavan aluksen todistukseen merkittävä niiden hyväksyttyjen alusten ryhmitelmä, asema, nimi ja virallinen numero, joilla näitä erityislaitteita on. työnnettäviin kuljetettaviin aluksiin tai 16. 07 artikla Todistuksen merkinnät 1. Jos alusta käytetään kytkyeen työntämiseen tai sitä työnnetään kytkyeessä, on todistukseen merkittävä, että se on 16. 01 - 16. 06 artiklan määräysten mukainen. 2. Työntöaluksen todistuksessa on oltava seuraavat maininnat: a) sallitut kytkyeet ja ryhmitelmät, b) kytkentätavat, c) suurimmat saadut kytkentävoimat ja d) tarvittaessa pitkittäisyhteyksien kytkentäköysien vähimmäismurtolujuus sekä köysien kierrosten määrä. 102 17 LUKU U I V IA K A L U S T O JA K O S K E V AT E R I T Y I S M Ä Ä R Ä Y K S ET 17. 01 artikla Yleistä Uivien kalustojen rakenteeseen ja varusteluun sovelletaan 3, 7 - 14 ja 16 luvun määräyksiä. Uiviin moottorikäyttöisiin kalustoihin sovelletaan lisäksi 5 ja 6 lukua. Käyttölaitteet, jotka mahdollistavat vain pienet paikanvaihdokset, eivät ole moottorikäyttöisiä. 17. 02 artikla Poikkeukset 1. Tarkastuskomitea voi hyväksyä poikkeuksia seuraaviin määräyksiin: a) 3. 03 artiklaa 1 ja 2 kohtaa sovelletaan vastaavasti; b) 7. 02 artiklaa sovelletaan vastaavasti; c) 12. 02 artiklan 5 kohdan toisen virkkeen mukainen suurin sallittu äänenpainetaso saadaan ylittää työlaitteiden käytön aikana, jos aluksella ei yövytä käytön aikana; d) muut rakennetta, sisustusta ja varustelua koskevia määräykset, jos kyseisessä tapauksessa voidaan varmistaa vastaava turvallisuustaso. 2. Tarkastuskomitea voi luopua seuraavien määräysten soveltamisesta: a) 10. 01 artikla 1 kohta: jos uiva kalusto voidaan työlaitteiden käytön aikana ankkuroida turvallisesti työankkureilla tai paaluilla. Omalla käyttölaitteella varustetussa uivassa kalustossa on kuitenkin oltava vähintään 10. 01 artiklan 1 kohdan mukainen ankkuri, jolloin kerroin k on korvattava 45:llä ja T pienimmällä sivukorkeudella; b) 12. 02 artikla 1 kohdan toinen virke: jos tilat on valaistu riittävällä sähkövalolla. 3. Lisäksi sovelletaan: a) 8. 06 artiklan 2 kohdan moottorikäyttöinen; toisesta virkkeestä poiketen: tyhjennyspumpun on oltava b) 8. 08 artiklan 3 kohdasta poiketen, paikallaan olevissa uivissa kalustoissa työlaitteiden käytön aikana melu ei saa 25 m:n säteellä laidoituksesta ylittää arvoa 65 dB(A); c) 10. 03 artiklan 1 kohdasta poiketen: vapaasti kannella sijaitsevien työkoneiden lähettyvillä on oltava lisäksi vähintään yksi käsisammutin; d) 14 luvusta poiketen: talouskäyttöön tarkoitettujen nestekaasulaitteiden lisäksi aluksella saa olla myös muita nestekaasu laitteita. Näiden laitteiden ja niiden lisävarusteiden on oltava jonkin yhteisön jäsenvaltion määräysten mukaisia. 103 17. 03 artikla Muut määräykset 1. Uivissa kalustoissa, joissa on käytön aikana henkilöitä, on oltava yleishälytyslaite. Hälytyssignaalin on erotuttava muista merkeistä selvästi ja kuuluttava kaikissa asuintiloissa ja työpisteissä sellaisella joka on vähintään 5 dB(A) korkeampi kuin paikallisesti vallitseva äänenpainetasolla, tärkeimmistä enimmäismelutaso. Hälytyslaitteisto on voitava kytkeä päälle ohjaushytistä ja käyttöpaikoista käsin. 2. Työlaitteiden on oltava riittävän lujia niihin kohdistuvaan kuormitukseen nähden ja jonkin yhteisön jäsenvaltion määräysten mukaisia. 3. Työlaitteiden sekä tarvittaessa niiden kiinnitysten seisontaturvallisuuden ja lujuuden on oltava sellaisia, että ne kestävät kuormituksen, joka niihin kohdistuu normaalista kallistuksesta, vakavuudesta ja uivan kaluston liikkeistä. 4. Jos lasteja nostetaan nostolaitteilla, on vakavuuden ja lujuuden mukainen suurin sallittu lasti merkittävä selvästi näkyviin taululle, jollainen on sijoitettava sekä kannelle että käyttöpaikoille. Jos nostovoimaa voidaan lisätä kytkemällä lisää uivia laitteistoja, on sallitut arvot ilmoitettava sekä ilman uivia lisälaitteistoja että ne huomioon ottaen. 5. Uiville kalustoille, jotka on hyväksytty käytettäväksi rannikko-ja merialueilla, myönnetään liitteen III tai IV mukainen todistus. 17. 04 artikla Jäännösturvallisuusväli 1. Jäännösturvallisuusväli on pienin pystysuora välimatka tasaisen vedenpinnan ja uivan kaluston syvimmän kohdan, josta se ei enää ole vesitiivis, välillä huomioon ottaen vakavuus ja kallistus, jotka ilmenevät 17. 07 artiklan 4 kohdan mukaisten momenttien seurauksena. 2. Jäljempänä 17. 07 artiklan 1 kohdan mukainen jäännösturvallisuusväli on riittävä roiskevesi- ja säätiiviissä aukoissa, jos se on 300 mm. 3. Muissa kuin roiskevesi- ja säätiiviissä aukoissa on jäännösturvallisuusvälin oltava vähintään 400 mm. 17. 05 artikla Jäännösvaralalta 1. Jäännösvaralaita on pienin pystysuora etäisyys tasaisen vedenpinnan ja sivukannen välillä, kun otetaan huomioon vakavuus ja kallistus, johon vaikuttavat 17. 07 artiklan 4 kohdan mukaiset momentit. 2. 17. 07 artiklan 1 kohdan mukainen jäännösvaralaita on riittävä, jos se on 300 mm. 3. Jäännösvaralaitaa saa pienentää, jos voidaan osoittaa, että 17. 08 artiklan mukaiset vaatimukset täyttyvät. 104 4. Jos uivan laitteiston muoto eroaa merkittävästi ponttonimuodosta, kuten lieriömäisissä uivissa laitteistoissa tai uivissa laitteistoissa, joilla on poikittaissuunnassa enemmän kuin neljä sivua, tarkastuskomitea voi vaati tai hyväksyä 2 kohdasta poikkeavan jäännösvaralaidan. Tätä sovelletaan myös uivaan kalustoon, joka muodostuu useammista uivista laitteistoista. 17. 06 artikla Kallistuskoe 1. Jäljempänä 17. 07 ja 17. 08 artiklan mukainen vakavuuden osoitus on suoritettava asianmukaisesti suoritettavalla kallistuskokeella. 2. Jos kallistuskokeessa päästään vain riittämättömiin kallistuskulmiin tai kallistuskokeessa syntyy kohtuuttomia teknisiä vaikeuksia, voidaan korvaavasti suorittaa paino- ja painopistelaskelmia. Painolaskelman tulos on tarkistettava syväysmittauksen avulla, jolloin erotus ei saa olla enempää kuin ± 5 %. 17. 07 artikla Vakavuuden osoittaminen 1. Käytön ja ajon aikana ilmenevissä kuormituksissa on osoitettava riittävä jäännösturvallisuusväli ja riittävä jäännösvaralaita. Kallistuksen ja vakavuuden aiheuttaman kulman summa ei saa olla suurempi kuin 10° eikä uivan laitteiston pohja saa nousta vedestä. 2. Vakavuuden osoitukseen on sisällyttävä seuraavat tiedot ja asiakirjat: a) uivien laitteistojen ja työlaitteiden mittatarkat piirustukset sekä niiden vakavuuden osoittamiselle tarpeelliset yksityiskohtaiset tiedot, kuten säiliöiden tilavuus ja aluksen sisäosaan johtavat aukot; b) hydrostaattiset tiedot ja käyrästöt; c) staattisen vakavuuden varsikäyrät, jos niitä 5 kohdan tai 17. 08 artiklan perusteella tarvitaan; d) käyttötilojen kuvaus sekä vastaavat paino- ja painopistetiedot mukaan lukien tyhjä- ja kuljetustila; e) kallistavien, vakauttavien ja nostavien momenttien laskelma sekä tiedot ilmenevistä kallistus- ja vakautuskulmista, jäännösturvallisuusvälistä ja jäännösvaralaidasta; f) laskutulosten kooste sekä tiedot käyttö- ja kuormitusrajoista. 3. Vakavuuden osoittamisessa on käytettävä perustana vähintään seuraavia lastauksen oletusarvoja: a) ruoppauskoneissa ruopattavan aineksen tiiviys: hiekka ja sora 1,5 t/m3, hyvin märkä hiekka 2,0 t/m3, maa-aines keskimäärin 1,8 t/m3, hiekan ja veden seos putkissa 1,3 t/m3; 105 b) kauharuoppaajissa on a alakohdan arvoihin lisättävä 15 %; c) hydrauliruoppaajissa on perustana käytettävä suurinta mahdollista nostovoimaa. 4. 1 Vakavuuden osoittamisessa on otettava huomioon momentit, jotka aiheutuvat: a) lastista, b) rakenteellisesta asymmetriasta, c) tuulen paineesta, d) omalla käyttövoimallaan kulkevien laitteistojen kääntöliikkeestä, e) poikittaisvirtauksesta, jos tarpeen, f) painolastista ja varastoista, g) kansilasteista ja tarvittaessa kuormasta, h) vapaista nestepinnoista, i) dynaamisesta massavoimista, k) muista mekaanisista laitteista. Näihin momentteihin on lisättävä samanaikaisesti vaikuttavat momentit. 4. 2 Tuulen paineen aiheuttama momentti saadaan seuraavan kaavan avulla: Mv = c • pv • S (lv + _) [kNm]. T Kaavassa: c = muodosta riippuvainen vastustuskerroin; Ristikoilla c = 1,2 ja levypalkeilla c = 1,6. Molempiin arvoihin sisältyy tuulenpuuskien vaikutus. Tuulen voiman tartuntapinnaksi on asetettava levypalkiston ääriviivojen sisälle jäävä alue. pv = erityinen tuulen paine, joka on korvattava yhtenäisesti arvolla 0,25 kN/m2 S = lateraalitaso enimmäissyväyksen yläpuolella (m2) lv = lateraalitason painopisteen S etäisyys enimmäissyväyksestä (m). 4. 3 Edellä 4. 1 kohdan d alakohdan mukaisen kääntöliikkeen momenttien laskemisessa on käytettävä omalla käyttövoimallaan toimivissa uivissa kalustoissa 15. 04 artiklan 6 kohdan kaavaa. 4. 4 Edellä 4. 1 kohdan e alakohdan mukainen poikittaisvirtauksen aiheuttama momentti on otettava mukaan laskelmiin vain uivissa kalustoissa, jotka ankkuroidaan tai kiinnitetään käytön aikana poikittain virtaavaan veteen nähden. 4. 5 Edellä 4. 1 kohdan f alakohdan mukaisen nestemäisen painolastin ja nestemäisten varastojen aiheuttamien momenttien laskennassa on selvitettävä vakavuuden kannalta epäedullisin säiliöiden täyttöaste ja lisättävä kyseinen momentti laskelmiin. 4. 6 Dynaamisten massavoimien aiheuttama 4. 1 kohdan i alakohdan mukainen momentti on otettava sopivalla tavalla huomioon, jos lastin ja työvälineiden liikkumisen voidaan odottaa vaikuttavan vakavuuteen. 106 5. Uivien pystysivuseinäisten laitteistojen nostavat momentit voidaan laskea seuraavan kaavan avulla: MR = 10-D • MG-sin(p [kNm] Kaavassa: MG 9 = metasentrinen korkeus (m) = kallistuskulma (°). Tätä kaavaa sovelletaan 10°:n kallistuskulmaan tai siihen kallistuskulmaan asti, jossa kannen sivu uppoaa veden alle tai jossa pohja nousee vedestä. Pienempi kulma on ratkaiseva. Vinoihin sivuseiniin kaavaa sovelletaan 5°:n kallistuskulmaan asti; muulloin sovelletaan 3 ja 4 kohdan raja- arvoja. Jos uivan laitteiston tai uivien laitteistojen erityinen muoto ei mahdollista tätä lievennystä, tarvitaan 2 kohdan c alakohdan varsikäyriä. 17. 08 artikla Vakavuuden osoittaminen pienennetyllä jäännösvaralaidalla Jos käytetään 17. 05 artiklan 3 kohdan mukaista pienennettyä jäännösvaralaitaa, on kaikissa käyttötiloissa osoitettava, että a) korjauksen jälkeen vapaa nesteen pinnan metasentrinen korkeus ei ole alle 0,15 m b) 0° - 30°:n asteen kallistusalueella vähintään korjaava varsi: h = 0,30 - 0,28 • (p n [m]. (pp = kallistuskulma, josta varsikäyrä saa negatiiviset arvot (vakavuuslaajuus). Se ei saa olla pienempi kuin 20° tai 0,35 rad ja kaavassa se saa olla enintään 30° tai 0,52 rad, jolloin (pn:lle käytetään yksikkönä radianttia (rad) (1° = 0,01745 rad); c) kallistuksen ja vakauttamisen aiheuttaman kulman summa ei ole suurempi kuin 10°; d) jäännösturvallisuusväli on 17. 04 artiklan mukainen; e) jäännösvaralaita on vähintään 0,05 m; f) kallistusalueen 0°-30° sisällä vipuvarsi on vähintään h = 0,20 - 0,23 • cpn [m]. cpn = kallistuskulma, josta alkaen varsikäyrällä on negatiivinen arvo; kaavassa se saa olla enintään 30° tai 0,52 rad. 107 Jäännösvarsi on 0° ja 30° kallistuksen välillä oleva suurin ero nousevan varren käyrän ja kallistuvan varren käyrän välillä. Jos aluksen sisään joutuu veteen kallistuskulmassa, joka on pienempi kuin nousevan varren käyrän ja kallistuvan varren käyrän suurin ero, on käytettävä tätä kallistuskulmaa vastaavaa jäännösvartta. johtava aukko 17. 09 artikla Syväysmerkit ja syväysasteikko Aluksessa on oltava 4. 04 artiklan mukaiset syväysmerkit ja 4. 06 artiklan mukainen syväysasteikko. 17. 10 artikla Uivat kalustot, joiden vakavuutta ei ole osoitettu 1. 17. 04 - 17. 08 artiklaa ei tarvitse soveltaa uivissa kalustoissa, a) joiden työsuorituksella ei muuteta millään lailla kallistusta tai vakauttamista ja b) joissa painon keskipisteen siirtyminen on kokonaan suljettu pois. 2. Kuitenkin a) enimmäislastissa olevan aluksen turvallisuusvälin on oltava 300 mm ja varalaidan 150 mm; b) muiden kuin roiskevesi- ja säätiiviiden suljettavien aukkojen turvallisuusvälin on oltava 500 mm. 108 18 LUKU T Y Ö A L U K S IA K O S K E V AT E R I T Y I S M Ä Ä R Ä Y K S ET 18. 01 artikla Käyttöedellytykset Alukset, jotka on liitteessä III tai IV tarkoitetussa todistuksessa ilmoitettu työaluksiksi, saavat kulkea rakennustyömaiden ulkopuolella vain lastitta. Tämä ehto on merkittävä todistukseen Tätä varten rakennustyömaan kestosta ja alueellisista rajoista, jolla alusta saa käyttää. työaluksilla on oltava toimivaltaisen viranomaisen myöntämä todistus sen 18. 02 artikla Osan II soveltaminen Jos tässä luvussa ei muuta määrätä, sovelletaan työalusten rakenteeseen ja varusteluun II osan 3-14 lukua. 18. 03 artikla Poikkeukset 1. a) 3. 03 artiklan 1 kohtaa sovelletaan vastaavasti; b) 5 ja 6 lukua sovelletaan vastaavasti, jos aluksessa on oma käyttövoima; c) 10. 02 artiklan 2 kohta a ja b alakohtaa sovelletaan vastaavasti; d) tarkastuskomitea voi sallia poikkeuksia muista rakennetta, sisustusta ja varustelua koskevista määräyksistä, jos kyseisessä tapauksessa osoitetaan vastaava turvallisuus. 2. Tarkastuskomitea voi luopua seuraavien määräysten soveltamisesta: a) 8. 06 artiklan 2 -8 kohdat, jos aluksella ei tarvita miehistöä; b) 10. 01 artiklan 1 ja 3 kohdat, jos työalus voidaan ankkuroida työankkureilla tai paaluilla turvallisesti. Työaluksessa, jossa on oma käyttövoima, on kuitenkin oltava yksi 10. 01 artiklan 1 kohdan mukainen ankkuri, jolloin kerroin k voidaan korvata 45:llä ja T pienimmällä sivukorkeudella; c) 10. 02 artiklan 1 kohdan c alakohta, jos työaluksessa ei ole omaa käyttövoimaa. 109 18. 04 artikla 7 urvallisuusväli ja varalaita 1. Jos työalusta käytetään ruoppaajana ja pohjasta avautuvana proomuna, on lastitila-alueen ulkopuolisen turvallisuusvälin oltava vähintään 300 mm ja varalaidan vähintään 150 mm. Tarkastuskomitea voi sallia pienemmän varalaidan, jos laskennallisesti voidaan osoittaa, että vakavuus lastattaessa tavaraa, jonka tiheys on 1,5 t/m3, riittää ja mikään kannen sivu ei joudu veteen. Nestemäisten tuotteiden lastauksen vaikutus on myös otettava huomioon. 2. Työaluksiin, jotka eivät ole 1 kohdan mukaisia, sovelletaan vastaavasti 4. 01 ja 4. 02 artiklaa. Tarkastuskomitea voi määrittää turvallisuusvälille ja varalaidalle poikkeavia arvoja. 18. 05 artikla Laivaveneet Työaluksissa ei tarvitse olla laivaveneitä, jos a) aluksessa ei ole omaa käyttövoimaa tai b) rakennustyömaalla on käytettävissä muu laivavene. Tämä poikkeus on merkittävä todistukseen. 110 19 LUKU K A N A V A P R O O M U JA K O S K E V AT M Ä Ä R Ä Y K S ET (Ei tekstiä) Ill 20 LUKU M E R I A L U K S IA K O S K E V AT M Ä Ä R Ä Y K S ET (Ei tekstiä) 112 21 LUKU H U V I V E N E I TÄ K O S K E V AT E R I T Y I S M Ä Ä R Ä Y K S ET 21. 01 artikla Yleistä Huviveneiden rakenteeseen ja varusteluun sovelletaan vain 21. 02 ja 21. 03 artiklaa. 21. 02 artikla Osan II soveltaminen Huviveneisiin sovelletaan: 1. 3. 01 artiklaa, 3. 02 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 2 kohtaa, 3. 03 artiklan 1 kohdan a alakohtaa ja 6 kohtaa, 3. 04 artiklan 1 kohtaa; 2. 5 lukua; 3. 6. 01 artiklan 1 kohtaa, 6. 08 artiklaa; 4. 7. 01 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 7. 02 artiklaa, 7. 03 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 7. 04 artiklan 1 kohtaa, 7. 05 artiklan 2 kohtaa, 7. 13 artiklaa huviveneisiin, jotka on rekisteröity yhden henkilön ohjaamiksi tutkaohjauksella; 5. 8. 01 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 8. 02 artiklan 1 ja 2 kohtaa, 8. 03 artiklan 1 ja 3 kohtaa, 8. 04 artiklaa, 8. 05 artiklan 1 - 9 ja 11 kohtaa, 8. 06 artiklan 1, 2, 5, 7 ja 10 kohtaa, 8. 07 artiklan 1 kohtaa, 8. 08 artiklaa; 6. 9. 01 artiklan 1 kohtaa vastaavasti; 7. 10. 01 artiklan 2, 3, 5 - 14 kohtaa, 10. 02 artiklan 1 kohdan a - c alakohtaa sekä 2 kohdan a - g ja h alakohtaa, 10. 03 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohtaa, jolloin aluksessa on oltava vähintään kaksi palonsammutinta; 10. 03 artiklan 2 -5 kohtaa, 10. 05 artiklaa; 8. 13 lukua; 9. 14 lukua. 113 22 LUKU K O N T T I A L U S T EN V A K A V U US 22. 01 artikla Yleistä 1. Tämän luvun määräyksiä sovelletaan konttialuksiin, jos vakavuusasiakirjoja edellytetään liikennelainsäädännöllisten määräysten nojalla. Tarkastuskomitean on tarkastettava vakavuusasiakirjat ja varustettava ne asianomaisella leimalla. 2. Vakavuusasiakirjoissa on oltava perämiehelle helposti ymmärrettävä lausunto aluksen vakavuudesta kunkin lastin aikana. Vakavuusasiakirjoissa on oltava vähintään: a) tiedot sallituista vakavuustekijöistä, sallitut KG-arvot tai sallitut lastin painopistekorkeudet, b) tiedot tiloista, jotka voidaan täyttää painolastivedellä, c) vakavuusvalvonnan lomakkeet, d) esimerkkilaskelma tai käyttöohjeet perämiehelle. 3. Jos aluksessa voidaan kuljettaa kontteja joko kiinnitettyinä tai kiinnittämättöminä, tarvitaan kiinnitettyjen tai kiinnittämättömien konttilastien kuljetuksessa kulloinkin erillinen asiakirja, jolla osoitetaan aluksen vakavuus. 4. Konttilasti on kiinnitetty silloin, kun yksittäiset kontit on liitetty ohjaimilla tai kiristimillä lujasti aluksen runkoon eivätkä ne pääse liikkumaan matkan aikana. 22. 02 artikla Irtokontteja kuljettavien alusten vakavuuden osoittamisessa käytettävät raja-arvot ja laskentamenettely 1. Kiinnittämättömien konttien kuljetuksessa on jokaisen aluksen vakavuuden laskentamenettelyn perustana käytettävä seuraavia raja-arvoja: a) Metasentrinen korkeus MG ei saa olla alle 1,00 m. b) Kääntöliikkeen keskipakovoiman, tuulen paineen ja vapaan nesteen pinnan yhtäaikaisen vaikutuksen alaisena kallistus ei saa olla yli 5° ja sivukansi ei saa joutua veteen. 114 c) Kääntöliikkeen keskipakovoiman kallistusvarsi saadaan seuraavan kaavan avulla hK z= cKZ • • (KG ) [m]. LF 2 Kaavassa: cKZ v = kerroin (cKZ = 0,04) [s2/m] = aluksen suurin nopeus vastavirtaan [m/s] KG = lastatun aluksen painopisteen korkeus pohjan yläpuolella [m] T ' = lastatun aluksen syväys [m]. d) Tuulen paineen kallistusvarsi saadaan seuraavan kaavan avulla: A D' * 0w + ) M- T' 2 hKw = Ckw * Kaavassa: cKW = kerroin (cKW = 0,025) [t/m2] A' D' lw = lastissa olevan aluksen vedenpinnan yläpuolinen lateraalitaso [m2] = lastissa olevan aluksen uppouma [t] = veden pinnan yläpuolisen yläpuolella [m] sivuttaistason A' painopisteen korkeus vesirajan T ' = lastissa olevan aluksen syväys [m]. e) Lastiruuman tai kaksoispohjan sade- ja jäännösveden vapaan pinnan aiheuttama kallistusvarsi lasketaan seuraavan kaavan avulla:. E ( b • 1 • (b - 0,55 Vb) [m]. h j^ = _^ D' Kaavassa: cKtD = kerroin (cK1D: 0,015) [t/m2] 115 b 1 = kyseisen tilan tai tilan osan leveys [m]* = kyseisen tilan tai tilan osan pituus [m]* D' = lastissa olevan aluksen uppouma [t]. f) Kussakin lastissa on laskettava myös puolillaan olevat varastot polttoainetta ja juomavettä. 2. Kiinnittämättömiä kontteja kuljettavan sisävesialuksen vakavuus on riittävä, jos kyseinen KG on sama tai pienempi kuin KGzul, joka lasketaan seuraavan kaavan mukaan. KGzul on laskettava eri uppoumissa koko syväysalueella. KM + BF 2F. ( Z- Tm 2 - hK W- hK 1 D) [m] a) KGzul = BF 2F Z + 1 B F 2F ei saa olla pienempi kuin 11,5 (11,5 = l/tan5°). b) KGzul= KM - 1,00 [m]. Pienempi KGzul -arvo, joka on saatu kaavan a tai b mukaan, on ratkaiseva. Kaavassa: KGzul = lastissa olevan aluksen suurin sallittu painopisteen korkeus pohjan yläpuolella [m] KM = pohjan yläpuolella oleva metakeskiö [m] 3 kohdan likiarvokaavan mukaisesti F = kulloinenkin varalaita 1/2 L:ssa [m] * Vapaiden nesteenpintojen tilan osat syntyvät, kun vesitiiviillä pituus- ja/tai poikittaisjaotteluilla on muodostettu toisistaan riippumattomia nestepintoja. 116 = kerroin kääntösäteen keskipakovoiman kerroin (0,7 • v)2 9,81 • 1,25 • LF = 0,04 • v2 LF [-] v Tm = aluksen suurin nopeus vastavirtaan [m/s] = kulloinenkin keskisyväys [m] hKW = sivuttaisen tuulen paineen kallistusvarsi (vrt. 1 kohdan d alakohta) [m] nKfO = vapaan nesteenpinnan aiheuttaman kallistusvarren summa (vrt. 1 kohdan e alakohta) [m]. 3. Likiarvokaava KM:lle Jos käytettävissä ei ole käyriä, voidaan 2 kohdan ja 22. 03 artiklan 2 kohdan mukainen KM-arvo laskea seuraavien kaavojen avulla: a) ponttonimallisille aluksille KM = R2 D F T Am 2 + [m] ( 1 2 , 5- ) - Tr H b) muille aluksille KM = B2F T + Tm 2 [m]. ( 1 2 , 7 - 1 , 2 - —) • Tm H 22. 03 artikla Kiinnitettyjä osoittamisessa kontteja kuljettavien alusten käytettävät raja-arvot ja vakavuuden laskentamenettely 1. Kiinnitettyjen konttien kuljetuksessa on kussakin aluksen vakavuuden määrittämisen laskentanienettelyssä käytettävä perustana seuraavia seikkoja: a) Metasentrinen korkeus MG ei saa olla alle 0,50 m. b) Kääntöliikkeen keskipakovoiman, tuulen paineen ja vapaan nesteenpinnan yhtäaikaisen vaikutuksen aikana mikään aluksen rungon aukko ei saa joutua veteen. 117 c) Kääntöliikkeen keskipakovoiman, tuulen paineen ja vapaan nesteenpinnan aiheuttama kallistuskulma lasketaan 22. 02 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisen kaavan avulla. d) Kussakin lastissa on huomioitava puolillaan olevat polttoaine ja juomavesivarastot. 2. Kiinnitetyillä konteilla lastattujen alusten vakavuus on riittävä, kun kyseinen KG on sama tai pienempi kuin seuraavan kaavan avulla laskettu KGzul. Kyseinen KGzul on laskettava eri uppoumille kaikissa mahdollisissa korkeusvaihteluissa. KM I -i 2V F (1 - 1,5 —> +0,75 F BF F' (Z • Tm 2 - hKW-hKfD) a) K Gzui= M. 0,75 • BF F' • Z + 1 BF F' I -i 2V ei saa olla pienempi kuin 6,6 ja F (1 - 1,5 ) ei saa olla pienempi kuin 0. F' b)KGzu, =KM -0,50 [m]. Kaavan a tai b avulla saadun KGzu,:n pienempi arvo on ratkaiseva. Aiemmin määriteltyjen arvojen lisäksi tässä kaavassa: I = vesirajan leveyden hitausmomentti, kun Tm [m4] on 3 kohdan likiarvokaavan mukainen i = pohjan suuntaisen vesirajan leveyden hitausmomentti korkeudessa Tm + —F 3 [m<] V = aluksen uppouma Tm:ssä [m3] 118 F' = ihanteellinen varalaita F' = H1 - Tm [m] tai F' = on määräävä a • BF 2 • b [m], jolloin pienempi arvo a = pystysuora välimatka kallistuksessa ensimmäiseksi veteen joutuvan aukon alareunan ja pystyssä olevan aluksen vesirajan välillä [m] b = saman aukon välimatka aluksen keskiosasta [m] H = ihanteellinen sivukorkeus H' = H + [m] q 0,9 • L • BF q = kansirakennelmien, luukkujen, laatikoiden ja muiden enintään 1,0 m yli H. n korkeiden tai rakenteiden tilavuuden summa, alimpaan aukkoon yltävän tilavuuden summa. Ratkaiseva on pienin arvo. Tilavuusosia, jotka ovat 0,05 L:n alueen sisällä, ei oteta huomioon [m3] 3. Likiarvokaava I. lle Jos käytettävissä ei ole käyriä, voidaan käyttää vesirajan leveyden hitausmomentin I arvona käyttää seuraavan kaavan avulla saatavaa arvoa: a) ponttonimalliset alukset I =. B2 F • V T ( 1 2 , 5 - —) -Tm H [m*] b) muut alukset I = B2 F • V T H ( 1 2 , 7 - 1 , 2. —) • Tm [m4]. 22. 04 artikla Aluksen vakavuuden arviointimenettely Vakavuuden arviointimenettely voidaan määritellä 22. 01 artiklan 2 kohdan mukaisten asiakirjojen perusteella. 119 22 a LUKU E R I T Y I S M A A R A Y K S E T A L U K S I L L E, J O I D EN P I T U US ON Y LI 110 M 22a. 01 artikla Osan I soveltaminen Yli 110 m pitkien alusten osalta, merialuksia lukuun ottamatta, aluksen omistajan tai tämän edustajan on 2. 03 artiklan 3 kohdan määräysten lisäksi tehtävä ennen aluksen rakentamista ilmoitus sille tarkastuskomitealle, joka myöhemmin myöntää todistuksen. Tämä tarkastuskomitea suorittaa tarkastuksia rakennusvaiheen aikana. Tarkastuksista voidaan luopua, jos ennen rakennuksen aloittamista esitetään todistus, jossa hyväksytty luokituslaitos vakuuttaa valvovansa rakentamista. 22a. 02 artikla Osan II soveltaminen Yli 110 m pitkiin aluksiin sovelletaan II osan vaatimusten lisäksi 22a. 03 - 22a. 05 artiklaa. 22a. 03 artikla Lujuus, kellumiskyky ja vakavuus 1. Matkustaja-alusten rungon riittävä lujuus on osoitettava 15 luvun lisäksi 3. 02 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti hyväksytyn luokituslaitoksen todistuksella. 2. Muihin yli 110 m pitkiin aluksiin sovelletaan 4 -8 kohtaa. 3. 3. 02 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen aluksen rungon riittävä lujuus ja kytkyeiden riittävä lujuus (pitkittäis- ja poikittaislujuus sekä paikallinen lujuus), kun otetaan huomioon 5 kohdan mukainen erityinen rakennustapa, on osoitettava hyväksytyn luokituslaitoksen todistuksella. 4. Aluksessa on oltava lastiruumien kohdalla kaksoisvaippa, jossa on sivulaidoitus ja kaksoispohja. a) Aluksen sivulaidan ja lastiruumien sivulaidoitusten välisen etäisyyden on oltava vähintään 0,60 m. b) Kaksoispohjan korkeuden on oltava vähintään 0,40 m. 120 5. Riittävä kellumiskyky ja vakavuus vuototapauksessa on osoitettava epäedullisimmassa lastitilassa. Tällöin lähtökohtana on pidettävä seuraavia olettamuksia: a) Lastiruumien sisävaipan sekä törmäyslaipion ja laipioiden on oltava vahingoittumattomia. lastiruumien ja konehuoneiden välisten b) Veden laskemisessa on otettava huomioon seuraavat arvot: asuintilat kone-ja käyttöhuoneet kaksoispohjat, sivulaidoitukset, öljysäiliöt, painolastisäiliötja muut säiliöt sen mukaan, onko niiden oltava käyttötarkoituksensa mukaisesti tyhjiä vai täysiä enimmäissyväyksessä kulkevassa aluksessa, 95 % 85% 0 tai 95 % c) Laskennallisessa osoittamisessa on lähtökohtana oltava veden laskeminen vain yhteen osastoon. laskeminen kahteen laajenemiseksi lähtökohtana oltava vähintään veden pituussuunnassa. Kaksoisvaipan kohdalla on vierekkäiseen pitkittäissuunnassa on oletettava 0,10 L. vaurioalueen osastoon Samalla d) Jos konetilojen alue ei ole rakennettu 5 kohdan mukaisesti kaksoisvaipparakenteella, on aluksen oltava kellumiskykyinen myös veden vyöryessä konehuoneen yli. Veden laskun lopullisessa tilassa c tai d alakohdan mukaisesti ei jäännösturvallisuusväli saa olla alle 100 mm eikä aluksen kallistuma saa olla yli 5°. Laskennallinen osoitus katsotaan suoritetuksi, kun ADNR:n sarjan 110 295 mukaisista laskelmista saadaan positiivinen tulos. 6. Konttialuksissa on lisäksi otettava huomioon tuulenpaineen vaikutus sekä vapaat nestepinnat. Lisäksi aluksissa, jotka kuljettavat kiinnittämättömiä kontteja, sivukansi ei saa joutua veteen päätekellumisasennossa. 7. Jos 6 kohdan edellytysten täyttämiseksi on tarpeen, on enimmäissyväys määritettävä uudelleen. 22a. 04 artikla Ohjattavuus Yli 110 m pitkien alusten riittävät ajo-ominaisuudet ja ohjattavuus on osoitettava 5 luvun mukaisesti myös lastittomassa tilassa. 22a. 05 artikla Lisävarustus Yli 110 m pitkissä aluksissa on oltava: a) ohjaushytistä käytettävä aktiivikeulaperäsin, jonka teho on vähintään 250 kW ja joka toimii myös lastittomassa aluksessa; 121 b) - kaksimoottorinen kaksoispotkurikäyttö tai - yksi yksipotkurikäyttö ja a alakohdan mukainen aktiivikeulaperäsin, joka toimii lisäksi vähintään pituus-ja poikittaissuunnassa ja jonka teho on vähintään 500 kW; c) 8. 06 artiklan mukainen kiinteä tyhjennysjärjestelmä; d) 7. 06 artiklan 1 kohdan mukainen navigointitutkalaite, jossa on kääntönopeuden säädin. 22a. 06 artikla (Ei tekstiä) 22a. 07 artikla Osan IV soveltaminen muutoksiin Tarkastuskomitea saa soveltaa 24 lukua aluksiin, jotka muutetaan yli 110 m pitkiksi, vain komission perustaman komitean erityisen suosituksen perusteella direktiivin 19 artiklan mukaisen kuulemisen jälkeen. Näiden suositusten perusteella tarkastuskomitea voi sallia poikkeuksia 22a. 03 artiklasta 2. 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti. 122 III OSA 23 LUKU M I E H I S TÖ 23. 01 artikla (Ei tekstiä) 23. 02 artikla (Ei tekstiä) 23. 03 artikla (Ei tekstiä) 23. 04 artikla (Ei tekstiä) 23. 05 artikla Käyttömuodot Aluksilla on seuraavia käyttömuotoja: •) Aj enintään 14 tunnin päiväristeilyt A2 puolijatkuva enintään 18 tunnin ajo B jatkuva enintään 24 tunnin ajo 24 tunnin jaksoa kohden 123 IV OSA 24 LUKU SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET 24. 01 artikla Tähänastisten tarkastustodistusten voimassaolo Tarkastustodistukset, jotka on myönnetty 30. kesäkuuta 1998 asti voimassa olevien määräysten mukaisesti, ovat voimassa todistukseen merkittyyn päiväykseen saakka, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2. 09 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamista. 24. 02 artikla Tähänastisten todistusten uusiminen 1. Alusten, joilla 1. heinäkuuta 1998 on voimassa oleva todistus, joita rakennetaan tai muutetaan ja jotka eivät vastaa täysin direktiivin, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 97/. /EY, määräyksiä, a) on saatettava näiden määräysten mukaiseksi jäljempänä olevassa taulukossa määräaikojen kuluessa ja siirtymäkauden määräysten mukaisesti; lueteltujen b) on ennen saattamistaan määräysten mukaiseksi oltava sen tämän direktiivin toisinnon mukaisia, joka on voimassa, kunnes direktiivin 97/. /EY muutokset tulevat voimaan. 2. Seuraavassa taulukossa tarkoittaa: - "U. V. M. " määräys ei koske aluksia, jotka ovat jo käytössä, paitsi jos kyseiset osat vaihdetaan tai niitä muutetaan, eli määräys koskee vain Uusia aluksia sekä Vaihdettuja tai Muutettuja osia. Jos nykyiset osat korvataan teknisesti ja valmistustavaltaan vastaavilla varaosilla, kyseessä ei ole siirtymäkauden määräysten mukainen vaihto "V". - "Todistuksen uusiminen": määräystä on noudatettava siitä alkaen, kun todistuksen voimassaoloa jatketaan seuraavan kerran 1. 7. 1998 jälkeen. Jos todistuksen voimassaoloaika päättyy 1. 7. 1998 - 30. 6. 1999, on määräystä noudatettava vasta 1. 7. 1999 alkaen. 124 Artikla ja kohta SISÄLTÖ : 3. 02 artikla 1 b Ulkokuoren pohja-, palle-ja pystysivulaidoituksen 3 LUKU kohta vähimmäispaksuus lisä-ja erityistarkastuksissa 3. 03 artikla 1 a Törmäyslaipion sijainti kohta 2 kohta 4 kohta Tarpeelliset laitteet Asuintilojen kaasutiivis erottaminen kone-, kattila-ja lastitiloista 5 kohta 2. alakohta 3. 04 artikla 6 Koneistotilan uloskäynnit Perälaipio-ovien kaukovalvonta kohta MÄÄRÄAIKA tai HUOMAUTUKSET I *) U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. Koneistotiloja, jotka eivät 17 199g voimassa olevan 1 luvun mukaisesti ole koneistotiloja, ei tarvitse varustaa toisella uloskäynnillä. *) Aluksille, joissa on kaksoispohja ja sivulaidoitus ja joiden köli on laskettu ennen 1. heinäkuuta 1998, tarkastuskomitea voi sallia 10 vuoden siirtymäkaudelle seuraavat arvot pohja-, sivu- ja pallelaidoituksen vähimmäispaksuudeksi 3. 02 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti. L lm] 20 30 40 50 60 70 80 90 100 110 J Pohja-, pystysivu-ja pallelaidoituksen vähimmäispaksuus [mm] 3,0 3_3 3_9 4J 4/7 5_1 5^5 5/7 6J 6,4 Arvoja sovelletaan, kun kaarienväli on a < 500 mm. Kun kaarienväli on suurempi, on vähimmäispaksuus kerrottava kertoimella kaarien väli [mm] 500 Kun aluksen pituudella on väliarvot, on vähimmäispaksuuden arvot interpoloitava lineaarisesti. Syväyksestä riippuvainen vähimmäispaksuus on tarkastettava 3. 02 artiklan 1 kohdan b alakohdan kaavan 2 mukaisesti. 125 Artikla ja kohta I SISÄLTÖ 4 LUKU (ei siirtymäkauden määräyksiä) 5 LUKU 5. 06 artikla 1 koht Vähimmäisnopeus 1. virke 6 LUKU 6. 01 artikla 1 koht 5 luvun mukainen ohjattavuus 3 kohta 7 kohta Kallistus ja ympäristön lämpötilat Ruorin varsien akselien läpiviennit 6. 02 artikla 2 koht 2. käyttölaitteen käyttö vain yhdellä toimenpiteellä 3 kohta 5 luvun mukaisen ohjattavuuden saavuttaminen toisen käyttölaitteen/käsikäytön käytöllä MÄÄRÄAIKA tai HUOMAUTUKSET Uudet alukset 1. 7. 1999 alkaen U. V. M. U. V. M. Uudet alukset 1. 7. 1999 alkaen U. V. M. U. V. M. 6. 03 artikla 1 koht Muiden laitteiden liittäminen hydraulikäyttöjärjestelmään U. V. M. U. V. M. U. V. M. 6. 05 artikla 1 koht Käsiohjauspyörän automaattinen kytkeminen pois Erilliset hydrauliöljysäiliöt 2 kohta toiminnasta 6. 06 artikla 1 koht Kaksi toisistaan riippumatonta ohjausjärjestelmää U. V. M. Riittävä ohjauskyky kahden peräsinpotkuri-, vesisuihku- tai U. V. M. sykloidipotkurilaitteen rikkoutuessa 2 kohta 6. 07 artikla 2 a Molempien hydrauliöljyjärjestelmien ja kohta 2 e kohta järjestelmäpaineiden tasohälytys Puskurijärjestelmien valvonta 6. 08 artikla 1 koht 9. 20 artiklan mukaiset vaatimukset sähkölaitteistoille 5 kohta Kääntönopeuden säätimen kääntymisnäyttö 7 LUKU 7. 02 artikla 3 koht Vapaa näkyvyys perämiehen näköakselilla U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. 2 kappale 5 kohta Sävytetyt ikkunat 7. 03 artikla 1 koht Käyttölaitteet 2 kohta Valvontaelimet 3 kohta 4 kohta 7 kohta Merkkivalojen valvonta Vihreät merkkivalot Hälytysten kuittaaminen U. V. M. Todistuksen uudistaminen, jos aluksen ohjaushyttiä ei ole suunniteltu yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten Todistuksen uudistaminen, jos aluksen ohjaushyttiä ei ole suunniteltu yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten Todistuksen uudistaminen Todistuksen uudistaminen U. V. M. , jos aluksen ohjaushyttiä ei ole suunniteltu yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten 126 Artikla ja kohta SISÄLTÖ I MÄÄRÄAIKA tai HUOMAUTUKSET 7. 03 artikla 8 Automaattinen vaihto toiseen virtalähteeseen kohta 7. 04 artikla 1 Käyttölaitteiden ja ohjauslaitteiden käyttö U. V. M. U. V. M. kohta 2 kohta Koneohjaus 7. 05 artikla 2 Kulkuvalojen valvonta U. V. M. , jos aluksen ohjaushyttiä ei ole suunniteltu yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten U. V. M. kohta 7. 06 artikla 1 kohta 3 virke 7. 07 artikla 2 kohta 7. 09 7. 12 Perämiehen edessä oleva kääntymisosoitin Radiopuhelinlaitteisto Todistuksen uusiminen U. V. M. Hälytyslaite Korkeussäädettävät ohjaushytit 8 LUKU U. V. M. U. V. M. 8. 01 artikla 3 Vain polttomoottorit, joiden polttoaineen leimahduspiste on yli U. V. M. kohta 55 °C 8. 02 artikla 1 Konelaitteistojen suojaaminen tahattomalta käynnistymiseltä U. V. M. kohta 8. 03 artikla 2 Kriittisten arvojen valvontalaitteet kohta 4 kohta Käyttölaitteiden akselien läpiviennit 8. 05 artikla 1 Teräksiset polttoainesäiliöt kohta 2 kohta 3 kohta 4 kohta 6 kohta 7 kohta 9 kohta 1 virke 11 kohta. Itsestään sulkeutuvat vedenpoistoventtiilit Ei polttoainesäiliöitä ennen törmäyslaipiota Ei vuorokausisäiliöitäja niiden liittimiä koneiden tai poistoputkien päälle Ilmanvaihtoputkien ja yhdysjohtojen sijainti ja mitat Säiliön sulkulaitteen käyttö kannelta käsin Polttoainesäiliön mittalaitteiden on oltava luettavissa enimmäistäyttömäärään asti Täyttötilan valvonta käyttölaitteille sekä muille ajoon tarvittaville moottoreille 8. 06 artikla 2 Tyhjennyspumppujen sijoittaminen eri tiloihin kohta 1 virke 2 virke U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. 3 virke 8 kohta Alukset, joita ei ole tarkoitettu tavaroiden kuljetukseen, joiden U. V. M. uppouma on yli 250 m3 ja joiden teho on alle 225 kW Kunkin pumpun käytettävyys kussakin vesitiiviissä osastossa Yksinkertainen lukituselin painolastisellien liitoksena tyhjennysjärjestelmään ei riitä lastitiloihin, jotka on tarkoitettu painolastin ottoa varten U. V. M. U. V. M. | 127 Artikla ja kohta. SISÄLTÖ 8. 06 artikla 9 Ruumapilssien mittalaitteet kohta 10 kohta Lukituselinten sinetöiminen I MÄÄRÄAIKA tai HUOMAUTUKSET U. V. M. Jos kansalliset määräykset vaativat 8. 07 artikla Öljypitoisen veden ja jäteöljyn keruulaitteet 8. 08 artikla 3 Meluraja 65 dB(A) paikallaan oleville aluksille kohta 9 LUKU 9. 01 artikla 1 Tarvittavat asiakirjat on esitettävä tarkastuskomitealle kohta 2 virke 2 kohta 2. alakohta 3 kohta 9. 02 artikla 9. 04 artikla Pää-, vara- ja jakotaulujen kytkentäkaavioiden on oltava aluksessa Ympäristön lämpötilat aluksen sisällä ja kannella Energiansyöttöjärjestelmät Räjähdyssuoja 9. 05 artikla 4 Suojajohdinrajapinnat kohta U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. 9. 11 artikla 4 Suljettujen tilojen, kaappien tai laatikoiden, joihin on sijoitettu U. V. M. kohta akkuja, ilmastointi 9. 12 artikla 2 d Aluksen käyttö- ja ohjauslaitteiden suora syöttö kohta 3 b artikla Maaliitännän valvontalaitteet 9. 13 Hätäkatkaisulaitteet 9. 14 artikla 3 Yksinapaisia kytkimiä ei sallita pesu-ja kylpytiloissa eikä kohta 2 virke muissa kosteissa tiloissa 9. 15 artikla 2 Vähimmäisläpimitta johdinta kohti 1,5 mm2 kohta 9 kohta Liikuteltavan ohjaushytin kaapelit 9. 16 artikla 3 Toisiovirtapiiri kohta 2 virke 9. 19 artikla Koneteknisten laitteiden hälytys- ja turvallisuusjärjestelmät 9. 20 artikla 9. 21 artikla Sähkölaitteet Sälikömagneettinen yhteensopivuus 10 LUKU 10. 01 artikla Ankkurit 10. 02artikla2a Kiinnitysköydet kohta 2 b kohta Hinausköydet U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. 128 Artikla ja kohta SISÄLTÖ 10. 03 artikla 2 c Sammutusvälineet ja palontorjuntalaitteet kohta ja 5 kohta 11 LUKU MÄÄRÄAIKA tai HUOMAUTUKSET *) 11. 02artikla4 Kansien, sivulaitojen ja muiden työtilojen ulkoreunojen laitteet U. V. M. kohta 11. 04 artikla Sivulaita Pääsy työtiloihin 11. 05 artikla 11. 06 artikla Uloskäynnit ja varauloskäynnit 11. 07 artikla 11. 08 artikla 11. 09 artikla 11. 10 artikla 11. 11 artikla 11. 12 artikla Portaat, tikkaat ja tikaspuolat Sisätilat Suoja melulta ja tärinältä Luukkujen kannet Vintturit Nosturit 12 LUKU _^) U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. 12. 01 artikla 1 Normaalisti aluksella asuvien henkilöiden asuintilat U. V. M. kohta 12. 02artikla2 Pääsy asuintiloihin kohta 3 kohta 4 kohta 6 kohta Lattioiden sijainti Oleskelu- ja yöpymistilat Asuintilojen korkeus U. V. M. U. V. M. U. V. M. U. V. M. *) 1. Ennen 1. tammikuuta 1985 kiinteästi asennetut C02-sammutinlaitteet ovat edelleen sallittuja, jos ne vastaavat tällä hetkellä voimassa olevia kansallisia määräyksiä. 2. Ennen 1. heinäkuuta 1998 kiinteästi asennetut sammutinlaitteet, joissa on sammutusaineena haloni 1301 (CBrF3), ovat edelleen sallittuja. 3. Liitteen 10. 03 artiklan 5 kohdan b alakohtaa sovelletaan vain, jos nämä laitteet asennetaan aluksiin, joiden köli on laskettu 1. tammikuilta 1999 jälkeen. **} Määräys koskee vain aluksia, joiden köli on laskettu 1. 1. 1996 jälkeen, sekä käytössä olevia aluksia, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: Jos uudistetaan koko lastitila, on noudatettava 11. 04 artiklan määräyksiä. Sellaisten muutosten osalta, jotka tehdään koko sivulaita-alueen pituudella ja joilla muutetaan sivulaidan sisäleveyttä, a) on noudatettava 11. 04 artiklaa, jos on pienennettävä nykyistä sivulaidan sisäleveyttä 0,90 m. n korkeuteen asti, b) sivulaidan sisäleveyttä 0,90 m:n leveyteen asti tai sen yläpuolella ei saa pienentää, jos nämä mitat ovat pienempiä kuin 11. 04 artiklassa. 129 Artikla ja kohta I SISÄLTÖ I MÄÄRÄAIKA tai HUOMAUTUKSET 8 kohta 9 kohta 10 kohta 11 kohta 12 kohta 13 kohta 12. 02artikla7kohta Yöpymistiloista erilleen oleva oleskelutila U. V. M. U. V. M. Oleskelutilojen pohjapinta-ala U. V. M. Tilojen tilavuus U. V. M. Ilmatilavuus henkilöä kohti U. V. M. Ovien mitat Portaiden järjestys U. V. M. Vaarallisia kaasuja ja aineita johtavat putket U. V. M. U. V. M. Saniteettitilat U. V. M. Messit U. V. M. Juomavesi U. V. M. Lämmitys ja ilmastointi Asuintilojen muut varusteet U. V. M. 13 LUKU 12. 03 artikla 12. 04 artikla 12. 05 artikla 12. 06 artikla 12. 07 artikla _ __ (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 14. 09artikla4kohta Testiliitäntä 14 LUKU 15 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 14. 15 kohdan mukainen todistuksen uusiminen 130 Artikla ja kohta I SISÄLTÖ I MÄÄRÄAIKA lai HUOMAUTUKSET 16. 01 artikla 3 kohta Vaatimukset käyttölaitteille U. V. M. 16 LUKU viimeinen virke 17 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 18 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 19 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 20 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 21 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 22 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) 23 LUKU (Ei siirtymäkauden määräyksiä) -1 3*1 LIITE III YHTEISÖN SISÄVESIALUSTODISTUKSEN MALLI (Direktiivin 3 artikla) YHTEISÖN SISÄVESIALUSTODISTUS (Valtion tunnus sijoitetaan tähän kohtaan) VALTION NIMI / VALTION LEIMA TODISTUS N:o Paikka ja aika Leima Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) Huomautuksia : Alusta voidaan käyttää liikennöintiin tämän todistuksen nojalla ainoastaan, jos se on tässä todistuksessa esitetyssä kunnossa. Jos alukseen tehdään merkittäviä muutoksia tai korjauksia, sille on tehtävä erityistarkastus ennen sen seuraavaa matkaa. Aluksen omistajan tai tämän edustajan on ilmoitettava tarkastuskomitealle kaikista aluksen nimen muutoksista ja omistajanvaihdoksista sekä kaikista aluksen mittojen, virallisen numeron, rekisteröintinumeron tai kotisataman muutoksista ja toimitettava tarkastustodistus tarkastuskomitealle muutosten tekemistä varten. tarkastuskomitean todistus n:o f i Ajuir^n uinu J A l u ^ ^n *'/'/|/|*i ! V i r i i | l i » i « ji »iimi»-f< / 1 32 4 0|iil:(lti|lili UUHI jii (i toil*' 5. Rekisteröintipaikka ja rekisterinumero 6. Kotisatama 7. Rakennusvuosi 8. Telakan nimi ja kotipaikka 9. Tämä todistus korvaa todistuksen N:o. Jonka. n tarkastuskomitea on antanut ssa. päivänä kuuta 19 10. Tässä todistuksessa mainittu alus hyväksytään päivänä kuuta 19 tehdyn tarkastuksen* ) hyväksytyn luokituslaitoksen päivänä kuuta 19 antaman todistuksen *) perusteella liikennöimään - yhteisön sisävesiväylillä vyöhykkeellä/vyöhykkeillä (*) sisävesiväylillä vyöhykkeellä/vyöhykkeillä (*). seuraavissa valtioissa (valtioiden nimet(*)) paitsi: -seuraavilla sisävesiväylillä : (Valtion nimi (*)) jäljempänä määritetyssä enimmäissyväyksessä ja varustuksessa. 11. Tämän todistuksen voimassaoloaika päättyy päivänä kuuta 19. *) Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n. o : Uusi teksti : ») Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima ' Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 1 3 3 tarkastuskomitean todistus n:o 12. Todistuksen numero (1 ), virallinen numero (2), rekisteröintinumero (3) ja mittausnumero (4) on kiinnitetty vastaavin merkein seuraaviin aluksen kohtiin 13. Enimmäissyväys on merkitty aluksen molemmin puolin - kahdella - - syväysmerkillä*). - ylemmillä mittalevyillä ). Kaksi syväysasteikkoa on kiinnitetty X Perässä olevat mitta-asteikot toimivat syväysasteikkoina: niihin on lisätty syväystä ilmaisevat numerot*\ 14. Jäljempänä 15 ja 52 kohdassa mainittujen rajoitusten soveltamista rajoittamatta *) alus hyväksytään työntämään ) 1. 1. 1 kiinteässä muodostelmassa* ) 1. 2 ohjatun taiton mahdollistavana kytkyeenä *) 2. olemaan työnnettävänä ' 2. 1 kiinteässä muodostelmassa* ) 2. 2 etummaisena kiinteässä muodostelmassa ) 2. 3 ohjatun taiton mahdollistavana kytkyeenä*) 3. kuljettamaan rinnankytkyettä ) 4. olemaan osana rinnankytkyettä*) 5. hinaamaan ) 5. 1 aluksia, joilla ei ole omaa käyttövoimaa*) 5. 2 aluksia, joilla on käyttövoima*) 5. 3 hinaamaan vain ylävirtaan ) 6. olemaan hinattavana*) 6. 1 aluksena, jolla on käyttövoima*) 6. 2 aluksena, jolla ei ole omaa käyttövoimaa*) *) Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n:o: Uusi teksti: *\ Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima ) Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 15. Sallitut muodostelmat ^3 4 tarkastuskomitean todistus n:o 1. Alus hyväksytään kuljettamaan seuraavia muodostelmia: Muo- dos- telma- kaavio Enimmäismitat m Kulkusuunta ja lastitila YLÄVIRTAAN I ALAVIRTAAN tyhjänä tyhjänä lastattuna t lastattuna t 5 ja 16 luvun mukaiset rajoitukset Enimmäismärkä- pinta m2 ylävirtaan alavirtaan Huomautuksia pituus leveys m K tà 1 J I o. Stb. 10 I XI J 14 Weitere Formationen: Zeichenerklärung: is 3 KZZ m K K ä ^ 12 n 15 16 13 17 SB MS SL o. Stb. = aluksen kulkusuuntaan nähden oikea puoli Weitere Formationen: = Muita muodostelmia: Zeichenerklärung: = Selitykset: SB = työntöalus MS = omalla käyttövoimalla varustettu alus SL = työnnettävä proomu 2. Kytkentäväiineet : Kytkentätapa: Kytkentäköysien määrä: Pitkittäiskytkennänmurtokestävyys: Kytkentäköysien murtokestävyys: Kytkentäköyden kierrosten määrä: kN Kytkentävälineiden määrä kullakin laidalla : Kunkin kytkentäköyden pituus: kN *) Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n:o: Uusi teksti: •) Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 13 5 tarkastuskomitean todistus no. 16. n mittaustoimiston mittaustodistus n. o , joka on päivätty 17a. 17b Enimmäispituus Pituus L m m 18a. Enimmäisleveys m 18b. Leveys B m 19. Enimmäissyväys 20. Varalaita 21 • Kantavuus/Uppouma ) 22. Matkustajamäärä: 23. Makuupaikkojen määrä: 24. Vesitiiviiden osastojen määrä 25. Ruumien määrä 26. Luukunkansien tyyppi t/m3'> 27. Pääkoneiden lukumäärä 28. Pääkoneen kokonaisteho 29. Pääpotkurien lukumäärä 30. Ankkurivintturien määrä keulassa joista moottorikäyttöisiä 31. Ankkurivintturien määrä perässä joista moottorikäyttöisiä kW 32. Hinauskoukkujen määrä 33. Hinausvinssien määrä joista moottorikäyttöisiä 34. Peräsinlaitteet Peräsinlaitteen peräsinlevyjen määrä Peräsinlaitteen [käyttöjärjestelmä manuaalinen *) sähköinen ) sähköinen/hydraulinen ) hydraulinen*) Muita laitteita: kyllä/ei ) Tyyppi Kaksoisperäsin: kyllä/ei*) Kaksoisperäsimen käyttöjärjestelmä: manuaalinen *) sähköinen ) sähköinen/hydraulinen ) hydraulinen ) Keulaperäsin keulaohjain ) kauko-ohjausjärjestelmä kaukokäyttö kyllä/ei*) aktiivikeulaperäsin ) muu laite ) kyllä/ei*) kyllä/ei ) 35. Tyhjennyspumput Laskettu kokonais kapasiteetti Moottorikäyttöisten tyhjen- nyspumppujen määrä Vähimmäistyhjennysmäärä Käsikäyttöisten tyhjen- nyspumppujen määrä l/min l/min ") Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n. o: Uusi teksti: *\ Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima Tarpeeton yliviivataan Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) V j 36 tarkastuskomitean todistus n:o 36. 8. 06 artiklan 10 kohdassa tarkoitettujen sinetöintien määrä ja sijainti 37. Ankkurit Keulan ankkurien määrä Keulan ankkurien Perän ankkurien määrä {kokonaispaino kg Perän ankkurien kokonaispaino kg 38. Ankkurikettingit Keulan ankkurikettinkien määrä Perän ankkurikettinkien määrä Kunkin kettingin pituus Kunkin kettingin murtolujuus m kN Kunkin kettingin pituus Kunkin kettingin murtolujuus m 39. Kiinnitysköydet 1. köysi, jonka pituus on m ja murtolujuus 2. köysi, jonka pituus on m ja murtolujuus. 3. köysi, jonka pituus on m ja murtolujuus 40. Hinausköydet jonka pituus on m ja murtolujuus jonka pituus on m ja murtolujuus kN kN kN kN kN kN 41. Valo- ja äänimerkit Aluksessa on jäsenvaltioiden voimassaolevan liikennelainsäädännön mukaiset aluksen merkitsemiseen ja valo- ja äänimerkkien antamiseen käytettävät valot, liput, pallot, kellukkeet ja äänimerkinantolaitteet sekä jäsenvaltioiden voimassaolevan liikennelainsäädännön mukaiset aluksen päävirtapiiristä riippumattomat varakulkuvalot. ") Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n:o: Uusi teksti: •\ Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima Tarpeeton yliviivataan Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) -137 tarkastuskomitean todistus n: o 42. Muut varusteet heittoliina laskuporras, jossa on kaiteet venehaka ensiapulaatikko kiikarit taulu, jossa on hukkuvan pelastusohjeet tulenkestäviä säiliöitä laskuporras tai -tikas ) yhteydenpito Puheyhteys vuorotteleva kaksisuuntainen*) samanaikainen kaksisuuntainen/puhelin*) sisäinen radiopuhelinyhteys*) Radiopuhelin laitteet yhteydenpito alukselta toiselle merenkulkutiedotusten vastaanotto aluksen ja satamaviranomaisten välinen enintään 2000 kg *) Nosturit 11. 12 artiklan 9 kohdan mukaisia*) muita nostureita, joiden käyttökuormitus on 4 3. Palonsammutus Käsisammuttimien määrä laitteet Ei Lukum. *'. Kiinteä(t)sprinklerilaite(laitteet) Muu(t) kiinteä(t) sammutuslaite( laitteet) Ei Lukum. * ). Sammutuspumppujen määrä Palopostien määrä Letkujen määrä Moottorikäyttöinen tyhjennyspumppu korvaa sammutuspumpun Kyllä/Ei*) 44. Pelastusvälineet Pelastusrenkaiden määrä Yksi pelastusliivi jokaista aluksella vakituisesti olevaa henkilöä kohden. Muut matkustaja-aluksilla olevat pelastusvälineet ) Yksi laivavene, jossa on yksi pari airoja, yksi kiinnitysköysi ja yksi äyskäri*) Matkustaja-alusten yhteispelastusvälineet *) 45. Ohjaushytin erityisjärjestelyt yhden henkilön suorittamaa tutkaohjausta varten: Hyväksytty liikennöimään yhden henkilön tutkaohjauksella ). * ) Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n: o : Uusi teksti: *\ Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) A 3» tarkastuskomitean todistus n. o. 46 47. Aluksen käyttömuodoksi on hyväksytty A1 *), A2*), B*). Aluksen varustus ja miehistö (Ilmoitettava tarvittaessa, täyttääkö alus jonkin kansallisen tai kansainvälisen laiasäädännön vaatimukset. ) Käyttömuoto AI A2 B 48. Vähimmäismiehistö (Ilmoitettava tarvittaessa, täyttääkö alus jonkin kansalhsen tai kansainvälisen lainsäädännön vaatimukset. ) Käyttömuoto AI A2 B Huomautuksia ja erityisehtoja : *) •) Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n:o: Tämä sivu on korvattu. Leima ) Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) • * 73 9 tarkastuskomitean todistus n. o 49. Todistuksen voimassaoloajan*) pidennys/vahvistus*) Lisätarkastustodistus- erityistarkastustodistus*) Tarkastuskomitea tarkasti aluksen. päivänä Tarkastuskomitealle esitettiin. päivänä kuuta 19 *). kuuta 19. päivätty hyväksytyn luokituslaitoksen todistus*). Tarkastuksen/todistuksen antamisen ) syynä oli : Tarkastuksen - todistuksen perusteella ) todistuksen voimassaoloaika pysyy samana - voimassaoloaikaa pidennetään *) asti. (Paikka) (päivämäärä) Ixima Tarkastuskomitea Tarpeeton viivataan yli 49- Todistuksen voimassaoloajan*) pidennys/vahvistus*) Lisätärkastustodistus- erityistarkastustodistus*) Tarkastuskomitea tarkasti aluksen. päivänä Tarkastuskomitealle esitettiin. päivänä kuuta 19 ). kuuta 19. päivätty hyväksytyn luokituslaitoksen (Allekirjoitus) todistus*). Tarkastuksen/todistuksen antamisen ) syynä oli : Tarkastuksen - todistuksen perusteella ) todistuksen voimassaoloaika pysyy samana - voimassaoloaikaa pidennetään •) asti. (Paikka) (päivämäärä) Leima Tarkastuskomitea ) Tarpeeton viivataan yli 49- Todistuksen voimassaoloajan*) pidennys/vahvistus*) Lisätarkastustodistus- erityistarkastustodistus*) Tarkastuskomitea tarkasti aluksen. päivänä Tarkastuskomitealle esitettiin. päivänä kuuta 19 *). kuuta 19. päivätty hyväksytyn luokituslaitoksen (Allekirjoitus) todistus*). Tarkastuksen/todistuksen antamisen ) syynä oli : Tarkastuksen - todistuksen perusteella*) todistuksen voimassaoloaika pysyy samana - voimassaoloaikaa pidennetään *) asti. (Paikka) (päivämäärä) Leima Tarkastuskomitea ) Tarpeeton viivataan yli (Allekirjoitus) -133 t h^ tarkastuskomitean todistus n:o 49. Todistuksen voimassaoloajan*) pidennys/vahvistus*) Lisätarkastustodistus- erityistarkastustodistus*) Tarkastuskomitea tarkasti aluksen. päivänä Tarkastuskomitealle esitettiin. päivänä kuuta 19 * ). kuuta 19. päivätty hyväksytyn luokituslaitoksen todistus ). Tarkastuksen/todistuksen antamisen ) syynä oli : Tarkastuksen - todistuksen perusteella ) todistuksen voimassaoloaika pysyy samana - voimassaoloaikaa pidennetään *) asti. (Paikka) (päivämäärä) Leima ) Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 49. Todistuksen voimassaoloajan*) pidennys/vahvistus*) Lisätarkastustodistus- erityistarkastustodistus*) Tarkastuskomitea tarkasti aluksen. päivänä Tarkastuskomitealle esitettiin. päivänä kuuta 19 *). kuuta 19. päivätty hyväksytyn luokituslaitoksen todistus ). Tarkastuksen/todistuksen antamisen*) syynä oli : Tarkastuksen - todistuksen perusteella ) todistuksen voimassaoloaika pysyy samana - voimassaoloaikaa pidennetään •) asti. (Paikka) (päivämäärä) Leima ) Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 49- Todistuksen voimassaoloajan*) pidennys/vahvistus*) Lisätarkastustodistus- erityistarkastustodistus*) Tarkastuskomitea tarkasti aluksen. päivänä Tarkastuskomitealle esitettiin. päivänä kuuta 19 * ). kuuta 19. päivätty hyväksytyn luokituslaitoksen todistus ). Tarkastuksen/todistuksen antamisen*) syynä oli : Tarkastuksen - todistuksen perusteella*) todistuksen voimassaoloaika pysyy samana - voimassaoloaikaa pidennetään *) asti. (Paikka) (päivämäärä) Leima ) Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 4Mo tarkastuskomitean todistus no 50. Mestekaasulaitteistoa/~laitteistoja koskeva todistus on tarkastanut nestekaasulaitteiston/-laitteistot ) aluksella ja päivänä edellytykset. kuuta 19. amietun tarkastustodistuksen perusteella se täyttää/ne täyttävät*) vahvistetut Laitteistoon/laitteistoihin kuuluu*) seuraavia laitteita: Laite Järjestysn. o Malli Merkki Tyyppi Sijainti Tämä tnrlistiis nn voimassa. asti. (Paikka) (Päivämäärä) Asiantuntija ) •) *) Muutos/muutoksen kohtaan/kohtiin n. o: Uusi teksti: Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima ' Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 51. Nestekaasulaitteistoa/laitteistoja koskevan todistuksen pidentäminen tarkastuskomitean todistus n:o. todistuksen voimassaoloaikaa pidennetään - asiantuntijan tekemän tarkastuksen perusteella annettua nestekaasulaitteistoaAlaitteistoja koskevan asti -. päivänä kuuta 19. annetun tarkastustodistuksen perusteella. (Paikka) (Päivämäärä) Leima Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 51. Nestekaasulaitteistoa/Iaitteistoja koskevan todistuksen pidentäminen todistuksen voimassaoloaikaa pidennetään - asiantuntijan tekemän tarkastuksen perusteella annettua nestekaasulaitteistoa/-laitteistoja koskevan asti -. päivänä kuuta 19. annetun tarkastustodistuksen perusteella. (Paikka) (Päivämäärä) Leima Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) 51. Nestekaasulaitteistoa/laitteistoja koskevan todistuksen pidentäminen todistuksen voimassaoloaikaa pidennetään - asiantuntijan tekemän tarkastuksen perusteella annettua nestekaasulaitteistoa/-laitteistoja koskevan asti -. päivänä kuuta 19. amietun tarkastustodistuksen perusteella. (Paikka) (Päivämäärä) Leima Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) M^. tarkastuskomitean todistus n:o. 52. Liite todistukseen n. o *) Muutos/muutokset kohtaan/kohtiin n:o: Uusi teksti: *\ Tämä sivu on korvattu. Paikka ja aika Leima ) Tarpeeton viivataan yli Tarkastuskomitea (Allekirjoitus) Jatkuu sivulla ) Tarkastusto distuksen viimeinen sivu *) 4H 3 LIITE Va Jäsenvaltioiden tämän direktiivin 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksymät, 1 ja/tai 2 vyöhykkeen väylillä liikennöiviä aluksia koskevat tekniset lisävaatimukset on rajoitettava seuraaviin kohtiin: 2 vyöhyke turvallisuusväli, ikkunat, ovet, venttiilit, lastiluukut jne. sulkevien kiinnittimien vedenpitävyys ja lujuus, - varalaidan vähimmäiskorkeus, - - - ankkurivarusteet, ankkurikettinkien pituus mukaan lukien, - merkinantovalot ja -torvet, - kompassi, - radiolaitteisto lähettämistä/vastaanottamista varten (VHF), - pelastuslautta ja muut hengenpelastuslaitteet, - merikorttien saatavuus. 1 vyöhyke Toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia 2 vyöhykkeen vaatimusten lisäksi: - suurempaa varalaitaa ja turvallisuusväliä, - tarvittaessa tunnustetulta luokituslaitokselta saadulla erityisellä todistuksella todisteita siitä, että alus on riittävän vahva ja vakaa selviytymään vallitsevista aalto-olosuhteista. Ay y LIITE Vb Jäsenvaltioiden tämän direktiivin 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksymien, ainoastaan vyöhykkeen 4 väylillä liikennöiviä aluksia koskevien teknisten vaatimusten lieventäminen on rajoitettava seuraaviin kohtiin: 4 vyöhyke turvallisuusväli, - varalaidan vähimmäiskorkeus, - - ankkurivarusteet, ankkurikettinkien pituus mukaan lukien, - vähimmäisnopeus, - hengenpelastuslaitteet ja pelastuslautta. Yksinomaan rahdin tai matkustajien kuljetukseen tarkoin rajatulla alueella käytetyissä aluksissa voidaan sallia yksinkertaistetut rakennusvaatimukset. 1HX LIITE VI VÄLIAIKAISEN YHTEISÖN SISAVESIALUSTODISTUKSEN MALLI (Direktiivin 11 artikla) 1 -fé Väliaikainen yhteisön todistus*) / Väliaikainen hyväksymistodistus *) 1. Aluksen nimi N:o 2. Aluksen tyyppi 3. Virallinen numero 4. Omistajan nimi ja osoite 5- Pituus L/LWL ) Matkustajamäärä Makuupaikkojen määrä ) 6. Miehistö : (Ilmoitettava tarvittaessa, täyttääkö alus jonkin kansallisen tai kansainvälisen lainsäädännön vaatimukset. ) 6-1 Aluksen käyttömuodoksi on hyväksytty AI ), A2*), B*). 6. 2 Aluksen varustus ja miehistö. (Ilmoitettava tarvittaessa, täyttääkö alus jonkin kansallisen tai kansainvälisen lainsäädännön vaatimukset. ): Käyttömuoto AI A2 6. 3. Vähimmäismiehistö: (Ilmoitettava tarvittaessa, täyttääkö alas jonkin kansallisen tai kansainvälisen lainsäädännön vaatimukset. ) 7. Nestekaasulaitteisto(t) Todistus on voimassa 8. Erityisehdot asti 9- Vaarallisten aineiden kuljetus: katso kääntöpuoli ) 10. Voimassaoloaika Väliaikainen todistus )/väliaikainen hyväksymistodistus ) on voimassa asti (Päivämäärä) liikennöintiä*) / yhtä matkaa varten *). Mainittu alus hyväksytään liikennöimään - yhteisön sisävesiväylillä vyöhykkeellä/vyöhykkeillä (*) " sisävesiväylillä vyöhykkeellä/vyöhykkeillä (*). seuraavissa valtioissa (valtioiden nimet(*)) paitsi: -seuraavilla sisävesiväylillä (valtion nimi (*)). 11. Paikka Päivämäärä Paikka Päivämäärä Väliaikaisen hyväksymistodistuksen antava toimivaltainen Tarkastuskomitea viranomainen Leima > Tarpeeton viivataan yli Allekirjoitus Allekirjoitus Iv,} 9. Vaarallisten aineiden kuljetus (Tarvittaessa ilmoitettava, täyttääkö alus jonkin kansallisen tai kansainvälisen lainsäädännön vaatimukset. ) ^48 ISSN 1024-4492 KOM(97) 644 lopullinen ASIAKIRJAT FI 02 03 07 Luettelonumero : CB-CO-97-661-F1-C ISBN 92-78-28373-8 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg