title: PERGUNTA ESCRITA n. 3936/97 do Deputado Anita POLLACK à Comissão. Higiene alimentar

eurovoc_concepts:
animal disease
food hygiene
food inspection
food standard
health policy
public health

formats: html pdf print

text: C 187/96 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias 16. 6. 98 (98/C 187/144) PERGUNTA ESCRITA P-3934/97 apresentada por Reimer Bo¤ge (PPE) a‘ Comissa(cid:152)o (4 de Dezembro de 1997) Objecto: A BSE e a classifica(cid:231)a(cid:152)o dos Estados-membros segundo as diferentes regio(cid:152)es de risco Pode a Comissa(cid:152)o informar como, em seu entender, se podem classificar os Estados-membros da Unia(cid:152)o Europeia, segundo os crite·rios da OIE, como estando integrados em regio(cid:152)es sem BSE, regio(cid:152)es com pouca incide(cid:136)ncia de BSE e regio(cid:152)es de grande risco em mate·ria de BSE? Que lacunas continuam a existir, no entender da Comissa(cid:152)o, nos Estados-membros que › com base nos crite·rios da OIE › sa(cid:152)o considerados integrados em regio(cid:152)es de baixo risco e que, por isso, na(cid:152)o podem ser considerados pela Comissa(cid:152)o como inseridos em regio(cid:152)es de risco nulo? Resposta dada pelo Comissa·rio Fischler em nome da Comissa(cid:152)o (19 de Janeiro de 1998) O cap(cid:14)·tulo 3. 2. 13 do Co·digo do Gabinete Internacional das Epizootias (OIE), relativo a‘ encefalopatia espongiforme bovina (EEB), menciona tre(cid:136)s categorias de pa(cid:14)·ses: os isentos de EEB, os com elevada incide(cid:136)ncia desta doen(cid:231)a e os com incide(cid:136)ncia reduzida. Na(cid:152)o classifica, pore·m, os pa(cid:14)·ses em termos de risco. A incide(cid:136)ncia de EEB num dado pa(cid:14)·s na(cid:152)o pode ser considerada equivalente ao risco de EEB. A incide(cid:136)ncia e· determinada pelo rigor na detec(cid:231)a(cid:152)o e notifica(cid:231)a(cid:152)o da doen(cid:231)a, enquanto que o risco de contrair a infec(cid:231)a(cid:152)o ou de transmissa(cid:152)o da EEB e· determinado pelas medidas adoptadas para evitar ou suprimir a infec(cid:231)a(cid:152)o. Assim, um pa(cid:14)·s em que tenham sido tomadas medidas inadequadas para evitar a utiliza(cid:231)a(cid:152)o de alimentos para animais infectados e que na(cid:152)o disponha de vigila(cid:136)ncia adequada em rela(cid:231)a(cid:152)o a‘ EEB pode na(cid:152)o ter quaisquer casos notificados, muito embora constitua um risco muito maior do que um pa(cid:14)·s com alguns casos notificados que tenha adoptado medidas eficazes para a sua abordagem. No seu parecer de 21 de Outubro de 1996, o Comite· Cient(cid:14)·fico Veterina·rio afirmou que «considera o risco de EEB muito menor nos outros Estados-membros do que no Reino Unido, muito embora ele na(cid:152)o seja de zero». Todos os Estados-membros podem apresentar a‘ Comissa(cid:152)o dados comprovativos de uma situa(cid:231)a(cid:152)o particular- mente favora·vel no que respeita ao risco de EEB. Va·rios fizerem-no ja· e os dados por eles apresentados sera(cid:152)o analisados pelo comite· cient(cid:14)·fico adequado. A Comissa(cid:152)o na(cid:152)o esta· em condi(cid:231)o(cid:152)es de tomar posi(cid:231)a(cid:152)o em rela(cid:231)a(cid:152)o a‘ situa(cid:231)a(cid:152)o de Estados-membros espec(cid:14)·ficos enquanto na(cid:152)o tiver recebido tal parecer cient(cid:14)·fico. Como primeira medida, o Comite· Cient(cid:14)·fico Director esta· actualmente a elaborar uma lista harmonizada de crite·rios de avalia(cid:231)a(cid:152)o dos dados apresentados. (98/C 187/145) PERGUNTA ESCRITA E-3936/97 apresentada por Anita Pollack (PSE) a‘ Comissa(cid:152)o (12 de Dezembro de 1997) Objecto: Higiene alimentar Considerando que, na seque(cid:136)ncia das presso(cid:152)es exercidas pelo Parlamento apo·s a crise da BSE, a Comissa(cid:152)o procedeu a uma reorganiza(cid:231)a(cid:152)o das responsabilidades em mate·ria de seguran(cid:231)a alimentar, na(cid:152)o concordara· a mesma que e· altura de apresentar a ta(cid:152)o esperada proposta de directiva-quadro relativa a‘ higiene alimentar? Quando tenciona a Comissa(cid:152)o apresentar a referida proposta? Resposta dada pelo Comissa·rio Bangemann em nome da Comissa(cid:152)o (27 de Janeiro de 1998) A Comissa(cid:152)o lembra a‘ Senhora Deputada a Directiva 93/43/CEE do Conselho, de 14 de Junho de 1993, relativa a‘ higiene dos ge·neros aliment(cid:14)·cios (1). Esta directiva, por for(cid:231)a do no 1 do seu artigo 1o, «estabelece as normas gerais de higiene dos ge·neros aliment(cid:14)·cios»


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2491/97 af 12. december 1997 om ændring af forordning (EF) nr. 3163/93 om den foreløbige forsyningsopgørelse under den særlige ordning for forsyning af de mindre øer i Det Ægæiske Hav med mejeriprodukter

eurovoc_concepts:
Aegean Islands
EU aid
aid system
supply
supply balance sheet
yoghourt

formats: html pdfa1b print


title: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa- Parlamentet om behandlingen af lande, der tidligere var lande uden markedsøkonomi, i forbindelse med antidumpingprocedurer

eurovoc_concepts:
China
Russia
anti-dumping legislation
import policy
market economy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 12. 12. 1997 KOM(97)677 endelig udg. 97/ 0368 (ACQ MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET OM BEHANDLINGEN AF LANDE, DER TIDLIGERE VAR LANDE UDEN MARKEDSØKONOMI, I FORBINDELSE MED ANTIDUMPINGPROCEDURER Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 384/94 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE I EU's nuværende antidumpingregler er en række tredjelande klassificeret som "lande uden markedsøkonomi". For disse landes vedkommende anses det for umuligt at beregne den normale værdi på grundlag af standardoplysninger om de indenlandske priser, fordi den gennemgribende statskontrol har stærkt fordrejende virkning, og fordi der ikke foreligger meningsfyldte markedssignaler. Der blev derfor udviklet et system med et såkaldt analogt land, således at den normale værdi i landene uden markedsøkonomi fastsættes på grundlag af priser og omkostninger i en sammenlignelig markedsøkonomi i et tredjeland. For lande, der klassificeres som markedsøkonomier, eksisterer problemet ikke, og den normale værdi beregnes på grundlag af indenlandske økonomiske oplysninger vedrørende det pågældende land. Den særlige behandling i antidumpingregleme af landene uden markedsøkonomi går helt tilbage til 1950'erne, og fremgangsmåden for landene uden markedsøkonomi blev kodificeret af EU i 1979. Siden da har kommunismens fald i Central- og Østeuropa og det tidligere Sovjetunionen og iværksættelsen af økonomiske reformer af hidtil ukendt omfang i Kina og andre steder imidlertid fundamentalt ændret de økonomiske forhold i mange af de lande, der klassificeres som lande uden markedsøkonomi. I erkendelse af de central- og østeuropæiske landes økonomiske omdannelse og fremskridt hen imod medlemskab af Den Europæiske Union er disse lande allerede fjernet fra listen over lande uden markedsøkonomi, og de behandles nu som markedsøkonomier i EU's antidumpingregler. For Ruslands og Kinas vedkommende har de bemærkelsesværdige fremskridt i det økonomiske reformarbejde imidlertid endnu ikke givet sig udslag i nogen ændring i EU's antidumpingregler. Som følge deraf er de prisberegningsmetoder, der automatisk benyttes i forbindelser med alle undersøgelser med tilknytning til disse to lande, ikke længere altid velegnede, og det er økonomisk velbegrundet at ændre EU*s antidumpingmetoder, således at de afspejler de nuværende forhold i disse lande. Både Rusland og Kina er vitalt vigtige handelspartnere for EU og udgør enorme potentielle fremtidige markeder. Samhandelen mellem Fællesskabet og disse to lande er vokset kraftigt i det seneste årti og vil utvivlsomt vedblive med at vokse i takt med, at 4&~ landenes økonomiske vægt tiltager. Antidumpingreglerne har naturligvis spillet en central rolle i bestræbelserne for at opretholde ligevægten i handelsforbindelserne i tilfælde, hvor prisfastsættelsen har været illoyal. Men til trods for, at det kun er en beskeden del af samhandelen, som er omfattet af antidumpingforanstaltninger (eksempelvis blev kun ca. 1% af importen fra begge lande omfattet af antidumpingforanstaltninger i Den Europæiske Union i 1996), har både Rusland og Kina tillagt EU's antidumpingpolitik, navnlig deres status som lande uden markedsøkonomi, stor politisk betydning. Sigtet med dette forslag er at foretage specifikke tilpasninger af EU's antidumpingmetode baseret på en objektiv vurdering af de eksisterende økonomiske forhold i Rusland og Kina uden at svække EU's instrumenter til forsvar af samhandelen. Navnlig vil dette forslag gøre det muligt at sikre en vis fleksibilitet på et individuelt grundlag for at imødekomme disse landes ønsker i situationer, hvor det er tydeligt, at de markedsøkonomiske principper er fremherskende. Det vil også ophæve klassificeringen af Rusland og Kina som lande uden markedsøkonomi og sikre en mere systematisk approach for fastlæggelsen af individuel behandling og komparative fordele. Derved vil de foreslåede ændringer være en anerkendelse af Kinas og Ruslands hidtidige bestræbelser for at omdanne deres økonomier. De vil også være et vigtigt incitament til fortsat hurtigt reformarbejde i de russiske og kinesiske virksomheder, som endnu ikke fungerer på markedsøkonomiske vilkår, og vil fremme den russiske og den kinesiske regerings bestræbelser for at gennemføre reformer på mikroøkonomisk plan. Endelig vil de bringe EU's antidumpingregler på linje med de regler, som nogle af vore vigtigste handelspartnere (f. eks. USA, Australien og Canada) benytter, idet disse alle har mulighed for at tilpasse deres antidumpinginstrumenter efter den økonomiske realitet "i marken". Denne meddelelse omhandler følgende: • baggrunden for og virkningerne af den behandling, som lande uden markedsøkonomi i øjeblikket underkastes under antidumpingprocedurer • virkningerne på antidumpingområdet af den økonomiske reformproces i Rusland og Kina • et forslag til ændring af den nuværende antidumpingmetode. AI> MEDDELELSE TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET OM BEHANDLINGEN AF LANDE, DER TIDLIGERE VAR LANDE UDEN MARKEDSØKONOMI, I FORBINDELSE MED ANTIDUMPINGPROCEDURER A. Indledning 1. I EU's nuværende antidumpingregler er tredjelande enten klassificeret som "markedsøkonomier" eller "lande uden markedsøkonomi". De lande, der af EU betragtes som lande uden markedsøkonomi, er ikke opført i selve den grundlæggende antidumpingforordning, men i et bilag til Rådets forordning 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande1. Alle andre lande betragtes som markedsøkonomier. Den største konkrete forskel mellem disse to kategorier vedrører den måde, hvorpå den "normale værdi" (dvs. den pris, til hvilken eksportørerne sælger varerne på deres hjemmemarked) og dermed eksistensen af dumping fastlægges i forbindelse med antidumpingundersøgelser. 2. Der er tale om dumping, når en producent sælger varer på et eksportmarked til en pris, der er lavere end den normale værdi, dvs. varernes pris på producentens hjemmemarked. I forbindelse med antidumpingprocedurer vedrørende lande med "markedsøkonomi" baseres den normale værdi i almindelighed på priserne på eksportlandets hjemmemarked. Hvis priserne på hjemmemarkedet ikke giver et sandt billede af den normale værdi, eksempelvis fordi omsætningen på hjemmemarkedet ikke er tilstrækkelig stor, benyttes produktionsomkostningerne i eksportlandet i stedet. 3. Hvad angår landene uden markedsøkonomi, anses det for umuligt at beregne den normale værdi på grundlag af standardoplysninger om priserne på hjemmemarkedet, fordi den gennemgribende statskontrol har stærkt fordrejende virkning, og fordi der ikke foreligger meningsfyldte markedssignaler. Antidumpingforordningen indeholder derfor særlige bestemmelser om beregning af den normale værdi2, der automatisk finder anvendelse på alle lande, der er opført som lande uden markedsøkonomi. Ifølge disse bestemmelser benyttes priser eller omkostninger i et De lande, der anses for at være lande uden markedsøkonomi, er Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Folkerepublikken Kina, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Rusland, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine, Usbekistan og Vietnam. Artikel 2, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995. A<- analogt tredjeland med markedsøkonomi i stedet for priserne eller omkostningerne på hjemmemarkedet. Som analogt land vælger Kommissionens som led i sin approach så vidt muligt en markedsøkonomi, hvis priser og omkostninger ikke ligger på et overdrevent højt niveau sammenlignet med et verdensgennemsnit for den pågældende vare. Landet vælges på grundlag af en række faktorer, herunder konkurrencevilkårene i det land, der påtænkes anvendt som analogt land, og særtræk ved dets industri såsom rationaliserings- og moderniseringsgrad og omkostningsbevidsthed. 4. For fuldt ud at kunne forstå ræsonnementet bag behandlingen af landene uden markedsøkonomi er det nyttigt at se på dennes oprindelse og historiske udvikling. Ved fastlæggelsen af dumping lægger artikel VI i GATT hovedvægten på begrebet transaktioner "i den sædvanlige handel". Dette betyder, at det er en betingelse for, at priserne og omkostningerne kan være pålidelige, at de fastlægges på grundlag af markedssignaler, der afspejler udbuds- og efterspørgselsforholdene. I 1955 var dette tydeligvis ikke tilfældet for et antal kommandoøkonomier, hvor statskontrollen med produktionsmidlerne og deri statslige intervention i økonomien var så omfattende, at priser og omkostninger kunne fordrejes væsentligt. I erkendelse af disse vanskeligheder blev der vedtaget en fortolkende note til artikel VI i GATT med følgende ordlyd: "Det anerkendes, at der i forbindelse med import fra et land, der har et komplet eller i alt væsentligt komplet monopol over sin handel, og hvor alle indenlandske priser fastsættes af staten, kan foreligge særlige vanskeligheder med at anstille prissammenligninger i henhold til stk. 1, og importerende kontraherende parter kan i sådanne tilfælde anse det for nødvendigt at tage hensyn til den mulighed, at det ikke altid kan være hensigtsmæssigt at foretage en stringent sammenligning med indenlandske priser i et sådant land. " 5. Den fortolkende note rettede søgelyset mod de potentielle vanskeligheder med pris- og omkostningsdataene i landene uden markedsøkonomi, men foreslog ingen alternative kriterier for, hvorledes den normale værdi skulle fastsættes. I mangel af forskrifter skulle der derfor findes en løsning, og systemet med et analogt tredjeland blev udviklet af USA efter Kennedy-rundens afslutning. Formålet med dette system var klart: for at kunne sammenligne priserne i eksportlandet med varernes normale værdi i den sædvanlige handel skulle der søges et ikke-fordrejet pejlemærke uden for eksportørernes land uden markedsøkonomi, og der skulle benyttes priser og 2 omkostninger i en sammenlignelig erstatnings-markedsøkonomi i et tredjeland. Denne approach blev hurtigt taget op af andre GATT-signatarstater, og EU indførte i 1979 særlige regler, hvor dens praksis på dette område blev kodificeret. 6. En anden forskel på behandlingen af lande uden markedsøkonomi og markedsøkonomier i antidumpingprocedurer er den måde, hvorpå antidumpingtolden fastsættes. For markedsøkonomiernes vedkommende fastsættes der individuelle toldsatser for hver eksportør, medens der for et land uden markedsøkonomi anvendes én gennemsnitlig toldsats på al import fra det pågældende land. Det er ikke muligt at sondre mellem individuelle producenter i et land uden markedsøkonomi, fordi alle produktionsmidler og naturressourcer tilhører én og samme enhed, nemlig staten. Al import fra lande uden markedsøkonomi anses derfor for at hidrøre fra én producent, og det er nødvendigt at benytte én toldsats for at undgå omgåelse af tolden ved kanalisering af eksporten via den eksportør, der har den laveste toldsats. EU's nuværende regler gør det muligt at fastsætte undtagelser fra denne generelle regel, når de involverede selskabers økonomiske forhold gør dette rimeligt. Der kan derfor anvendes individuelle toldsatser i de ekstraordinære tilfælde, hvor et selskab kan dokumentere, at det arbejder uafhængigt af staten. I marts 1997 blev de administrative regler for individuel behandling revideret med henblik på at sikre en mere udtalt fleksibilitet. Hvis eksportørerne skal kunne gøres til genstand for en sådan behandling, skal de nu opfylde fem vigtige kriterier (der henvises til punkt (i), (iv), (vi), (vii) og (viii) i bilaget), medens Kommissionen bevarer en vis skønsmargen for de resterende tre kriteriers vedkommende. 7. Kina og Rusland er to af de lande, der i antidumpingreglerne traditionelt behandles som lande uden markedsøkonomi. De ovenfor skitserede bestemmelser tog sigte på at imødegå de forhold, der er fremherskende i en kommandoøkonomi, og afspejlede disse to landes situation på det tidspunkt, da den fortolkende note til artikel VI i GATT blev vedtaget. Siden da er EU's antidumpingregler imidlertid forblevet uændrede, skønt både Kina og Rusland tydeligt har bevæget sig væk fra de forhold, der kendetegner en kommando- eller planøkonomi. Denne situation har gjort det rimeligt at foretage en intern gennemgang af EU's antidumpingpolitik med henblik på at slå fast, om det er nødvendigt at foretage tilpasninger. B. Ændringer i Rusland 02 Kina 8. Det er ikke altid nemt at måle det præcise reformniveau for at konstatere, om et givet land har udviklet sig "nok" til, at der kan indrømmes det behandling som markedsøkonomi, og eftersom de tidligere lande uden markedsøkonomi ofte følger deres egne og meget særskilte veje i reformprocessen, vil deres resultater være meget uensartede på de forskellige områder. De forskellige lande egner sig derfor ikke uden videre til direkte sammenligninger. For Ruslands og Kinas vedkommende har Kina eksempelvis siden 1979 tilstræbt en langsom, men støt reform og har indledningsvis eksperimenteret i et begrænset omfang i kystområderne og først derefter udvidet reformerne til at omfatte hele landet. Rusland er derimod siden 1992 skredet hurtigt frem. 9. Det er imidlertid for begge landes vedkommende tydeligt, at de definitivt har bevæget sig væk fra en kommandoøkonomi: produktionen fastsættes ikke længere overvejende af en central planlægningsenhed, de fleste restriktioner på import- og eksporthandel er ophævet, priserne er i vid udstrækning liberaliseret, den nationale valuta er gjort konvertibel for de løbende posters vedkommende, privatiseringen er skredet frem i hurtigt tempo, og der er ansporet til øget privat erhvervsudøvelse. Sideløbende dermed ændres de retlige og institutionelle strukturer, og nye skattelove og -ordninger er under udarbejdelse. 10. På det mikroøkonomiske plan ændres virksomhedernes struktur. Ved siden af de statsejede virksomheder, der anspores til at slutte sig sammen og omstrukturere, er der ved at opstå nye selskaber, der arbejder uafhængigt af staten og på stadig mere konkurrenceprægede vilkår. Én bemærkelsesværdig faktor er det voksende antal udenlandsk ejede firmaer, der virker i disse lande på grundlag af markedsøkonomiske principper. Det er tydeligt, at disse virksomheders egne priser og omkostninger i voksende omfang kan benyttes som led i antidumpingundersøgelser. 11. Følgende faktorer illustrerer de økonomiske ændringer i Rusland og Kina: Rusland I makroøkonomisk henseende er den russiske økonomi i de seneste to år stabiliseret mærkbart. Reformprocessen er yderligere udbygget ved indsættelse af en ny regering i marts 1997 byggende på det mandat til yderligere reformer, som præsident Jeltsin fik ved valget i 1996. Regeringen har konsekvent ført en stram pengepolitik: valutakursen er stabiliseret, inflationstakten er nede på 1-2% om måneden, og Ruslands voksende muligheder for at trække på de internationale kapitalmarkeder har bidraget til at bringe realrenten ned på 24% (juni 197) mod 120% i juni 1996. Endelig tyder meget på, at produktionen er for opadgående. Det formindskede statslige engagement er tydeligt dokumenteret, idet statstilskuddene eksempelvis er formindsket drastisk, ligesom lønningerne er liberaliseret. Rublen er fuldt konvertibel. Resultatet af forhandlingerne om en ny skattelov og vedtagelsen af et budget, der gør det muligt for Rusland at holde sig inden for IMF's mål for budgetunderskuddet (tæt på 5% af BNP), vil få central betydning. Priserne blev i vid udstrækning liberaliseret for første gang i 1992. Priserne for markedsmæssige varer er ændret, så de stemmer bedre overens med markedsniveauet og endog i visse tilfælde ligger over dette. Priserne for tjenesteydelser er i de fleste tilfælde lavere end verdensmarkedsniveauet, omend de stiger i hastigere tempo, efterhånden som de gøres markedsmæssige. For boligernes og de offentlige værkers vedkommende optrappes omkostningsdækningen eksempelvis med henblik på at afvikle prissubsidieringen på disse områder. Privatiseringen fandt sted i to bølger. I 1992 blev de største statsejede selskaber forpligtet til at udstede aktier i form af "vouchers", der blev stillet vederlagsfrit til rådighed for hele befolkningen. Siden 1994 er hovedvægten i privatiseringsprogrammet lagt på overførsel af de resterende aktiebeholdninger til den private sektor ved auktionssalg eller udbud; dette gælder også for den ordning med "aktier for lån", ved hvilken der sælges aktier fra 29 førende selskaber til banker og konsortier. Skønt de senere privatiseringsprogrammer er kritiseret for omfanget af insiderhandel, er de overvejende blevet gennemført på et forretningsmæssigt grundlag. Midt i 1997 var der sammenlagt privatiseret 128 000 virksomheder af alle størrelser og i alle sektorer. Privatiseringsprogrammet blev atter aktiveret ved udgangen af 1997, til dels som en reaktion på den krise, som budgetindtægterne udløste. • Bank- og rentesatsordningen: Der er i de seneste to år sket en kraftig udbygning af bankaktiviteten på markedsvilkår og af de finansielle markeder med støtte i en stærkt forbedret lovstruktur. Navnlig har to love af 1995 om selskaber og værdipapirmarkeder øget beskyttelsesniveauet for aktionærer kraftigt. Udviklingen på fondsbørsen befinder sig dog stadig på et tidligt stadium, og der er både ny lovgivning og øget tilsyn under forberedelse. Der gælder stadig visse begrænsninger for udenlandske aktører. • Handelsliberalisering: I overensstemmelse med sin ansøgning om tiltrædelse af WTO har Rusland foretaget en mærkbar liberalisering af sin udenrigshandelsordning. Afslutningen på udenrigshandelsmonopolet blev bebudet i 1991, og reformerne i 1994 og 1995 fuldendte overgangen til en generelt åben ordning. • Det kan konkluderes, at de økonomiske reformer på makroøkonomisk niveau er et veletableret faktum i Rusland. Der findes dog fortsat visse interne stridspunkter i form af uoverensstemmelser mellem lovgivning og praksis, mellem føderale hensigter og regional gennemførelse og mellem de enkelte selskaber. Den russiske regering gav sig i år i kast med en række "policy"-reformer med henblik på at omsætte hensigterne i praksis, eksempelvis i form af aktiviteter for at bringe de "naturlige monopoler" under kontrol, og sideløbende med de igangværende forhandlinger om den nye skattelov har den forstærket indsatsen for at opkræve udestående fordringer, ligesom regnskabs- og revisionsreformen på landsplan vidner om regeringens ønske om at fremskynde reformprocessen på mikroøkonomisk plan. Kina • Kina har gjort en betydelig indsats for at liberalisere sin økonomi, siden Deng Xiaoping i 1979 tog initiativ til en gradvis afvikling af kommandoøkonomien. Reformprocessen er allerede godt i gang, og den politiske vilje til at fastholde den blev bekræftet af Jiang Zemin på den 15. partikongres i september 1997. • Takket være liberahseringen af priserne, skabelsen af en konvertibel valuta, fjernelsen af handelsrestriktionerne og ansporingen til øget privat erhvervsudøvelse bl. a. ved hjælp af udenlandske investeringer har de markedsøkonomiske principper gradvis vundet indpas i den kinesiske økonomi. I store dele af denne økonomi, ikke mindst de mange "særlige økonomiske zoner", arbejder udenlandske og indenlandske selskaber allerede nu på grundlag af markedsøkonomiske principper. Prisliberalisering. Ifølge oplysninger fra Verdensbanken fra 1996 fastsættes 90% af detailpriserne og 80% af priserne for landbrugsvarer og råvarer af markedet. Dette skal sammenholdes med 1978, hvor 97% af detailpriserne, 94,4% af landbrugspriserne og 99,7% af priserne på råvarer var statskontrollerede. I 1993 blev priserne på råolie og stål liberaliseret. De statskontrollerede priser er nu ophævet på alle områder bortset fra gas, vand og elektricitet tij civil anvendelse. Også her er prisliberaliseringen imidlertid på vej, eksempelvis i Beijing, hvor regningen for vand og brændsel er forhøjet mærkbart. Erhvervssystemet. Der findes allerede en effektiv international selskabsmodel i Kina (Verdensbankens landeundersøgelse for Kina, 1997). På de områder, hvor de statsejede virksomheder allerede er indarbejdet i modellen, har den bidraget til at gøre overskud og tab mere gennemsigtige, ligesom der er fastlagt regnskabsmæssige værdier for aktiverne og rettigheder med hensyn til realværdierne. De private og halvoffentlige selskaber tegner sig nu for mere end to tredjedele af den økonomiske produktion i Kina, og denne procentdel vokser hvert år. Desuden voksede de udenlandske selskabers andel i importen og eksporten fra 21% i 1991 til 47% i 1996 (database for markedsadgang, Europa-Kommissionen). De udenlandsk finansierede produktionsselskaber tegner sig nu for en betydelig del af Kinas eksport til Europa. Valutaspørgsmål og kapitalmarkeder. Kina indførte i 1996 fuld konvertibilitet for transaktioner på de løbende poster, hvorved landet gav afkald på retten til nogensinde at genindføre valutarestriktioner på aktiviteter på de løbende poster uden Den Internationale Valutafonds samtykke. Inflationen er blevet effektivt bekæmpet - den lå på mere end 25% i begyndelsen af 1990'erne og er i dag nede på encifrede tal (med hensyn til detailpriser var inflationen gennemsnitlig på 1,8% fra januar til juni 1997, medens forbrugerprisinflationen samme år gennemsnitlig var på 5%). Kinas tiltagende integrering med de globale kapitalmarkeder fremgår af det forhold, at landet nu tegner sig for 40% af de udenlandske investeringer, 10% af banklångivningen og et voksende omfang af værdipapirinvesteringer i udviklingslandene. Desuden blev der i 1993 iværksat en gradvis reform af den finansielle sektor omfattende en styrkelse af centralbankens kontrolbeføjelser over for regeringens långivning og en omdannelse af fire specialiserede banker til ægte forretningsbanker. • Særlige økonomiske zoner. Væksten i den private sektor skyldes ud over de reformer, som har til formål at fremme den indenlandske private erhvervsudøvelse, Beijings aktive politik til fremme af udenlandske firmaers etablering af joint ventures i Kinas fem "særlige økonomiske zoner" Shenzhen (hvorfra Hongkong får en stor del af sine leverancer), Zhuhai, Shantou, Xiamen og Hainan. Lovgivningsrammen, der tager sigte på at tiltrække højteknologi og anspore til øget produktion med eksport for øje, giver ret til at etablere helejede selskaber og eksportere uafhængigt, dvs. uden den ellers obligatoriske brug af statslige handelsselskaber og uden forudgående tilladelse fra statens side. Desuden tilbyder den på visse betingelser præferentielle toldsatser og præferentiel indkomstskat, vareskat og moms. I mange tilfælde har de pågældende reformer slået rod i disse zoner og derefter spredt sig ud over disses grænser. De særlige økonomiske zoner har betydelig autonomi i forhold til centralregeringen og nyder godt af en virksomhedskultur, der er skabt af udenlandske investorer, forbindelser med Taiwan og Hongkong og statslige ordninger, der tager sigte på indførelse af en moderne selskabsstruktur. En række udenlandske banker gennemfører allerede omfattende transaktioner på mange af disse områder. Ud over de særlige økonomiske zoner blev 14 vigtige kystbyer i 1984 åbnet for fri erhvervsudøvelse, og det samme blev efterhånden tilfældet for en række grænsebyer, provinshovedstæder inde i landet og byer langs Yangtse-floden. De åbne kystbyer har senere sluttet sig sammen med det formål at oprette store udviklingsområder såsom Perleflodsdeltaet i Guangdong og Yangtse-deltaet (der inkluderer Shanghai). Mange selskaber i disse zoner arbejder rent faktisk allerede nu på markedsvilkår. Der bor 350 millioner mennesker i Kinas kystzoner, hvor markedsreformerne er skredet hurtigst frem. • Handelsliberalisering. Efter den kinesiske ledelses opfattelse er den gradvise fjernelse af barriererne for handel og investeringer et absolut nødvendigt supplement til landets egne interne reformprogram, og Kina har allerede i vid udstrækning liberaliseret sin handelsordning. I 1979 var der 14 statsejede handelsselskaber. I dag er der mere end 12 000 selskaber, som har udenrigshandelsrettigheder. I sammenhæng med forhandlingerne om tiltrædelsen af WTO har Kina allerede tilbudt at nedsætte sine importtoldsatser fra gennemsnitlig 17% i dag til 10% i 2005 (i 1994 var gennemsnittet på 34%) og at fjerne alle resterende kontingenter i 2005. Det kan konkluderes, at den økonomiske reform for alvor har slået rod i Kina. Reformprocessen er endnu ikke afsluttet overalt i Kina, f. eks. med hensyn til fastlæggelse af lønninger og arbejdsvilkår, men der er en tydelig politisk vilje til at foretage de nødvendige ændringer. Navnlig gør den kinesiske regering en koordineret indsats for at sprede de med den økonomiske reform forbundne goder til alle regioner og at sætte øget skub i omstruktureringen af de statsejede virksomheder. Desuden er en udvikling af nye velfærds- og arbejdsmarkedspolitikker på vej, bl. a. for at tage hensyn til væksten i migrantarbejdskraften og imødegå en forbigående stigning i arbejdsløsheden, fordi arbejdskraften skifter fra de traditionelle industrier til nye økonomiske aktivitetsområder. 12. Nærværende forslag er udarbejdet på baggrund af detaljerede overvejelser i Kommissionen baseret på tegnene på en omfattende økonomisk reform i Rusland og Kina og den positive virkning, som behandlingen af spørgsmålet kan få på forbindelserne mellem EU og Rusland og Kina. Forslaget repræsenterer en udvikling væk fra en status som lande uden markedsøkonomi (idet det dog stadig ikke indrømmer status som fuld markedsøkonomi) baseret på en mere fleksibel individuel analyse af de økonomiske betingelser, som er af relevans for den enkelte antidumpingundersøgelse. 13. Et vigtigt punkt er, at en sådan approach vil støtte de "policy"-initiativer, som regeringerne tager for at anspore til en grundlæggende omstrukturering på virksomhedsplan, herunder indførelse af moderne regnskabs- og revisionssystemer og moderne styringsteknikker, en effektiv konkurrence- og konkurslovgivning og løsninger på problemer med manglende tilbagebetaling af gæld. Dette forslag udgør i den forbindelse et incitament til bæredygtig reform i både Rusland og Kina, og EU vil fortsat anspore til dette måls virkeliggørelse ved hjælp af passende bistand. ' 14. De foreslåede ændringer vil bringe EU's antidumpingbestemmelser på linje med de bestemmelser, der benyttes af nogle af vore vigtigste handelspartnere, der allerede kan tilpasse deres antidumpingmetoder efter den økonomiske virkelighed "i marken". I sammenhæng hermed er også andre GATT-signatarstaters antidumpingmetoder blevet undersøgt. 15. Australien og Canada har allerede lovbestemmelser, der gør det muligt at benytte priser og omkostninger på hjemmemarkedet i lande, der befinder sig i en overgangsfase, forudsat at der menes at foreligge markedsvilkår. Australien benyttede for nylig sådanne data vedrørende den indenlandske økonomi i to sager, der vedrørte Kina. USA har også lignende bestemmelser i sin lovgivning, og beslutningerne træffes i overensstemmelse med en på forhånd fastsat liste over kriterier, der kan anvendes på et individuelt grundlag. Navnlig gør De Forenede Staters lovgivning det muligt at basere den normale værdi på priser og omkostninger i lande, der befinder sig på et overgangsstadium, hvis det kan påvises, at de af undersøgelsen omfattede varer fremstilles af en "markedsorienteret industri". Ved fastlæggelsen af, om der er tale om en markedsorienteret industri, undersøger USA, i hvilken udstrækning udgifterne til rå- og hjælpestoffer bestemmes af markedet, og omfanget af statslig indblanding i de kommercielle afgørelser om produktion og prisfastsættelse. De selskaber, der har været omfattet af antidumpingundersøgelser i USA, har ikke i synderlig stor udstrækning påberåbt sig denne bestemmelse, og den har derfor kun fundet særdeles beskeden anvendelse. USA underkaster for tiden "markedsorienteret industri"-testen en fornyet undersøgelse med henblik på at skabe øget gennemsigtighed i og forståelse for anvendelsen af dette kriterium. Desuden indrømmer USA i næsten alle tilfælde individuel behandling. Den amerikanske approach er i denne henseende fremadskuende og baseret på systematiske kontrolbesøg "i marken". C. Forslag til ændring af EU's antidumpingpolitik over for Rusland og Kina 16. Som følge af den ufleksible regel om et analogt land kan EU's antidumpingordning ikke i øjeblikket tage hensyn til ændringerne i den russiske og den kinesiske økonomi: hvis et land er opført som land uden markedsøkonomi, har EU ikke noget alternativ, men må benytte data for et analogt land, også selv om det kan bevises, at de økonomiske forhold gør dette valg unødvendigt eller uhensigtsmæssigt. For at sikre en vis fleksibilitet i EU's metode, således at der kan tages hensyn til tilfælde, hvor der utvetydigt er tale om markedsøkonomiske vilkår, er der fastlagt følgende ændringer af den aktuelle behandling af disse lande: 10 (1) Rusland og Kina udgår på listen over lande, der behandles som lande uden markedsøkonomi. (2) EU får mulighed for at indrømme undtagelser fra metoden med et analogt land i de tilfælde i Rusland og Kina, hvor de økonomiske omstændigheder gør det berettiget. Navnlig: - vil der blive indsat en særlig bestemmelse i den grundlæggende antidumpingforordning, som gør det muligt for EU på et individuelt grundlag at undersøge, om en eller flere producenter, der er omfattet af en antidumpingundersøgelse, arbejder på en måde, der kan gøre brugen af deres priser og omkostninger på hjemmemarkedet meningsfyldt ved fastsættelsen af den normale værdi. Denne fastsættelse vil finde sted på grundlag af behørigt begrundede anmodninger fra den berørte producent eller de berørte producenter og i lyset af de kriterier, der er fastsat i bilag I til vedlagte forslag til rådsforordning3 - bør selskabets regnskaber eksempelvis give et retvisende billede af produktionsomkostningerne for den pågældende vare, for at der kan benyttes indenlandske priser og omkostninger som led i antidumpingprocedurerne. Desuden bør værdien af udgifterne til inputs som f. eks. jord, råvarer, arbejdskraft osv. ansættes på et rimeligt grundlag. Det samme gælder udgifterne til leverancer som f. eks. energi og til teknologi (inkl. intellektuelle ejendomsrettigheder). I situationer, hvor udgifterne til visse inputs synes at være fordrejede, vil disse inputs blive erstattet med den tilsvarende værdi i et analogt tredjeland med markedsøkonomi. Der vil blive taget hensyn til, om selskabet finansieres med lånte midler eller med egentlig egenkapital. Selskabet skal også frit kunne bestemme sine priser og den producerede mængde med henblik på at nå målet om et maksimalt afkast af de investerede midler4 3 Dette vil ikke forhindre erhvervsgrenen i Fællesskabet i at indgive en klage på grundlag af data for et analogt land. Hvis det imidlertid på et senere tidspunkt i løbet af antidumpingundersøgelsen påvises, at de pågældende virksomheder arbejder under markedsøkonomiske vilkår, vil EU benytte priserne eller omkostningerne på hjemmemarkedet som grundlag for beregningen af den normale værdi. 4 Den fuldstændige liste over kriterier fremgår af bilag 1 til vedlagte forslag til rådsforordning. 11 - vil Kommissionen, når sagen er indledt, behørigt meddele de pågældende producenter, at de har mulighed for at stille sådanne krav. Bevisbyrden vil påhvile den eller de berørte eksporterende producenter. Kommissionen vil som led i sin undersøgelse af sådanne krav benytte alle oplysninger, som den har adgang til. Hvis de markedsøkonomiske principper er fremherskende, vil der blive anvendt data vedrørende hjemmemarkedet, og der vil blive beregnet individuelle dumpingmargener for de pågældende selskaber. Denne approach vil kun blive anvendt på antidumpingundersøgelser, der indledes, efter at de relevante lovændringer er trådt i kraft - vil det være nødvendigt, at det yderligere arbejde, der er påkrævet til undersøgelsen af sektorens status som markedsøkonomi, afsluttes så betids under undersøgelsen, at de fastlagte frister respekteres. Det er i den sammenhæng afgørende, at der på det tidligst mulige stadium under proceduren, dvs. inden for én måned efter, at sagen er indledt, træffes en uigenkaldelig afgørelse om de individuelle selskabers status som markedsøkonomi. (3) Hvis det ikke kan bevises, at de markedsøkonomiske principper er fremherskende, vil der blive benyttet data for et analogt land, ligesom det nu er tilfældet. Vor fremgangsmåde vil dog blive forbedret i følgende henseender: - Under den nuværende fremgangsmåde undersøger Kommissionen, om det er nødvendigt at tilpasse den normale værdi i det "analoge land" for at tage behørigt hensyn til de samlede naturlige komparative fordele, som russiske eller kinesiske producenter måtte have sammenholdt med producenterne i det analoge land5. 1 den sammenhæng vil Kommissionen 5 retspraksis forbindelse med Ifølge De Europæiske Fællesskabers Domstols antidumpingundersøgelser tages hensyn til naturlige komparative fordele for producenterne i landene uden markedsøkonomi, sag C-16/90, Detlef Nolle v. Hauptzollamt Bremen-Freihafen. Der henvises udtrykkelig til "komparative fordele" i fælleserklæringen vedrørende artikel 18 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland, hvori det blev aftalt, at der generelt skulle tages behørigt hensyn til naturlige komparative fordele for de pågældende producenter vedrørende faktorer som f. eks. adgang til råvarer, produktionsprocesser, produktionsstedets beliggenhed tæt ved forbrugerne og særlige kendetegn ved varen. skal der i 12 i fremtiden underrette de pågældende producenter om deres rettigheder, sende dem spørgeskemaer og efterprøve de fremlagte oplysninger vod hjælp af kontrolbesøg "i marken". Der vil i fornødent omfang blive foretaget justeringer. Den således fastlagte normale værdi vil give et præcist billede af de reelle produktions- og salgsvilkår i Rusland og Kina. - Endelig vil der blive foretaget forbedringer med hensyn til individuel behandling, dvs. fastlæggelse af individuelle dumpingmargener som en undtagelse fra reglen om, at der fastsættes én margen for hele landet. Under den nuværende praksis kan der indrømmes individuel behandling på grundlag af kriterierne i bilag 1 til denne meddelelse og i henhold til den administrative praksis, der er beskrevet i punkt 6 i denne meddelelse, hvis en producent kan bevise, at han virker uafhængigt af staten. Kommissionen vil benytte de samme kriterier som tidligere. I den sammenhæng vil det blive tillagt stor betydning, om der er risiko for omgåelse af tolden eller ej. Kommissionen vil ved hjælp af kontrolbesøg "i marken" undersøge alt bevismateriale, der fremlægges til støtte for anmodninger om en sådan behandling, for at sikre, at dens afgørelse træffes på grundlag af en samlet vurdering af omfanget af det eller de pågældende selskabers uafhængighed. De ovennævnte tilpasninger danner grundlag for en afbalanceret pakkeløsning, som nu bør føres ud i livet som en passende reaktion på de økonomiske ændringer i de pågældende to lande. 17. Hvis de markedsøkonomiske principper er fremherskende for visse virksomheder i Rusland eller Kina, vil forslaget indebære, at der anvendes priser og omkostninger på hjemmemarkedet i de tilfælde, hvor der ellers ville have været anvendt data for det analoge tredjeland. Forslagets virkninger vil derfor afhænge af, hvor omfattende reformerne i disse lande vil blive, og de vil desuden afspejle de individuelle virksomheders specifikke optræden og arbejdsvilkår. Det vil således ikke på nogen måde svække effektiviteten af EU's antidumpinginstrumenter. Der vil naturligvis stadig blive truffet antidumpingforanstaltninger, hvor dette er velbegrundet. 18. Dette forslag foregriber ikke resultatet af de igangværende forhandlinger om disse landes tiltrædelse af WTO. Selv om man kan nære håb om, at dette forslag vil øve 13 positiv indflydelse på de igangværende forhandlinger om tiltrædelsen af WTO, fordi det stimulerer til yderligere reformer, vil det ikke slække på eller nedsætte EU's krav til disse landes medlemskab af WTO. Hvad angår de øvrige lande, der i øjeblikket er opført som lande uden markedsøkonomi, vil Kommissionen nøje følge udviklingen i disse lande og med jævne mellemrum aflægge rapport om fremskridtet hen imod markedsøkonomi som led i de igangværende reformprocesser med henblik på at tilpasse deres behandling under antidumpingprocedurerne herefter. 14 BILAG KRITERIER FOR INDIVIDUEL BEHANDLING i) Størstedelen af aktierne skal tilhøre ægte private virksomheder, og der må ikke sidde statsembedsmænd i bestyrelsen eller i centrale ledende stillinger; hvis den pågældende virksomhed kontrolleres af en udenlandsk investor, betragtes dette som et relevant bevis på uafhængighed. ii) Det areal, hvorpå virksomhedens anlæg er bygget, skal være lejet af staten på vilkår, der svarer til vilkårene i et land med markedsøkonomi, eller være købt (eventuelt omfattet af særligt lejemål). iii) Virksomheden skal have ret til at ansætte og afskedige arbejdskraft og til at fastsætte lønningerne. iv) Virksomheden skal have fuld kontrol over sine tilførsler af rå- og hjælpestoffer og alle andre tilførsler. v) Leveringerne fra offentlige værker skal være sikret ved hjælp af passende kontraktuelle bestemmelser. vi) Der skal være ført bevis for, at overskuddet kan eksporteres, og at den investerede kapital kan repatrieres (kun i forbindelse med udenlandske investeringer, f. eks. joint ventures). vii) Eksportprisen skal fastsættes frit; det forhold, at eksportsalg finder sted til en forbunden part med sæde uden for det pågældende land, skal være en afgørende faktor. viii) Friheden til at udføre erhvervsvirksomhed skal være sikret, navnlig hvad angår følgende forhold: • Der må ikke være nogen restriktioner på salget på hjemmemarkedet. • Retten til at drive erhvervsvirksomhed må ikke trækkes tilbage, medmindre det sker i henhold til passende kontraktuelle bestemmelser. • De mængder, der produceres til eksport, skal fastsættes frit af virksomheden i overensstemmelse med den traditionelle efterspørgsel på dens eksportmarkeder. 15 BILAG FORSLAG TIL RÅDETS FORORDNING (EF) NR. 191 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 384/94 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab 16 Rådets forordning (EF) nr. 191 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 384/94 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113, under henvisning til forslag fra Kommissionen6, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet7, og ud fra følgende betragtninger: Ved forordning (EF) nr. 384/968 ("den grundlæggende antidumpingforordning") vedtog Rådet fælles regler til beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab; ved forordning (EF) nr. 519/949 vedtog Rådet en fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande, der er nævnt i bilag I dertil; i henhold til artikel 2, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 skal den normale værdi ved indførsel fra lande uden markedsøkonomi og særlig de lande, på hvilke Rådets forordning (EF) nr. 519/94 finder anvendelse, fastsættes på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et analogt tredjeland med markedsøkonomi; reformprocessen i Rusland og Folkerepublikken Kina har fundamentalt ændret disse landes økonomier og ført til, at der er opstået virksomheder eller sektorer, hvor de markedsøkonomiske principper er fremherskende; begge lande har som følge deraf bevæget sig bort fra de økonomiske forhold, der gjorde det hensigtsmæssigt at benytte metoden med et analogt land; 6 EFT 7 EFT 8 EFT 9 EFT 17 det er hensigtsmæssigt at revidere Fællesskabets antidumpingmetoder for at gøre det muligt at tage hensyn til de ændrede økonomiske forhold i Rusland og Folkerepublikken Kina;'navnlig er det hensigtsmæssigt at bestemme, at den normale værdi kan fastsættes i overensstemmelse med de regler, der gælder for lande med markedsøkonomi, i sager, hvor det kan påvises, at de markedsøkonomiske principper er fremherskende for en eller flere producenter, der er omfattet af en undersøgelse vedrørende fremstilling og salg af den pågældende vare; det bør fastlægges, at der vil blive foretaget en undersøgelse af, om de markedsøkonomiske principper er fremherskende, på grundlag af velbegrundede krav herom fra én eller flere producenter, der er omfattet af undersøgelsen, og som ønsker at drage nytte af muligheden for, at den normale værdi kan fastsættes på grundlag af de regler, der gælder for lande med markedsøkonomi; for at tage den reviderede metode i anvendelse uden at påvirke de fælles regler for import fra Rusland og Folkerepublikken Kina bør henvisningen i artikel 2, stk. 7, i den grundlæggende antidumpingforordning til den landeliste, der er knyttet som bilag til forordning (EF) nr. 519/94, udgå og erstattes med en fodnote indeholdende en revideret liste over de pågældende lande - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 Artikel 2, stk. 7, i forordning (EF) nr. 384/96 affattes således: "(a) Ved indførsel fra lande uden markedsøkonomi^) fastsættes den normale værdi på grundlag af prisen eller den beregnede værdi i et tredjeland med markedsøkonomi eller prisen ved salg fra et sådant tredjeland til andre lande, herunder Fællesskabet, eller, hvis dette ikke er muligt, på ethvert andet rimeligt grundlag, herunder den pris, der faktisk er betalt eller skal betales i Fællesskabet for samme vare, om nødvendigt justeret for at indregne en rimelig fortjenstmargen. (1) Albanien, Armenien, Aserbajdsjan, Belarus, Georgien, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraine, Usbekistan og Vietnam. 18 Et egnet tredjeland med markedsøkonomi udvælges på en ikke urimelig måde under skyldig hensyntagen til alle pålidelige oplysninger, der er fremlagt på tidspunktet for udvælgelsen. Der tages også hensyn til tidsfrister, og er det relevant, anvendes et tredjeland med markedsøkonomi, som er omfattet af samme undersøgelse. Umiddelbart efter iværksættelsen af undersøgelsen underrettes parterne i undersøgelsen om det påtænkte tredjeland med markedsøkonomi, og de indrømmes en frist på ti dage til at fremsætte bemærkninger. (b) I forbindelse med antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel fra Den Russiske Føderation og Folkerepublikken Kina fastsættes den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1 til 6, hvis det på grundlag af velbegrundede krav herom fra én eller flere producenter, der er omfattet af undersøgelsen, og i lyset af de i bilag I til denne forordning fastsatte kriterier er påvist, at de markedsøkonomiske principper er fremherskende for denne producent eller disse producenter med hensyn til fremstilling og salg af den berørte samme vare. Hvis dette ikke er tilfældet, finder reglerne i litra a) anvendelse. " Artikel 2 1. Denne forordning træder i kraft den Den anvendes på alle antidumpingundersøgelser, der indledes efter datoen for dens ikrafttrædelse. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, 19 BILAG 1 Kriterier for fastlæggelse af. om priser og omkostninger på hjemmemarkedet bør tages i anvendelse i forbindelse med antidumpingprocedurer, der omfatter lande, som tidligere var lande uden markedsøkonomi Afgørelser om, hvorvidt og i hvilken udstrækning priser og omkostninger på hjemmemarkedet i lande, som tidligere var lande uden markedsøkonomi, kan tjene som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi i forbindelse med antidumpingundersøgelser, baseres på følgende kriterier: • Virksomhedernes beslutninger om priser og omkostninger, herunder rå- og hjælpestoffer, teknologi, arbejdskraft, produktion og investeringer, skal træffes som reaktion på markedssignaler, der afspejler udbuds- og efterspørgselsforholdene, og uden nogen omfattende statslig indgriben; i den sammenhæng skal udgifterne til de vigtigste inputs i alt væsentligt afspejle markedsværdierne. • Virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som er i overensstemmelse med passende kontrollerede internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål. • Virksomhedernes produktionsomkostninger og økonomiske situation må ikke gøres til genstand for væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikke- markedsøkonomiske system, navnlig for så vidt angår nedskrivning af aktiver, andre afskrivninger, kompensations- eller byttehandel og betaling via gældskompensation. • De pågældende virksomheder skal sikres ved rimelig anvendelse af egnede love om konkurs og ejerforhold, der giver retlig sikkerhed og stabilitet i forbindelse med driften af virksomheder. Valutaomregninger skal finde sted til markedskurs. 20 ISSN 0254-1459 KOM(97) 677 endelig udg. DOKUMENTER DA 02 11 10 06 Katalognummer : CB-CO-97-734-DA-C ISBN 92-78-29709-7 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3959/97 do Deputado Johanna MAIJ-WEGGEN à Comissão. Política demográfica da China

eurovoc_concepts:
China
Tibetan question
birth control
births
fertility
freedom of self-determination
fundamental rights
human rights
population policy

text: 22. 6. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 196/41 (98/C 196/57) PERGUNTA ESCRITA E-3948/97 apresentada por Johannes Swoboda (PSE) ao Conselho (15 de Dezembro de 1997) Objecto: Iniciativa com vista a‘ solu(cid:231)a(cid:152)o do problema do Kosovo A Fran(cid:231)a e a Alemanha lan(cid:231)aram uma iniciativa com vista a‘ solu(cid:231)a(cid:152)o do problema do Kosovo. Em que medida esta· o Conselho associado a esta iniciativa e quais foram as primeiras reac(cid:231)o(cid:152)es das diversas partes envolvidas em rela(cid:231)a(cid:152)o a‘ mesma? Resposta (7 de Abril de 1998) 1. A Fran(cid:231)a e a Alemanha informaram o Conselho da sua iniciativa, tendo nessa ocasia(cid:152)o apresentado igualmente a carta que haviam enviado ao Presidente Milosevic, na seque(cid:136)ncia de consultas com os outros membros da Unia(cid:152)o Europeia e do Grupo de Contacto. Nessa carta, os dois Estados indicavam que havia que ver na sua iniciativa uma tentativa para encontrar uma solu(cid:231)a(cid:152)o para os problemas do Kosovo e para po(cid:136)r termo ao isolamento internacional da Repu·blica Federal da Jugosla·via, no interesse da estabilidade tanto da regia(cid:152)o como da Europa. Infelizmente, como tantas outras iniciativas tomadas pela comunidade internacional, esta parece, ate· agora, na(cid:152)o ter encontrado eco. 2. No que lhe diz respeito, o Conselho esta· a acompanhar de perto a situa(cid:231)a(cid:152)o no Kosovo. Em 11 de Mar(cid:231)o de 1998, o seu Presidente fez uma declara(cid:231)a(cid:152)o sobre este assunto na sessa(cid:152)o plena·ria do Parlamento Europeu e na(cid:152)o deixara· de informar esta Institui(cid:231)a(cid:152)o, nas insta(cid:136)ncias adequadas, sobre a evolu(cid:231)a(cid:152)o da situa(cid:231)a(cid:152)o. 3. O Conselho adoptou recentemente uma se·rie de medidas destinadas a pressionar Belgrado no sentido de se encontrar uma resolu(cid:231)a(cid:152)o pac(cid:14)·fica para o problema do Kosovo. Entre essas medidas, contam-se o embargo das armas, a recusa de fornecer material suscept(cid:14)·vel de ser empregue para fins de repressa(cid:152)o interna ou de terrorismo, uma morato·ria sobre os cre·ditos a‘ exporta(cid:231)a(cid:152)o e a proibi(cid:231)a(cid:152)o de conceder vistos a determinadas personalidades se·rvias que te(cid:136)m atribui(cid:231)o(cid:152)es bem definidas em mate·ria de seguran(cid:231)a no Kosovo. Esta decisa(cid:152)o, tomada na seque(cid:136)ncia dos debates dos Ministros dos Nego·cios Estrangeiros do passado dia 13 de Mar(cid:231)o, mostra que a Unia(cid:152)o Europeia leva muito a se·rio os recentes acontecimentos no Kosovo. A Unia(cid:152)o Europeia tenciona manter a pressa(cid:152)o sobre as autoridades de Belgrado para as levar a entabular um verdadeiro dia·logo sem condi(cid:231)o(cid:152)es pre·vias. A Unia(cid:152)o Europeia espera que as autoridades de Belgrado e os dirigentes da comunidade de origem albanesa do Kosovo assumam as suas responsabilidades, pois da(cid:14)· dependem os interesses da Repu·blica Federal da Jugosla·via, incluindo o Kosovo, e a estabilidade da regia(cid:152)o. (98/C 196/58) PERGUNTA ESCRITA E-3959/97 apresentada por Johanna Maij-Weggen (PPE) a‘ Comissa(cid:152)o (12 de Dezembro de 1997) Objecto: Pol(cid:14)·tica demogra·fica da China A Comissa(cid:152)o esta· ao corrente das informa(cid:231)o(cid:152)es sobre esteriliza(cid:231)o(cid:152)es for(cid:231)adas em larga escala que tera(cid:152)o ocorrido no Tibete entre Setembro e Outubro de 1996 (segundo o TSG Nieuwsbrief da Holanda)? A Comissa(cid:152)o sabe que as autoridades chinesas procedem a um sistema de sorteio obrigato·rio para determinar se um casal ainda pode ter filhos? A Comissa(cid:152)o partilha a opinia(cid:152)o de que a pol(cid:14)·tica demogra·fica da China visa reduzir a popula(cid:231)a(cid:152)o tibetana? A Comissa(cid:152)o esta· disposta a protestar junto das autoridades chinesas contra este procedimento? A Comissa(cid:152)o esta· disposta a apresentar este assunto a‘ Comissa(cid:152)o dos Direitos do Homem das Na(cid:231)o(cid:152)es Unidas? A Comissa(cid:152)o pode informar que medidas ja· tomou contra a China relativamente a‘ sua pol(cid:14)·tica demogra·fica?


title: Propuesta de reglamento (CE) del Consejo por el que se establecen para 1998 determinadas medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de la Federación Rusa

eurovoc_concepts:
Russia
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence
fishing regulations

text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 12. 12. 1997 COM(97) 703 final Propuesta de REGLAMENTO (CE) DEL CONSEJO por el que se establecen para 1998 determinad as medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de la Federación Rusa (presentada por la Comisión) •-•\ EXPOSICIÓN DE MOTIVOS De conformidad con el Acta de adhesión de Austria, de Finlandia y de Suecia, los acuerdos de pesca celebrados por estos países con terceros deben ser gestionados por la Comunidad. Sobre la base del Acuerdo de pesca bilateral celebrado entre la Federación Rusa y Suecia en 1992, la Comunidad, en nombre de Suecia, ha mantenido consultas con la Federación Rusa que han desembocado en un Acuerdo de pesca recíproco para 1998. La presente propuesta de Reglamento tiene por objeto autorizar a los buques rusos para que, en aplicación de los regímenes recíprocos arriba citados, capturen en aguas comunitarias las cuotas a ellos asignadas en 1998. oí Propuesta de REGLAMENTO (CE) N° / 98 DEL CONSEJO de de 1997 por el que se establecen para 1998 determinad as medidas de conservación y gestión de los recursos pesqueros aplicables a los buques que enarbolen pabellón de la Federación Rusa EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Visto el Reglamento (CEE) n° 3760/92 del Consejo, de 20 de diciembre de 1992, por el que se establece un régimen comunitario de la pesca y la acuicultura1, y, en particular, el apartado 4 de su artículo 8, Vista la propuesta de la Comisión, Considerando que, de acuerdo con el artículo 124 del Acta de adhesión de 1994 los acuerdos de pesca celebrados con terceros países por el Reino de Suecia deben ser gestionados por la Comunidad; Considerando que, con arreglo al procedimiento establecido en el artículo 3 del Acuerdo de pesca de 11 de diciembre de 1992 firmado por el Gobierno del Reino de Suecia y el Gobierno de la Federación Rusa, la Comisión ha celebrado consultas, en nombre del Reino de Suecia, con la Federación Rusa acerca de sus derechos de pesca recíprocos en 1998; Considerando que, en el curso de dichas consultas, las delegaciones han acordado recomendar a sus respectivas autoridades la fijación para 1998 de determinadas cuotas de pesca en favor de los buques de la otra Parte; Considerando que procede adoptar las disposiciones necesarias para aplicar en 1998 los resultados de las consultas celebradas con la Federación Rusa; Considerando que corresponde al Consejo fijar las condiciones concretas en las que deben efectuar sus capturas los buques que enarbolen pabellón de la Federación Rusa; Considerando que las actividades pesqueras contempladas en el presente Reglamento están sujetas a las medidas de control dispuestas en el Reglamento (CEE) n° 2847/93 del Consejo, de 12 de octubre de 1993, por el que se establece un régimen de control aplicable a la política pesquera común ; DO n° L 389 de 31. 12. 1992, p. 1. Reglamento modificado por el Acta de adhesión de 1994. DOn" L261 de 20. 10. 1993, p. I. 3 Considerando que el apartado 2 del artículo 3 del Reglamento (CEE) n° 1381/87 de la Comisión, de 20 de mayo de 1987, por el que se establecen normas concretas sobre señalización y documentación de los barcos de pesca3, dispone que todo buque con depósitos de agua de mar refrigerada conserve a bordo un documento, autenticado por una autoridad competente, que indique en metros cúbicos el calibrado de aquéllos a intervalos de 10 centímetros; Considerando que, por razones imperativas de interés común, el presente Reglamento será aplicable a partir del 1 de enero de 1998, IIA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO: Artículo 1 1. Del 1 de enero al 31 de diciembre de 1998, se autoriza a los buques con pabellón de la Federación Rusa para que capturen las especies indicadas en el Anexo l en la zona de pesca de 200 millas náuticas de los Estados miembros en el mar Báltico dentro de los límites geográficos y cuantitativos establecidos en dicho Anexo y de conformidad con lo dispuesto en el presente Reglamento. 2. Las actividades pesqueras autorizadas en virtud del apartado 1 se circunscribirán a las partes de la zona de pesca de 200 millas que están situadas a más de 12 millas náuticas de las líneas de base que sirven para calcular las zonas de pesca de los Estados miembros. 3. No obstante lo dispuesto en el apartado 1 y siempre que se respeten los límites establecidos en las medidas de conservación vigentes en la zona de que se trate, se autorizarán las capturas accesorias inevitables que consistan en especies para las que no se haya fijado ninguna cuota en dicha zona. 4. Las capturas accesorias efectuadas en una zona dada que consistan en especies para las que se haya fijado una cuota en dicha zona se imputarán a esa cuota. Artículo 2 1. 2. Los buques que faenen en el marco de las cuotas fijadas en el artículo 1 observarán las medidas de conservación y control y las demás disposiciones reguladoras de la pesca en las zonas a las que se refiere dicho artículo. Los buques contemplados en el apartado 1 llevarán un cuaderno diario de pesca en el que se consignará la información indicada en el Anexo 11. 3. Dichos buques remitirán a la Comisión la información contemplada en el Anexo 111, siguiendo a tal electo las normas lijadas en el mismo. DO n° L 132 de 21. 5. 1987, p. 9. 4 4. Los buques en cuestión que dispongan de depósitos de agua de mar refrigerada conservarán a bordo un documento, autenticado por una autoridad competente, en el que se indique en metros cúbicos el calibrado de dichos depósitos a intervalos de 10 centímetros. 5. Las letras y los números de matrícula de los buques contemplados en el apartado 1 deberán figurar claramente a ambos lados de la proa de los mismos. Artículo 3 m 1. Los buques que capturen las especies recogidas en el Anexo I deberán estar en posesión de una licencia y un permiso especial de pesca expedidos por la Comisión en nombre de la Comunidad y respetar las condiciones establecidas en dichos documentos Las autoridades rusas notificarán a la Comisión el nombre y las características dé los buques a los que pueden expedirse licencias y permisos especiales de pesca. 2. La Comisión expedirá las licencias y los permisos especiales de pesca mencionados en el apartado 1 a todos los buques para los que las autoridades rusas los soliciten. Las solicitudes de modificación de la lista de buques en posesión de una licencia y de un permiso especial de pesca podrán presentarse en cualquier momento, debiendo tramitarse con la mayor brevedad. 3. Al presentarse a la Comisión las solicitudes de licencias y de permisos especiales de pesca, deberán facilitarse los datos siguientes: nombre del buque; número de matrícula; letras y números de identificación externa; puerto de matriculación; nombre, apellidos y domicilio del propietario o armador: tonelaje bruto y eslora total; potencia del motor; indicativo de llamada y frecuencia de radio; a) b) c) d) e) t) g) h) i) método de pesca previsto; j) k) I) zona de pesca prevista; especies que se desee pescar; período para el que se soliciten la licencia y el permiso especial de pesca. 4. 5. La expedición de las licencias y de los permisos especiales de pesca estará supeditada a la condición de que el número de licencias y permisos especiales válidos en cualquier momento de un mes o un año dados no sobrepase las cantidades indicadas en el Anexo 1. Cada licencia y cada permiso especial de pesca sólo serán válidos para un buque. Cuando dos o más buques participen en la misma operación de pesca, cada uno tic ellos deberá disponer de una licencia y de un permiso especial de pesca. r 6. 7. 8. Las licencias y los permisos especiales de pesca podrán ser anulados con vistas a la expedición de otros nuevos. La anulación surtirá efectos el día anterior a la fecha en que la Comisión expida las nuevas licencias y permisos especiales. Éstos y aquéllas serán válidos a partir de su fecha de expedición. En caso de agotamiento de alguna de las cuotas fijadas en el artículo 1, las respectivas licencias y permisos especiales de pesca se retirarán total o parcialmente antes de la fecha de su expiración. En caso de incumplimiento de alguna de las obligaciones establecidas en el presente Reglamento, se procederá a la retirada de las licencias y permisos especiales de pesca. 9. Durante un período máximo de doce meses no se expedirá ninguna licencia ni permiso especial de pesca para los buques que no hayan respetado las obligaciones establecidas en el presente Reglamento. 10. La Comisión, en nombre de la Comunidad, presentará a las autoridades rusas los nombres y las características de los buques rusos que, por haber infringido las normas comunitarias, no puedan faenar en la zona de pesca de la Comunidad durante el mes o los meses siguientes. Artículo 4 Los buques que estén autorizados para pescar a 31 de diciembre podrán seguir faenando al principio del año siguiente hasta que las listas de los buques autorizados para el año en cuestión hayan sido presentadas a la Comisión y aprobadas por ésta en nombre de la Comunidad. Artículo 5 El presente Reglamento entrará en vigor el día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Será aplicable a partir del 1 de enero de 1998. El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro. Hecho en Bruselas, el de 1997. Por el Consejo El Presidente ' £ ANEXO I Cuotas de capturas de la Federación Rusa para 1998 Zona de pesca de Suecia(1) KMH Nombro de Beencias Arenque CIEM Hid 3. 000 20 (2) 0) (2) Situada al sur de los 59°30' N en el mar Báltico. Simultáneamente, podrá utilizarse también un máximo de 5 buques nodriza no pesqueros. 3 ANEXO II Cuando se faene dentro de la zona de 200 millas marinas que, simada frente a las costas de los Estados miembros de la Comunidad, está sujeta a la normativa comunitaria en materia de pesca, los datos que figuran a continuación se consignarán en el cuaderno diario de pesca inmediatamente después de las operaciones siguientes: 1. Después de cada operación de pesca: 1. 1. cantidad (en kilogramos de peso vivo) capturada de cada especie; 1. 2. fecha y hora de la operación de pesca; 1. 3. posición geográfica en la que se hayan efectuado las capturas; 1. 4. método de pesca empleado. indicación "recibido de" o "transbordado a"; 2. Después de cada transbordo a otro buque o desde otro buque: 2. 1. 2. 2. cantidad (en kilogramos de peso vivo) transbordada de cada especie; 2. 3. nombre, letras y números de identificación externa del buque con el que se haya efectuado el transbordo; 2. 4. el transbordo de bacalao no estará autorizado. 3. Después de cada desembarco en un puerto de la Comunidad: 3. 1. nombre del puerto; 3. 2. cantidad (en kilogramos de peso vivo) desembarcada de cada especie. 4. Después de cada transmisión de información, por mediación de las autoridades competentes suecas, a la Comisión Europea: 4. 1. fecha y hora de la transmisión; 4. 2. tipo de mensaje: "IN", "OUT" o "TWO WEEKS"; 4. 3. en el caso de las transmisiones por radio: nombre de la estación de radio. ? ANEXO III 1. La información que deberá transmitirse a la Comisión, por mediación de las autoridades competentes suecas, y las ocasiones de su transmisión son las que aquí se indican: a) b) 1. 1. Cada vez que el buque entre en la zona de 200 millas marinas simada frente a las costas de los Estados miembros de la Comunidad que está sujeta a la normativa pesquera comunitaria: la información que se especifica en el punto 1. 4; la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se encuentre en las bodegas; la fecha y la división CIEM en las que el capitán tenga previsto comenzar a faenar. Cuando las operaciones de pesca exijan más de una entrada al día en la zona mencionada en el punto 1. 1, será suficiente una sola comunicación con motivo de la primera entrada. c) c) d) e) 1. 2. Cada vez que el buque abandone la zona mencionada en el punto 1. 1: a) b) la información que se especifica en el punto 1. 4; la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se encuentre en las bodegas; la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión; la división CIEM en la que se hayan efectuado las capturas; la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya transbordado a otros buques o desde otros buques desde que el buque entró en la zona, e identificación del buque o buques con los que se hayan efectuado los transbordos. Cuando las operaciones de pesca exijan más de una entrada al día en la zona mencionada en el punto 1. 1, será suficiente una sola comunicación con motivo de la última salida. 1. 3. Cada catorce días a partir del decimocuarto día siguiente a la primera entrada del buque en la zona mencionada en el punto 1. 1: la información que se especifica en el punto 1. 4; la cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión; la división CIHM en la que se hayan efectuado las capturas. El nombre, el indicativo de llamada, las letras y números de identificación externa del buque; el número de licencia, si el buque cuenta con una; la identificación del tipo de mensaje (IN/OUT/TWO WEEKS); la fecha, la hora y la posición geográfica del buque. a) b) c) 1. 4. a) b) c) d) 9 2. 1. La información requerida en el punto 1 se transmitirá a la Comisión de las Comunidades Europeas en Bruselas (télex: 24189 FISEU-B) por mediación de alguna de las estaciones de radio mencionadas en el punto 3 y de la forma indicada en el punto 4. 2. 2. Si por causa de fuerza mayor no pudiere el buque transmitir el mensaje, podrá hacerlo otro buque en su nombre. 3. Nombre de la estación de radio Indicativo de llamada de la estación de radio Stockholm (Estocolmo) Gryt Maarianhamina Helsinki SDJ (sin indicativo) OHM OHG 4. Forma de las comunicaciones La información requerida en el punto 1 deberá incluir por el orden que se indica a continuación los datos siguientes: - nombre del buque; - - - indicativo de llamada; letras y números de identificación externa; indicación del tipo de mensaje ajustado al código siguiente: - mensaje al entrar en la zona contemplada en el punto 1. 1 : "IN", - mensaje al salir de la zona contemplada en el punto 1. 1: "OUT", - mensaje cada dos semanas "TWO WEEKS"; fecha, hora y posición geográfica; fecha en la que esté previsto comenzar a faenar; - - - cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se encuentre en las bodegas, utilizando el código mencionado en el punto 5; - cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya capturado desde la última transmisión, utilizando el código indicado en el punto 5; - división/subdivisiones CIEM en las que se hayan realizado las capturas; - cantidad (en kilogramos de peso vivo) de cada especie que se haya transbordado a otros buques o desde otros buques desde la última transmisión; - nombre e indicativo de llamada del buque al que o desde el que se haya efectuado el transbordo; 5. Los códigos que se utilizarán para indicar, de conformidad con el punto 4. las especies llevadas a bordo son los siguientes: COD SAL HER SPR OTH - - - - - bacalao (Gadus morhua), salmón {Salmo salar), arenque (Clupea harengus), espadín (Sprattus sprattus). otras. /O ISSN 0257-9545 COM(97) 703 final DOCUMENTOS ES 03 11 14 N° de catálogo : CB-CO-97-722-ES-C ISBN 92-78-29222-2 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo //


title: Proposta di regolamento (CE) del Consiglio che ripartisce tra gli Stati membri per il 1998 i contingenti di cattura per le navi che pescano nelle acque dell'Estonia

eurovoc_concepts:
EU Member State
Estonia
authorised catch
catch quota
fishing area

text: COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ' EUROPEE -ir ir tfr -ir -tt it Bruxelles, 12. 12. 1997 COM(97) 688 def. Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che ripartisce tra gli Stati membri per il 1998 i contingenti di cattura per le navi che pescano nelle acque dell'Estonia (presentata dalla Commissione) RELAZIONE La Comunità e l'Estonia si sono consultate il 3 e 4 novembre 1997 a Bruxelles, mettendo a punto un verbale concordato che definisce i regimi reciproci di pesca per il 1998. Tali consultazioni si sono svolte sulla base del nuovo accordo sulle relazioni nel settore della pesca tra la Comunità europea e la Repubblica estone, firmato a Bruxelles il 19 dicembre 1996. Il regime di pesca per il 1998 prevede, tra l'altro, l'attribuzione di alcuni contingenti di cattura per i pescherecci comunitari operanti nella zona di pesca dell'Estonia nel quadro dello scambio di possibilità di pesca e di contingenti di accesso reciproci. Scopo della presente proposta di regolamento è di ripartire tra gli Stati membri i contingenti disponibili nel 1998, in virtù del summenzionato accordo, per navi da pesca della Comunità che operano nella zona estone. In conseguenza dell'atto di adesione dell'Austria, della Finlandia e della Svezia all'Unione europea e in particolare dell'articolo 121, paragrafo 1, nota 9 della tabella, gli Stati membri della Comunità, nella sua composizione precedente all'ampliamento, sono stati compensati per la diminuzione della loro quota di merluzzo bianco fino al livello richiesto dalla dichiarazione del Consiglio. L'Estonia riceve, per i contingenti ottenuti dalla Comunità nelle sue acque, un corrispettivo finanziario di 465. 467 ecu in conformità dell'articolo 4 dell'accordo sulle relazioni in materia di pesca tra la Comunità europea e la Repubblica estone. s. Proposta di REGOLAMENTO (CE) DEL CONSIGLIO che ripartisce tra gli Stati membri per il 1998 i contingenti di cattura per le navi che pescano nelle acque dell'Estonia DL CONSIGLIO DELL'UNIONE EUROPEA, visto il trattato che istituisce la Comunità europea, visto il regolamento (CEE) n. 3760/92 del Consiglio, del 20 dicembre 1992, che istituisce un regime comunitario della pesca e dell'acquacoltura , in particolare l'articolo 8, paragrafo 4, vista la proposta della Commissione, considerando che, secondo la procedura prevista dall'accordo sulle le relazioni nel settore della pesca tra la Comunità europea e la Repubblica estone , in particolare dagli articoli 3 e 6, la Comunità e l'Estonia si sono consultate sui reciproci diritti di pesca nel 1998 nonché sulla gestione delle risorse biologiche comuni; considerando che durante tali consultazioni le delegazioni hanno concordato di raccomandare alle rispettive autorità di fissare per il 1998 determinati contingenti di pesca per le navi dell'altra parte; considerando che è opportuno prendere le misure necessarie per mettere in applicazione, per l'anno 1998, i risultati delle consultazioni con l'Estonia; considerando che, per garantire una gestione efficace di queste possibilità di cattura disponibili nelle acque dell'Estonia, è opportuno ripartire dei contingenti tra gli Stati membri, in conformità dell'articolo 8 del regolamento (CEE) n. 3760/92 del Consiglio; considerando che le attività di pesca contemplate nel presente regolamento sono soggette alle misure di controllo previste dal regolamento (CEE) n. 2847/93 del Consiglio, del 12 ottobre 1993, che istituisce un regime di controllo applicabile nell'ambito della politica comune della pesca3; considerando che non erano state concordate con l'Estonia condizioni complementari per la gestione annuale dei TAC e dei contingenti, secondo quanto previsto dall'articolo 2 del regolamento (CE) n. 847/96 del Consiglio4; considerando che, per ragioni imperative di interesse comune, il presente regolamento va applicato a partire dal 1° gennaio 1998, GU n. L 389 del 31. 12. 1992, pag. 1. Regolamento modificato dall'atto di adesione del 1994 GU n. L 332 del 20. 12. 1996, pag. 16. GUn. L 261 del 20. 10. 1993, pag. 1. GUn. LI 15 del 9. 5. 1996, pag. 3. 2 3 4 HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Dal 1° gennaio al 31 dicembre 1998, le catture che le navi battenti bandiera di uno Stato membro sono autorizzate ad effettuare nelle acque soggette alla giurisdizione dell'Estonia in materia di pesca sono limitate ai contingenti fìssati nell'allegato. Artìcolo 2 Il contributo finanziario di cui all'articolo 4 dell'accordo sulle relazioni in materia di pesca fra la Comunità europea e la Repubblica estone, pagabile su un conto indicato dall'Estonia per il periodo menzionato all'articolo 1, è fissato a 465. 467 ecu. Articolo 3 Le specie indicate nell'allegato non sono soggette alle condizioni di cui all'articolo 2, all'articolo 3 e all'articolo 5, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 847/96 del Consiglio. Articolo 4 Il presente regolamento entra in vigore il giorno della pubblicazione sulla Gazzetta Ufficiale delle Comunità europee. Esso si applica a decorrere dal 1° gennaio 1998. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, addì. dicembre 1997. Per il Consiglio Il Presidente 9 ALLEGATO Ripartizione dei contingenti di cattura della Comunità nelle acque dell'Estonia per il 1998 (in tonnellate di pesce vivo; per il salmone: numero di singoli pesci) Merluzzo bianco m(d) Aringa 111(d) 3. 000 Salmone ffl(d) 5. 400 Spratto ffl(d) 13. 000 Danimarca Finlandia Germania Svezia Danimarca Finlandia Germania Svezia Danimarca Finlandia Germania Svezia Danimarca Finlandia Germania Svezia 285 120 128 230 1. 430 0 1. 070 500 2. 100 2. 020 235 1. 045 7. 560 0 2. 010 3. 430 <r SCHEDA FINANZIARIA 1. DENOMINAZIONE DELL'AZIONE: Proposta di regolamento del Consiglio che ripartisce tra gli Stati membri per il 1998 i contingenti di cattura per le navi che pescano nelle acque dell'Estonia. 2. LINEA DI BILANCIO: B7-800 3. BASE GIURIDICA: Articolo 8, paragrafo 4 del regolamento (CEE) n. 3760/92 del Consiglio 4. DESCRIZIONE DELL'AZIONE: 4. 1 Obiettivo generale: • • , • mantenere e sviluppare l'attività tradizionale dei pescatori comunitari nelle acque dell'Estonia; approvvigionare il mercato comunitario; e ridurre lo sforzo di pesca nelle acque comunitarie. 4. 2 Periodo previsto: Anno 1998 5. CLASSIFICAZIONE DELLE SPESE: 5. 1 SO 5. 2 SD 6. NATURA DELLA SPESA: Compensazione finanziaria corrisposta per le possibilità di pesca nelle acque dell'Estonia. 7. INCIDENZA FINANZIARIA: 465. 467 ecu La compensazione finanziaria prevista all'articolo 4 dell'accordo è stata negoziata sulla base dei prezzi medi di'sbarco rilevati nel 1996 nei porti comunitari del Baltico. É stata effettuata una detrazione per tener conto dei costi d'esercizio della flotta per ciascuna delle specie. G 7. 1 Metodo di calcolo: "SMBRifflMraypB ^SFRATTO I Contingente ottenuto (in tonnellate) 1. 100 27 (5. 400 unità) 3. 000 13. 000 Media ponderata dei prezzi di sbarco 1996 (ECU/tormellata) 908 2. 284 166,81 84,75 Valore commerciale (in ecu) Contributo negoziato (%) in ecu 998. 800 25% 249. 700 61. 668 25% 15. 417 500. 430 1. 101. 750 12,5% 62. 550 12,5% 137. 800 Compensazione finanziaria totale (articolo 4): 465. 467 ecu Prezzo medio ECU/tonnellata: 27,18 DISPOSIZIONI ANTIFRODE: Il contributo finanziario concesso dalla Comunità sarà utilizzato dall'Estonia per sviluppare la propria industria della pesca, conformemente all'articolo 4 dell'accordo. Esso sarà gestito dal Fondo estone per la pesca. ELEMENTI D'ANALISI COSTO-EFFICACIA: La flotta comunitaria nel Mar Baltico ha subito una drastica riduzione delle possibilità di cattura, principalmente a seguito di fattori biologici (bassa salinità delle acque, malattia M- 74) e dell'inquinamento marino. Qualsiasi incremento delle possibilità di pesca rispetto all'attuale livello critico delle catture contribuirà ad evitare il collasso e la scomparsa della flotta, delle industrie connesse e dei servizi a terra. Ciò renderà inoltre inutili, in una certa misura, i contributi previsti nell'ambito di regimi di fermo o di misure a carattere sociale. Come sappiamo, la compensazione finanziaria, simile a quella pagata nel 1997, è stata utilizzata dall'Estonia soprattutto per migliorare la ricerca scientifica sulla pesca e per formare i quadri di questo settore. Ciò implica una migliore valutazione scientifica e una più rigorosa sorveglianza nella zona di pesca dell'Estonia e favorisce uno sfruttamento più razionale degli stock a beneficio di tutte le parti interessate del Mar Baltico. Le spese di cui trattasi sono previste nella programmazione di bilancio per il periodo in oggetto. 10. SPESE AMMINISTRATIVE; La proposta non comporta nuovi posti nell'organico della Commissione né spese amministrative supplementari. Y ISSN 0254-1505 COM(97) 688 def. DOCUMENTI IT 03 04 05 10 N. di catalogo : CB-CO-97-710-IT-C ISBN 92-78-29096-3 Ufficio delle pubblicazioni ufficiali delle Comunità europee L-2985 Lussemburgo ff