title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3955/97 του Yvan BLOT προς την Επ τροπή. Χρήση της μητρικής γλώσσας των Επιτρόπων στις συνεδριάσεις της ολομέλειας

eurovoc_concepts:
European Commissioner
mother tongue
official language
parliamentary sitting
use of languages

formats: html pdf print

text: C 158/196 EL Epi·shmh Efhmeri·da tvn Eyrvpai¤kv· n Koinoth·tvn 25. 5. 98 (98/C 158/265) GRAPTH ERVTHSH E-3955/97 ypobolh· : Yvan Blot (NI) prow thn Epitroph· (12 Dekembri·oy 1997) Ue·ma: Xrh·sh thw mhtrikh·w glv· ssaw tvn Epitro·pvn stiw synedria· seiw thw olome·leiaw Stiw 5 Noembri·oy 1997, o Epi·tropow Van den Broek ekfra·sthke sthn olome·leia apokleistika· sta agglika·. Ea·n o·loi oi Epi·tropoi e·prattan to i·dio, egkatalei·pontaw th mhtrikh· toyw glv· ssa, ta agglika· ua apoteloy·san ek tvn pragma·tvn thn epi·shmh glv· ssa thw Epitroph·w. Gia lo·goyw arxh·w, kai sygkekrime·na prokeime·noy na diasfali·zetai h iso·thta tvn epi·shmvn glvssv· n sthn Eyrvpai¤kh· (cid:201)nvsh, den ua h·tan protimo·tero o ka· ue Epi·tropow na ka·nei xrh·sh thw mhtrikh·w toy glv· ssaw stiw synedria·seiw thw olome·leiaw toy Eyrvpai¤koy· Koinoboyli·oy; Apa·nthsh toy k. Santer ej ono·matow thw Epitroph· w (22 Dekembri·oy 1997) H Epitroph· ofei·lei, vsto·so, na ypenuymi·sei sto ajio·timo me·low toy Koinoboyli·oy o·ti, o·tan ta me·lh thw apeyuy·nontai se ka·poio a·llo koinotiko· o·rgano, monadikh· toyw ypoxre·vsh ei·nai na xrhsimopoih·soyn mi·a apo· tiw epi·shmew glv· ssew thw Koino·thtaw. (98/C 158/266) GRAPTH ERVTHSH P-3991/97 ypobolh· : Enrico Ferri (PPE) prow to Symboy· lio (15 Dekembri·oy 1997) Ue·ma: Diath·rhsh tvn katasthma·tvn aforolo·ghtvn eidv· n Lamba·nontaw ypo·ch o·ti h diath·rhsh tvn katasthma·tvn aforolo·ghtvn eidv· n den apotelei·, apo· nomikh· a·poch, parabi·ash tvn kano·nvn thw eniai·aw agora·w, dedome·noy o·ti empi·ptei sthn synainetikh· kai o·xi arxikh· kyriarxi·a tvn kratv· n melv· n na pare·xoyn oikonomika· pleonekth·mata kai ki·nhtra gia thn ana·ptyjh toy toyrismoy· kai thn prostasi·a toy katanalvth·, Lmba·nontaw ypo·ch o·ti ta lima·nia kai ta aerodro·mia ei·nai xv· roi eley·ueroi kai koinoi·, o·xi mo·no endokoinotikoi· alla· kai dihpeirvtikoi·, Lmba·nontaw ypo·ch o·ti me th symfvni·a metajy· kratv· n ejasfali·sthkan kai ejakoloyuoy·n na ejasfali·zontai eley·uerew zv· new sthn koinotikh· Eyrv· ph, o·pvw p. x. h Dhmokrati·a toy Agi·oy Mari·noy, to Prigkhpa·to toy Monako· ktl. , Ddome·noy o·ti, to·so gia thn eniai·a agora·, o·so kai gia to Eyrv· , apaitei·tai opvsdh·pote mia dokimastikh· peri·odow, poy ua isxy·ei kai gia ta ne·a kra·th poy ua entaxuoy·n sthn EE, kai o·ti, yp(cid:146) ayto· to pri·sma, ta katasth·mata aforolo·ghtvn eidv· n mporoy·n na diadramati·soyn shmantiko· ro·lo prokeime·noy na oikodomhuei· to koino· spi·ti, Ervta·tai to Symboy·lio kata· po·son proti·uetai na anauevrh·sei thn apo·fash toy 1991 kai na diathrh·sei ta katasth·mata aforolo·ghtvn eidv· n h·, na paratei·nei, ypo· o·royw kai gia metabatikh· peri·odo, th leitoyrgi·a toyw prokeime·noy, metajy· a·llvn, na xrhsimey·soyn v· ste na dokimastei· to eniai·o no·misma; Apa· nthsh (16 Febroyari·oy 1998) To Symboy·lio parakalei· ton ajio·timo k. Boyleyth· na anatre·jei sthn apa·nthsh poy do·uhke sthn yp(cid:146)ariu. E-1515/97 grapth· erv· thsh


title: Forslag til Rådets forordning (EF) om fastsættelse for 1998 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører Den Russiske Føderations flag

eurovoc_concepts:
Russia
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence
fishing regulations

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 12. 12. 1997 KOM(97) 703 endelig udg. Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om fastsættelse for 1998 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører Den Russiske Føderations flag (forelagt af Kommissionen) h," 'Mi ,,4 1 'i H ''IP' *ll k il i. "IS'! W hay > if » ' S*. ; *3 A, if * i ft "il: I Ikl mm BEGRUNDELSE Ifølge akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges fiskeriaftaler, som disse lande har indgået med tredjelande, af Fællesskabet. tiltrædelse forvaltes de På grundlag af den bilaterale fiskeriaftale, der blev indgået mellem Den Russiske Føderation og Sverige i 1992, har Fællesskabet på Sveriges vegne ført konsultationer med Den Russiske Føderation, der har resulteret i et gensidigt fiskeriarrangement for 1998. Formålet med dette forslag til forordning er at bemyndige russiske fartøjer til af udnytte de kvoter, de har fået tildelt i EF-farvande i 1998, i overensstemmelse med ovennævnte gensidige arrangement. J: Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) Nr /98 af 1997 om fastsættelse for 1998 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører Den Russiske Føderations flag RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur1, særlig artikel 8, stk. 4, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: I overensstemmelse med artikel 124 i tiltrædelsesakten af 1994 forvaltes fiskeriaftaler. Kongeriget Sverige har indgået med tredjelande, af Fællesskabet; i overensstemmelse med proceduren i artikel 3 i fiskeriaftalen af 11. december 1992. der er indgået mellem Kongeriget Sverige og Den Russiske Foderations regering, har Fællesskabet på Kongeriget Sveriges vegne ført konsultationer med Den Russiske Føderation om de gensidige fiskerirettigheder for 1998; under disse konsultationer blev delegationerne enige om at henstille til deres respektive myndigheder, at der fastsættes visse fangstkvoter for 1998 for den anden parts fartøjer; på baggrund af resultatet af konsultationerne med Den Russiske Foderation bor der træffes de nødvendige foranstaltninger for 1998; Rådet skal fastsætte de særlige betingelser, der skal gælde for fangster, som kan tages af fartøjer, der fører Den Russiske Føderations flag; i denne forordning, er undergivet de relevante det fiskeri, der er omhandlet kontrolforanstaltninger i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik2; 1 2 EFT nr. L 389 af 3 i. 12. 1992, s. 1. Forordningen er ændret ved tiltrædelsesakten af 1994. EFTnr. L261 af 20. 10. 1993, s. 1. i artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer er det fastsat, at alle fartøjer med tanke med nedkølet havvand om bord skal medføre et af en kompetent myndighed certificeret dokument med angivelse af tankenes kalibrering i m3 med intervaller på 10 cm ; det er af almene hensyn strengt nødvendigt, at denne forordning anvendes fra den 1. januar 1998- UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. Fartøjer, der fører Den Russiske Føderations flag, kan fra 1. januar til 31. december 1998 drive fiskeri efter de arter, der er anført i bilag I, inden for de i nævnte bilag fastsatte geografiske og mængdemæssige begrænsninger og i overensstemmelse med denne forordning i medlemsstaternes 200 sømil-fiskerizoner i Østersøen. 2. Fiskeri, der er tilladt i henhold til stk. 1, må kun finde sted i de dele af fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra de basislinjer, hvorfra medlems staternes fiskerizoner måles. 3. Uanset stk. 1 er uundgåelige bifangster af arter, for hvilke der i en zone ikke er fastsat kvoter, tilladt inden for de grænser, som er fastsat i de bevarelsesforanstalt ninger, der gælder for den pågældende zone. 4. Bifangster i en given zone af arter, for hvilke der er fastsat kvoter i denne zone, afskrives på den pågældende kvote. Artikel 2 1. Fartøjer, som fisker inden for de i artikel 1 fastsatte kvoter, skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for fiskeriet i de i artikel 1 nævnte zoner. 2. Fartøjerne skal føre en logbog, hvori de i bilag II anførte oplysninger indfores. 3. Fartøjerne skal i overensstemmelse med reglerne i bilag III fremsende de i dette bilag anførte oplysninger til Kommissionen. 4. Fartøjer med tanke med nedkølet havvand skal om bord medføre et af en kompetent myndighed certificeret dokument med angivelse af tankenes kalibrering i m3 med intervaller på 10 cm. 5. Fartøjernes registreringsbogstaver og -numre skal tydeligt anføres på begge sider af forstavnen. EFTnr. L 132 af 21. 05. 1987, s. 9. C / *-'. Artikel 3 1. Fartøjer, der fisker efter de i bilag I anførte arter, skal have en licens og en særlig fiskeritilladelse, som er udstedt af Kommissionen på Fællesskabets vegne, og skal overholde de ved licensen og fiskeritilladelsen fastsatte betingelser. russiske myndigheder underretter Kommissionen om navnet på og licenser og særlige De karakteristikaene for de fartøjer, som der kan udstedes fiskeritilladelser for. 2. Kommissionen udsteder de i stk. 1 nævnte licenser og særlige fiskeritiUadelser til alle fartøjer, som de russiske myndigheder ønsker licens og særlig fiskeritilladelse for. Der kan til enhver tid anmodes om ændringer af listen over fartøjer med licens og tilladelse, og anmodningerne vil blive behandlet omgående. 3. Ved indgivelse af ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse til Kommissionen gives følgende oplysninger: (a) (b) (c) (d) (e) (0 (g) (h) (i) (j) (k) (1) fartøjets navn; registreringsnummer; havnekendingsbogstaver og -nummer; registreringshavn; ejerens eller befragterens navn og adresse; bruttotonnage og længde overalt; maskinkraft; kaldesignal og radiofrekvens; fangstmetode; fiskerizone; arter, der vil blive fisket efter; periode, for hvilken der søges om licens og særlig fiskeritilladelse. 4. Udstedelse af licenser og særlige fiskeritilladelser er betinget af, at antallet af gyldige licenser på et vilkårligt tidspunkt inden for en given måned eller et givet år ikke overstiger det i bilag I anførte antal. 5. Hver licens og særlig fiskeritilladelse gælder for ét fartøj. Uvis to eller liere fartojer i fællesskab, skal hvert al disse farløjer have en licens og en s&T-hg fisker fiskcriti I ladelse. 6. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan tilbagekaldes med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Tilbagekaldelser får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser får virkning fra udstedelsesdatoen. 7. Licensen og den særlige fiskeritilladelse tilbagekaldes helt eller delvis inden udløbsdatoen, såfremt de i bilag I fastsatte respektive kvoter er opbrugt. r 8. Licensen og den særlige fiskeritilladelse tilbagekaldes i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i henhold til denne forordning. 9. Der udstedes i en periode på op til tolv måneder ikke licens og særlig fiskeritilladelse til fartøjer, for hvilke forpligtelserne i henhold til denne forordning ikke er overholdt. 10. Kommissionen skal på Fællesskabets vegne meddele de russiske myndigheder navnene på og karakteristikaene for de russiske fartøjer, som ikke vil få tilladelse til at fiske i Fællesskabets fiskerizone de(n) følgende måned(er) som følge af overtrædelse af Fællesskabets regler. Artikel 4 Fartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december, kan fortsætte med at fiske fra begyndelsen af det følgende år, indtil listen over fartøjer, som har tilladelse til at fiske i det pågældende år, er forelagt for og godkendt af Kommission på Fællesskabets vegne. Artikel 5 Denne forordning træder Fællesskabers Tidende. Den anvendes fra den I. januar 1WX. i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Huropæiskc Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den 1997 På Rådets vegne Formand C BILAG I Den Russiske Føderations fangstkvoter for 1998 Sveriges fiskerizone(1) Art Sild Zone^hvør l&fceri er tatadt ICES nid 3000 KiatÉBÉalS 20 (2) (I) (2) Svenske farvande syd for 59°30' N i Østersøen. Højst fem moderskibe, der ikke deltager i fiskeriet, kan også anvendes samtidig. 1- BILAG II Når der fiskes inden for den fiskerizone på 200 sømil ud for EF-medlemsstaternes kyster, indføres følgende oplysninger i som er omfattet af Fællesskabets fiskeriforskrifter, logbogen: 1. Umiddelbart efter hvert træk: 1. 1. fangstmængde pr. art (i kg, levende vægt); 1. 2. dato og klokkeslæt for trækket; 1. 3. fangstposition; 1. 4. fangstmetode. 2. Umiddelbart efter hver omladning til eller fra et andet fartøj: 2. 1. angivelsen "modtaget fra" eller "overført til"; 2. 2. mængde pr. omladet art (i kg, levende vægt); 2. 3. navn og havnekendingsbogstaver og -nummer for det fartøj, til eller fra hvilket omladningen fandt sted; 2. 4. omladning af torsk er ikke tilladt. 3. Umiddelbart efter hver landing i en havn i Fællesskabet: 3. 1. havnens navn; 3. 2. mængde pr. landet art (i kg, levende vægt). 4. Umiddelbart efter hver fremsendelse af oplysninger via de relevante svenske myndigheder (il Europa-Kommissionen: 4. 1. dato og klokkeslæt for fremsendelsen; 4. 2. meddelelsens art: "IN", "OUT" eller "Two WEEKS"; 4. 3. i tilfælde af radiotransmission: radiostationens navn. ? BILAG III 1. Følgende oplysninger fremsendes til Kommissionen via de relevante svenske myndigheder efter nedenstående tidsplan: 1. 1. Ved hver indsejling i de fiskerizoner på 200 sømil ud for EF-medlemsstaternes kyster, som omfattes af Fællesskabets fiskeriforskrifter: (a) de i punkt 1. 4 anførte oplysninger; (b) last af hver art (i kg, levende vægt); (c) dato og ICES-afsnit, i hvilket føreren påtænker at begynde fiskeri. Hvis fiskeriet kræver mere end én indsejling i den i punkt 1. 1 nævnte zone på en given dag, er det tilstrækkeligt at give indberetning ved første indsejling. 1. 2. Ved hver udsejling af den i punkt 1. 1 nævnte zone: (a) de i punkt 1. 4 anførte oplysninger; (b) last (i kg, levende vægt) af hver art; (c) mængde (i kg, levende vægt) af hver art fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse; (d) det ICES-afsnit, hvor fangsterne blev taget; (e) mængde (i kg, levende vægt) af hver art omladet til og/eller fra andre fartøjer siden indsejlingen i zonen og modtagerfartøjets havnekendingsbogstaver og -nummer. Hvis fiskeriet kræver mere end én indsejling i den i punkt 1. 1 nævnte zone på en- given dag, er det tilstrækkeligt at give indberetning ved sidste udsejling. 1. 3. Hver fjortende dag begyndende på fjortendedagen efter første indsejling i den i punkt 1. 1 nævnte zone: (aj de i punkt 1. 4 anførte oplysninger; (b) mængde (i kg, levende vægt) af hver art fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse; (e) det ICES-afsnit, hvor fangsterne er taget. 1. 4. (a) Skibets navn, radiokaldesignal, havnekendtngsbogstaver og -nummer; (b) (c) meddelelsesform (IN/OUT/TWO WEEKS); (d) dato, klokkeslæt og position. licensnummer, hvis fartøjet har en licens; 2. 1. De i punkt 1 anførte oplysninger fremsendes til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i Bruxelles (telex 24189 FISEU-B) via en af de i punkt 3 angivne radiostationer og i den i punkt 4 beskrevne form. 2. 2. Hvis meddelelsen på grund af force majeure ikke kan fremsendes af det pågældende fartøj, kan fremsendelsen ske via et andet farloj på forsi nævnte fartøjs vegne. 9 3. Radiostationens navn Radiostationens kaldesignal Stockholm Gryt Maarianhamina Helsinki 4. Meddelelsernes form SDJ (intet kaldesignal) OHM OHG De i punkt 1 nævnte oplysninger skal indeholde følgende enkeltheder, der meddeles i nedenstående rækkefølge: fartøjets navn; radiokaldesignal; havnekendingbogstaver og -nummer; angivelse af meddelelsens art efter følgende kode: - meddelelse ved indsejling i en af de i punkt 1. 1 nævnte zoner: "IN", - meddelelse ved udsejling af en af de i punkt 1. 1 nævnte zoner: "OUT",- meddelelse hver anden uge: "TWO WEEKS"; dato, klokkeslæt og position; dato for fiskeriets påbegyndelse; last (i kg, levende vægt) af hver art under anvendelse af den i punkt 5 anførte kode; mængde (i kg levende vægt) af hver art fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse under anvendelse af den i punkt 5 anførte kode; det ICES-afsnit, hvor fangsterne er taget; mængde (i kg, levende vægt) af hver art omladet til og/eller fra andre fartøjer siden fremsendelsen af forrige meddelelse; navn og kaldesignal for det fartøj, til og/eller fra hvilket der er omladet. 5. Kode til oplysning om de arter, lasten omfatter, i henhold til punkt 4: COD SAL HER SPR OTH - - - - - Forsk (Gadus morhua), Laks (Salmo salar), Sild (Clupea harengus), Brisling (Sprattus sprattus). Andre /O ISSN 0254-1459 KOM(97) 703 endelig udg. DOKUMENTER DA 03 11 14 Katalognummer : CB-CO-97-722-DA-C ISBN 92-78-29223-0 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg //


title: Beschluß des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 98/97 vom 12. Dezember 1997 über die Änderung des Protokolls 31 zum EWR-Abkommen über die Zusammenarbeit in bestimmten Bereichen außerhalb der vier Freiheiten

eurovoc_concepts:
EFTA countries
European Economic Area
administrative cooperation
agreement (EU)
interinstitutional cooperation (EU)
telematics

text: 9. 7. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 193/55 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES Nr. 98/97 vom 12. Dezember 1997 (cid:129)ber die (cid:142)nderung des Protokolls 31 zum EWR-Abkommen (cid:129)ber die Zusam- menarbeit in bestimmten Bereichen außerhalb der vier Freiheiten DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS — gest(cid:129)tzt auf das Abkommen (cid:129)ber den Europ(cid:132)ischen Wirtschaftsraum, ge(cid:132)ndert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen (cid:129)ber den Europ(cid:132)ischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbesondere auf die Artikel 86 und 98, in Erw(cid:132)gung nachstehender Gr(cid:129)nde: Das Protokoll 31 zum EWR-Abkommen wurde durch den Beschluß des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 73/97 (1) ge(cid:132)ndert. Die Zusammenarbeit der Vertragsparteien sollte auf die EWR-relevanten Teile des Gemeinschaftsbeitrags f(cid:129)r den Informationsverbund f(cid:129)r den Datenaustausch zwischen Verwaltungen in der Gemeinschaft (IDA) (Beschluß 95/468/EG des Rates (2)) ausgedehnt werden. Das Protokoll 31 sollte daher ge(cid:132)ndert werden, um eine solche Zusammenarbeit mit Wirkung vom 1. Januar 1997 zu erm(cid:148)glichen — BESCHLIESST: Artikel 1 Dem Protokoll 31 zum Abkommen wird folgender Artikel angef(cid:129)gt: „Artikel 17 Informationsverbund f(cid:129)r den Datenaustausch zwischen Verwaltungen (IDA) (1) Die EFTA-Staaten nehmen ab dem 1. Januar 1997 im Einklang mit dem Arbeits- programm in Anlage 3 dieses Protokolls an den Projekten und Aktivit(cid:132)ten des in Absatz 4 genannten Programms der Gemeinschaft teil. (2) Die EFTA-Staaten beteiligen sich finanziell an dem in Absatz 4 genannten Programm im Einklang mit Artikel 82 Absatz 1 Buchstabe a) des Abkommens. (3) Die EFTA-Staaten nehmen ab dem Beginn der Zusammenarbeit im Rahmen des in Absatz 4 genannten Programms in vollem Umfang an den EWR-relevanten Teilen des Ausschusses f(cid:129)r Telematik in der Verwaltung (TAC) teil, der die EG-Kommission bei der Durchf(cid:129)hrung, Verwaltung und Weiterentwicklung dieses Programms unterst(cid:129)tzt. (4) Der folgende Rechtsakt der Gemeinschaft ist Gegenstand dieses Artikels: — 395 D 0468: Beschluß 95/468/EG des Rates vom 6. November 1995 betreffend den Gemeinschaftsbeitrag f(cid:129)r den Informationsverbund f(cid:129)r den Datenaustausch zwischen Verwaltungen in der Gemeinschaft (IDA) (ABl. L 269 vom 11. 11. 1995, S. 23). “ (1) Siehe Seite 39 dieses Amtsblatts. (2) ABl. L 269 vom 11. 11. 1995, S. 23. L 193/56 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 9. 7. 98 Der Anhang dieses Beschlusses wird dem Protokoll 31 als Anlage 3 beigef(cid:129)gt. Artikel 2 Artikel 3 Dieser Beschluß tritt am 13. Dezember 1997 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR- Ausschuß innerhalb von sechs Monaten ab dem Datum dieses Beschlusses alle Mittei- lungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens (cid:129)bermittelt worden sind. Er gilt mit Wirkung vom 1. Januar 1997. Dieser Beschluß wird im EWR-Abschnitt und im EWR-Supplement des Amtsblatts der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften ver(cid:148)ffentlicht. Artikel 4 Br(cid:129)ssel, den 12. Dezember 1997 F(cid:129)r den Gemeinsamen EWR-Ausschuß Der Vorsitzende E. BULL 9. 7. 98 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften L 193/57 ANHANG „Anlage 3 zu Protokoll 31 Informationsverbund f(cid:129)r den Datenaustausch zwischen Verwaltungen (IDA) Arbeitsprogramm Die EFTA-Staaten nehmen nur an folgenden Projekten und Aktivit(cid:132)ten nach Artikel 2 des Beschlusses 95/468/EG des Rates vom 6. November 1995 betreffend den Gemeinschaftsbeitrag f(cid:129)r den Informationsverbund f(cid:129)r den Datenaustausch zwischen Verwaltungen in der Gemeinschaft (IDA) teil: — Praktische Einf(cid:129)hrung der elektronischen Post auf der Basis von X. 400 — Horizontale Aktivit(cid:132)ten — (Architektur, grundlegende Dienstleistungen, TESTA) — Horizontale Aktion — Interoperabilit(cid:132)t zwischen nationalen Telematiksystemen — Horizontale Aktionen — Grundlegende Dienstleistungen — Marktbeobachtung — Horizontale Aktivit(cid:132)ten — Interoperabilit(cid:132)t der Informationsinhalte — Horizontale Aktivit(cid:132)ten — Rechtliche Aspekte und Sicherheitsaspekte — Aufkl(cid:132)rungs- und Werbekampagnen f(cid:129)r IDA — Horizontale Aktivit(cid:132)ten — Qualit(cid:132)tskontrolle und Projektf(cid:148)rderung — TESS (Telmatics for Social Security)= SOSENET (Social Security Network) — EURES (EURopean Employment Services) Die m(cid:148)gliche Teilnahme Liechtensteins wird vorbehaltlich des Ergebnisses der gemeinsamen Pr(cid:129)fung, auf die in Artikel 9 des Protokolls 15 Bezug genommen wird, Ende 1997 gepr(cid:129)ft. — EUPHIN (European Union Public Health Information Network) — ANIMO (Tiertransporte) Norwegen und Island nehmen ab dem Tag des Inkrafttretens des Beschlusses des Gemeinsamen EWR-Ausschusses (cid:129)ber die Einbeziehung der einschl(cid:132)gigen Rechtsakte der Gemeinschaft in das EWR-Abkommen teil. Die m(cid:148)gliche Teilnahme Liechtensteins wird Ende 1998 gepr(cid:129)ft. — PHYSAN — Gemeinsame Sortenkataloge — PHYSAN — Europhyt Die EFTA-Staaten nehmen ab dem Tag des Inkrafttretens des Beschlusses des Gemeinsamen EWR-Ausschusses (cid:129)ber die Einbeziehung der einschl(cid:132)gigen Rechtsakte der Gemeinschaft in das EWR-Abkommen teil. — SHIFT (System zur Unterst(cid:129)tzung der Gesundheitskontrollen von Einfuhren aus Drittl(cid:132)ndern an Grenz(cid:129)bergangsstellen) Norwegen und Island nehmen ab dem Tag des Inkrafttretens des Beschlusses des Gemeinsamen EWR-Ausschusses (cid:129)ber die Einbeziehung der einschl(cid:132)gigen Rechtsakte der Gemeinschaft in das EWR-Abkommen teil. Die m(cid:148)gliche Teilnahme Liechtensteins wird Ende 1998 gepr(cid:129)ft. — ITCG (Rechtswidriger Verkehr von Kulturg(cid:129)tern) — SIMAP (Informationssystem f(cid:129)r das (cid:148)ffentliche Auftragswesen) — TARIC (Integrierter Tarif der Gemeinschaft) — EBTI (Verbindliche Zolltarifauskunft) — TRANSIT (Gemeinschaft/Gemeinsam) — CCN/CSI (Common Communications Network) — EIONET (Europ(cid:132)isches Umweltinformations- und Umweltbeobachtungsnetz) L 193/58 ‹ ‹DE Amtsblatt der Europ(cid:132)ischen Gemeinschaften 9. 7. 98 — EMEA (Europ(cid:132)ische Agentur f(cid:129)r die Beurteilung von Arzneimitteln) Die EFTA-Staaten nehmen ab dem Tag des Inkrafttretens des Beschlusses des Gemeinsamen EWR-Ausschusses (cid:129)ber die Einbeziehung der einschl(cid:132)gigen Rechtsakte der Gemeinschaft in das EWR-Abkommen teil. — DSIS (Distributed Statistical Information Services) — EXTRACOM — SERT (Statistiques d’Entreprises et R(cid:130)seaux T(cid:130)l(cid:130)matiques) — STATEL — Grundlegende Dienstleistungen (Horizontale Aktivit(cid:132)ten)“


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3967/97 dell'on. Reimer BÖGE alla Commissione. Necessità di una direttiva generale sui mangimi

eurovoc_concepts:
EC Directive
animal health
animal nutrition
milk
product quality
protection of animals

text: C 196/42 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee 22. 6. 98 Risposta data da Sir Leon Brittan in nome della Commissione (2 febbraio 1998) La Commissione presta particolare attenzione al problema del rispetto dei diritti dell(cid:146)uomo e delle liberta‘ fondamentali in Cina. Essa non ha mai mancato di manifestare, ogniqualvolta necessario, le proprie preoccupazioni soprattutto riguardo alla situazione dei diritti dell(cid:146)uomo in Tibet. La Commissione non dispone di informazioni precise sui fatti esposti dall(cid:146)onorevole parlamentare. Se tali fatti fossero confermati, essa non mancherebbe, come gia‘ avvenuto in passato, di denunciare, nel quadro del dialogo bilaterale con la Cina sui diritti dell(cid:146)uomo, ogni violazione dei diritti dell(cid:146)uomo e della dignita‘ umana. (98/C 196/59) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3967/97 di Reimer Bo¤ge (PPE) alla Commissione (12 dicembre 1997) Oggetto: Necessita‘ di una direttiva generale sui mangimi Puo‘ la Commissione far sapere se e‘ anch(cid:146)essa dell(cid:146)avviso che, vista la quantita‘ di direttive vigenti, sia necessario elaborare una direttiva generale sui mangimi, al fine di creare un quadro chiaro e ben definito per la legislazione UE in tale settore? In caso affermativo, quali sono, secondo la Commissione, gli obiettivi ed i principi chiave da considerare in via prioritaria? Risposta data dal Sig. Fischler in nome della Commissione (3 febbraio 1998) La Commissione condivide il parere espresso dall(cid:146)onorevole parlamentare, secondo il quale, vista la quantita‘ di direttive vigenti sull(cid:146)alimentazione degli animali, sarebbe auspicabile procedere quanto prima a una fusione di tali direttive in una direttiva globale. Sono state avviate iniziative in tale senso, ma purtroppo esse hanno dovuto essere interrotte data la necessita‘ di risolvere altri problemi giudicati prioritari. La Commissione ritiene che un rifacimento della legislazione attuale debba essere concepito innanzi tutto con un intento di semplificazione, senza peraltro prescindere dagli obiettivi alla base del diritto attuale, ovvero la protezione della salute dell(cid:146)uomo e di quella degli animali, la tutela dell(cid:146)ambiente, la qualita‘ dei mangimi e l(cid:146)informazione dell(cid:146)allevatore. Tale semplificazione deve portare all(cid:146)adozione di norme che, a causa della loro maggior trasparenza, potranno essere meglio applicate dai diversi operatori e in particolare dall(cid:146)industria. (98/C 196/60) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3968/97 di Mihail Papayannakis (GUE/NGL) alla Commissione (12 dicembre 1997) Oggetto: Problema dell(cid:146)anno 2000 In un articolo apparso sul Times di Londra domenica 23 novembre si afferma che un gruppo di esperti ha presentato al presidente Clinton una relazione secondo cui la coincidenza temporale dell(cid:146)introduzione dell(cid:146)euro e della necessaria riprogrammazione dei computer negli Stati membri per ovviare al problema della data del 2000 («the year 2000 problem») creera‘ difficolta‘ pressoche· insormontabili di natura sia tecnica sia economica per l(cid:146)Europa


title: Proposal for a Council Regulation (EC) allocating, for 1998, catch quotas between Member States for vessels fishing in the zone of the Russian Federation

eurovoc_concepts:
Russia
authorised catch
catch quota
fishery management
fishing agreement

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 12. 12. 1997 COM(97)702 final Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) allocating, for 1998, catch quotas between Member States for vessels fishing in the zone of the Russian Federation (presented by the Commission) EXPLANATORY MEMORANDUM In accordance with the Act of Accession of Austria, Finland and Sweden, the fisheries agreements concluded by these countries with third countries shall be managed by the Community. On the basis of the bilateral Fisheries Agreement concluded between the Russian Federation and Sweden in 1992, the Community, on behalf of Sweden, held consultations with the Russian Federation which resulted in a reciprocal Fisheries Arrangement for 1998. The purpose of this proposal for a regulation is to allocate among Member States the quotas available in 1998 to Community (Swedish) vessels fishing in the zone of the Russian Federation under the above mentioned arrangement. The fishing possibilities obtained by Sweden as a result of these agreements have been allocated to them. z Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) No /98 of. 1997 allocating, for 1998, catch quotas between Member States for vessels fishing in the zone of the Russian Federation THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, Having regard to Council Regulation (EEC) No 3760/92 of 20 December 1992 establishing a Community system for fisheries and aquaculture ', and in particular Article 8 (4) thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas, in accordance with Article 124 of the 1994 Act of Accession, fisheries agreements concluded by the Kingdom of Sweden with third countries are managed by the Community; Whereas, in accordance with the procedure provided for in Article 3 of the agreement on fisheries of 11 December 1992 concluded between the Government of the Kingdom of Sweden and the Government of the Russian Federation, the Community, on behalf of the Kingdom of Sweden, held consultations with the Russian federation concerning their mutual fishing rights for 1998; Whereas, in the course of these consultations, the delegations agreed to recommend to their respective authorities that certain catch quotas for 1998 should be fixed for the vessels of the other Party; Whereas the necessary measures should be taken to implement, for 1998, the results of the consultations held with the Russian Federation; Whereas, in order to ensure the efficient management of the catch possibilities available in waters of the Russian Federation. , they should be allocated among Member States as quotas in accordance with Article 8 of Regulation (EEC) No. 3760/92; Whereas the fishing activities covered by this Regulation are subject to the relevant control measures provided for by Council Regulation (EEC) No 2847/93 of 12 October 1993 establishing a control system applicable to the common fisheries policy 2; 1 2 OJ No L 3 89, 31. 12. 1992, p. 1 Regulation as amended by the 1994 Act of Accession OJ No L 261, 20. 10. 1993, p. 1 3. Whereas additional conditions for the year-to-year management of TAGs and quotas, in accordance with the provisions laid down in Article 2 of Council Regulation (EC) No 847/963, were not agreed with the Russian Federation; Whereas, for imperative reasons of common interest, this Regulation will apply from 1 January 1998; HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article J From 1 January to 31 December 1998 vessels flying the flag of a Member State are hereby authorised to make catches in waters falling within the fisheries jurisdiction of the Russian Federation and within the quota limits set out in the Annex. Article 2 Stocks referred to in the annex shall not be subject to the conditions stipulated in Articles 2, 3 and 5 (2) of Council Regulation (EC) No 847/96. Article 3 This Regulation shall enter into force on the day following that of its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply from 1 January 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, 1997 For the Council The President 3O J N oL 115, 9. 5. 1996, p. 3 V ANNEX Allocation of Community catch quotas in the fishing zone of the Russian Federation for 1998 (in tonnes, fresh round weight) Species ïCE$«$i*Ht Community catch quotas Quotas allocated to Member States Cod Sprat nid Hid 150 Sweden 150(1)(3) 2,450 Sweden 2,450(2)(3) ( 1) (2) (3) A maximum of seven vessels are allowed to fish simultaneously. A maximum of ten vessels are allowed to fish simultaneously. However, not more than ten vessels (for both cod and sprat fisheries) are allowed to fish simultaneously in the Russian area. J" ISSN 0254-1475 COM(97) 702 final DOCUMENTS EN 03 11 14 Catalogue number : CB-CO-97-721-EN-C ISBN 92-78-29215-X Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg C


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3956/97 degli onn. Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Carlo SECCHI alla Commissione. Aeroporto di Milano Malpensa

eurovoc_concepts:
Italy
air traffic
air traffic control
air transport
airline
airport
means of transport
project of common interest
town and country planning

text: 16. 6. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee C 187/81 Per quanto concerne la situazione futura delle isole greche, la Commissione desidera ricordare che i programmi dei Fondi strutturali sono elaborati in partenariato con gli Stati membri che presentano alla Commissione il loro piano di sviluppo regionale. I documenti adottati rispecchiano, quindi, le scelte e le priorita‘ inizialmente stabilite da ogni Stato membro. Secondo le statistiche di cui dispone attualmente la Commissione (media del prodotto interno lordo 1992-1994), l(cid:146)ammissibilita‘ delle isole greche all(cid:146)obiettivo 1 non e‘ messa in questione. Inoltre, nei progetti di regolamenti che la Commissione sta attualmente preparando, si prevede di reintrodurre per un nuovo periodo un tasso di cofinanziamento comunitario piu‘ alto per le isole periferiche greche svantaggiate dalla loro lontananza. (98/C 187/127) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3905/97 di Cristiana Muscardini (NI) alla Commissione (11 dicembre 1997) Oggetto: Aeroporto di Malpensa (Milano) Considerato che Malpensa e‘ uno dei grandi progetti prioritari dell(cid:146)Unione europea; considerato che Malpensa purtroppo continua a non avere le adeguate infrastrutture di collegamento verso la piu‘ importante metropoli del Nord Italia, Milano, citta‘ che dal punto di vista economico rappresenta una punta avanzata verso l(cid:146)Europa; considerato che il Ministro italiano dei trasporti Burlando avrebbe stabilito che dal prossimo ottobre l(cid:146)aeroporto milanese di Linate dovrebbe essere utilizzato solo per voli interni, mentre tutti i voli verso l(cid:146)Unione europea dovrebbero partire dall(cid:146)aeroporto di Malpensa; considerato che per raggiungere Malpensa dal centro di Milano, in qualunque ora lavorativa della giornata, si impiega circa 1 ora e mezza di percorrenza, con un costo taxi di circa 200. 000 lire italiane; Si chiede: 1. che la Commissione inviti il Governo italiano a rendere agibile Malpensa prima di decidere qualsiasi data riferentesi all(cid:146)aumento del trasporto aereo di detto aeroporto; 2. che la Commissione intervenga affinche· dall(cid:146)aeroporto di Linate non siano cancellati i voli che collegano Milano col resto dell(cid:146)Unione e in special modo con Bruxelles, in quanto se rimarranno i voli Milano-Roma (capitale dell(cid:146)Italia), devono rimanere anche i voli Milano-Bruxelles (capitale d(cid:146)Europa). (98/C 187/128) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3956/97 di Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI) e Carlo Secchi (PPE) alla Commissione (12 dicembre 1997) Oggetto: Aeroporto di Milano Malpensa E‘ noto che › l(cid:146)aeroporto di Malpensa e‘ uno dei progetti prioritari dell(cid:146)Unione europea, › e‘ tuttora privo delle adeguate infrastrutture di collegamento verso la piu‘ importante metropoli del Nord Italia, Milano, citta‘ che dal punto di vista economico rappresenta una punta avanzata verso l(cid:146)Europa. › il ministro italiano dei trasporti, Burlando, avrebbe stabilito che dal prossimo ottobre l(cid:146)aeroporto milanese di Linate sia adibito solo ai voli interni e che tutti i voli verso gli altri paesi dell(cid:146)Unione partano dall(cid:146)aeroporto di Malpensa. › per raggiungere Malpensa dal centro di Milano si impiega, in qualsiasi ora lavorativa della giornata, circa un(cid:146)ora e mezza di percorrenza con un costo taxi di circa 200. 000 ITL


title: Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om behandlingen av länder som tidigare inte hade marknadsekonomi i samband med antidumpingsförfaranden

eurovoc_concepts:
China
Russia
anti-dumping legislation
import policy
market economy

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 12. 12. 1997 KOM(97) 677 slutlig 97/ 0368 (ACC) MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET OM BEHANDLINGEN AV LÄNDER SOM TIDIGARE INTE HADE MARKNADSEKONOMI I SAMBAND MED ANTIDUMPNINGSFÖRFARANDEN Förslag till R ÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av rådets förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (framlagt av Kommissionen) SAMMANFATTNING OCH KOMMENTARER Ett stort antal tredje länder betecknas för närvarande i Europeiska unionens antidumpningslagstiftning som länder som inte har marknadsekonomi. I sådana länder anses det vara omöjligt att beräkna normalvärdet på grundval av inhemska prisuppgifter på grund av de betydande snedvridningar som den starka statliga kontrollen ger upphov till och avsaknaden av meningsfulla marknadssignaler. Följaktligen utvecklades systemet med jämförbart tredje land enligt vilket normalvärdet i länder som inte har marknadsekonomi fastställs på grundval av priser och kostnader i ett jämförbart tredje land med marknadsekonomi. I länder som betecknas som marknadsekonomier förekommer problemet emellertid inte och normalvärdet fastställs på grundval av inhemska ekonomiska uppgifter från det berörda landet. Den särskilda behandling som i antidumpningslagstiftningen ges länder som inte har marknadsekonomi härrör från 1950-talet, och 1979 kodifierade Europeiska gemenskapen den praxis som tillämpades i fråga om dessa länder. Sedan dess har emellertid de ekonomiska villkoren i många av de länder som betecknades som länder som inte har marknadsekonomi förändrats dramatiskt till följd av kommunismens fall i Central- och Östeuropa och f. d. Sovjetunionen och inledandet av ekonomiska reformer i Kina och på andra håll i en hittills aldrig skådad omfattning. Som ett erkännande av den ekonomiska omvandlingen i länderna i Central- och Östeuropa och deras utveckling mot ett medlemskap i Europeiska unionen har dessa länder redan tagits bort från förteckningen över länder som inte har marknadsekonomi, och numera behandlas de som marknadsekonomier vid tillämpningen av unionens antidumpningsregler. I EU:s antidumpningslagstiftning tas emellertid inte hänsyn till de anmärkningsvärda framsteg som de ekonomiska reformerna lett till i Ryssland och Kina. På grund av detta lir de prisberäkningsmetoder som automatiskt tillämpas vid alla undersökningar avseende dessa bägge länder inte alltid lämpliga längre och det finns klara ekonomiska skäl lör att anpassa EU:s antidumpningspraxis så att den återspeglar de nuvarande förhållandena. Både Ryssland och Kina är väsentliga handelspartner för EU och i framtiden kan dessa marknader komma att bli enorma. Handeln mellan gemenskapen och dessa bägge länder A*~ har ökat snabbt under det senaste decenniet och kommer utan tvivel att fortsätta öka allteftersom dessa länders ekonomier utvecklas. Antidumpningsreglerna har naturligtvis spelat en avgörande roll för att upprätthålla jämvikten i handelsförbindelserna i de fall illojal prissättning förekommit. Men trots det faktum att endast en liten andel av handeln omfattas av antidumpningsåtgärder (t. ex. berördes endast ungefär 1 % av importen från bägge länderna av antidumpningsåtgärder i Europeiska unionen 1996), fäster både Ryssland och Kina stor politisk vikt vid EU:s antidumpningspolitik, särskilt vad gäller deras ställning som länder som inte har marknadsekonomi. Detta förslag syftar till att införa särskilda anpassningar av EU:s antidumpningspraxis, grundade på en objektiv bedömning av de rådande ekonomiska förhållandena i Ryssland och Kina, utan att för den skull försvaga EU:s handelspolitiska skyddsinstrument. Detta förslag kommer särskilt att möjliggöra en viss grad av flexibilitet i enskilda fall när det bevisligen råder marknadsekonomiska förhållanden. Förslaget innebär att Ryssland och Kina inte längre kommer att betecknas som länder som inte har marknadsekonomi och att ett mer systematiskt tillvägagångssätt införs i samband med individuell behandling och beräkning av komparativa fördelar. Följakdigen innebär de föreslagna ändringarna ett erkännande av de insatser som Ryssland och Kina gjort hittills för att omvandla sina ekonomier. De kommer även att starkt uppmuntra till fortsatta och påskyndade reformer av de företag i Ryssland och Kina som ännu inte fungerar i en marknadsekonomisk miljö och stödja de ryska och kinesiska regeringarnas insatser för att påskynda reformer på mikroekonomisk nivå. Slutligen innebär de även att EU:s antidumpningsregler bringas i överensstämmelse med reglerna hos några av dess huvudsakliga handelspartner (t. ex. Förenta staterna, Australien och Kanada), vilka samtliga har möjlighet att anpassa sina antidumpningsinstrument till de faktiska-ekonomiska förhållandena. Meddelandet innehåller följande: • Bakgrunden till och följderna av den nuvarande behandlingen av länder som inte har mar i samband med antidumpningsförfaranden. • Följderna av den ekonomiska reformprocessen i Ryssland och Kina för reglerna om antidumpning. • Ett förslag till ändring av den nuvarande antidumpningspraxisen. 2 MEDDELANDE TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET OM BEHANDLINGEN AV LÄNDER SOM TIDIGARE INTE HADE MARKNADSEKONOMI I SAMBAND MED ANTIDUMPNINGSFÖRFARANDEN A. Inledning 1. Enligt EU:s antidumpningslagstiftning betecknas tredje länder antingen som länder med marknadsekonomi eller som länder som inte har marknadsekonomi. De länder som EU anser vara länder som inte har marknadsekonomi anges inte i antidumpningsgrundförordningen utan i en bilaga till rådets förordning (EG) nr 519/94 rörande gemenskapsregler för import från vissa tredje länder1. Alla övriga länder anses vara länder med marknadsekonomi. Den huvudsakliga praktiska skillnaden mellan dessa bägge kategorier avser det sätt på vilket normalvärdet (det pris till vilket exportörerna säljer varorna på sin hemmamarknad), och följaktligen även förekomsten av dumpning, fastställs i samband med antidumpningsundersökningar. 2. Dumpning äger rum när en producent säljer varor på en exportmarknad till ett pris som är lägre än normalvärdet, dvs. priset på varorna på producentens hemmamarknad. I antidumpningsförfaranden för länder med marknadsekonomi grundar sig normalvärdet vanligen på hemmamarknadspriserna i exportlandet. När hemmamarknadspriserna inte korrekt återspeglar normalvärdet, till exempel på grund av att försäljningen på hemmamarknaden är för liten, används i stället tillverkningskostnaderna i exportlandet. 3. Det anses vara omöjligt att beräkna normalvärdet i länder som inte har marknadsekonomi på grundval av inhemska prisuppgifter på grund av de betydande snedvridningar som den starka statliga kontrollen ger upphov till och avsaknaden av meningsfulla marknadssignaler. Av detta skäl innehåller antidumpningsförordningen särskilda bestämmelser för beräkning av normalvärdet2 som automatiskt tillämpas Följande länder anses vara länder som inte har marknadsekonomi: Albanien, Arménien, Azerbajdzjan, Georgien, Kazakstan, Kina, Kirgizistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Ryska federationen, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan, Vietnam och Vitryssland. Artikel 2. 7 i rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995. A^ på alla länder som ingår i förteckningen över länder som inte har marknadsekonomi. Enligt dessa bestämmelser skall priser och kostnader i ett jämförbart tredje land med marknadsekonomi användas istället för de inhemska priserna och kostnaderna. Vid valet av jämförbart land väljer gemenskapen ett land med marknadsekonomi vars priser och kostnader inte alltför kraftigt avviker från världsgenomsnittet för produkten i fråga. Landet väljs på grundval av ett stort antal faktorer, inbegripet konkurrensvillkoren i det jämförbara landet och särdragen i dess inhemska industri, såsom graden av rationalisering och modernisering samt kostnadsmedvetenhet. 4. För att helt förstå resonemanget bakom behandlingen av länder som inte har marknadsekonomi är det till hjälp att se till dess ursprung och den historiska bakgrunden. Vid definitionen av dumpning läggs i artikel VI i GATT tyngdpunkten på begreppet "normal handel". Detta innebär att för att priser och kostnader skall anses vara tillförlitliga måste de fastställas på grundval av marknadssignaler som återspeglar utbud och efterfrågan. Så var uppenbarligen inte fallet 1955 i fråga om ett antal planekonomier där den statliga kontrollen över produktionsmedlen och de statliga ingripandena i ekonomin var så betydande att detta kunde medföra väsentliga snedvridningar av priser och kostnader. Som ett erkännande av dessa svårigheter antogs följande förklarande anmärkning till artikel VI i GATT: "Det erkänns att vad gäller import från länder där handeln helt eller i stor utsträckning omfattas av monopol och alla inhemska priser fastställs av staten kan särskilda svårigheter föreligga i samband med fastställandet av prisjämförbarhet enligt punkt 1, och de importerande parterna kan i sådana fall ta hänsyn till att en exakt jämförelse med de inhemska priserna i ett sådant land inte alltid är lämplig. " 5. Även om eventuella svårigheter avseende pris- och kostnadsuppgifter i länder som inte har marknadsekonomi belystes i den förklarande anmärkningen föreslogs där inga alternativa kriterier för fastställande av normalvärdet. I brist på regler var det därför nödvändigt att hitta en lösning, och systemet med jämförbart tredje land utvecklades av Förenta staterna efter Kennedy rundan. Syftet med detta system var klart, nämligen att finna en tillförlitlig referenspunkt utanför exportlandet som inte har marknadsekonomi och använda priser och kostnader i ett jämförbart tredje land med marknadsekonomi för att kunna jämföra priserna i exportlandet med varornas normalvärde vid normal handel. Detta tillvägagångssätt anammades snart av övriga parter i GATT och 1979 införde Europeiska gemenskapen särskilda regler som kodifierade dess praxis på detta område. 6. En annan skillnad i behandlingen av länder utan respektive med marknadsekonomi i samband med antidumpningsförfaranden är sättet på vilket antidumpningstullen fastställs. Vad gäller länder med marknadsekonomi fastställs enskilda tullar för varje exportör, men för länder som inte har marknadsekonomi tillämpas en enda genomsnittlig tull på all import från dessa länder. Att det är omöjligt att göra åtskillnad mellan enskilda producenter i länder som inte har marknadsekonomi beror på det faktum att alla produktionsmedel och naturtillgångar tillhör en enda enhet, nämligen staten. All import från länder som inte har marknadsekonomi anses därför härröra från en enda producent och för att undvika att tullen kringgås, dvs. att exporten går via den exportör som har den lägsta tullsatsen, är det nödvändigt att tillämpa en enda tullsats. Enligt EU:s nuvarande praxis är det tillåtet att avvika från denna allmänna regel om detta berättigas av de berörda företagens ekonomiska omständigheter. Enskilda tullsatser kan därför tillämpas i undantagsfall när ett företag kan visa att dess verksamhet är oberoende av staten. I mars. 1997 reviderades de administrativa reglerna för individuell behandling i syfte att införa ökad flexibilitet. För att bli berättigade till sådan behandling måste exportörerna nu uppfylla fem grundkriterier (se led i, iv, vi, vii och viii i bilagan) medan kommissionen har viss valfrihet i fråga om de återstående tre kriterierna. 7. Kina och Ryssland är två länder som enligt antidumpningsreglerna traditionellt behandlas som länder som inte har marknadsekonomi. De bestämmelser som anges ovan utarbetades på grundval av de ekonomiska förhållandena i en planekonomi och de återspeglar situationen i dessa bägge länder vid den tidpunkt när den förklarande anmärkningen till artikel VI i GATT antogs. Sedan dess har både Kina och Ryssland helt klart kommit närmare ett avskaffande av planekonomin under det att EU:s antidumpningsregler förblivit desamma. Denna situation har föranlett en intern översyn av EU:s antidumpningspolitik i syfte att fastställa om några anpassningar behövs. B. Förändringar i Ryssland och Kina 8. Det är inte alltid lätt att exakt mäta vilken reformnivå ett land skall ha uppnått för att anses vara tillräckligt utvecklat för att kunna behandlas som en marknadsekonomi, och eftersom länder som tidigare inte hade marknadsekonomi ofta väljer sina helt egna vägar för att genomföra reformprocessen kommer de följaktligen att ha nått olika långt på olika områden. Det är därför inte helt lätt att direkt jämföra olika länder. Vad gäller Kina och Ryssland till exempel har Kina genomfört reformer långsamt men stadigt sedan 1979 och experimenterade först i begränsad omfattning i kustområdena och utökade först därefter reformerna till att omfatta hela landet. Ryssland har å andra sidan genomfört sina reformer snabbt sedan 1992. 9. Vad som står klart är emellertid att bägge länderna oåterkalleligen kommit närmare avskaffandet av planekonomin. Produktionen bestäms inte längre huvudsakligen genom centralplanering, de flesta import- och exportbegränsningar har upphävts, priserna fastställs inte längre av staten, den nationella valutan är konvertibel för bytesbalanstransaktioner, privatiseringen framskrider i rask takt och privat företagsamhet uppmuntras. Samtidigt pågår en översyn av de rättsliga och institutionella strukturerna. Även ny skattelagstiftning och nya skattesystem är under utarbetande. 10. På mikroekonomisk nivå håller företagsstrukturen på att förändras. Vid sidan av de statsägda företagen, som uppmuntras till att gå samman och omstrukturera sig, håller det på att uppstå nya företag som driver sin verksamhet oberoende av staten på alltmer konkurrenspräglade villkor. En märkbar faktor är det ökade antalet utlandsägda företag som driver verksamhet i dessa länder enligt marknadsekonomiska principer. Det står klart att dessa företags egna priser och kostnader i allt större utsträckning kan användas i samband med antidumpningsundersökningar. 11. Följande fakta illustrerar de ekonomiska förändringarna i Ryssland och Kina: Ryssland • På makroekonomisk nivå har den ryska ekonomin stabiliserats i betydande grad under de senaste två åren. Reformprocessen stärktes ytterligare genom bildandet av en ny regering i mars 1997, som arbetar på grundval av det mandat för förändring som president Jeltsin fick genom valet 1996. Regeringen har följt en konsekvent strikt monetär politik - valutakursen har stabiliserats, inflationen har sjunkit till mellan 1-2 % per månad och landets allt större förmåga att utnyttja de internationella kapitalmarknaderna har bidragit till att få ned realräntorna till 24 % i juni 1997, vilket skall jämföras med 120 % i juni 1996. Produktionen visar slutligen tecken på en uppgång. • Statens roll har minskat betydligt, t. ex. har statens subventioner drastiskt skurits ned och lönesättningen liberaliserats. Rubeln är helt konvertibel. Viktiga frågor är utgången av debatten om skattelagstiftningen och antagandet av en budget som gör det möjligt för Ryssland att ha ett budgetunderskott som inte överskrider IMF:s riktmärke på omkring 5 % av BNP. • Priserna liberaliserades i betydande utsträckning för första gången 1992. Priserna för varor med vilka handel kan ske har utvecklats i riktning mot marknadsnivåer, och t. o. m. överskridit dem i vissa fall. Priserna på tjänster är i de flesta fall lägre än världsnivåerna, men ökar i snabbare takt efterhand som de konkurrensutsätts. I fråga om t. ex. bostäder och allmännyttiga tjänster anpassas kostnadstäckningsnivåerna i syfte att gradvis avveckla relaterade prissubventioner. • Privatiseringen skedde i två omgångar. År 1992 måste de större statsägda företagen emittera aktier i form av "kuponger" som kostnadsfritt bjöds ut till hela befolkningen. Sedan 1994 har privatiseringsprogrammet koncentrerats på en överföring av de återstående aktieinnehaven till den privata sektorn via auktioner eller anbudsförfaranden, inklusive det system för "aktier mot lån" som innebar att aktier i 29 ledande företag såldes till banker och konsortier. Även om kritik har framförts mot den omfattande insiderhandeln har de senare privatiseringsprogrammen i stort sett genomförts på kommersiell grund. Vid mitten av 1997 hade sammanlagt 128 000 företag av alla storlekar och i alla sektorer privatiserais. Privatiseringsprogrammet kommer att återupptas i slutet av 1997, delvis till följd av bristen på budgetinkomster. • Bank- och räntesvstemet: Affärsbankerna och de finansiella marknaderna har utvecklats snabbt under de senaste två åren, och till detta har den avsevärt förbättrade lagstiftningen bidragit. Särskilt två lagar från 1995 om bolag respektive värdepappersmarknader har i hög grad ökat skyddet för aktieägare. Utvecklingen av aktiemarknaden har dock inte hunnit långt, och reglering och övervakning är under utarbetande. Restriktioner gäller fortfarande för utländska aktörer. Liberalisering av handeln: I överensstämmelse med landets ansökan om medlemskap i WTO har Ryssland i betydande utsträckning liberaliserat sin utrikeshandel. År 1991 inleddes avvecklingen av monopolet på utrikeshandel, och genom reformerna under 1994 och 1995 fullbordades övergången till en på det hela taget öppen ordning. Slutsatsen är att ekonomiska reformer på makroekonomisk nivå har fått fast grund i Ryssland. Vissa interna inkonsekvenser kvarstår dock i form av skillnader mellan lagstiftning och praktik, mellan federala avsikter och regional tillämpning och mellan olika företag. Landets regering har i år inlett en rad reformer för att förvandla ord till handling. Tecken på regeringens starka önskan att påskynda reformprocessen är t. ex. kampanjen för att få kontroll över "naturliga monopol", de intensifierade ansträngningarna för att driva in förfallna betalningar samtidigt med den pågående debatten om den nya skattelagstiftningen och, på mikroekonomisk nivå, det landsomfattande genomförandet av reformer avseende redovisning och revision. Kina Kina har vidtagit omfattande åtgärder för att libéralisera sin ekonomi efter det att Deng Xiaoping gradvis började avveckla planekonomin 1979. Reformprocessen har fått fast grund, och den politiska viljan att bibehålla den bekräftades av Jiang Zemin vid den femtonde partikongressen i september 1997. Genom avreglering av priser, införande av en konvertibel valuta, avskaffande av handelsrestriktioner och uppmuntran av privat företagsamhet, även genom utländska investeringar, har marknadsprinciper gradvis införts i Kinas ekonomi. I stora områden av ekonomin, inte minst i de många "särskilda ekonomiska zonerna", driver utländska och inhemska företag verksamhet enligt marknadsvillkor. Liberalisering av priser: Enligt uppgifter från Världsbanken avseende 1996 bestäms 90 % av detaljhandelspriserna och 80 % av jordbruks- och råmaterialpriserna av marknaden. Detta skall jämföras med situationen 1978, då 97 % av detaljhandelspriserna, 94,4 % av jordbrukspriserna och 99,7 % av råmaterialpriserna var statligt reglerade. Priserna på råolja och stål liberaliserades 1993. De statligt reglerade priserna har nu avskaffats på alla områden förutom gas, vatten och elektricitet för civil användning. Även på dessa områden håller priserna pä all libéraliseras, t. ex. i Beijing, där vatten- och bränsleavgifterna har stigit avsevärt. • Villkoren för bolag: I Kina finns det redan en effektiv internationell bolagsmodell (World Bank country study on China, 1997). I de fall de statsägda företagen har omvandlats till aktiebolag har uppgifterna om vinst och förlust blivit mera öppna för insyn, samtidigt som tillgångarnas bokförda värden och rättigheterna till fast egendom har fastställts. Privata och halvprivata företag svarar numera för mer än två tredjedelar av produktionen i Kina, och andelen ökar för varje år. De utländska företagens andel av importen och exporten steg kraftigt från 21 % 1991 till 47 % 1996 (market access databasey Europeiska kommissionen). Utländskt finansierade tillverkningsföretag svarar nu för en stor andel av Kinas export till Europa. • Valutafrågor och kapitalmarknader: Kina införde full konvertibilitet för bytesbalanstransaktioner 1996, och uppgav rätten att någonsin återinföra valutarestriktioner för bytesbalanstransaktioner utan Internationella valutafondens godkännande. Inflationen har bekämpats effektivt - den låg på en nivå över 25 % i början av 90-talet och är nu nere på ensiffriga nivåer (i detaljhandeln var den genomsnittliga inflationen 1,8 % mellan januari och juni 1997, medan den genomsnittliga konsumentprisinflationen var 5 % under samma år). Kinas ökande integrering med de globala kapitalmarknaderna avspeglas i det faktum att landet idag svarar för 40 % av de utländska investeringsflödena, 10 % av bankutlåningen och en ökande mängd portföljinvesteringar i utvecklingsländer. Vidare lanserades en gradvis reform av hela finanssektorn 1993, vilken inbegriper en förstärkning av centralbankens kontroll över statens utlåning och en omvandling av fyra specialiserade banker till genuina affärsbanker. • Särskilda ekonomiska zoner: Den privata sektorns tillväxt har sin grund både i reformerna för att uppmuntra inhemsk privat företagsamhet och i Beijings aktiva politik för att locka utländska företag att etablera samriskföretag i Kinas fem "särskilda ekonomiska zoner", dvs. Shenzhen (där en stor del av underleverantörerna till Hongkongs företag är belägna), Zhuhai, Shantou, Xiamen och Hainan. Lagstiftningen är avsedd att attrahera högteknologi och uppmuntra tillverkning för export och föreskriver rätten att etablera helägda företag och att exportera fritt utan skyldighet att gå via. de statliga handelsföretagen och utan godkännande i förväg frän staten. Lagstiftningen erbjuder även under vissa villkor förmånliga satser i fråga om tullar, inkomstskatt, produktskatt och moms. I många fall har dessa reformer fått fotfäste och spritt sig utanför zonerna. Dessa zoner har en hög grad av självbestämmande gentemot centralregeringen och drar fördel av den framväxande företagskulturen inom dem, som främjats av utländska investerare, förbindelser med Taiwan och Hongkong och statliga system för att inrätta en modern företagsstruktur. Ett flertal utländska banker driver redan betydande verksamhet inom många områden. Förutom de särskilda ekonomiska zonerna öppnades 14 större kuststäder för fri företagsamhet 1984, och samma villkor kom senare att gälla för ett antal gränsstäder, många regionhuvudstäder inåt landet och ett flertal städer längs floden Yangtse. Öppna kuststäder har sedan dess gått samman för att inrätta större utvecklingsområden, t. ex. Pearl River Delta i Guangdong och Yangtse-deltat (vilket inbegriper Shanghai). Många företag i dessa zoner driver redan verksamhet på marknadsvillkor. I Kinas kustområden, där marknadsreformerna har hunnit längst, bor 350 miljoner människor. • Liberalisering av handeln: Kinas ledarskap anser att en gradvis avveckling av handels- och investeringshinder utgör ett nödvändigt komplement till dess egna interna reformprogram, och Kina har redan avsevärt liberaliserat sin handelsordning. År 1979 fanns det 14 statsägda handelsföretag, medan det idag finns över 12 000 företag med rätt att bedriva utrikeshandel. I samband med förhandlingarna om en anslutning till WTO har Kina erbjudit sig att sänka sina importavgifter från ett genomsnitt på 17 % idag till 10 % år 2005 (1994 var genomsnittet 34 %) och att avveckla alla återstående kvoter år 2005. Slutsatsen är att de ekonomiska reformerna har fått fast grund i Kina. Reformprocessen är ännu inte fullbordad överallt i Kina, exempelvis vad gäller fastställande av löner och arbetsvillkor, men det finns en politisk vilja att genomföra de nödvändiga förändringarna. I synnerhet gör regeringen samlade ansträngningar för att sprida vinsterna av ekonomiska reformer till alla regioner och påskynda omstruktureringen av statsägda företag. Nya välfärdsprogram och arbetsrättsliga åtgärder håller på att utformas för att bl. a. anpassa landet till det ökande antalet migrerande arbetstagare och till en tillfällig uppgång i arbetslösheten allteftersom arbetskraften lämnar traditionella industrier och går över till nya ekonomiska sektorer. 12. Noggranna överväganden inom kommissionen till följd av de betydande ekonomiska reformer som konstaterats i Ryssland och Kina och den positiva inverkan som behandlingen av denna fråga kan ha på förbindelserna mellan Europeiska unionen och Ryssland och Kina har lett till att detta förslag utarbetats. Förslaget innebär ett steg bort från status som länder som inte har marknadsekonomi (men innebär inte att länderna får status som fullgoda marknadsekonomier) på grundval av en mer flexibel analys från fall till fall av de ekonomiska förhållanden som är relevanta i varje antidumpningsundersökning. 13. En viktig aspekt är att detta tillvägagångssätt kommer att stödja regeringamas politik för att uppmuntra till en grundläggande omstrukturering på företagsnivå, inbegripet införandet av moderna metoder för bokföring, revision och företagsledning, en effektiv konkurrens- och konkurslagstiftning och lösningar på problem med återbetalningar av lån. I detta avseende stimulerar förslaget fortsatta reformer både i Ryssland och Kina, ett mål som EU kommer att fortsätta att stödja genom att tillhandahålla lämpligt bistånd. 14. De föreslagna förändringarna innebär att unionens antidumpningsregler blir förenliga med reglerna hos några av våra viktigaste handelspartner, som redan har möjlighet att anpassa sin antidumpningspraxis till den ekonomiska verkligheten på platsen. I detta sammanhang undersöktes även antidumpningspraxisen hos andra länder som är parter i GATT. 15. Australien och Kanada har redan lagstiftning enligt vilken inhemska priser och kostnader i länder som befinner sig i en övergångsfas kan användas om det anses att det råder marknadsekonomiska förhållanden - Australien använde nyligen sådana inhemska ekonomiska uppgifter i två fall som rörde Kina. Förenta staterna har en liknande lagstiftning och beslut fattas enligt en på förhand fastställd förteckning över villkor som kan tillämpas från fall till fall. Förenta statemas lagstiftning tillåter särskilt att normalvärden baseras på priser och kostnader i länder som befinner sig i en övergångsfas, om det visas att de varor som är föremål för undersökning tillverkas av en "marknadsorienterad industri". För att fastställa huruvida industrin 9 är marknadsorienterad undersöker USA i vilken utsträckning kostnaderna för insatsvaror bestäms av marknaden och graden av statligt inflytande i företagsbeslut om tillverkning och prissättning. Denna bestämmelse har inte åberopats i särskilt stor omfattning av de företag som har varit föremål för antidumpningsundersökningar i USA, och dess tillämpning har således varit begränsad. USA granskar för närvarande villkoren för att betecknas som en marknadsorienterad industri i syfte att öka graden av öppenhet och förståelse vid tillämpningen av kriterierna. Vidare beviljar USA individuell behandling i nästan samtliga fall. Landet använder i detta avseende ett aktivt tillvägagångssätt som baseras på systematiska besök på platsen. C. Förslag till ändring av EU:s antidumpningspolitik gentemot Ryssland och Kina 16. På grund av att regeln om jämförbart land inte är flexibel kan inom ramen för EU: s antidumpningssystem för närvarande ingen hänsyn tas till förändringarna i den kinesiska och den ryska ekonomin. Om ett land är angivet i förteckningen över länder som inte har marknadsekonomi har EU inget annat val än att använda uppgifter för ett jämförbart land, även om det kan påvisas att de ekonomiska omständigheterna gör ett sådant val onödigt eller olämpligt. För att införa en viss grad av flexibilitet i EU:s praxis i syfte att ta hänsyn till fall där det bevisligen råder marknadsekonomiska förhållanden har följande anpassningar av den nuvarande behandlingen av dessa länder fastställts: i) Ryssland och Kina kommer att strykas från förteckningen över länder som inte har marknadsekonomi. ii) EU kommer att ges möjlighet att avvika från regeln om jämförbart land för de fall i Ryssland och Kina där de ekonomiska förhållandena gör att detta är berättigat. Detta innebär särskilt följande: En särskild bestämmelse kommer att införas i antidumpningsgrundförordningen om att EU från fall till fall kan undersöka om en eller flera tillverkare som omfattas av en antidumpningsundersökning driver verksamhet på ett sådant sätt som gör att det är meningsfullt att använda deras inhemska priser 10 och kostnader vid fastställandet av normalvärdet. Detta fastställande kommer att baseras på korrekt underbyggda ansökningar från berörda tillverkare mot bakgrund av de kriterier som anges i bilaga I till det bifogade förslaget till rådets förordning3. För att inhemska priser och kostnader skall kunna användas i antidumpningsförfaranden bör exempelvis företagets bokföring korrekt avspegla kostnaderna för att tillverka den berörda produkten. Vidare bör värderingen av kostnaderna för insatsvaror, t. ex. mark, råmaterial, arbetskraft osv. , ske på en rimlig grund. Det samma gäller för allmännyttiga tjänster, t. ex. energi, och kostnader för teknik (inklusive immateriella rättigheter). I de fall där kostnaderna för vissa insatsvaror verkar vara snedvridna, kommer dessa insatsvaror att värderas enligt sina motsvarande värden i ett jämförbart tredje land med marknadsekonomi. Hänsyn kommer att tas till huruvida företaget finansieras genom upplåning eller genom eget kapital. Företaget bör även fritt kunna bestämma sina priser och kvantiteter i syfte att uppnå målet med en maximal avkastning på sina tillgångar. 4 Vid inledandet av förfarandet kommer kommissionen att underrätta de berörda tillverkarna om att de kan lämna in en sådan begäran. Bevisbördan ligger på de berörda exporterande tillverkarna. Vid undersökningen av en begäran kommer kommissionen att använda alla tillgängliga uppgifter. I den utsträckning det råder marknadsekonomiska förhållanden kommer inhemska uppgifter att användas och individuella dumpningsmarginaler att fastställas för de berörda företagen. 3 Detta hindrar inte att gemenskapsindustrin kan inge klagomål som grundar sig på uppgifter för ett jämförbart land. Om det därefter i samband med antidumpnmgsundersökningen emellertid kan påvisas att det råder marknadsekonomiska förhållanden för berörda företag kommer EU att grunda beräkningen av normalvärdet på inhemska priser eller tillverkningskostnader. 4 Den fullständiga förteckningen över kriterier finns i bilaga I till det bifogade förslaget till rådets förordning. 11 Detta tillvägagångssätt är tillämpligt endast på antidumpningsundersökningar som inleds efter det au de relevanta lagändringarna trätt i kraft. Det ytterligare arbete som krävs i samband med undersökningen av om landet har marknadsekonomi måste fullgöras tillräckligt tidigt i undersökningen för att de obligatoriska tidsfristerna skall kunna följas. Det är avgörande att ett oåterkalleligt beslut om huruvida marknadsekonomiska förhållanden råder för enskilda företag fattas så tidigt som möjligt under undersökningen, dvs. inom en månad efter förfarandets inledande. iii) Om det inte kan påvisas att det råder marknadsekonomiska förhållanden kommer såsom nu uppgifter för ett jämförbart land att användas. Vår praxis kommer dock att förbättras i följande hänseenden: - Enligt nuvarande praxis undersöker kommissionen huruvida normalvärdet för ett jämförbart land behöver justeras för att beakta de ryska eller kinesiska tillverkarnas eventuella allmänna naturliga komparativa fördelar i förhållande till tillverkarna i det jämförbara landet5. I detta avseende kommer kommissionen i framtiden att ta initiativet till att underrätta de berörda tillverkarna om deras rättigheter, och den kommer att sända dem frågeformulär och kontrollera lämnade uppgifter via kontrollbesök på platsen. I motiverade fall kommer justeringar att göras. Det normalvärde som fastställs på detta sätt kommer att korrekt återspegla de verkliga tillverknings- och försäljningsförhållandena i Ryssland och Kina. - Slutligen kommer förbättringar att införas i fråga om individuell behandling, dvs. fastställandet av individuella dumpningsmarginaler som 5 Enligt de europeiska domstolarnas rättspraxis måste vid antidumpningsundersökningar de naturliga komparativa fördelarna för tillverkare i länder som inte har marknadsekonomi beaktas, se mål C-16/90, Detlef Nölle mot Hauptzollamt Bremen-Freihafen. I den gemensamma förklaringen i samband med artikel 18 i partnerskaps- och samarbetsavtalet mellan EU och Ryssland hänvisas uttryckligen till komparativa fördelar, och det överenskoms att vederbörlig allmän hänsyn måste tas till de naturliga komparativa fördelar som de berörda tillverkarna visar att de har i fråga om faktorer såsom tillgång på råmaterial, produktionsprocesser, produktionens närhet till kunderna eller särskilda egenskaper hos produkten. 12 utgör ett undantag från regeln om att en enda dumpningsmarginal skall gälla för hela landet. Enligt rådande praxis kan individuell behandling på grundval av kriterierna i bilagan till detta meddelande och enligt den förvaltningspraxis som beskrivs i punkt 6 i detta meddelande beviljas om tillverkaren kan bevisa att han bedriver sin verksamhet oberoende av staten. Kommissionen kommer att fortsätta att använda dessa kriterier. I detta sammanhang kommer stor vikt att läggas vid om det finns risk för kringgående av tullarna. Genom kontrollbesök på platsen kommer kommissionen att undersöka alla bevis som lämnats till stöd för begäran om sådan behandling, så att den skall kunna fatta beslut på grundval av en övergripande bedömning av i vilken utsträckning ett berört företag är oberoende. Dessa anpassningar utgör grunden för en väl avvägd paketlösning som nu bör genomföras som en lämplig reaktion på de ekonomiska förändringarna i de bägge berörda länderna. 17. Om marknadsekonomiska förhållanden råder för ett visst företag i Ryssland eller Kina kommer enligt detta förslag inhemska priser och kostnader att tillämpas i fall där uppgifter för ett jämförbart tredje land annars hade använts. Vilken verkan förslaget kommer att få beror därför på hur omfattande reformerna är i dessa länder, och det kommer att återspegla de enskilda företagens beteende och verksamhetsvillkor. Förslaget kommer därför inte på något sätt att göra EU:s antidumpningsinstrument mindre effektivt. Antidumpningsåtgärder kommer givetvis även i fortsättningen att vidtas om det är berättigat. 18. Detta förslag föregriper inte de pågående förhandlingarna rörande Kinas och Rysslands anslutning till Världshandelsorganisationen. Även om förhoppningen är att detta förslag på ett positivt sätt kommer att samverka med de pågående anslutningsförhandlingarna genom att ytterligare stimulera reformer, innebär förslaget inte en lättnad eller en begränsning av EU:s krav för att dessa länder skall få bli medlemmar i WTO. Vad gäller de andra länder som för närvarande betecknas som länder som inte har marknadsekonomi kommer kommissionen att följa utvecklingen i dessa 13 länder och regelbundet rapportera om de framsteg som gjorts inom ramen för pågående reformprocesser för att åstadkomma en marknadsekonomi, i syfte att på lämpligt sätt anpassa behandlingen av dessa länder i samband med antidumpningsförfaranden. 14 BILAGA KRITERIER FÖR INDIVIDUELL BEHANDLING i) Merparten av aktierna skall innehas av företag som verkligen är privata, och inga statliga företrädare får ingå i styrelsen eller inneha ledande chefsbefattningar. Det faktum att ett företag kontrolleras av en utländsk investerare kommer att anses vara ett relevant bevis för oberoende. ii) Den mark på vilken företagets anläggningar är uppförda skall hyras av staten på villkor som är jämförbara med dem som råder i länder med marknadsekonomi, eller vara köpt (t. ex. ett hyresavtal). iii) Företaget skall ha rätt att anställa och avskeda arbetstagare samt att fastställa lönerna. iv) Företaget skall ha full kontroll över sin tillgång på råmaterial och insatsvaror av alla slag. v) Allmännyttiga tjänster skall garanteras på avtalsenliga villkor. vi) Det skall finnas bevis för att det är möjligt att exportera vinster och återföra investerat kapital (gäller endast för utländska investeringar, t. ex. samriskföretag). vii) Exportpriserna skall fastställas fritt. Det faktum att exportförsäljningen sker till en närstående part utanför det berörda landet kommer att vara en avgörande faktor. viii) Näringsfriheten skall vara säkerställd, särskilt i följande avseenden: • Försäljningen på den inhemska marknaden får inte vara föremål för några restriktioner. • Rätten att driva rörelse skall inte godtyckligt kunna dras in. • Företagen skall ha rätt att fritt fastställa storleken på de kvantiteter som tillverkas för export i överensstämmelse med den traditionella efterfrågan på deras exportmarknader. 15 FÖRSLAG RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr. J91 om ändring av rådets förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen 16 Rådets förordning (EG) nr. 797 om ändring av förordning (EG) nr 384/96 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta, med beaktande av kommissionens förslag6, med beaktande av Europaparlamentets yttrande7, och med beaktande av följande: Genom förordning (EG) nr 384/968 (antidumpningsgrundförordningen) antog rådet gemensamma regler för skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen. Genom förordning (EG) nr 519/949 antog rådet gemensamma regler för import från vissa tredje länder som anges i bilaga 1 till den förordningen. I artikel 2. 7 i rådets förordning (EG) nr 384/96 anges i fråga om import från länder som inte har marknadsekonomi och särskilt sådana länder på vilka förordning (EG) nr 519/94 tillämpas att normalvärdet skall bestämmas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett jämförbart tredje land med marknadsekonomi. 6 EGT nr. 7 EGT nr. 8 EGT nr. 9 EGT nr. 17 Reformprocesserna i Ryssland och Kina har ändrat dessa ekonomier i grunden och lett till att det uppstått företag och sektorer som verkar under marknadsekonomiska förhållanden. Bägge länder har till följd av detta utvecklats i riktning bort från de ekonomiska förhållanden som låg till grund för metoden med jämförbart tredje land. Gemenskapens antidumpningspraxis bör ses över för att hänsyn skall kunna tas till de ändrade ekonomiska förhållandena i Ryssland och Kina. Det bör särskilt anges att normalvärdet får fastställas i enlighet med de regler som är tillämpliga på länder med marknadsekonomi i fall där det kan påvisas att en eller flera undersökta tillverkares produktion och försäljning av den berörda produkten sker under marknadsekonomiska förhållanden. Det bör anges att en undersökning av huruvida marknadsekonomiska förhållanden råder kommer att utföras på grundval av korrekt underbyggda ansökningar inlämnade av en eller flera tillverkare som är föremål för undersökning och som önskar utnyttja möjligheten att få normalvärdet fastställt på grundval av de bestämmelser som tillämpas på länder med marknadsekonomi. För att den nya metoden skall kunna införas utan att detta inverkar på de gemensamma reglerna för import i fråga om Ryssland och Kina bör hänvisningen i artikel 2. 7 i antidumpningsgrundförordningen till den förteckning över länder som är bifogad förordning (EG) nr 519/94 tas bort, och i stället bör den ändrade förteckningen över de berörda länderna införas i en fotnot. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Artikel 2. 7 i förordning (EG) nr 384/96 skall ersättas med följande: 18 Ma) I fråga om import från länder som inte har marknadsekonomi*1) skall normalvärdet bestämmas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett tredje land med marknadsekonomi eller priset från ett sådant tredje land till andra länder, inbegripet gemenskapen, eller om detta inte är möjligt, på någon annan skälig grund, exempelvis det pris som faktiskt betalas eller skall betalas i gemenskapen för den likadana produkten, vid behov vederbörligen justerat för att inbegripa en skälig vinstmarginal. Ett lämpligt tredje land med marknadsekonomi skall väljas ut på ett sätt som inte är oskäligt, varvid hänsyn skall tas till alla tillförlitliga uppgifter som är tillgängliga när valet görs. Hänsyn skall även tas till tidsfrister. När det är lämpligt skall ett tredje land med marknadsekonomi, som är föremål för samma undersökning, användas. Partema i undersökningen skall snarast efter det att undersökningen inletts underrättas om vilket tredje land med marknadsekonomi som kommer att användas och skall ges en frist på tio dagar för att lämna sina synpunkter. b) I fråga om antidumpningsundersökningar rörande import från Ryska federationen och Kina skall normalvärdet bestämmas i enlighet med punkt 1-6 om det på grundval av korrekt underbyggda ansökningar från en eller flera tillverkare som omfattas av undersökningen och mot bakgrund av de kriterier som anges i bilaga I till denna förordning visas att det råder marknadsekonomiska förhållanden för tillverkaren eller tillverkarna vad gäller produktion och försäljning av den berörda likadana produkten. Om så inte är fallet skall de regler som anges i a tillämpas. " Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den Den skall tillämpas på alla antidumpningsundersökningar som inleds efter dess ikraftträdande. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel d) Detta inbegriper följande länder: Albanien, Arménien, Azerbajdzjan, Georgien, Kazakstan, Kirgizistan, Moldova, Mongoliet, Nordkorea, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Uzbekistan, Vietnam och 19 BILAGA I Kriterier för att fastställa om inhemska priser och kostnader skall användas i antidumpningsförfaranden som rör länder som tidigare inte hade marknadsekonomi Beslut om huruvida, och i vilken utsträckning, inhemska priser och kostnader i länder som tidigare inte hade marknadsekonomi kan användas för att fastställa normalvärdet i samband med antidumpningsundersökningar skall baseras på följande kriterier: • Företagens beslut om priser, kostnader och insatsvaror, exempelvis vad gäller råmaterial, kostnader för teknik och arbetskraft, produktion samt investeringar, skall fattas på grundval av marknadssignaler som återspeglar utbud och efterfrågan och utan ett större statligt inflytande. Kostnader för de viktigaste insatsvarorna skall i stort sett återspegla marknadsvärden. • Företagen skall ha en enda uppsättning räkenskaper som överensstämmer med på ett lämpligt sätt kontrollerade internationella redovisningsnormer och som används för alla ändamål. • Företagens tillverkningskostnader och ekonomiska situation skall inte vara föremål för betydande snedvridningar till följd av det tidigare icke-marknadsekonomiska systemet, särskilt vad gäller avskrivning av tillgångar, andra nedskrivningar, byteshandel och betalning genom skuldavskrivning. • De berörda företagen skall vara tillförsäkrade en skälig tillämpning av lagstiftning om konkurser och ägandeförhållanden som garanterar rättssäkerhet och stabila villkor för företag. • Valutaomräkning skall ske till marknadskurser. Vitryssland. 20 ISSN 1024-4506 KOM(97) 677 slutlig DOKUMENT SV 02 11 10 06 Katalognummer : CB-CO-97-734-SV-C ISBN 92-78-29718-6 Byrån för Europeiska gemenskapemas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: WRITTEN QUESTION No. 3956/97 by Cristiana MUSCARDINI , Amedeo AMADEO , Carlo SECCHI to the Commission. Milan Malpensa Airport

text: 16. 6. 98 EN Official Journal of the European Communities C 187/81 With regard to the situation of the Greek islands during the forthcoming programming period, the Commission would point out that the Structural Funds programmes are drawn up in partnership with the Member States, which submit their regional development plan to the Commission. This means that the documents adopted reflect the choices and priorities initially fixed by each Member State. The statistics currently available to the Commission (average GDP in 1992-94) do not suggest that the Greek islands will cease to be eligible under Objective 1. In addition, under the draft Regulations that the Commission is now preparing, the remote Greek islands which are handicapped by distance would continue to enjoy a higher rate of part-financing from the Community. (98/C 187/127) WRITTEN QUESTION E-3905/97 by Cristiana Muscardini (NI) to the Commission (11 December 1997) Subject: Malpensa airport Malpensa airport is one of the European Union(cid:146)s top priority projects. Unfortunately, Malpensa still lacks adequate infrastructure for links with Milan, the most important city in Northern Italy and a city which leads Europe in economic terms. Mr Burlando, the Italian Minister of Transport, is reported to have decided that, as from next October, Milan(cid:146)s Linate airport should only be used for internal flights whilst all flights to the European Union should depart from Malpensa. At any time during working hours, the journey to Malpensa from the centre of Milan takes approximately one and a half hours and costs some LIT 200 000 by taxi. Will the Commission: 1. ask the Italian Government to ensure that Malpensa is fit to operate before setting a date for an increase in air traffic at this airport? 2. Intervene to ensure that flights from Linate airport linking Milan with the rest of the Union, especially Brussels, are not cancelled since, if flights from Milan to Rome, the capital of Italy, are continued then flights from Milan to Brussels, the capital of Europe, should also be continued? (98/C 187/128) WRITTEN QUESTION E-3956/97 by Cristiana Muscardini (NI), Amedeo Amadeo (NI) and Carlo Secchi (PPE) to the Commission (12 December 1997) Subject: Milan Malpensa Airport Malpensa is one of the Union(cid:146)s main priority projects. Regrettably, however, there are still no proper connection facilities linking the airport to the foremost northern Italian metropolis, Milan, a city which provides an economic bridgehead to Europe. The Italian Minister of Transport, Mr Burlando, has apparently ruled that Milan Linate Airport should be used from October 1998 for domestic flights only and all flights to European Union destinations should depart from Malpensa Airport. The journey from Malpensa to central Milan, at any time during normal working hours, takes about an hour and a half, and the taxi fare costs approximately LIT 200 000


title: RÈGLEMENT (CE) N° 2488/97 DE LA COMMISSION du 12 décembre 1997 concernant la délivrance de certificats d'exportation du système B dans le secteur des fruits et légumes

eurovoc_concepts:
citrus fruit
export licence
nut
pip fruit