title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 soveltamisesta

eurovoc_concepts:
EU aid
agricultural production policy
cultivation techniques
environmental protection
means of agricultural production

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 04. 12. 1997 KOM(97) 620 lopull. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisista maatalouden tuotantomenetelmistä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2078/92 soveltamisesta Johdanto Kaikki maanviljely vaikuttaa maaseudun ympäristöön. Perinteinen eurooppalainen maisema ja luonnon monimuotoisuus ovat pitkälti peräisin monien vuosisatojen ajan jatkuneesta maataloustuotannosta. Yhtä tärkeää on maatalouden vaikutus maaseutuyhteisön säilymiseen. Jos maaseutuympäristön kehityksen halutaan jatkuvan elinvoimaisena on maanviljelyala asetettava keskeiseen asemaan, koska se on maaseutualueilla merkittävä taloudellisen toiminnan muotoja tärkein maankäyttötapa. Maanviljelytoiminnasta on usein suoranaista hyötyä ympäristölle joko sen vuoksi, että se säilyttää maaseutuympäristöä tai sen vuoksi, että se suojelee erityisesti isojen laidunalueiden arvokkaita ja usein uhanalaisia puoliksi luonnontilassa olevia elinympäristöjä. Kaikki maanviljely ei kuitenkaan vaikuta tietyn ympäristöön myönteisesti ja tyyppinen maatalous, erityisesti viime vuosikymmeninä käyttöönotetut voimaperäiset tuotantomenetelmät, ovat aiheuttaneet maaperän huonontumista, saastumista, liiallista vedenkulutusta ja luonnon monimuotoisuuden häviämistä. Ympäristön kannalta suotuisia maatalousmenetelmiä voidaan tietyssä määrin edistää hyvän maatalouskäytännön avulla, ja niiden tukena voi tarvittaessa olla lainsäädännöllisiä rajoituksia. Osana hyväksyttävää käytäntöä maanviljelijät saattavat kuitenkin taloudellisista paineista johtuen joutua käyttämään voimaperäisiä menetelmiä hyvälaatuisen maan osalta, jättämään peltojen reuna-alueita käyttämättä tai käyttämään muita viljelymenetelmiä, jolka vähentävät ympäristön kannalta myönteisiä vaikutuksia. Harvat maanviljelijät pystyvät jatkamaan tai ottamaan käyttöön ympäristölle edullisia menetelmiä, jos ne johtavat tulojen alenemiseen. Tämän vuoksi on kannatettu jo kauan julkisista varoista myönnettäviä maksuja maanviljelijöille, joille aiheutuu kustannuksia ja tulonmenetyksiä ympäristölle suotuisia menetelmiä koskevista sopimuksista. Maatalouden ympäristöasioita koskevassa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 säädetään ohjelmista, joilla rohkaistaan maanviljelijöitä ottamaan käyttöön ympäristöön edullisesti vaikuttavia menetelmiä. Tunnustamalla tämänkaltaisen toiminnan kustannukset, ohjelmien tarkoituksena on myös turvata niiden maanviljelijöiden tulotaso, jotka käyttävät ympäristöä suojelevia menetelmiä. Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen myötä yhteistä maatalouspolitiikkaa alettiin uudistaa toukokuun 1992 jälkeen, jolloin sovittiin lukuisten tärkeimpien markkinajärjestelyjen muutoksista. Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen 10 artiklassa säädetään, että komissio laatii kolmen vuoden kuluttua kertomuksen asetuksen soveltamisesta ja toimittaa sen neuvostolle ja parlamentille. Vaikka osa ensimmäisistä ohjelmista tuli voimaan vuonna 1993, suurin osa hyväksyttiin vasta vuonna 1994 ja jotkut, erityisesti kolmessa uudessa jäsenvaltiossa toteutettavat ohjelmat, vasta vuonna 1995. toimintaperiaatteet. Toisessa Tämän kertomuksen ensimmäisessä osassa selostetaan maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen sen yhteensopivuus yhteisen osassa maatalouspolitiikan ja muiden yhteisön politiikan välineiden kanssa. Kolmannessa osassa esitetään yhteenveto asetuksen täytäntöönpanosta vuoteen 1997 mennessä. Viimeisessä osassa tehdään joitakin johtopäätöksiä tähän astisen täytäntöönpanon perusteella ja annetaan suosituksia, joissa on otettu huomioon Agenda 2000 -asiakirjassa maatalouden ympäristöohjelmille annettu entistä suurempi painoarvo. Tämä kertomus ei kuitenkaan ole virallinen arvio eikä sen tarkoituksena ole antaa yksityiskohtaista selvitystä erilaisten maatalouden ympäristöohjelmien vaikutuksista. esitellään Sisällysluettelo 1. MAATALOUDEN YMPÄRISTÖÄ KOSKEVAN ASETUKSEN SOVELTAMINEN 1. 1 Yhteisen maatalouspolitiikan ympäristöasioita koskeva asetus uudistus ja maatalouden 1. 2 Maatalouden ympäristöohjelmiin liittyvät toimenpiteet 1. 3 Palkkion määrä ja yhteisön rahoitustuki 1. 4 Tarjouskilpailu 1. 5 Ympäristöä hyödyttävät infrastruktuuriin liittyvät työt 1. 6 Valtiontuet 1. 7 Maanviljelijöiden velvollisuudet 1. 8 Hyväksymismenettely 1. 9 Soveltamista koskevat säännöt 1. 10 Maatalouden ympäristöohjelmat 2. EUROOPAN YHTEISÖN POLITIIKAN VIITEKEHYS 2. 1 Vuorovaikutus yhteisten markkinajärjestelyjen kanssa 2. 2 Rakennepolitiikka, yhteenkuuluvuus ja työllisyys 2. 3 Kansainväliset sopimukset 2. 4 Ympäristöpolitiikka 2. 5 Geneettiset resurssit ja tutkimus 2. 6 Eläinten hyvinvointi ja metsästys 3. OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO VUOTEEN 1997 ASTI 3. 1 Ensimmäinen vaihe: ohjelmien hyväksyminen 3. 2 Alustavat talousarviot ja EMOTR:n määräykset 3. 3 Ohjelmien yhteenlaskettu talousarvio 3. 4 Täytäntöönpanoa koskevat tiedot 3. 5 Komission suorittama seuranta, arviointi ja valvonta 3. 6 Toimenpiteiden arviointi luokittain 3. 7 Ohjelmien hoidon ja hallinnoinnin kehitys 4. PÄÄTELMÄT 4. 1 Tärkeimmät avoinna olevat kysymykset 4. 2 Pohdintoja mahdollisista muutoksista 4. 3 Tulevaisuuden näkymät LIITE : Ohjelman hyväksymistä ja muuttamista koskevat päätökset 4 4 4 5 6 6 6 6 7 7 8 11 11 12 13 14 15 15 16 16 16 17 19 20 22 25 29 29 33 36 38 -3 1. MAATALOUDEN YMPÄRISTÖÄ KOSKEVAN ASETUKSEN SOVELTAMINEN 1. 1 Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus ja maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus tasolle, talousarviovarojen Ministerineuvostossa päästiin toukokuussa 1992 sopimukseen useiden yhteisen maatalouspolitiikan (YMP) tärkeimpien markkinajärjestelyjen uudistamisesta. Näihin kuuluivat peltokasvit, naudanliha, lampaanliha, maito ja maitotuotteet sekä tupakka. todellisen Uudistusten tarkoituksena oli tuotannon saattaminen markkinoiden tehokkaampi käyttö, maanviljelijöiden kehityksen rohkaiseminen käyttämään ympäristöä sekä korkealaatuisten elintarvikkeiden riittävän saannin varmistaminen alhaisemmilla kuluttajahinnoilla1. Markkinajärjestelyjen uudistamisen lisäksi otettiin käyttöön kolme uudistuksia tukevaa toimenpidettä: maatalouden ympäristöohjelmat, metsänhoito ja varhaiseläke. Maatalouden ympäristöasioita koskevassa asetuksessa2 säädetään jolla on kolme päätavoitetta3: yhteisten markkinajärjestelyjen tukijärjestelmästä, muutosten täydentäminen, yhteisön maatalous- ja ympäristöpolitiikan tavoitteiden saavuttamisen edistäminen sekä kohtuullisen tulotason turvaaminen maanviljelijöille, jotka käyttävät ympäristölle suotuisia menetelmiä. tuotantomenetelmiä suojelevia 1. 2 Maatalouden ympäristöohjelmiin liittyvät toimenpiteet Asetuksen 1 artiklassa säädetään seitsemästä erityistavoitteesta, jotka maatalouden ympäristöohjelmiin liittyvillä toimenpiteillä pyritään saavuttamaan (taulukko 1. 1). Näiden tavoitteiden saavuttamista tehostetaan asetuksen (ETY) N:o 2078/92 2 ja 6 Taulukko 1. 1: Maatalouden ympäristötoimenpiteiden erityistavoitteet, 1 artiklan a-g kohdat (a) maatalouden ympäristöhaittoja vähentävän maataloustuotannon suosiminen, (b) tuotannon ja kasvatuksen laajaperäistäminen ja maatalousmaiden muuttaminen laajaperäisesi! viljellyiksi laitumiksi, (c) ympäristön, maaseutuympäristön, maisemaa luonnonvarojen, maaperän ja geneettisen monimuotoisuuden suojelu ja parantaminen, (d) viljelemättömien maatalous-ja metsämaiden hoito, (e) pitkäaikaisen käytöstä poistamisen kannustaminen ympäristöllisistä syistä, (f) maankäytön suunnittelu julkiseen käyttöön, ja (g) maanviljelijöiden perehdyttäminen ja kouluttaminen. artiklassa säädettyjen maankäytön suunnittelua koskevien toimenpiteiden (taulukko 1. 2) sekä koulutus- ja esittelyhankkeiden avulla. Koulutustoimenpiteet, jotka ovat jäsenvaltioille vapaaehtoisia, olisi kohdistettava ympäristölle suotuisaan maa- ja Komission lehdistötiedote 21. 5. 1992 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2078/92, annettu 30 päivänä heinäkuuta 1992, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2772/95. idem. 1 artikla - 4- metsätaloustoimintaan4. Lisätoimenpiteitä voidaan toteuttaa erityisesti kurssien, harjoittelujaksojen ja esittelyhankkeiden järjestämiseksi5. Taulukko 1. 2: Maatalouden ympäristöasioita ja maankäytön suunnittelua koskevat toimenpiteet, 2 artiklan 1 kohdan a-g alakohta. (a) vähäisiä tuotantopanoksia käyttävä viljelyjä luonnonmukainen viljely: lannoitteiden ja torjunta-aineiden käytön merkittävä vähentäminen, käytön säilyttäminen jo vähennetyllä tasolla, luonnonmukaisten viljelymenetelmien käyttöön ottaminen tai käyttäminen edelleen, kasvin-ja rehuntuotannon laajaperäistäminen: kasvintuotannon, rehuntuotanto mukaan lukien, laajaperäistämiseen siirtyminen (muilla tavoin kuin edellä a alakohdassa esitetyin menetelmin), laajaperäisten tuotantomenetelmien ylläpitäminen tai maatalousmaiden muuttaminen laajaperäisesti viljellyiksi laitumiksi, karjantuotannon laajaperäistäminen: nautojen ja lampaiden pääluvun pienentäminen rehuntuotannossa olevaa pinta-alayksikköä kohti, (b) (c) (d) muut ympäristönsuojeluun liittyvät tuotantomenetelmät: muiden ympäristönsuojelun ja luonnonvarojen suojelun sekä maaseutuympäristön ja maiseman säilyttämisen kanssa sopusointuisten tuotantomenetelmien käyttäminen tai uhanalaista paikallista rotua olevien eläinten kasvattaminen, (e) viljelemättömän maan hoito: viljelemättömän maatalous- ja metsämaan säilyttäminen hyväkuntoisena, (f) pitkäaikainen käytöstä poistaminen: käytöstä poistamisen edistäminen vähintään 20 vuodeksi ympäristön käyttöön liittyvistä syistä, erityisesti biotooppien suojelualueiden tai luonnonpuistojen perustamiseksi tai vesien suojelemiseksi, ja (g) julkinen käyttö: ulkoilijoiden mahdollisuus liikkua yksityisillä maatalousmailla. 1. 3 Palkkion määrä ja yhteisön rahoitustuki lasketaan maanv iljelijän tekemien sitoumusten Palkkiot syntyneet Ohjelmia koskevat maksut perusteella6. perustuvat aiheutuneisiin kustannuksiin ja joista vähennetään tulonmenetyksiin, kaikki mahdolliset lisätulot tai ohjelmiin osallistumisesta säästöt. Lisäksi voidaan tarpeen mukaan ottaa käyttöön kannustavuuteen perustuva palkkio: kannustavuus on määriteltävä objektiivisten perusteiden mukaisesti ja siitä maksettava palkkio saa tavallisesti prosenttia olla nettotulonmenetyksistä ja kustannuksista7. Näin ollen palkkiota olisi pidettävä korvauksena yhteisen ympäristön edun hyväksi ja toteutetuista aiheutuneista toimista kustannuksista eikä varsinaisena tukena taloudellisessa mielessä. enintään 20 Yhteisön varoista yhteisrahoitettavien enimmäismääristä palkkioiden säädetään asetuksessa8. Nämä määrät, idem. 2 artiklan 2 kohta idem. 6 artikla idem. 5 artikla Asetus (EY) N:o 746/96, 9 artikla Asetus (ETY) N:o 2078/92, 4 ja 6 artikla | -3 laulukko 1. 3: EMOTR:n yhteisrahoittaman palkkion enimmäismäärät. kustannusluokka alkuperäiset immäismdärät (ecua/ha) 150 viljelmiä viljelmät, koskeviin joiden yksivuotiset hehtaarikohtainen palkkio myönnetään yhteisiin näitä markkinajärjestelyihin liittyvien asetusten nojalla muut yksivuotiset viljelmät ja laitumet yksivuotiset viljelmät ja laitumet, jos viljelijä on tehnyt samanaikaisesti yhden tai useamman 2 artiklan 1 kohdan a Ui b alakohdassa säädetyn sopimuksen sekä 2 artiklan alakohdassa 1 kohdan säädetyn sopimuksen tuotannosta poistettu naudan Ui lampaan 210 poistettua nauta yksikkö uhanalaisen rodun nauUyksikkö 350 250 d NY:» kohti 100 kasvatettua NY:» kohti ja viljelmät erikoistuneet oi ii vi vi helmat sitrushedelmät muut monivuotiset viiniköynnökset viljelemättömän maan hoito oloihin paikallisiin uhanalaisten hyötykasvien viljely lisääminen käytöstä poistaminen kursseista aiheutuneet kusUnnukset sopeutuneiden ja 400 1000 700 250 250 600 2500 kumuja 1 hwlcilot kohti vuoden 1996 tnimmdismd arat (ecua/ha) 181,1 301,9 422,6 53,6 poistettua NY:» kohti 120,8 kasvatettua NY. » kohti 483 1208 845,3 301,9 301,9 724,5 3019fam*ja | hcnfcilolkohti joita muutettiin marraskuussa 1995 valuuttakurssien vaihtelun takia9, esitetään taulukossa 1. 3. Yhteisön rahoitus on peräisin EMOTR:n10 tukiosastosta ja sen määrä on tavoitteen 1 kohdealueilla 75 prosenttia ja muualla 50 prosenttia. Loput 25 tai 50 prosenttia rahoituksesta tulee jäsenvaltiolta. 1. 4 Tarjouskilpailu Useiden asiasta kiinnostuneiden osapuolten kesken on neuvoteltu mahdollisuudesta järjestää tarjouskilpailu maatalouden ympäristöohjelmia koskevista sopimuksista. Maatalouden ympäristöasioita koskevassa asetuksessa ei kielletä tällaista menettelyä edellyttäen, että tuen myöntämisedellytyksiä noudatetaan. Tätä varten palkkiolle olisi asetettava yläraja, jotta tarjouskilpailumenettely ei johtaisi ympäristöohjelmiin liittyvistä toimenpiteistä maksettavien palkkioiden enimmäismäärän ylittämiseen. 1. 5 Ympäristöä hyödyttävät infrastruktuuriin liittyvät työt tai työt liittyvät investoinnit sisälly maatalouden Infrastruktuuriin ympäristöohjelmien yhteisrahoitettavaan osuuteen. Tällaisia toimia voidaan tukea asianmukaisen rakennerahaston ohjelmien yksityiskohtaisten sääntöjen ja edellytysten tehdään mukaisesti. Erityisesti ympäristöä hyödyttäviä parannuksia, voidaan myöntää investointitukia koskevan asetuksen11 mukaisesti ja yhteisö voi osallistua niiden rahoitukseen. töihin joiden avulla tukea infrastruktuuriin liittyviin eivät 1. 6 Valtiontuet Edellä mainittujen yhteisön varoista yhteisrahoitettavien toimenpiteiden lisäksi jäsenvaltiot voivat toteuttaa valtiontuella rahoitettavia maatalouden ympänstönlioitoa koskevia toimenpiteitä, joiden edellytykset poikkeavat asetuksessa säädetyistä edellytyksistä tai joiden määrä ylittää yhteisön varoista yhteisrahoitettavien12 toimenpiteiden enimmäistason. Valtiontukien on noudatettava asetuksen tavoitteita ja Rooman sopimuksen 92 - 94 artiklan valtiontukia koskevia määräyksiä, joissa edellytetään muun muassa, että tuet ilmoitetaan komissiolle, joka hyväksyy ne. Valtion myöntämiin pääomatukiin sovelletaan investointitukia koskevan asetuksen säännöksiä. 1. 7 Maanviljelijöiden velvollisuudet Mikään niistä toimenpiteistä, joista palkkioita tällä hetkellä maksetaan, ei velvoita täytäntöönpano jäsenvaltioiden tasolla onkin maanviljelijöitä, vaikka ohjelmien pakollista. Maanviljelijät voivat valita, haluavatko he tavanomaista maanviljely ään vai sitoutuvatko he noudattamaan maatalouden ympäristöohjelmiin liittyviä edellytyksiä ja rajoituksia. Niiden viljelijöiden kohdalla, jotka sitoutuvat noudattamaan ohjelmaa, velvoitteiden noudattamista on valvottava ohjelmasta jatkaa 9 Asetus (EY) N:o 2772/95, EYVL N:o L 288, 1. 12. 1995, s. 35, sellaisena kuin se on oikaistuna 11 päivänä lokakuuta 1996 annetulla asetuksella (EY) N:o 1962/96, EYVL No L 259, 12. 10. 1996, s. 7 10 EMOTR: Euroopan maatalouden ohjaus-ja tukirahasto 11 Neuvoston asetus (EY) N:o 950/97, annettu 20 päivänä toukokuuta 1997, maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta, EYVL N:o L 142, 2. 6. 1997, s. 1 12 Asetus (ETY) N:o 2078/92, 10 artikla -6- sovitun ajanjakson ajan, jonka on oltava vähintään viisi vuotta. Pitkäaikaisen käytöstä poistamisen osalta sitoumuksen keston vähimmäisaika on 20 vuotta. Maanviljelijät voivat luopua ohjelman noudattamisesta aikaisemmin ainoastaan erityistapauksissa, kuten ylivoimaisen esteen vuoksi tai jos muusta syystä ei enää ole järkevää edellyttää ohjelman jatkamista. Asetuksessa säädetään myös pakollisista toimenpiteistä, joiden avulla yhteisön ympäristöä koskevat velvoitteet pannaan täytäntöön13. Tätä säännöstä ei kuitenkaan ole sovellettu kertaakaan eikä komission tietoon ole tullut tapauksia, joissa pakollisten toimenpiteiden tukeminen olisi ollut perusteltua. 1. 8 Hyväksymismenettely siellä kuvaus kuvaus Jokainen jäsenvaltio valmistelee ja antaa komission hyväksyttäväksi yhden tai useamman ohjelmaehdotuksen. Ohjelmaehdotukseen on sisällyttävä muun muassa alueen maantieteellinen harjoitettavasta ja maataloustuotannosta, kuvaus esitetyistä tavoitteista, tuen myöntämisedellytykset sekä arvio kustannuksista14. Komissio tutkii ohjelmaehdotuksen varmistaakseen, että se on yhdenmukainen maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen kanssa sekä voimassa olevien maatalousohjelmien, markkinajärjestelyjen ja muiden yhteisön politiikkojen kanssa. Jäsenvaltiot ilmoittavat myös asianmukaisista kansallisista hallintomääräyksistä ja esittävät komissiolle riittävät tiedot siitä, että kustannusarviot, varainhoidon valvontamenetelmät sekä hallinto ovat asianmukaisia. Komissio hyväksyy ohjelmat niin sanotun hallintokomiteamenettelyn mukaisesti, johon sisältyy jäsenvaltioiden kuuleminen maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen hallintokomiteassa15, jossa käsitellään ohjelman ja päätösluonnoksen esittelevä komission valmisteluasiakirja. 1. 9 Soveltamista koskevat säännöt joka hyväksyttiin vuonna 1994, Komissio on hyväksynyt kaksi yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä koskevaa säädetään asetusta. Niistä ensimmäisessä, varainhoidon seurannasta16. Toinen soveltamista koskeva vuonna 1996 hyväksytty komission asetus17 käsittelee useampia soveltamista koskevia asioita ja sisältää myös vuonna 1994 hyväksytyn asetuksen. Tässä jälkimmäisessä soveltamista koskevassa asetuksessa jäsenvaltioiden velvollisuudet vaikutusten seurannan, arvioinnin, tarkastusten, seuraamusten, sopimusten muuttamisen ja päällekkäisten maksujen välttämisen osalta. Asetuksessa säädetään myös komission laajaperäisen viljelyn, pituusyksiköiden muuntamisen, hyväksymismenettelystä selvennetään erityisesti idem. 4 artikla 5 kohta idem. 3 artikla 13 14 15 STAR: Maatalouden rakenteita ja maaseudun kehittämistä käsittelevä hallintokomitea 16 Komission asetus (EY) N:o 1405/94, EYVL N:o L 154, 21. 6. 1994, s. 12 17 Komission asetus (EY) N. o 746/96, EYVL N:o L 102, 25. 4. 1996, s. 19, sellaisena kuin se on muutettuna 6 päivänä maaliskuuta 1997 annetulla komission asetuksella (EY) N. o 435/97, EYVL N:oL67, 7. 3. 1997, s. 2 - 7- viljelemättömän maan, ympäristöllisistä poistamisen, kurssien ja esittelyhankkeiden sekä palkkioiden laskemisen osalta18. toteutettavan viljelykäytöstä syistä 1. 10 Maatalouden ympäristöohjelmat 1. 10. 1 A luekohtainen ja kansallinen täytäntöönpano olisi pantava täytäntöön periaatteessa Ohjelmat alueohjelmien avulla jäsenvaltioiden kaikilla alueilla19. Ohjelmat voivat sisältää kaikki tukijärjestelmän mukaiset maan käyttöön liittyvät toimenpiteet, jollei ole riittäviä perusteita rajoittaa ohjelmia koskemaan toimenpiteitä, joissa alueen tietyt erityispiirteet on otettu huomioon. Lisäksi jokaisen alueohjelman on kuvastettava ympäristön tilanteiden, luonnonolojen ja maatalouden rakenteiden monimuotoisuutta sekä tärkeimpiä tuotantoaloja. Ohjelmien on myös noudatettava yhteisön ympäristöpolitiikkaa. Alueohjelmia voidaan lisäksi täydentää kansallisten tukiohjelmien avulla, joita voidaan soveltaa kaikkialla (horisontaalisesti) ja joissa toteutetaan yhtä tai useampaa toimenpidettä. Jäsenvaltiot erottelevat eri tavalla aluekohtaiset ja kansalliset ohjelmat. Kesäkuuhun 1997 mennessä komissio oli hyväksynyt 127 ohjelmaa. Lisäksi suurinta osaa niistä oli muutettu, joitakin useampaan kertaan. Yhteensä komissio on tehnyt 265 hyväksymistä tai muuttamista koskevaa päätöstä. Ohjelmat esitetään liitteessä lihavoituina. Muutokset on merkitty sanalla 'muutos'. Hyväksytyt ohjelmat ovat hyvin erityyppisiä, minkä vuoksi eri jäsenvaltioiden ohjelmien vertailu on mahdollista ainoastaan rajallisesti, koska vertailevaan arviointiin tarvittavat välineet eivät ole käytettävissä. 1. 10. 2 Täytäntöönpanon monimuotoisuus Jokaisessa jäsenvaltiossa ohjelmat on valmisteltu kansallisella tai alueellisella ja paikallisella tasolla riippuen hallinnon hajautuksen asteesta sekä alueen ympäristön monimuotoisuudesta. Ohjelmissa painotettavat ympäristötavoitteet vaihtelevat suuresti eri jäsenvaltioiden välillä maanviljelijöiden ympäristötietoisuuden sekä jäsenvaltioiden ympäristön erityispiirteiden ja tarpeiden mukaisesti. Sellaisia ohjelmia, joiden sisältämiä toimenpiteitä voidaan toteuttaa koko jäsenvaltion alueella, on Suomessa, Kreikassa, Irlannissa, Luxemburgissa, Alankomaissa, Portugalissa jäsenvaltioissa ja Ruotsissa. Lähestulkoon kaikissa muissa noudatettavat ohjelmat sisältävät toimenpiteitä, joita voidaan toteuttaa sekä koko jäsenvaltiossa että alueellisesti (Itävalta, Belgia, Tanska, Ranska, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta). Saksassa ja Italiassa melkein kaikki ohjelmat ovat aluekohtaisia. Kuitenkin monien niin kansallisten kuin alueellistenkin ohjelmien sisältämät toimenpiteet tai osa niistä koskevat tiettyä ympäristöaluetta ja niiden tarkoituksena on erityisten paikallisten tavoitteiden saavuttaminen. Komissio ei ole saanut ainuttakaan ohjelmaehdotusta, joka kattaisi kahden sellaisen jäsenvaltion 18 19 Asetuksen hyväksymistä koskevat ongelmat ja perustelut on esitetty maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisen hallinlokomitcallc esitetyssä valmisteluasiakirjassa VI/8670/95, joka toimi asetusluonnoksen laatimisia edeltäneen keskustelun perustana. Asetus (ETY) N:o 2078/92, 3 artikla 8- alueet, joiden maatalouden ympäristöolot olisivat samankaltaiset rajan molemmin puolin. Jäsenvaltiot ovat myös yhdistelleet ohjelmissaan eri tavoin maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen mukaisia toimenpiteitä. Ainoastaan harvan jäsenvaltion ohjelmaan sisältyvät toimenpiteet vastaavat täysin maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä. Muissa ohjelmissa on kuitenkin kehitetty toimenpiteitä, joihin asetuksen 2 artiklan 1 kohdan eri alakohtia on sisällytetty sen sijaan, että niitä olisi toteutettu erillisinä toimenpiteinä. Jäsenvaltioiden ohjelmiin sisältyy yhteensä yli 2 200 erillistä toimenpidettä. 1. 10. 3 Jäsenvaltioiden ohjelmien sisältämien toimenpiteiden yleinen luokittelu Euroopan unionin alueella toteutettavien ohjelmien vertailemiseksi ne voidaan jakaa keskenään samankaltaisiin luokkiin. Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen 2 ja 6 artiklassa esitetyt toimenpiteet jakautuvat kolmeen yleiseen luokkaan: ympäristölle suotuisa maataloustuotanto, maan käyttö muuhun kuin tuotantoon sekä koulutus- ja esittelyhankkeet. Nämä luokat on esitetty taulukossa 1. 4. (c) (a) (b) on vielä näitä Jotta Taulukko 1. 4: luokkaan jäsenvaltioissa luonnonmukainen viljely Ympäristölle suotuisa maataloustuotanto Maatalouden ympäristötoimenpiteiden luokittelu. viljely, johon tehdään ympäristön kannalta edullisia parannuksia, mutta joka ei ole luonnonmukaista käytössä olevien muiden kuin voimaperäisten menetelmien jatkaminen Kaikissa Alankomaita lukuunottamatta maatalouden ympäristöohjelmissa painotetaan kuuluvia ensimmäiseen toimenpiteitä: yli 80 prosenttia EU:n alueen ohjelmakustannuksista käytetään ympäristölle suotuisan maataloustuotannon tukemiseen. ohjelmia pystyttäisiin paremmin vertailemaan, tämä luokka alaluokkiin jaettu velvoitteiden koskevien ympäristöä sitovuuden ja tyypin mukaan. Taulukossa 1. 5 esitetään maaliskuuhun 1996 mennessä tietoihin hyväksyttyjen perustuvat ohjelmien kustannusosuuksien jakautuminen keskimäärin. Kuviossa 1. 5 jakautuminen esitetään siitä ja jäsenvaltioiden nähdään täytäntöönpanon painottuminen Euroopan unionin alueella. Esimerkiksi Alankomaissa ja valistuksen toimenpiteet on keskitetty esittelyhankkeisiin lisäämiseen tarkoitettuihin hankkeisiin. Monissa jäsenvaltioissa, kuten Suomessa, Ranskassa, Luxemburgissa, Portugalissa, Ruotsissa joissakin Saksan osavaltioissa, joiden avulla nykyisiä toteutetaan merkittäviä laajaperäisiä toimia pyritään ylläpitämään, kun taas Kreikan ohjelmiin tällaisia toimenpiteitä ei sisälly. Toimenpiteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa vuoteen 1997 asti käsitellään STAR-komitealle annettavassa valmisteluasiakirjassa. maan käyttö muuhun kuin tuotantoon (käytöstä poistaminen 20 vuodeksi, viljelemättömän maan hoito, ympäristön erityispiirteiden säilyttäminen, julkinen käyttö jne. ) 3. Koulutus-ja esittelyhankkeet talousarvioissa, toimenpiteitä, kustannusten ohjelmien ja 2. Toimenpidetyyppi / % rahoituksesta B Ok D El E F Irl I NL L Os P Fin S UK EU-15 1(a) luonnonmukainen viljely 20% 24% 1% 14% 4% 3% 2% 23% 2% 1% 17% 4% 5% 15% 2% 8% 1(b) viljely ymparistöparannuksin 58% 46% 56% 35% 35% 15% 49% 43% 32% 39% 59% 18% 42% 6% 53% 41% 1(c) vähemmän voimaperäisten Järjestelmien ylläpitäminen 5% 16% 21% 0% 15% 79% 21% 22% 0% 56% 21% 68% 42% 71% 30% 35% 2 maan käyttö muuhun kuin tuotantoon 14% 14% 21% 50% 42% 3% 24% 10% 0% 3% 3% 6% 7% 1% 14% 14% 3 koulutus ja esittelyhankkeet 3% 0% 1% 0% 4% 1% 4% 2% 66% 0% 0% 4% 5% 7% 0% 3% yhteensä 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% 100% Taulukko 1. 6: Budjetoitujen varojen arvioitu käyttöosuus kussakin Jäsenvaltiossa (vuoden 1BS8 ohjelmat) tolmenpldetyypelttlln Tolmenpldetyyppi • 1(a) kiomonmukataan >*JaV |ni(b)v»>» ywpâriiWlptftHnuhitii 01(c)muidankuln vdmaparllmn jm—Idmleii yUpatminvi a S koukitut ia atktelylMnkkaad - 10 2. EUROOPAN YHTEISÖN POLITIIKAN VIITEKEHYS Seuraavissa jaksoissa kerrotaan, miten maatalouden ympäristöohjelmat liittyvät muihin YMP:n toimenpiteisiin ja yhteisön politiikkaan laajasti tarkasteltuna sekä miten ympäristötavoitteet muodostavat osan koko YMP:a. 2. 1 Vuorovaikutus yhteisten markkinajärjestelyjen kanssa ympäristöohjelmat Vaikka rakenneohjelmiin on jo monta vuotta sisältynyt ympäristötoimenpiteitä, maatalouden läheisesti YMP:n liittyvät markkinajärjestelyihin ja erityisesti niiden vuonna 1992 tehtyyn uudistukseen. Maksut hoitaa EMOTR. n tukiosasto ja ohjelma on kaikille jäsenvaltioille pakollinen. Maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen yksi nimenomaisista tavoitteista on täydentää YMP:n uudistuksia ja edistää niiden toteutumista. kuitenkin Markkinajärjestelyjen osana myönteiset ympäristövaikutukset ovat useilla aloilla selvemmin näkyvillä tukijärjestelmien muutosten ja ympäristöolojen parantamisesta myönnettävien palkkioiden ansiosta. Sikäli, kun markkinajärjestelyt lisäävät tuotantoa, ne voivat kannustaa viljelijöitä ympäristöä rasittaviin käytäntöihin. Hyvä esimerkki tästä ovat säilörehuille maksettavat tuet ja muut palkkiot, jotka vähentävät kiinnostusta laajamittaiseen laiduntamiseen. Näitä seikkoja on käsitelty komission 'Maatalous ja ympäristö'20, jossa korostetaan, että julkaisemassa kertomuksessa kestävässä tuotantojärjestelmässä ympäristöön liittyvät kustannukset ja hyödyt on otettava kokonaisuudessaan huomioon kaikissa talouden tehokkuutta käsittelevissä arvioissa. Viimeisimmät uudistukset on ja vihannesalan markkinajärjestelyissä ja niiden mukaan tuottajien ryhmittymien on otettava käyttöön ympäristöystävällisiä tuotantotapoja21, joiden osalta on viitattu erityisesti maatalouden ympäristöasioita koskevassa asetuksessa säädettyihin tavoitteisiin (taulukko 1. 1). Nämä toimenpiteet saattavat vaikuttaa markkina-alaan siten, että asetuksen (ETY) N:o 2078/92 mukaisten maatalouden ympäristöohjelmien täytäntöönpano vähenee. Komissio pyrkii varmistamaan hedelmä- ja vihannesalan toimenpiteiden ja asianmukaisten maatalouden tasolla. Se pyrkii myös ympäristötoimenpiteiden yhdenmukaisuuden kansallisella varmistamaan, että ympäristötoimista maksettavia julkisia maksuja koskevia yleisperiaatteita noudatetaan. toteutettu hedelmä- Maaseudun ympäristöä koskevat sopimukset lisäävät kuluttajien kyseiseen tuotantoalaan kohdistamaa arvostusta. Maanviljelijät voivat saada niihin myös markkinatukea. Näin tuetun ollen maatalouden ympäristötoimenpiteet voivat edistää markkinajärjestelyin tuotannon ympäristövaikutusten parantumista. Tämä vaikutus on erityisen suuri silloin, kun sopimus kattaa tilan koko tuotannon. 20 'Maatalous ja ympäristö', A. Cammarata, YMP Working Notes Series, Euroopan komissio, Luxemburg, 1997, ISBN 92-827-3942-2 21 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2200/96, anneltu 28 päivänä lokakuuta 1996, hedelmä-ja vihannesalan yhteisestä markkinajärjestelystä, EYVL N:o L 297, 21. 11. 1996, s. 1, 15 artiklan 4 kohta - 11 - 2. 2 Rakennepolitiikka, yhteenkuuluvuus ja työllisyys Alunperin tavoitteeseen saavuttamiseen on esitetty kertomuksessa Rakenteellisten ohjelmien ja toimenpiteiden (tavoitteiden 1, 5b ja 6 alueelliset ohjelmat, tavoitteeseen 5a liittyvät toimenpiteet sekä LEADER-hankkeet ja -verkostot) vaikutus ympäristötavoitteiden ja ympäristö'22. joitakin maatalouden ympäristötoimenpiteitä, kuten palkkiot ympäristösyistä toteutettavasta laajaperäistämisestä tai pitkäaikaisesta käytöstä poistamisesta. Nämä on nyt korvattu maatalouden toimenpiteillä. ympäristöasioita Tavoitteeseen 5a liittyvistä jatkuvista tukitoimenpiteistä kahdella on kuitenkin vaikutusta sekä maatalouteen että ympäristöön. Ensimmäinen on vuoristojen ja muiden epäsuotuisten alueiden maanviljelijöille myönnetyt tuet luonnonympäristöstä maataloudelle aiheutuvien pysyvien haittojen korvaamiseksi (tasaushyvitys). Toinen on tuki luonnonympäristön parantamiseksi tehtäville investoinneille. asetuksessa 'Maatalous koskevassa vastaavilla säädetyillä sisältyi 5a Tasaushyvityksen avulla on tarkoitus tukea maataloutta epäsuotuisilla alueilla, joilla luonnonympäristöstä tärkeää, maaseutuympäristön maataloustuotannolle aiheutuvat haitat. Suuri osa epäsuotuisista maatalousalueista kuuluu niihin, joilla toteutetaan ympäristölle suotuisia maatalousmenetelmiä, jotka eivät ole voimaperäisiä. korvaamalla suojelu on Investointiohjelmat voidaan jaotella sen mukaan miten hyvin ne vastaavat maatalouden ympäristöohjelmien tapauksissa maatalouden ympäristötoimenpiteiden onnistuminen riippuu pääoman sijoituksesta, toisissa tapauksissa taas on vaikea tehdä ero pääomasijoitusten ja maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen mukaisten tukikelpoisten toimien välille. pääoman Joissakin tarpeita. laajemman alan kuin maatalouden ympäristöohjelmat, Tavoitteen 5a toimenpiteiden sekä tavoitteiden 1 ja 6 ohjelmien mukaiset investointituet kattavat paljon ja näiden erityyppisten ohjelmien yhteensovittaminen saattaa joskus olla vaikeaa. Maatalouden ja kehittämisohjelmien täytäntöönpanoon liittyy lukuisia menettelyjä, ajankohtia ja edellytyksiä, jotka osaltaan heikentävät pääomatukien ja maatalouden ympäristötukien yhteensovittamista. Yleensä alueelliset ohjelmat tavoite 5b mukaan lukien sisältävät maatalouden ympäristötoimia, erityisesti luonnonalueiden ja perinteisten maisemien suojeluun tarkoitettuja toimenpiteitä. ympäristöohjelmien ja maatalouden hyväksyntään Rakennerahastojen käytännön mukaisesti komission maatalouden ympäristöohjelmille myöntämä tuki on kehityksessä jälkeen jääneiden tavoite 1-alueiden osalta (EMOTR:n osuus rahoituksesta 75 %) korkeampi kuin muiden alueiden osalta (EMOTR:n osuus rahoituksesta 50 %). Ohjelmien yhteenkuuluvuuta lisäävän vaikutuksen osalta alustavat tiedot osoittavat, että tavoite 1-alueiden ulkopuolella olevat maanviljelijät toteuttavat laajoja ohjelmia, mikä saattaa olla osoitus siitä, että tavoite 1-alueiden viranomaisilla on vaikeuksia ohjelmien rahoitusosuuden suorittamisessa. tai kansallisen 25 prosentin toteuttamisessa 22 Ks. alaviite 20 - 12 on ilmaissut huolensa Alueiden komitea23 että koska maatalouden ympäristöohjelmilla tuetaan tehoviljelyn vähentämistä, tämä voi vähentää työllisyyttä. Tätä käsitystä eivät kuitenkaan tue tehdyt arviot, joiden mukaan ohjelmilla joko ei ole vaikutusta työllisyyteen tai sitten vaikutus on myönteinen. Näin on erityisesti sellaisilla alueilla, joilla sopimukset edellyttävät maatalousmaan käytön parempaa suunnittelua. siitä, 2. 3 Kansainväliset sopimukset Maaseudun ympäristöä koskevan asetuksen täytäntöönpanon avulla edistetään EU: n Rion ympäristökokouksessa vuonna 1992 sovittuja Agenda 21-sitoumuksia. Biologista monimuotoisuutta koskevassa yleissopimuksessa edellytetään, että allekirjoittaneet osapuolet laativat kansallisia ohjelmia luonnon monimuotoisuuden säilyttämiseksi ja sen kestäväksi hyödyntämiseksi. Vuonna 1992 tehtyjen uudistusten seurauksena YMP:n välineet, joihin myös liitännäistoimenpiteet sisältyvät, kattavat osan vuonna 1993 solmitun Uruguayn kierroksen sopimuksen mukaisista yhteisön sitoumuksista. Tämän sopimuksen mukaisesti yhteisö sitoutuu rajoittamaan tuotokseen perustuvien tukien kokonaismäärää. Ympäristöä koskevat maksut ovat green box -luokituksen mukaisia ja niillä ei ole määrällisiä rajoituksia. tiettyjen laatima, Euroopan joka oli riippumattomien asiantuntijoiden Ympäristöä hyödyttävä maatalous oli Helsingissä vuonna 1996 pidetyn OECD:n seminaarin24 aiheena. Useat Euroopan unionin jäsenvaltiot esittelivät maatalouden ympäristöohjelmansa maakohtaisina tapaustutkimuksina. Euroopan komissio esitti kaksi yhteisön näkökulmasta esitettyä asiakirjaa25, joista toinen käsitteli asetuksen toimivuutta ja toinen, luonnon monimuotoisuuden riippuvuutta suureksi osaksi laajaperäisen viljelyn menetelmien jatkamisesta. Seminaarin päätöstilaisuudessa osanottajat olivat samaa mieltä siitä, että maataloustoiminnalla on sekä myönteisiä että haitallisia ympäristövaikutuksia, ja että politiikan tavoitteena on oltava haitallisten vaikutusten vähentäminen ja myönteisten vaikutusten lisääminen. Siellä todettiin myös, että maatalouden ympäristötavoitteita lukien tuskin pystytään saavuttamaan ainoastaan maiseman säilyttämien mukaan maatalouspolitiikan uudistusten avulla, vaan siihen vaaditaan erityisiä ympäristöpoliittisia toimenpiteitä. Mikään yksittäinen politiikka ei ole riittävä, ja siksi tavoitteiden saavuttamiseksi onkin erilaisia menetelmiä, kuten vapaaehtoinen osallistuminen, tutkimustulosten levittäminen, koulutus ja ammatillinen koulutus, lainsäädännölliset toimenpiteet ja vetäytymispalkkiot. Lisäksi seminaarissa todettiin, että koska ympäristöhyödyt ainakin toistaiseksi ovat riippuvaisia maatalouden jatkumisesta, niin mahdollisuudet vapauttaa tuki täydellisesti tuotannosta ovat rajalliset. Maanviljelijöille olisi kuitenkin maksettava ainoastaan sellaisesta ympäristöä hyödyttävästä toiminnasta, jota ei pystytä hyödyntämään markkinoilla, ja vain silloin kun toiminta ylittää vertailutason, kuten kyseisen alueen yleisen hyvän maanviljelyskäytännön tason. Seminaarin päätelmien mukaan myös politiikan tai maanviljelijöille osoitettavat rahalliset kannustuspalkkiot 23 Alueiden komitean lausunto YMP:n uudistusten alueellisista vaikutuksista, CdR 17/96, 19. 2. 1996, s. 7 24 OECD. n kestävän maatalouden ympäristöhyötyjä käsitellyt seminaari, joka pidettiin Helsingissä 10. - 13. syyskuuta 1996. 25 OECD:COM/AGR/ENV/EPOC/596/112 - 1 3- välineiden olisi oltava avoimia ja ne on kohdistettava ja suunniteltava tiettyjä ympäristöoloja varten. Niiden asianmukaista ja tehokasta täytäntöönpanoa on valvottava ja ne on arvioitava suhteessa määriteltyihin tavoitteisiin. 2. 4 Ympäristöpolitiikka toimintaohjelman26 maataloutta koskevia Maatalouden ympäristöohjelmat ja -toimenpiteet kuvastavat hyvin yhteisön viidennen ympäristöalan tavoitteita, joihin sisältyy kestävien viljelymenetelmien edistäminen. Komission laatimassa, viidennen ympäristöalan toimintaohjelman toteutumista käsittelevässä välikertomuksessa27 korostetaan tarvetta yleiseen maatalouspolitiikkaan28. Maatalouden sisällyttää ympäristöohjelmien osalta kertomuksessa todetaan, että olisi luotava arviointimenetelmä ja että olisi harkittava toimenpiteiden soveltamisalan laajentamista ja niiden tehokasta täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa. ympäristönäkökohdat tiettyjen lintulajien suojelutoimenpiteitä, Luonnonvaraisten lintujen ja niiden elinympäristöjen suojelua koskevan direktiivin29 joita olivat mukaisesti otettiin käyttöön esimerkiksi erityisten suojelualueiden perustaminen. Elinympäristöjä koskevan direktiivin mukaisesti jäsenvaltiot osoittavat luonnon monimuotoisuuden kannalta merkittäviä alueita, jotka yhdessä muodostavat Eurooppaan yhtenäisen ekologisen NATURA 2000 -verkoston. Niissä elinympäristöissä, joihin kuuluu perinteisesti viljeltyä ympäristöä, voidaan toteuttaa muun muassa sellaisia maatalouden ympäristötoimenpiteitä kuin torjunta-aineiden ja lannoitteiden käytön vähentämistä, peltojen reuna-alueiden käytöstä poistamista ja toteutettavan maan vuorottelua. Lisäksi maataloustoiminnan luonnonmukaisia asuinpaikkoja, viljelykäytöstä poistamisen avulla voidaan esimerkiksi kosteikkoja. Nitraatteja koskevan direktiivin30 mukaisesti jäsenvaltiot määrittävät vesinäytteiden laativat pakollisia rajoituksia31. Lisäksi toimintaohjelmia, edistetään hyvän maatalouskäytännön sääntöjen noudattamista. Monissa jäsenvaltioissa on osana maatalouden ympäristöohjelmia pantu täytäntöön lisätoimenpiteitä huuhtoutumisen vaikutusten vähentämiseksi esimerkiksi kastelemalla maaperää, muuttamalla viljeltyjä maita laitumiksi ja vähentämällä nitraattipitoisten lannoitteiden käyttöä tai lopettamalla niiden käyttö kokonaan. joihin yleensä sisältyy maataloustoiminnan tulosten perusteella herkät alueet ja ympäristösyistä luoda Komissio on tehnyt ehdotuksen laajaksi vesiä koskevaksi puitedirektiiviksi32, jossa yhdistyisivät kaikki vesipolitiikan eri näkökohdat ja jonka tarkoituksena olisi sovittaa 26 KOM (92)23, 27. 3. 1992 27 KOM(95)624 lopullinen, 10. 1. 1996. The Commission proposal for a European Parliament and Council Decision on the progress report commits the Community to a policy of further integration of environmental requirements into agriculture policy. 28 Rooman sopimuksen 130 r artiklassa määrätään, että ympäristönsuojelua koskevat vaatimukset on sisällytettävä yhteisön muun politiikan määrittelyyn ja toteuttamiseen. 29 Direktiivi 79/409/ETY, annettu 2 päivänä huhtikuuta 1979, EYVL N:o L 103 2. 5. 1979, s. l. Tämän direktiivin ohjelma on sisällytetty laajempaan direktiiviin 92/43/ETY, anneltu 21 päivänä toukokuuta 1992, luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta, EYVL N:o L 206 22. 7. 1992, s. 7 Direktiivi 91/676/ETY, anneltu 12 päivänä joulukuuta 1991, vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumisella, EYVL N:o L 375 31. 12. 1991, s. l Erityisesti lannoitteiden käyttö on rajoitettu 170 kilogrammaan nitraatteja hehtaaria kohti. KOM(96)59 lopullinen, 21. 2. 1996, 'Euroopan yhteisön vcsipolitiikka' - 14- jokien valuma-alueilla yhteen ympäristöohjelmissa on veden laatua koskevat seikat jo otettu huomioon. toteutettavat toimenpiteet. Monissa maatalouden 2. 5 Geneettiset resurssit ja tutkimus sisältyy toimenpiteitä uhanalaisten paikallista rotua olevien eläinten Ohjelmiin kasvattamiseksi, maatalouden kasvien geneettisten resurssien suojelemiseksi sekä kasvi- ja eläinlajien luonnon monimuotoisuuden edistämiseksi. Yhteisön neljänteen tutkimusta (1994 - 1998) sisältyvän maatalouden ja kalastuksen koskevaan puiteohjelmaan tutkimusohjelman (FAIR) soveltamisalaan kuuluu maatalouden ja ympäristön välinen vuorovaikutus33. Maatalouden asiaankuuluvien ympäristöohjelmien tutkimusohjelmien avulla tuettuja geneettisiä resursseja sekä muita yhteisön rahoittamia tutkimuksia esitellään STAR-komitealle esitettävässä valmisteluasiakirjassa. ja muiden 2. 6 Eläinten hyvinvointi ja metsästys Maatalouden ympäristöohjelmilla ei voida tukea toimintaa, joka olisi ristiriidassa yhteisön eläinten hyvinvointia koskevien standardien kanssa. Ensimmäisten täytäntöönpanovuosien aikana ei ongelma-alueita kuitenkaan ole tullut esille, ja komissio liittää kaikkiin maatalouden ympäristöohjelmien hyväksyntää koskeviin päätöksiin edellytyksen, jonka mukaan ohjelmien hyväksyntä ei rajoita yhteisön eläinten hyvinvointia koskevien sääntöjen soveltamista. Luonnonvaraisen eläimistön osalta tukia ei myönnetä ohjelmille, jotka on tarkoitettu erityisesti metsästys- ja ampumisalueiden kehittämiseen. 33 Kohta 4. 1. 2, vuoden 1996 toimintaohjelma, maatalouden ja kalastuksen tutkimusohjelma -15- 3. OHJELMAN TÄYTÄNTÖÖNPANO VUOTEEN 1997 ASTI 3. 1 Ensimmäinen vaihe: ohjelmien hyväksyminen Maaseudun ympäristöä koskevassa asetuksessa asetettiin heinäkuu 1993 määräajaksi, johon mennessä ohjelmat oli toimitettava komissiolle hyväksymistä varten. Suurin osa ohjelmista toimitettiin tähän ajankohtaan mennessä tai pian sen jälkeen, ja vuoden 1993 loppuun mennessä komissio oli tarkastanut kaikki jätetyt ohjelmat. Suurimmassa osassa tapauksia ohjelman sisältöä ja kustannusarviota oli muutettava vastaamaan paremmin maatalouden ympäristöasioita koskevan säännöksiä. Alkuperäisenä määräaikana jätetyistä ohjelmista vain 16 hyväksyttiin vuonna 1993, mutta vuonna 1994 hyväksyttiin 83 ohjelmaa ja ohjelman muutosta sekä vuonna 1995 59. Vuoden 1996 loppuun mennessä maatalouden ympäristöohjelmat oli pantu täytäntöön kaikissa muissa jäsenvaltioissa paitsi Luxemburgissa, jossa täytäntöönpano myöhästyi huomattavasti. asetuksen 3. 2 Alustavat talousarviot ja EMOTR:n määräykset Ensimmäiset arviot ohjelmien viiden ensimmäisen vuoden menoista (1993 - 1997) olivat erittäin suuret, 2,5 kertaa suuremmat kuin komission tekemät arviot vuonna 1991, jolloin maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus hyväksyttiin. Jäsenvaltioiden kanssa käytyjen ensimmäisten neuvottelujen jälkeen ja kun ohjelmia hyväksyttiin ja pantiin täytäntöön, näitä määriä kuitenkin ja pienennettiin, kuten taulukosta 3. 1 käy ilmi. Arvio vuosiksi 1993-97 (12 miljoonaa ecua jäsenvaltiota) talousarvion kehitys tarkistettiin Taulukko 3. 1: EMOTR. n alustavan Komission arvio, joulukuu 1991 2 256 5 830 3 670 3 915 ohjelmien Hyväksyttyjen kustannukset, lokakuu 1995 Tarkistetut ennusteet, heinäkuu 1994 Ensimmäiset ohjelmia koskevat ennusteet, joulukuu 1993 Uusien jäsenvaltioiden osalta määrät kirjattiin liittymissopimuksen julkilausumaan, ja niiden kokonaismäärä jaksolle 1995 - 1997 oli 1 529 miljoonaa ecua. Taulukossa 3. 2 a verrataan arvioita hyväksyttyihin ohjelmiin varattujen määrien ja todennäköisen tuloksen kanssa. Huomattavimmat vajeet koskevat sellaisia jäsenvaltioita ja alueita, kuten tietyt Italian, Espanjan ja Kreikan alueet, joissa maatalouden ympäristöohjelmat ovat uusi asia. Sen sijaan sellaisissa jäsenvaltioissa, kuten Itävallassa, Suomessa, Saksassa ja Ranskassa, joissa on aikaisempaa kokemusta ohjelmien suunnittelusta, ohjelmat on pantu nopeasti täytäntöön. Kustannusarviossa oli vajetta 12 jäsenvaltion yhteisön osalta joka vuosi vuoteen 1996 asti (taulukko 3. 2 b). Vuonna 1995 jäi 15 jäsenvaltion yhteisön talousarviosta huomattava osa käyttämättä uusien jäsenvaltioiden myöhäisen ohjelmien täytäntöönpanon takia. Ensimmäiset maksut näille jäsenvaltioille ja Suomen kaksivuotisjakson kustannukset otettiin talousarvioon, ja jolloin menot olivat jonkin verran suuremmat kuin talousarvio. Vuonna 1997 myönnettiin kaksivuotinen rahoitus Italian ohjelmille, ja viimeisimpien arvioiden mukaan 15 jäsenvaltiota koskeva talousarvio ylittynee noin 350 miljoonalla eculla. suoritettiin vasta vuonna 1996, Todennäköinen 1997 luvut arvioitu) Itävallan jolloin (vuoden 2 455 tulos 16 EMOTR:n osuus mil), ecu Hyväksytyt ohjelma- talousarviot AklSt. teJ. arvfc<1) JiMfV vaKio B Dk D El E F Iri I L NL P UK "ÔT- Fin S EU 3 (4) 25 56 1050 120 400 690 210 650 7 71 151 192 3622 525 405 495 m. 16 30 966 22 399 626 144 511 6 55 150 111 716 403 223 Totautunut Totautunut 1993-97 mH). acua (3) 3 19 916 11 125 509 163 432 4 25 146 96 606 399 126 * hyvik- tytyiiU talcus- arvioista 16* 6 3* 9 3* 4 9* 3 1* 8 1* 113* 8 5* 7 8* 4 6* 9 9* 6 8* 80S 113* 9 9* 57* 99% *- arvlo 12* 3 4* 8 7* 9* 3 1* 74* 7 8* 66* 60* 35* 9 6* 5 1* 69S 154* 9 9* 2 5* 9 3* 75H Taulukko 3. 2(a) (1) pariutuu (2) Joulukuu jäsenvaltioiden arvioihin 1996 (3) arvlo 1997 (4) 1995-97. D Ôl F Fil I P H E S UK Dk NL El Kuvlo 3. 2(a) mil], »eut '»S3 1»M EU15til. i/v Eimtotaut E i m t i l j w. EU12tot«ut 1MJ 1193 1391 , 1557 Taulukko 3. 2(b) Kuvlo 3. 2(b) 3. 3 Ohjelmien yhteenlaskettu talousarvio Maatalouden ympäristöohjelmat ovat yhteisön yhteisrahoittamia (EMOTR:n tukiosasto) siten, että tavoite 1-alueilla rahoitetaan 75 prosenttia ja muilla alueilla 50 prosenttia. Loppuosan yhteisrahoitettavien ohjelmien kustannuksista maksaa jäsenvaltio tai kyseinen alue. Taulukossa 3. 3 esitetään ohjelmien kokonaiskustannukset maittain (vuoden 1997 luvut ovat arvioita) sekä yhteisön ja jäsenvaltion rahoitusosuudet vuoteen 1997 asti. Viiden jäsenvaltion osalta rahoitusosuus on 86 prosenttia, mikä vastaa kaikkein laajimpia toteutettuja ohjelmia. YhtaisrahoHattavat kustannukset yhteensä 1993-97 ImllJ. acua) Toteutunut Jäsen valtio B Dk O a E F Irt I NL L ÔS Fm S EU15 EMOTR jäsenvaltiot Yhteen* 3 19 918 11 125 509 163 432 25 4 146 96 3 19 376 4 42 509 54 282 24 4 49 94 399 126 3787 399 126 2458 798 252 6244 jTaulukko 3. 3 : Jäsenvaltioiden Ja EMOTR:n maksuosuudet (yhtsltrahottattavat kustannukset) 1993-97 (arvio) EMOTR:n menojen kehitys esitetään taulukossa 3. 4. Taulukosta käy ilmi, että Saksan, Espanjan, Ranskan, Portugalin ja Yhdistyneen kuningaskunnan ohjelmat pantiin täytäntöön suhteellisen nopeasti. Useimpien jäsenvaltioiden kohdalla kesti kuitenkin kaksi vuotta tai enemmän, ennen kuin ohjelmat oli pantu täytäntöön. Uusien ohjelmien kehittelyä ei vieläkään ole saatu päätökseen. Tanskassa ohjelmat suunniteltiin ja aloitettiin uudestaan vuonna 1997, ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Kreikassa ja Ruotsissa merkittäviä uusia ohjelmia kehitetään parhaillaan tai niiden toteuttaminen on juuri aloitettu. 17- E M O TR • manojen kehitys vain E M O TR - osuus : milj. ecua milj. ecua Yhteensä 1993 1994 1995 1996 1997 vuoteen 1997 asti 2 123 37 8 67 Jäsen valtio B Ok D El E F I rl I L NL Ôs P Fin S EU 15 J2_ 123 231 Taulukko 3. 4 3 223 16 106 19 54 39 _2P_ 485 2 6 232 2 33 119 43 42 8 541 40 257 43 26 1391 3 19 918 11 125 509 163 432 4 25 805 148 399 126 98 3786 304 10 54 144 100 336 4 12 264 58 143 83 36 1556 N t o k a TT Jäsenvaltio Kuvio 3. 4 Lähes kaikkien jäsenvaltioiden osalta vuodet 1996 ja 1997 olivat ensimmäiset kokonaiset täytäntöönpanovuodet. Vuoden 1997 arvioidut kustannukset on esitetty taulukossa 3. 5, joka osoittaa varsin suurta jäsenvaltioissa. täytäntöönpanoastetta Taulukossa 3. 5 esitetään EMOTR:n tukiosaston maatalouden ympäristöohjelmista aiheutuneiden kokonaismenojen määrät. Lukuja vertailemalla voidaan todeta, että keskimäärin 3,6 prosenttia kaikista tukiosaston menoista on aiheutunut näistä ohjelmista. Osuus on selvästi suurempi uusien jäsenvaltioiden osalta, joiden osuus vaihtelee Ruotsin 7 prosentin osuuden ja Itävallan 22 prosentin osuuden välillä. lähes kaikissa Vhtaisraholtsttavat menot yhteensä 1997 (mill, ecua) Jisen- vaRlo 1 9 124 3 18 144 33 224 4 11 244 19 143 63 34 2 9 304 10 54 144 100 336 4 12 265 58 143 63 36 3 17 426 13 72 287 134 560 9 23 509 77 285 166 70 B Dk O B E F bl I L NL ös P Fin S UK Aset. 2078/92 mukaiset menot yhteensä 1997 (EMOTR • jäsenvaltioiden osuudet) A 207OT2 H EMOTR 0* 0* 4* 0* 1* 1* 3* 1* rsas L NL ös P Rn S UK EU15 A M7M1 «EMOTR 0* 1* 2 2* 6* 2 0* 7* 1* 3. 6* Kuvio 3. 5(a) Taulukko 3. 5(b) ja Kuvio 3. 5(b) Siitä huolimatta, että luvut ovat joidenkin jäsenvaltioiden osalta korkeat, maatalouden ympäristöohjelmien kustannusten osuus on 1,6-1,8 prosenttia Euroopan unionin kokonaistalousarviosta, kuten taulukosta 3. 6 havaitaan. Miljardia ecua Toteutunut Arxto A. 2078/92 2* 1993 1994 1995 1996 1997 EY:n talousarvio yhteensä 67,760 65,929 73,555 85,094 87,651 josta EMOTR (tukiosêsto) 34,590 32,970 34,503 39,108 41,233 i^b^a^aH^^^^M josta maatalouden ympäristötuki 123 231 485 1,391 1,557 UêëUbuden ympirittOukén %- osuus kokonaistaloussrvtosta 0. 18% 0. 35% 0. 66% 1. 63% 1. 78% Taulukko 3. 6 Vuoden 1996 talousarvion jakautuminen 18- 3. 4 Täytäntöönpanoa koskevat tiedot Varainhoitovuoden 1997 puolivälissä maanviljelijöiden kanssa oli allekirjoitettu 1,35 miljoonaa sopimusta, mikä vastaa 17 prosenttia kaikista Euroopan unionin maataloudessa toimivista pienyrityksistä ja alalla työskentelevistä henkilöistä. Taulukossa 3. 7 esitetään sopimusten jakautuminen jäsenvaltioittain. Itävallassa ohjelmat käsittävät lähes 70 prosenttia kaikista maatalousalalla työskentelevistä henkilöistä. Suomessa, Saksassa ja Ruotsissa tämä osuus on noin 50 prosenttia. Jäsenvaltio „ „ , ! ? "" m* * '* I f-fc—iu,» j MaatatouaaJaJa työskenteleviä yhteenet (ASEU1996) w» 102 114 1197 780 1119 1080 140 1489 6 243 267 507 156 124 533 7867 % 1% 7% 46% 0% 3% 16% 17% 4% 32% 2% 67% 25% 59% 56% 4% 17% 1242 8193 554 836 1839 29599 177696 23 856 63 841 1922 5854 180 000 126 479 91509 68 969 21 482 ' 1366 316 I B Dk D EP E F Irt r L NL Ö i~ P Fin S UK EU16 Tuen aaajat Jäsenvaltio * tiedot vuodoll» 1995; - tiedot vuodetta 1996; Taulukko 3. 7 Osallistujamääri 16. 4. 1997 Kuvio 3,7 Sopimukset kattavat 22,3 miljoonan hehtaarin alan, mikä vastaa 17 prosenttia käytetystä maatalousmaasta. Laajimmat ohjelmat toteutettiin Itävallassa, Luxembourgissa ja Suomessa (yli 70 prosenttia käytetystä maatalousmaasta). Saksassa ja Ruotsissa tämä osuus oli yli 30 prosenttia (taulukko 3. 8) Hehtaarikohtainen palkkio oli keskimäärin 117 Figure 3. 8(e) Jäsenvaltio Jäsenvaltio Yhteisrahoi- tettavat menot yhteensä 1997, arvio Toteutu misaste 15. 4. 1997 (alakohtai set palkkiot) Maksu/ha keskim 2078 !•« A. u. Arv oitu %. Käytetty : , ' osuus (Aset :S : maa (1996) m u k a j n e n) 2078^92 ,. Palkkio keskimäärin B Dk D El* E F Iri I** L NL Ös P Fin S UK EU1S Table 3. 8 milj, ecua 3 17 428 13 72 287 134 560 9 23 509 77 285 166 70 2682 1000 ha 17 94 6353 12 532 5725 801 977 97 31 2500 606 2000 1561 J 3 2 i_ 22628 * data 1995; " data 1996. ecua/ha 84 186 89 n/a 81 42 147 n/a 90 260 140 137 124 156 55 117 1000 ha 1366 2 715 17 344 5 741 25 092 30277 4 444 17294 127 1 981 3 449 3 981 2605 3 438 15 852 138 706 % 1% 3% 37% 0% 2% 19% 18% 6% 76% 2% 72% 15% 77% 45% 8% 17% -19 Jäsenvaltio Figure 3. 8(b) ecua hehtaarilta, ja suurin osa palkkioista sijoittui välille 6 0 - 1 50 ecua hehtaarilta (kuvio 3. 8 b). Kreikan ja Italian tiedot eivät ole käytettävissä. tiedot toteutetusta jäsenvaltioissa täytäntöönpanosta esitetään Tarkemmat valmisteluasiakirjassa, joka komission on tarkoitus antaa STAR-komitealle. Esitettyjen suuntaa antavien tietojen perusteella voidaan todeta, että jotkut jäsenvaltiot hyödyntävät merkittävällä tavalla asetuksen tarjoamia mahdollisuuksia, kun taas toisissa jäsenvaltioissa täytäntöönpano on vasta alkuvaiheessa tai se on rajoittunut tietyille alueille. Alhainen täytäntöönpanoaste voi olla osoitus jäsenvaltioiden tai alueiden vaikeuksista toteuttaa rahoituksen kansallinen osuus. Samankaltainen tilanne vallitsee jäsenvaltioissa myös niiden ohjelmien osalta, joita on hallinnoitu alueellisella tasolla. 3. 5 Komission suorittama seuranta, arviointi ja valvonta Maankäytön suunnittelua koskevien toimenpiteiden vaikutukset voidaan jakaa kolmeen luokkaan maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen kolmen tavoitteen mukaisesti. Nämä kolme luokkaa ovat: vaikutukset ympäristöön, vaikutukset maataloustuotantoon sekä vaikutukset yhteiskuntaan ja talouteen. Julkista käyttöä sekä koulutus- ja esittelyhankkeita koskevat toimenpiteet on arvioitava eri tavoin. Komissio laati vuonna 1995 seurantaa ja arviointia käsittelevän oppaan, jossa on eritelty kaikki arvioitavat alueet ja joka esitettiin valmisteluasiakirjan34 muodossa jäsenvaltioiden edustajille STAR-komiteassa. Asiakirjassa luetellaan kaikki tekijät, jotka on otettava huomioon arviointia suunniteltaessa ja esitetään perusperiaatteet, joita ovat muun muassa kaavoitustietojen laatiminen. Soveltamista koskevan asetuksen, jossa säädetään jäsenvaltioiden velvollisuudesta valvoa ja arvioida ohjelmia35, hyväksymisen jälkeen komissio on saanut yksityiskohtaiset tiedot seuranta- ja arviointistrategioista kaikilta jäsenvaltioilta Luxemburgia ja Portugalia lukuunottamatta. Lokakuuhun 1997 mennessä olijoitakin ohjelmia lukuun ottamatta saatu viralliset arviointikertomukset Itävallalta, Suomelta, Ranskalta, Saksalta, Kreikalta, Italialta, Alankomailta, Espanjalta, Ruotsilta ja Yhdistyneeltä kuningaskunnalta. Suurin osa arviointikertomuksista täyttää laajasti ottaen komission vuonna 1995 laatimat edellytyksiä. Tulokset esitetään yksityiskohtaisemmin STAR-komitealle myöhemmin annettavassa valmisteluasiakirjassa, johon liitetään myös osoitteet, joista kertomukset voi tilata. Osa tärkeimmistä päätelmistä esitellään kuitenkin jäljempänä ja niissä on otettu huomioon se, että melkein kaikkien ohjelmien arviointi on vasta alkuvaiheessa. Erot ohjelmien täytäntöönpanossa johtuvat eri tekijöistä, joihin kuuluvat käytössä olevat maatalouden ympäristöpolitiikat, toimenpiteiden toteutettavuuden arviointi, alueelliset ja paikalliset maatalous- ja ympäristöolosuhteet sekä talousarvion rajoitukset ja niiden perusteella tehdyt kansalliset valinnat. Kertomusten perusteella voidaan tehdä päätelmä, jonka mukaan palkkioiden tasot riippuvat toimenpiteen kohdistamisen onnistumisesta, kyseisen maatalousalan tehokkuudesta, esiintyneiden vaikeuksien määrästä, odotetun tai edellytyksistä, toivotun osallistumisen ulkoisista aktiivisen tasosta, 34 35 Valmisteluasiakirja VI/3872/97, joka vahvistaa aikaisempia valmisteluasiakirjoja Komission asetus (EY) N:o 746/96, 16 artikla -20 tuotantokustannuksista, alueen rahoitusosuuksien saatavuudesta. ensisijaisista tavoitteista sekä kansallisten ohjelmien onnistumisessa. Ohjelmien Ohjelman soveltamisen tehokkuuden osalta on osoittautunut, että aikaisemmalla tiedon saamisella on ratkaiseva hallinnollisella kokemuksella sekä tarpeellisen toteutusvauhti muistuttaa merkitys innovaatioiden yhteydessä esiintynyttä klassista tapahtumaketjua: ne jotka tekevät innovaatioita panevat ne myös nopeasti ja saavuttavat joissakin tapauksissa edistyneemmän enemmistön tason. Tämä ei ole yllättävää, sillä useimmissa tapauksissa maatalouden ympäristöohjelmissa edellytetään maanviljelijän tekevän teknisiä innovaatioita. Tiedotus ja koulutus ovat tärkeydestään huolimatta saaneet jäsenvaltioilta vain hyvin vähän huomiota, lukuun ottamatta joitakin huomattavia poikkeuksia, kuten Alankomaat ja vähäisemmässä määrin myös Ruotsi. täytäntöön järjestelyjen, ja muiden Yhteisten markkinajärjestelyjen kuten maatalouden metsäohjelmien, vaikutukset maanviljelijän tuloihin saattavat rajoittaa täytäntöönpanoa jos maanviljelijät eivät ole vakuuttuneita siitä, että maatalouden ratkaisevasti, ympäristöohjelmista maksettavat palkkiot riittävät korvaamaan heidän menetyksensä. Tämä koskee erityisesti peltokasveista maksettavia korvauksia sekä naudan- ja lampaanliha-alan järjestelyjen mukaisia maksuja, jotka perustuvat pääluvun mukaiseen tuotantoa. maksuun ja edistävät yhteisen markkinajärjestelyn Maatalouden haitallisesti myös maanviljelijöiden huolestuminen siitä, että he menettävät nykyisten viljeltyjen maiden osalta mahdollisuudet maksuihin, jos otetaan käyttöön uusi vertailualue tai täysin vapautetut maksujärjestelmät. Maidontuotannon osalta maatalouden ympäristöohjelmien käyttöönottoa rajoittaa epävarmuus uudenlaisten kiintiöiden tulevaisuudesta. Uusien ohjelmien osalta on joillakin alueilla järjestetty tarjouskilpailuja metsänistutusohjelmista. rajoitusten mukaista ympäristöohjelmiin vaikuttaa tieteellisen arvioinnin vaikeuksia Arviointikertomuksissa korostetaan myös ja kustannuksia, kaavoitustietojen puutteita sekä indikaattorien käyttöön liittyviä vaikeuksia. Indikaattorien kehittämisen hyväksi komissio toimii Euroopan unionissa ja muissa kansainvälisissä keskustelufoorumeissa, erityisesti OECD:ssä. Indikaattoreja koskeva työ kattaa useita aloja, joihin sisältyvät erityisesti seuraavat kuusi asiaa: ravinteiden päästö vesiin ja ekosysteemeihin, kasvinsuojeluaineiden päästö vesiin ja ekosysteemeihin, ilmastomuutosten ja maapallon ilmakehän lämpenemisen vaikutukset, luonnonvaraisten kasvistojen huonontuminen, maanviljelymaiseman muutokset sekä geneettisten resurssien kehittäminen (kesyt eläimet ja kasvilajit). luonnon monimuotoisuuden eläimistöjen ja Maatalouden ympäristöohjelmien täytäntöönpanon ja arvioinnin seuraamiseksi komissio järjestää säännöllisiä kahdenvälisiä tapaamisia jäsenvaltioiden kanssa. Tällä tavoin komissio on saanut ajoissa tietoa ohjelmien etenemisestä, täytäntöönpanossa esiintyneistä ongelmista sekä ohjelmiin tehdyistä lukuisista muutoksista, joita jäsenvaltiot jättivät tarkastettavaksi pian hyväksymisen jälkeen. -21 3. 6 Toimenpiteiden arviointi luokittain36 3. 6. 1 Ympäristölle suotuisa maataloustuotanto (1) luonnonmukainen viljely Joissakin jäsenvaltioissa luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden kysyntä on viime vuosien aikana kasvanut huomattavasti. Ympäristöhyödyt ovat erityisen suuret sellaisilla alueilla, joissa on siirrytty tavanomaisesta viljelystä luonnonmukaiseen viljelyyn esimerkiksi luopumalla torjunta-aineista. Eri puolilla Euroopan unionia on vakiintuneita tiloja, ylläpitävät standardeja ja edistävät luonnonmukaista tuotantoa yhdenmukaisesti neuvoston tuotantotapoja koskevan asetuksen säännösten kanssa37. luonnonmukaisesti viljeleviä luonnonmukaisia jotka valvovat järjestöjä, Arviointikertomuksissa tuodaan esille havaitut maaperälle ja veden laadulle sekä luonnon monimuotoisuudelle koituvat ympäristöhyödyt. Kannattavuus riippuu markkinoiden mahdollisuuksista ja palkkioiden suuruudesta. Luonnonmukaisten tuotteiden markkinoiden epävakaisuudesta johtuen on vaikea ennakoida vaikutusta tulotasoon. Komission tarkoituksena on esittää STAR-komitealle luonnonmukaista viljelyä tukeva valmisteluasiakirja. viljely, johon tehdään ympäristön kannalta edullisia parannuksia, mutta (2) joka ei ole luonnonmukaista tuettaviin maataloustuotannon mukautuksiin kuuluu Jäsenvaltioiden ohjelmista voimaperäisten menetelmien vähentäminen, maataloustoiminnan tarkasti määrätty vuorottelu, peltojen reunakaistaleiden ruiskuttamatta jättäminen, ruohon kylvämisen vähentäminen, eläintiheyden väljentäminen, alavien maiden jaksottainen kasteluttaminen jne. Näillä ja samankaltaisilla menetelmillä voidaan vähentää ympäristöön kohdistuvaa rasitusta huomattavasti, ja oikein käytettynä niiden avulla voidaan saada aikaiseksi luonnon monimuotoisuuden lisääntymistä sekä torjunta-aineiden käytön vähenemistä ja ravinnehukan pienentymistä. Tämäntyyppiset menetelmät saattavat vaatia lisätyövoimaa ja johtaa tuotantotason alenemiseen. Yhdistetyt viljelymenetelmät, edellyttäen että niissä käytetään vain vähän kemikaaleja, ovat laajalti käytössä ja niitä tuetaan maatalouden ympäristöohjelmien kautta. Kuten luonnonmukaisen viljelynkin osalta, tuotannon ja standardien valvomiseksi perustetaan parhaillaan järjestöjä. Yhteisten standardien puute ja sen seurauksena tapahtunut tuotemerkkien nopea lisääntyminen on kuitenkin johtanut epävarmuuteen kuluttajien ja muidenkin keskuudessa. Arviointikertomuksissa korostetaan myös eri ohjelmien mukaisesti toteutettujen toimenpiteiden runsautta. Ympäristöhyödyt esitellään veden laadun, eroosion vähenemisen ja bioottisten resurssien säilyttämisen osalta sekä maaseudun ympäristön säilymisen ja erityisesti monivuotisten viljelmien osalta. Veden laadun seuranta on osoittautunut vaikeaksi, sillä myönteisten vaikutusten syntymiseen saattaa kulua useita vuosia. Näin ollen asianmukaisia ohjelmia on jatkettava 36 Kohdassa 1. 10 esitetyt luokat 37 Neuvoston asetus (ETY) N:o 2092/91, maataloustuotteiden luonnonmukaisista tuotantotavoista ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa, EYVL N:o L 198, 22. 7. 1991, s. l - 2 2- kymmenien vuosien ajan, jotta niillä saataisiin aikaan tuloksia. Usein on myös mahdotonta osoittaa ympäristöhyötyjä yksittäisen viljelijän toiminnan ansioksi. Joillakin alueilla, joissa on hedelmällinen maaperä tai tilaa kohti on useita nautayksikköjä, tuotantoa rajoittavia ympäristölle suotuisia toimenpiteitä on pantu täytäntöön varsin vähän. Tällaisilla alueilla ympäristöuhat saattavat olla vakavia ja nykyisten näkemysten toimivuus voidaankin asettaa kyseenalaiseksi. Maankäytön suunnittelua herkillä alueilla koskevien sopimusten tarkoituksena oli luonnon monimuotoisuuden edistäminen, ja niiden avulla onkin saatu aikaan erittäin myönteisiä tuloksia. Niiden käyttöönottoaste on ollut korkea sellaisilla alueilla, joille viranomaiset ovat pystyneet kohdistamaan edistämiseen ja tiedottamiseen tarkoitettua toimintaa, ja joilla sopimuksen teko ei ole edellyttänyt suurta muutosta käytettyihin tuotantomenetelmiin. Jos maataloustuotannossa on tehtävä suuria muutoksia ja maanviljelijän on lisäksi toimittava aktiivisesti maaseutuympäristön vaalijana, saattaa palkkion suuruus olla ratkaiseva tekijä täytäntöönpanoasteen kannalta. Ohjelmilla tuntuisi olevan selvästi myönteinen vaikutus geneettisten resurssien säilyttämiseen, vaikka se ei näykään markkinataseessa. Geneettisen eroosion uhkaamien hyötykasvien suojelemiseksi toteutettavat toimet eivät ole edenneet riittävän pitkälle, jotta niiden perusteella voitaisiin tehdä päätelmiä. perinteisten viljelymenetelmien jatkaminen, maiseman (3) käytössä olevien muiden kuin voimaperäisten menetelmien jatkaminen Ympäristön hyväksi tehtävät sitoumukset voivat olla suhteellisen lieviä, ja niihin voi säilyttäminen, kuulua voimaperäisten menetelmien vähäinen käyttö, eläintiheyden väljentäminen sekä laidunten osalta kyntämisen luonnollisten piirteiden muuttamisen kieltäminen. Hehtaarilta maksettava palkkio on vastaavasti pieni, ja se kuvastaa laajaperäisen luonnetta. Epäsuotuisilla alueilla, joilla maanviljelijöiltä edellytetään erityisiä ponnisteluja maanviljelyn jatkamiseksi ja joilla perinteiset, muut kuin voimaperäiset menetelmät ovat välttämättömiä ympäristön suojelun jatkamiseksi ja luonnon kannalta arvokkaiden paikkojen säilyttämiseksi, tämänkaltaiset toimenpiteet saattavat kuitenkin olla ja perinteisen viljelymaiseman säilyttämiseksi38. toimiva väline maaseutuympäristön tai maaperän tuotannon toteutetuilla lisäämiseksi ollut laaja-alaisten on että toimenpiteillä laitumien useissa maissa ja Arviointikertomukset osoittavat, ylläpitämiseksi selviä ympäristövaikutuksia, koska niiden avulla on estetty voimaperäisten menetelmien käyttöä tai maan vajaakäyttöä tai viljelemättä jättämistä. Vaikutukset perustuvat tavallisesti nautayksiköiden ja maa-alueen välisen suhdeluvun sekä typpilannoitteiden käytön rajoittamiseen. Ympäristöhyötyihin kuuluvat myös eroosion väheneminen, maalaismaiseman säilyttäminen ja bioottisten resurssien suojeleminen. Muilla kuin voimaperäisillä toimenpiteillä on enemmän vaikutusta markkinoiden vakauteen silloin kun on kyseessä maatalousmaiden muuttaminen laajaperäisesi viljellyiksi laidunmaiksi. jonkin verran. Joissakin eli Toimenpiteiden maanviljelijän olisi tuotettava muutakin kuin taloudellista hyötyä. pitäisi hyödyttää yhteiskuntaa ympäristöä tuotannon pienenevän jäsenvaltioissa on suojelemalla, arvioitu 38 Esimerkiksi rakennerahastojen tavoitteen 5a mukaiset tasaushyvitykset, ks. kohta 2. 2 -23 - 3. 6. 2 Maan käyttö muuhun kuin tuotantoon (viljelemättömän maan hoito, ympäristöllisistä syistä toteutettava käytöstä poistaminen, maiseman erityispiirteiden säilyttäminen, julkinen käyttö) Toimenpiteet, joiden avulla edistetään elinympäristöjen ja biotooppien säilyttämistä tai palauttamista, merkitsevät tavallisesti huomattavaa tuotannon pienentymistä tai täydellistä keskeytymistä. Maanviljelijän tekemän sopimuksen yksityiskohtaisista säännöistä riippuen maa saattaa kuitenkin vaatia suhteellisen paljon työtä. On hyvin epätodennäköistä, että tällaisia elinympäristöjä luotaisiin ilman julkista maanostoa tai maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen mukaisesti laadittuja sopimuksia. Myös niiltä maanviljelijöiltä vaaditaan suuria ponnistuksia, jotka sitoutuvat puhdistamaan viljelemättömän maan pensaikoista, jotta vältyttäisiin tulipalon vaaroilta, tai jotka ylläpitävät kiviaitoja, pengerryksiä, pensasaitoja, lampia, kaivoja tai sellaisia maalaismaiseman erityispiirteitä, joita on suojeltava eroosiota vastaan. Vähintään 20 vuoden käytöstä poistamisen osalta kaikki maataloustoiminta on tavallisesti kiellettyä. Kuitenkin silloin kun epätoivotun aluskasvillisuuden säännöstely on tarkkaan määritelty, suositeltavin menetelmä aluskasvillisuuden säännöstelyksi on pitää ruohoa syöviä eläimiä alueella muutaman päivän ajan. Menetelmän toteuttamista on valvottava tarkasti. Julkista käyttöä edistäviä ohjelmia on kehitetty vain muutama39. Eräässä tapauksessa maanviljelijät odottivat, että korvaus laskettaisiin aiheutuneen häiriön mukaisesti, erityisesti jos maat sijaitsivat lähellä taajamia. Maanviljelijöiden mielestä tulonmenetyksiin ja aiheutuneisiin kustannuksiin perustuvat laskelmat eivät aina ole soveltuvimpia laskumenetelmiä. Arviointikertomuksista käy ilmi, että pitkäaikainen käytöstä poistaminen on yleensä keskittynyt tietyille alueille ja sen avulla halutaan saavuttaa tiettyjä luonnonsuojelua koskevia tavoitteita. Toimenpiteen mahdollista täytäntöönpanoa saattaa rajoittaa 20 vuoden aikaraja. Koska toimenpide voi ympäristönsuojelun kannalta olla hyvin merkittävä, olisi tärkeää pohtia miten osallistumistasoa voitaisiin nostaa. Jäsenvaltioiden aikaisempien kokemusten tarkastelu tuntuisi osoittavan, että 20 vuoden pituisen sopimuksen joustamattomuus on toimenpiteen täytäntöönpanosta päätettäessä ratkaiseva ja huomattavasti tärkeämpi tekijä kuin palkkion suuruus. Moniin tarkasteltuihin menetelmiin sisältyi indeksiin sidottuja palkkioita tai sitten maanviljelijän oli mahdollista sanoutua sopimuksesta irti viiden vuoden kuluttua toimenpiteiden Viljelemättömän maatalous- ja metsämaan hoitoon toimenpiteet saattavat vaikuttaa myönteisesti arviointi osoittaa, että nämä ympäristön suojeluun (eroosion ja maiseman kannalta), ja turvata maanviljelijän aseman näiden toimenpiteillä ei ole vaikutusta markkinoiden vakauteen. Palkkion on oltava niin suuri, että se kattaa maanviljelijälle aiheutuneet kustannukset. tehtävien hoitajana. Näillä liittyvien 39 Joidenkin jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön sisältyy yleinen oikeus maatalousmaan julkiseen käyttöön. 24 3. 6. 3 Koulutus- ja esittelyhankkeet ohjelmiin kansallisiin ja maiseman säilyttämiseen Koulutusta tarjotaan eri tasoilla. Yksittäisille maanviljelijöille tarkoitetut kurssit keskittyvät sekä ympäristönsuojeluun liittyviin erityiskysymyksiin. Koulutusta annetaan joissakin tapauksissa myös asiantuntijoille, jotka laativat tiloja koskevia suunnitelmia, neuvovat viljelijöitä tai kouluttavat muita. Esittelyhankkeet liittyvät yleensä ja keskittyvät teknologian edistämiseen. läheisesti kansallisiin maatalouden ympäristöohjelmiin tuotantomenetelmien, asianmukaisten toimenpiteisiin sisältyviin tiedon ja 3. 6. 4 Yhdistetyt ja koko tilaa koskevat suunnitelmat Vain harvojen jäsenvaltioiden ohjelmissa on valittu kokonaisuuden huomioon ottava näkökulma toimenpiteiden täytäntöönpanemisessa. Yksi mahdollisuus esimerkiksi on, että tilan kaikki eri tekijät arvioidaan ja tämän perusteella sovitaan toimenpiteistä, joihin sisältyvät tuotantomenetelmät, elinympäristöjen luominen, maiseman erityispiirteiden säilyttäminen ja maanviljelijöiden koulutus. Tällaisten ohjelmien onnistuminen riippuu suunnitelman laadusta ja asiantuntijoiden antamista ohjeista. Erään koko tilaa koskevien sopimusten perusteella tehdyn väliarvioinnin päätelmissä todetaan, että kaikkien maatalouden ympäristöasioita koskevien sopimusten olisi perustuttava koko tilaan sovellettaviin sitoumuksiin. 3. 7 Ohjelmien hoidon ja hallinnoinnin kehitys 3. 7. 1 Täytäntöönpanoaste Monien ohjelmien, ei kuitenkaan läheskään kaikkien, osalta täytäntöönpanoaste on ollut huomattavasti alkuperäisiä arvioita alhaisempi. Komissio on löytänyt tähän kuusi pääasiallista syytä, jotka esitetään taulukossa 3. 9. Taulukko 3. 9: Syyt alhaiseen täytäntöön panoastcesecn. (a) Ohjelmien alkuvaiheen vaikeudet ja niistä aiheutuneet viivästymiset ovat saattaneet lannistaa jotkut maanviljelijät. Suurin osa ohjelmista on hyväksytty ja ne ovat parhaillaan käynnissä, mistä maanviljelijät näkevät, että ohjelmat ovat vakiintuneet ja niiden suomat mahdollisuudet ovat hyvin varteenotettavia. (b) Joidenkin jäsenvaltioiden komissiolle esittämät arviot ovat saattaneet olla liian optimistisia. saattaa kustannuksista maksettavien joidenkin (c) Tulonmenetyksistä toimenpiteistä maksettavat ja/tai korvauksien joistakin riittämätön taso ja maanviljelijöiden mielestä kannustuspalkkiot saattavat tuntua liian pieniltä. olla (d) Soveltuvan kansallisen tai alueellisen rahoituksen puute. (e) Maanviljelijöiden haluttomuus sitoutua viisivuotisiin tai pidempiin sopimuksiin. (f) Asianmukaisen mainonnan puute ja ohjelmien riittämätön edistäminen. Vain harvoissa jäsenvaltioissa ja harvoilla alueilla täytäntöönpanon taso on ollut erittäin korkea, mutta joissakin tapauksissa täytäntöönpano on jopa ylittänyt ohjelmalle varatun kustannusarvion. Erot alhaisen ja korkean täytäntöönpanotason välillä ovat johtaneet yleiseen eri jäsenvaltioiden ja eri alueiden väliseen epätasapainoon. Komissio on pyrkinyt edistämään täytäntöönpanoa niissä jäsenvaltioissa, joissa taso ei ole riittävä, sekä rajoittamaan sovitun rahoituksen ylärajan ylittäviä kustannuksia. 25- 3. 7. 2 Maan hallintaoikeus on ongelmia vuokratun maan perinteisen Erityisiä esiintynyt maanhallintajärjestelmän, kuten yhteiskäytössä olevan maan sellaisten uudistettavien vuokrasopimusten alaisten maiden osalta, jotka voidaan sanoa muodollisesti irti vuoden varoitusajalla. Vuokratun maan osalta vuokranantajan on varmistettava, että sopimukset voidaan panna täytäntöön vuokra-ajan kuluessa. Joitakin toimenpiteitä ja ohjelmia on kuitenkin jouduttu keskeyttämään sellaisten tuen jotka maanviljelijöiden myöntämisedellytyksiä maanhallintaan liittyvien järjestelyjen takia. täyttämään pystyneet osalta, eivät sekä ole tai 3. 7. 3 Valvontamenetelmät ja seuraamukset sisältyvien sitoumusten ympäristöohjelmiin täytäntöönpanon Maatalouden tarkastaminen on osoittautunut hankalaksi. Useat ympäristölle suotuisan maankäytön toimenpiteet edellyttävät eri aikoina vuotta toteutettavia toimia. Toisin kuin markkinajärjestelyjen valvonta, jossa yksi tilalle tehtävä tarkastuskäynti on riittävä, maatalouden ympäristöohjelmat saattavat vaatia useampia käyntejä, jotta kaikkien sitoumusten noudattaminen voidaan varmistaa. Niiltä osin kuin se vain on ollut mahdollista, ohjelmien valvonnassa ja aiheettomasti suoritettujen maksujen seuraamusten ja noudatettu valvontajärjestelmää40. yhdennettyä tarkastus- osalta on 3. 7. 4 Palkkioiden maksaminen ja yhteisrahoituksen enimmäismäärät jotka tarpeen perusteella sopimuksista, Palkkiot maksetaan periaatteessa tulonmenetyksen, aiheutuneiden kustannusten ja kannustuksen ylittävät vähimmäisedellytykset. Näin ollen palkkioita ei voida pitää varsinaisena tulona mutta ei myöskään tukena. Komissio pyrkii takaamaan sen, että palkkiot pysyvät asetettujen rajojen sisällä, jotta ne noudattaisivat maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen säännöksiä, ja jotta ohjelmat säilyttäisivät green box - asemansa. Asetuksessa säädetään maksettavien palkkioiden enimmäismäärät maan käyttötavan mukaan41. Kuitenkin tilojen, menetelmien vuorottelua harjoittavien tilojen tai sellaisten tilojen osalta, joiden ympäristö sisältää erilaisia erityispiirteitä, eri enimmäismäärien soveltaminen eri viljelyalueisiin saattaa olla sekavaa. suuntautuneiden sekatuotantoon 3. 7. 5 Laajaperäistäminen Joidenkin ohjelmien toimenpiteet, joiden tarkoituksena on lisätä laajaperäistämistä maksamalla palkkiot poistettujen nautayksikköjen lukumäärän perusteella, eivät ole tarkoitetut yhtä onnistuneita kuin vastaavantyyppiset karjan poistamiseen toimenpiteet, joista palkkio maksetaan hehtaarikoon mukaan ympäristölle edullisesta karjanhoidosta. Erityinen ongelma poistettujen nautayksiköiden mukaisesti maksettavien palkkioiden osalta on se, että erillisiä maankäytön 40 Asetus (EY) N:o 746/96, 19 ja 20 artikla 41 Asetus (ETY) N:o 2078/92, 4 artikla -26 suunnittelutoimenpiteitä ei oteta huomioon tai palkkioiden enimmäismäärä vähenee puoleen42. 3. 7. 6 Maisemalliset ja historialliset erityispiirteet Useat jäsenvaltiot ovat liittäneet ohjelmiinsa ehdotuksia sellaisten maatalouden erityispiirteiden kuten pengerrysten, pensasaitojen, kiviaitojen, lampien, yksittäisten puiden ja muiden vastaavanlaisten asioiden säilyttämisestä, niiden tekemisestä tai istuttamisesta. Perusteluina ovat olleet kauneusarvot (erityisesti ulkoiset tekijät), luonnon monimuotoisuuden edistäminen, vanhojen rajaviivojen säilyttäminen ja kulttuuriperintö. Komissio on hyväksynyt, että näiden piirteiden säilyttäminen sisällytetään yhteisrahoitettuihin ohjelmiin, usein lisätoimenpiteinä pääasiallisille maatalousmaan käytön suunnittelua koskeville toimenpiteille tai sillä edellytyksellä, että maanviljelijät toimivat vierekkäisillä viljelyalueilla hyvän maatalouskäytännön mukaisesti. Arkeologisia alueita ei tavallisesti ole otettu huomioon, koska niitä ei ole voitu perustella riittävästi ympäristöllisillä syillä. Joidenkin historiallisten jäänteiden, erityisesti maavallien, voidaan kuitenkin katsoa olevan osa maisemaa ja niiden suojeleminen vaatii muutoksia tai rajoituksia maataloustoimintaan. 3. 7. 7 Uhanalaiset rodut ja kasvilajit Uhanalaisten eläinrotujen kasvattamista tukevien ohjelmien hyväksymistä varten komissio on laatinut luettelon hyväksyttävistä hevos-, nauta-, lammas- ja vuohiroduista43. Lisäksi on laadittu tuen myöntämisen vähimmäisedellytykset. Edellytysten kehittämistä ja toimenpiteiden laajentamista muihin rotuihin on kuitenkin esitetty. Jotkut jäsenvaltiot ovat myös ehdottaneet uhanalaisten kasvilajien tukemista, ja komissio onkin hyväksynyt toimenpiteitä, joilla pyritään paikallisten, selvästi uhanalaisten kasvilajien suojelemiseen. 3. 7. 8 Käytöstä poistaminen 20 vuodeksi ja viljelemättömän maan hoito Maanviljelijöiden keskuudessa 20 vuoden käytöstä poistaminen ei ole ollut suosittua, vaikka joidenkin ympäristötavoitteiden saavuttaminen edellyttää 20:tä jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön viisivuotisen käytöstä vuotta. Jotkut poistamisen vetoamalla muihin asetuksessa säädettyihin toimenpiteisiin tai yhdistämällä toimenpiteitä markkinajärjestelyjen mukaiseen käytöstä poistamisen mahdollisuuteen. Markkinoista johtuvista syistä toteutettavaa käytöstä poistamista ei kuitenkaan voida soveltaa laitumiin eivätkä käyttöolosuhteet ole ympäristön edun kannalta parhaimmat mahdolliset. Joissakin olosuhteissa viljelemättömän maan hoidosta voi vastata muu kuin maanviljelijä44. Viljelemättömän metsämaan osalta komissio on pyrkinyt estämään toimenpiteen käyttämisen silloin, kun vastuu hoidosta kuuluu paikalliselle viranomaiselle tai kun maanomistaja pystyy itse vastaamaan metsämaan hoidosta. idem. 4 artikla 3 kohta 42 43 Maatalouden rakenteiden ja maaseudun kehittämisiä käsittelevälle hallintokomitealle annettavat valmisteluasiakirjat VI/5104/92 ja VI/3879/94 44 Asetus 2078/92, 5 artiklan 1 kohdan c alakohta ja asetus 746/96, 6 artikla -27 3. 7. 9 Koulutus-ja esittelyhankkeet koskevat Suurin osa jäsenvaltioista on toteuttanut maanviljelijöiden koulutusta tai esittelyhankkeita koskevia ohjelmia tai toimenpiteitä. Koska monet maatalouden tekniikoiden ympäristöasioita tasapainoisten käyttöönottoa tuotantojärjestelmien vapaaehtoisten koulutustoimenpiteiden voidaan ajatella olevan välttämättömiä joidenkin ohjelmien onnistumiselle. Komission tarkoituksena on antaa STAR-komitealle koulutus- ja esittelyhankkeita koskeva valmisteluasiakirja. edellyttävät ympäristötoimien tai monimutkaisten uusien ja ymmärtämistä, jäsenvaltioille sopimukset 3. 7. 10 Toimenpiteet, joihin ei liity palkkioita aiheutua saattaakin kehittämiseen Monien toimenpiteiden voidaan ajatella edistävän maatalouden ympänstöasioita hyödyttäviä tekniikoita, vaikka niistä ei maksetakaan palkkioita ja vaikka niiden toteuttamisesta kustannuksia. Esimerkkeinä näistä toimenpiteistä ovat maatilojen toiminnan ja paikallisten alueiden suunnittelu, tietojen antaminen maatilan ympäristöstä sekä luonnonhistoriasta, itsenäisen toiminnan jne. Ympäristötoimista ja maatalousjärjestelmistä on saatavilla valtavat määrät tietoa. tietämyksen kartuttaminen Maanviljelijöiden edellyttää kuitenkin paljon monipuolisempia toimia kuin pelkästään hyvän maanviljelyskäytännön tiivistävien kirjasten julkaisemista. Uusi teknologia luo tarpeellisen koulutuksen antamiseen ja mahdollisuuden tiedon maanviljelijöille, jotta he pystyvät hoitamaan ympäristöään tehokkaasti ja ymmärtämään siihen liittyviä menetelmiä. tiedonsaannin varmistaminen ja perustaminen tarkoitettujen jakamiseen ryhmien - 2 8- 4. PÄÄTELMÄT 4. 1 Tärkeimmät avoinna olevat kysymykset 4. 1. 1 Perustelut nykyisten kattavien järjestelmien tuille tai olevia kattavia tukevien järjestelmiä laidunten hoidon vähentäminen Olemassa maatalouden ympäristötoimenpiteiden kohdalla ympäristövaikutusten laajuutta on tarkasteltava jatkuvasti. Toimenpiteet olisi keskitettävä alueille, joilla maatalous on joutunut kohtaamaan todellisia vaikeuksia perinteisten, ympäristön kannalta suotuisien laskun seurauksena ja joilla viljelemättä viljelymenetelmien kannattavuuden tapauksissa jättäminen voimaperäisyyden vähentäminen) ratkaisu. olisi Marginaalisilla maatalousalueilla, joilla ympäristölle aiheutuu uhkaa pyrkimyksistä luopua laidunten hoidosta tai vähentää sitä, nämä taloudelliset tosiasiat on otettava pakottavia laskettaessa. Näillä huomioon ympäristöperusteluja tietyn tyyppisen laajaperäisen maatalouden jatkamiselle, mikä korostaa näiden viljelymuotojen asianmukaisten toimenpiteiden merkitystä. Toisilla alueilla on myös osoitettava, että palkkioita saavat viljelijät todella ponnistelevat ympäristön hyväksi, ja tarvittaessa on myös harkittava toimenpiteiden vahvistamista sen jälkeen, kun tilanteesta on saatu riippumaton arvio. (tai taloudellisesti tulevaisuuden kustannuksia turvaavien joissakin looginen alueilla on Vähimmäisvaatimukset hyväksyttävälle maatalouskäytännölle, jota viljelijöiden on noudatettava ilman erityisiä palkkioita, eivät ole yhtenäisiä eri puolilla Euroopan unionia. Ne vaihtelevat jäsenvaltioittain ja alueittain maatalouden kehitystason sekä paikallisten, yhteiskunnallisten, taloudellisten ja ympäristöön liittyvien tekijöiden mukaan. Hyvä maatalouskäytäntö ei ole pysyväisluontoinen käsite samankaan alueen sisällä, vaan se kehittyy ajan kuluessa. Joissakin jäsenvaltioissa hyvän maatalouskäytännön sääntöjen noudattaminen on pakollista, toisissa se on vapaaehtoista. Kun maataloutta koskevat vaatimukset kehittyvät, samalla pitäisi kehittyä myös maatalouden ympäristöohjelmiin sisältyvien toimenpiteiden, joiden on tarkoitus ulottua vähimmäisvaatimusten noudattamista pidemmälle. Kuitenkin niiden tason on oltava kyseisellä alueella vallitsevat olosuhteet huomioon ottaen toteuttamiskelpoinen. Tulonmenetysten suhteen laskelmien on perustuttava kohtuulliseen tuloon, joka maanviljelijältä jää saamatta toimenpiteen seurauksena. Laskelmiin ei saa sisällyttää tuotantomenetelmiä tai maankäyttöä, joita maanviljelijä ei todennäköisesti olisi toteuttanut. 4. 1. 2 Kohdentaminen Jotkut ympäristön kannalta erittäin hyödylliset maatalouden ympäristötoimenpiteet edellyttävät, että viljelijät luopuvat huomattavasta osasta tulojaan, esimerkiksi luopumalla kokonaan tuottavasta viljelystä tietyillä maapalstoilla. Tästä seuraa, että julkisen varainhoidon tavanomaiset rajoitukset huomioon ottaen tällaiset toimenpiteet on parempi kohdentaa pienille alueille (ja rahoittaa kokonaan) kuin -29 tarjota niitä liian laajalti sillä seurauksella, että palkkiot ovat liian alhaisia tai toimenpidettä ei yksinkertaisesti pystytä toteuttamaan varojen puutteen vuoksi. olisi tarjottava ympäristötoimenpiteitä Maatalouden jos toimenpiteiden kohteena olevat ympäristöolosuhteet ovat yhteisiä koko alueelle. tiettyyn maatyyppiin ja maanviljelysperinteeseen Erittäin yksityiskohtaisten, liittyvien velvoitteiden on ehdottomasti oltava erittäin rajoitettuja maantieteelliseltä sovellusalaltaan. Toimenpiteet, joita sovelletaan yhdenmukaisesti kokonaisella alueella tai jäsenvaltiossa tai jopa useissa jäsenvaltioissa, voivat kattaa ainoastaan suuremmalle alueelle yhteisiä ympäristöolosuhteita tai tavoitteita. alueille vain, 4. 1. 3 Alueellistuminen ja vastuu Maatalouden ympäristöohjelmien muotoileminen, toteuttaminen ja arviointi olisi säilytettävä edelleen pääasiassa kansallisten tai alueellisten viranomaisten vastuulla. Niillä on tarvittavaa tietoa, aineistoja, voimavaroja ja sitoutumista, joiden avulla luoda ohjelmia, jotka parhaiten sopivat paikallisiin olosuhteisiin ja jotka saavat taakseen paikallisen tuen. Ohjelmien kehittämisessä, toteutuksessa ja arvioinnissa olisi kuultava laajasti paikallisen tai alueellisen tason eri toimijoita ympäristö- ja maatalousjärjestöt mukaan lukien. Tällaisen menettelyn avulla toimenpiteet olisi mahdollista kohdentaa alueellisiin painopistealueisiin, jollaisia voivat olla esimerkiksi tarve vähentää ravinteiden huuhtoutumista, säilyttää NATURA 2000 - ohjelmassa osoitetut luonnolliset elinympäristöt tai suojella alueita tulipaloilta tai eroosiovaaralta. ei aina rajat, kuten Olisi kuitenkin syytä huomata, että hallinnollisiin yksiköihin perustuva alueellinen lähestymistapa johda ympäristömaantieteen kannalta katsottuna tarkoituksenmukaisiin ratkaisuihin. Esimerkiksi kun jokin tietty maatalouden ympäri stötarve ylittää alueelliset tarve vähentää nitraattien kulkeutumista yhteen ja samaan vesistöön, olisi erittäin perusteltua rohkaista alueellisia viranomaisia tekemään läheistä yhteistyötä ja esittämään yhdenmukaisia tai ainakin yhteensopivia toimenpiteitä, joilla puututaan yhteiseen ongelmaan. Lisäksi on olemassa tietyn tyyppisiä toimenpiteitä, esimerkiksi käytössä oleville muille kuin voimaperäisille lähes samanlaisille luonnonmukaisille tuotantojärjestelmille maksettavat palkkiot, joissa alueellisia eroja olisi vaikea perustella ja alueellinen lähestymistapa saattaisi johtaa epätyydyttävään soveltuu paremmin lopputulokseen. Näihin kansallinen tai ylikansallinen lähestymistapa. järjestelmille maksettava perustuki toimenpiteisiin tai 4. 1. 4 Tarjouskilpailu Vaikka ehdotuksia sopimusten tekemisestä tarjouspyyntöjen perusteella ei vielä ole tehty, muutamat jäsenvaltiot ovat ilmaisseet kiinnostuksensa tämänkaltaiseen menettelyyn. Tarjouskilpailu tuskin toisi lisäarvoa suhteessa tiettyihin maatalouden ympäristövelvoitteisiin, etenkään silloin kun sopimukset olisi muotoiltava kunkin viljelijän kanssa erikseen. Soveltuvien toimenpiteiden osalta tarjouskilpailuttaminen kuitenkin ympäristömenojen antaisi järkiperäisempään hyväksymiseen. mahdollisuuden maatalouden 30 4. 1. 5 Erilaiset rahoituslähteet 6 ja ja mukaisten toteutettaviaksi tukee viljelijöiden tavoiteohjelmien 1, investointien, Tällä hetkellä yhteisö tarkoitettuja ympäristötoimia maatalouden ympäristöohjelmien lisäksi myös metsänhoito- ja 5b, LEADER-ohjelman, varhaiseläkeohjelmien, tapauksissa joissakin tavoitteen 5a markkinajärjestelyjen kautta. Lisäksi jäsenvaltiot, joilla on kansallisia varoja käytettävissään, pystyvät tukitoimenpiteiden järjestelmiä ja yhteisrahoitettavia toimenpiteitä täydentäviä toimia. Nämä erilaiset huolella, mikäli halutaan välttää rahoituslähteet epäjohdonmukaiset ratkaisut tulevaisuudessa. AGENDA 2000 -asiakirja sisältää ehdotuksia kaikkien toimenpiteiden järkiperäistämiseksi yhtenäisiksi alueellisiksi ohjelmiksi, joissa olisi oleellista varmistaa, että ympäristötavoitteet on selkeästi määritelty ja niistä pidetään kiinni eikä niitä vesitetä ohjelmointimenettelyn kuluessa. on yhteensovitettava laajoja valtion toteuttamaan -asiakirja ehdotetaan myös, että tasaushyvitysjärjestelmän AGENDA 2000 kehittämisestä tulisi perustyöväline muiden kuin voimaperäisten viljelyjärjestelmien ylläpitämiseen edistämiseen. Tasaushyvitykset muodostavat perustan heikommista viljelyolosuhteista kärsivien maanviljelijöiden tukemiselle. ja 4. 1. 6 Horisontaalinen soveltaminen AGENDA 2000 -asiakirja ehdotetaan maatalouden ympäristöohjelmien soveltamisen jatkamista jäsenvaltioiden koko alueella. Tavoitteiden 1 ja 2 uusilla kohdealueilla ohjelmat säilytetään entisellään yhdessä alueellisten ohjelmien muiden osien kanssa. tulevat Näiden kuin muu muodostamaan maaseutupolitiikka. Silloin kun maatalouden ympäristötoimien kattama alue ylittää alueelliset rajat, ohjelmiin perustuvaa menettelyä on noudatettava eri alueilla. ympäristöohjelmat kehystä ulkopuolella maatalouden lainsäädännöllistä alueiden samaa osan 4. 1. 7 Rahoitus AGENDA 2000 -asiakirjassa annetaan suuntaa antavaksi arvioksi kolmen täydentävän toimenpiteen menojen suuruudesta 2,8 miljardia ecua vuoteen 2000 mennessä. Menojen kasvun odotetaan tulevan niistä jäsenvaltioista, joissa ohjelman toteuttaminen on tähän asti ollut heikkoa, sekä ohjelmakehityksestä koko EU:ssa. -asiakirjanmukaan Koska nämä menot kuuluvat ja tulevaisuuden jatkossakin kuulumaan EMOTR: n menoarviot ovat välttämättömiä. Komissio on aikaisemmin saanut joitakin erityisen laatimista. jotka ovat vaikeuttaneet positiivisia menoarvioita, Komissio kaikin parantamaan käytettävissään olevin keinoin. talousarvion ennustusmenetelmiä tulevat AGENDA 2000 tukiosastolle, täsmälliset pyrkiikin jatkossa 4. 1. 8 Vuorovaikutus markkinajärjestelyjen kanssa monet markkinajärjestelyt maatalouden Vaikka ympäristötoimenpiteitä tai ympäristökäytäntöihin liittyviä ehtoja, taloudelliset paineet tehostaa ja maksimoida tuloja ovat edelleen huomattavia. Siirtymisellä jotka vähentäisivät ympäristöön kohdistuvia sellaisiin markkinajärjestelyihin, sisältävätkin 31 paineita, tulee todennäköisesti olemaan enemmän yleistä vaikutusta ympäristön kannalta kuin maatalouden ympäristötoimenpiteillä, joita tavallisesti sovelletaan rajoitetulla alueella. Siellä missä tällaiset muutokset vaikuttavat maatalouden ympäristöohjelmien toimintaan, ohjelmat on mukautettava muuttuneisiin taloudellisiin olosuhteisiin. 4. 1. 9 Arviointi ja seuranta Euroopan unionilta puuttuu riittävää perusaineistoa sen viljelysmaiden ympäristön tilasta. Maatalouden ympäristöohjelmia sovellettaessa on pyrittävä ponnistelemaan erityisesti tarvittavan seurannan toteuttamiseksi. Tämän työn kustannukset voivat olla huomattavia, ja monet seikat puhuvatkin sen puolesta, että osa yhteisön varoista kannattaisi antaa käytettäväksi arviointiin ja seurantaan. 4. 1. 10 Selkeät tavoitteet olisi erotettava selkeästi maatalouden Maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus olisi säilyttävä jatkossakin laadun parantamisen ja ylläpitämisen välineenä. Suora maaseutuympäristön tulotuki ympäristötoimenpiteisiin tehtävänä on saada aikaan hyötyä tarkoitetusta tuesta, jonka ensisijaisena ympäristölle maksamalla korvauksia viljelijöille, jotka käyttävät hallussaan olevia tuotannontekijöitä tähän tarkoitukseen. Yleisten tavoitteiden lisäksi ohjelmien sisällä on määriteltävä yksityiskohtaisia tavoitteita, joiden avulla parannetaan avoimuutta ja jotka muodostavat perustan luotettaville arviointistrategioille. Näin ollen tavoite 'veden laadun turvaaminen' olisi tarkennettava yksityiskohtaisemmiksi nitraatti- ja fosfaattitasojen alentamista koskeviksi tavoitteiksi; Viljelysluonnon säilyttäminen' olisi ilmaistava ilmoittamalla yksityiskohtaisesti kasvi- ja hyönteislajit ja muu eläimistö, joita on tarkoitus suojella. 4. 1. 11 Viisivuotiset sopimukset Maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskeva vähimmäisvelvoite on viisi vuotta, tai pitkäaikaista viljelykäytöstä poistamista koskevissa sopimuksissa 20 vuotta. Komissio on omaksunut joustavan lähestymistavan ja hyväksynyt hankkeiden ennenaikaisen lopettamisen ylivoimaiseen esteeseen liittyvistä syistä sekä muissa kohtuullisiksi katsottavissa olosuhteissa tilan siirtyessä uudelle omistajalle. Periaatteena olisi edelleen pidettävä sitä, että viisi vuotta on maatalouden ympäristötoimenpiteiden tosimielessä tapahtuvan soveltamisen vähimmäiskesto. Sopimuskauden lopussa on olemassa vaara, että viljelijä päättää olla uudistamatta sopimusta ja siirtyä tuottavampiin viljelymenetelmiin. Joissakin tapauksissa tämä saattaa johtaa sopimuskauden aikana kehitettyjen tai säilytettyjen ympäristöarvojen huomattavaan menetykseen. Poikkeustapauksissa saattaa olla perusteltua käyttää pakollisia kansallisia toimenpiteitä ympäristön suojeluun. Vapaaehtoisuuteen perustuva järjestelmä, kuten maatalouden ympäristöohjelmat, ei kuitenkaan ole sopiva väline pakollisten toimenpiteiden toteuttamiseen, ja tämä merkittävä rajoitus toimenpiteiden tehokkuuden suhteen onkin syytä tunnustaa. -32 4. 1. 12 Koko tilaa koskeva ohjelma Monissa ohjelmissa voimassa oleva käytäntö, jossaohjelmaan osallistuvien maanviljelijöiden edellytetään tekevän koko tilaa koskeva sopimus, on monessakin suhteessa suositeltava. Vähimmäisedellytys on, että sopimuksen tehneen viljelijän ei pitäisi pystyä tekemään tyhjäksi maatilansa jossakin osassa saavutettuja ympäristöhyötyjä lisäämällä tehotuotantoa toisessa osassa. 4. 2 Pohdintoja mahdollisista muutoksista Edellä käsiteltyjen kysymysten ja ohjelmien toteutuksessa tapahtuneen kehityksen perusteella maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevasta asetuksesta on tuotu esiin useita kohtia mahdollisia muutoksia varten. Vaikka AGENDA 2000 -asiakirjan esiin nostattamia ehdotuksia koskevia pohdintoja ei ole aivan vielä saatu loppuun, nämä kysymykset on kuitenkin esitelty Euroopan parlamentille ja neuvostolle. 4. 2. 1 Ympäristötoimenpiteiden eri tyyppien jaottelu osana - ympäristöpalveluja, AGENDA 2000 -asiakirjassa esitetään mahdollisuuksia kehittää tasaushyvityksiä enemmän ympäristöön kohdistuvaksi välineeksi, joka täydentäisi maatalouden toimenpiteitä. Maatalouden toteutettuja ympäristöohjelmien - kuten AGENDA 2000 - ympäristösäännöksissä olisi siten korostettava asiakirjassaehdotetaan viljelijältä ylimääräisiä ponnisteluja. Tällaisia olisivat esimerkiksi luonnonmukainen viljely, puolittain luonnontilassa olevien luontotyyppien, perinteisten hedelmätarhojen ja pensasaitojen säilyttäminen, alppialueiden karjanhoidon jatkaminen, kosteikkojen säilyttäminen ja muut kauaskantoiset toimenpiteet Euroopan unionin eri alueilla. Lisäksi AGENDA 2000 -asiakirjassa todetaan, että vahvaa sitoutumista tarvitaan silloin, kun toimenpide - kuten esimerkiksi suojavyöhykkeiden perustaminen - johtaa merkittäviin satotappioihin. edellyttävät jotka Täsmällisempää lainsäädännöllistä kehystä tarvitaan muihin toimenpiteisiin kuin maankäytön suunnitteluun. Julkista käyttöä edistävät hankkeet, esittelytilat ja koulutuksen ja kelpoisuusvaatimuksia. rahoitusjärjestelyjä järjestäminen kaipaavat erityisiä 4. 2. 2 Infrastruktuuriin liittyvät lyöt ja muut investoinnit Yhtenäisyyden vuoksi kaikkien maatalouden ympäristöohjelmien, joihin maanviljelijän on mahdollista sitoutua, pitäisi kattaa kaikki tarvittavat maatalouden ympäristötoimenpiteet, kuten infrastruktuuriin liittyvät työt ja jalostusinvestoinnit. Tämänhetkinen tilanne, jossa näitä ei useinkaan ole yhteensovitettu maatalouden ympäristöohjelmien kanssa, kaipaa parannusta. Monissa ohjelmissa ympäristösyistä tehtäviin pääomahankintoihin myönnetään valtion tukea ja ne hyväksytään erillään maatalouden ympäristöohjelmista investointitukia koskevan asetuksen mukaisesti. 4. 2. 3 Yhteisrahoitettavat palkkiot Palkkioiden laskeminen on sidottava tiukasti menetettyyn tuloon ja verrattava sitä maatalouskäytännön ja kannustavuuteen. Erityisesti peruspalkkioiden on perustuttava näihin periaatteisiin vertailutasoon, kustannuksiin aiheutuneisiin - 3 3- ohjelman tavoitteiden sekä maanviljelijöihin kyseisillä alueilla kohdistuvien ympäristövaatimusten ja -olosuhteiden puitteissa. Palkkion määrän on oltava oikeassa suhteessa vaihtoehtoisesta maankäytöstä saataviin tuloihin, kaikki markkinoihin liittyvät palkkiot tai muut mahdolliset tulonlähteet mukaan lukien. Yhteisrahoitettavien palkkioiden järjestelmän tarkistaminen saattaisi olla aiheellista. 4. 2. 4 EMOTR:n yhteisrahoi tusosuuksien mukauttaminen Komissiolle on useasti suositeltu yhteisrahoituksen määrien korottamista tai maksuosuuksien mukauttamista ohjelmien tai toimenpiteiden ympäristövaikutusten mukaan. Mahdollisuus lisätä yhteisrahoitusosuuksia tuodaan esille AGENDA 2000 - asiakirjassa ohjelmien vahvistamisen yhteydessä. Mahdolliset yhteisrahoituksen lisäykset olisi yhdistettävä parempaan kohdentamiseen ja tavoitteiden asettamiseen sekä tehokkaaseen seurantaan ja arviointiin. 4. 2. 5 Karjakoon pienentäminen Asetuksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan mukaisia karjankasvatuksen laajaperäistämiseen ja toimenpiteitä olisi kohdistuisi mahdollisesti laajaperäiseen karjankasvatukseen ja erityisesti muiden kuin voimaperäisten laidunjärjestelmien hoitoon. tarkasteltava uudelleen joka toimenpiteeksi, täsmälliseksi kehitettävä liittyviä 4. 2. 6 Maisemalliset ja historialliset ominaispiirteet Tuen myöntämistä tuottamattomille maisematekijöille erillään maatalousmaan tuottavalle osalle annetuista tuista on vaikea perustella. Kuitenkin kulttuurilliset ja historialliset, erityisesti luonnon monimuotoisuuteen liittyvät maisemapiirteet, jotka liittyvät oleellisena osana maataloustoimintaan, olisi sisällytettävä maatalouden ympäristöasioita koskevan asetuksen soveltamisalaan. 4. 2. 7 Pitkäaikainen viljelykäytöstä poistaminen rajoitettuun perusteltu. Karjan Kahdeksikymmeneksi vuodeksi tehtävää viljelykäytöstä poistamista koskevaa sopimusta olisi tarkasteltava uudelleen, jotta nähtäisiin voisiko lyhyempi määräaika ja olla aluskasvillisuuden kurissa pitämistä varten olisi liitettävä selkeät valvontaperusteet. Vaihtoehtoisia, ympäristön kannalta suotuisampia maankäyttömahdollisuuksia, esimerkiksi järvien kunnostusta ja julkista käyttöä, olisi tutkittava. Julkisia maanhankintaohjelmia, jotka saattavat olla välttämättömiä ympäristöarvojen säilyttämiseksi, ei kuitenkaan pitäisi sisällyttää maatalouden ympäristöohjelmien piiriin. laiduntamiseen rikkakasvien 4. 2. 8 Koulutustoimenpiteiden edistäminen Jäsenvaltioita olisi rohkaistava joka ympäristöohjelmia. Koulutuksesta, vapaaehtoista, voisi tulla yksi lukuisista jäsenvaltioille pakollisista toimenpiteistä. tarjoamaan koulutusta osana maatalouden jäsenvaltioille tällä hetkellä oh 34 4. 2. 9 Toimenpiteet, joihin ei liity palkkioita Yhtenäisessä ohjelmasuunnittelussa maatalouden ympäristötoimenpiteet olisi liitettävä tiiviisti toimenpiteisiin, joista ei makseta palkkiota ja jotka on tarkoitettu saavuttamaan tekniset ympäristöarvioinnit, keskipitkän ja pitkän aikavälin suunnittelu ja viljelijöiden auttaminen ymmärtämään maansa ympäristömahdollisuuksia. samoja päämääriä, kuten tietoisuuden lisääminen, 4. 2. 10 Seurannan ja arvioinnin rahoitus Komissio suhtautuu ymmärtäväisesti näkemykseen, jonka mukaan yhteisön osallistuminen tieteellisen seurannan ja arvioinnin kustannuksiin saattaisi olla luonteen ja koon perusteltua. Kustannukset tulevat vaihtelemaan ohjelman mukaan, mutta varoja on myönnettävä riittävästi, jotta pystytään tuottamaan käyttökelpoista ja perinpohjaista aineistoa. 4. 2. 11 Ympäristön kannalta suotuisan maatalouden valvontaelin ja jäsenvaltioiden ja ympäristön vuorovaikutukseen yleisesti Maatalouden ja maatalouden ympäristöohjelmien vaikutukseen erityisesti kohdistuu jo nyt huomattava määrä tutkimusta. Samaan aikaan ratkaisematta on kuitenkin kysymyksiä joidenkin ohjelmien ja lähestymistapojen vaikutuksista ympäristöön ja maatalouteen sekä niiden sosiaalis-taloudellisista vaikutuksista, ja näihin tutkimusta tullaankin tulevaisuudessa keskittämään. Jotta olisi mahdollista seurata ja tarvittaessa yhteensovittaa toimintaa ja ennen kaikkea tuoda varhaiset tulokset ja analyysit komission, tietoon, valvontaelimen perustaminen saattaisi olla perusteltua. Tällaisen elimen tehtävänä voisi olla helpottaa tutkimustulosten siirtoa eri puolille Euroopan unionia, tuoda esiin erityisen onnistuneita toimenpiteitä ja ohjelmia, osallistua maatalouden ympäristöprosesseja kuvaavien mittareiden kehittämiseen, tunnistaa alueita, joilla tutkimuksessa on aukkoja, ja auttaa varmistamaan komissiolle toimitettavien vertailukelpoisuus. maatalouden ympäristötoimenpiteitä koskevien Maatalouden ympäristönäkökohdat huomioon ottava lähestymistapa on jo viidessä vuodessa kehittynyt yhteisen maatalouspolitiikan uudistusten lisänä esitellystä keksinnöstä keskeiseksi osaksi yhteisön tulevaa maatalous- ja maaseutupolitiikkaa. Jo yksin tästä syystä paikkansa pitävän ja tarkoituksenmukaisen tutkimusaineiston hankkiminen Euroopan tasolla on välttämätöntä. asianomaisten kansalaisjärjestöjen tietojen 4. 2. 12 Yhteenveto komission aloitteista Komissio aikoo laatia valmisteluasiakirjoja ja esitellä ne STAR-komitealle. Niiden on tarkoitus kattaa seuraavat maatalouden ympäristöohjelmien täytäntöönpanon yksityiskohdat: täytäntöönpano jäsenvaltioissa; tuki luonnonmukaiselle viljelylle; tuki geneettisten resurssien ylläpitämiseen; arviointitutkimukset ja yhteisön rahoittamat selvitykset ja tutkimukset; 35 koulutus ja esittelyhankkeet. Komissio kannustaa jäsenvaltioita edelleen: käyttämään parhaalla mahdollisella tavalla olemassa olevia mahdollisuuksia maatalouden ympäristöohjelmien yhdistämiseen rakennerahasto-ohjelmien kanssa; kehittämään palkkiojärjestelmää viljelijöille; täydentäviä ohjelmia, joilla jaetaan tietoa toteuttamaan aikataulustaan jäljessä olevat ohjelmat täysimääräisesti; valvomaan ja arvioimaan ohjelmia ja kehittämään niitä arviointien tulosten pohjalta. Komissio harkitsee tekevänsä useita ehdotuksia asetuksen (ETY) N:o 2078/92 säännösten muuttamiseksi, mukaan lukien: parannettu toimenpiteille; lainsäädännöllinen kehys muille kuin maankäyttöön liittyville yhteisrahoitettavien palkkioiden enimmäismäärän tarkistaminen; karjan pääluvun vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden tarkistaminen siten, että keskitytään muuhun kuin voimaperäiseen laidunten hoitoon; pääomasijoitusten erityispiirteiden sisällyttämistä ohjelmiin koskevien perusteiden tarkistaminen; sekä maatalousmaan maisemallisten ja historiallisten ympäristöllisistä toimenpiteiden tarkistaminen; syistä toteutettavaa viljelykäytöstä poistamista koskevien mahdollisuus tarjota yhteisrahoitusta valvonta- ja arviointikustannuksiin yhteisön varoista; yhteisön yhteisrahoitusosuuden uudelleen arviointi; kaikki sellaiset muutokset, joita saattaa seurata mainittujen työasiakirjojen esittelyä seuraavista keskusteluista. ympäristötoimenpiteiden Lisäksi komissio esittää AGENDA 2000 -asiakirjan yhteydessä ehdotuksen maatalouden ja seutukohtaisissa ohjelmissa. Lopuksi komissio aikoo tutkia tapoja ja keinoja sekä olemassa suotuisan maatalouden valvontaelimen perustamista varten. ympäristön kannalta olevia puitteita vahvistamisesta alueellisissa 4. 3 Tulevaisuuden näkymät Maanviljelijöiden roolin tunnustaminen ympäristön suojelijoina ja maaseudun hoitajina on nykyään vakiintunut osa yhteisön politiikkaa. Kyse on aktiivisesta maaseututaloudesta, jossa viljelijät, sen lisäksi että heillä on velvollisuutensa ruoan tuottajina, ottavat 'maaseutuyrittäjän' roolin, johon kuuluu palvelujen tuottaminen julkishyödykkeiden lukien ympäristöön paikallisyhteisölle, mukaan tarjoaminen. Maatalouden toimintatapojen ympäristöohjelman menestyksellinen toteuttaminen muodostaa olennaisen osan Euroopan unionin AGENDA 21-sitoumuksista. kaltaisten liittyvien -36 paineet kohdistuvat hintatukipolitiikkaan ainutlaatuinen maanviljelysperintö, jatkumaan, ja Ilman seurausta on säilyttää Euroopan mikä tarpeesta erityisiä maatalouden tulevat Lähitulevaisuudessa kansainvälisestä todennäköisesti kilpailukyky kaupankäyntiympäristöstä ympäristötoimenpiteitä maailmanmarkkinoilla. Euroopan kestävän maanviljelyn tulos, joutuisi vakavasti uhatuksi tuotannon jatkuvan tehostamisen tai viljelymaista Sama pätee Euroopan unionin ulkopuolellakin, ja maatalouden ympäristöasioita koskeva asetus on saanut osakseen huomattavaa kiinnostusta Keski- ja Itä-Euroopan maissa, joissa samankaltaisia ohjelmia on kehitteillä ainakin kahdessa maassa. Molemmilla puolilla Eurooppaa tiettyjen muiden kuin voimaperäisten viljelyjärjestelmien yhdistäminen että ympäristöhyödyt voidaan erottaa tuotannosta ainoastaan jossain määrin. biologiseen monimuotoisuuteen seurauksena. luopumisen osoittaa, vuosien satojen laajaan AGENDA 2000 vahvistaa maatalouden ympäristöohjelmien aseman uuden maaseudun kehittämispolitiikan sisällä. Tätä välinettä on vahvistettava sekä joidenkin nykyisten ohjelmien maatalouden täydennetään tasaushyvitysjärjestelmällä, joka on kehitetty perusvälineeksi muun kuin voimaperäisen maatalouden tukemiseen. laadun että rahoituksen ympäristöohjelmien suhteen. Lisäksi kattamia toimia AGENDA 2000 -asiakirjan sisältämät ehdotukset, jotka ovat saman suuntaisia vuonna 1992 laadittujen yhteisen maatalouspolitiikan uudistusten sekä komission Madridissa vuonna 1995 kokoontuneelle Eurooppa-neuvostolle esittelemän itälaajentumista koskevan ohjelmajulistuksen kanssa, johtaisivat siihen, että maataloudelle maksettava tuki erotettaisiin entistä selvemmin tuotannosta ja keskitettäisiin välittömiin kustannuksiin, maaseutupalveluista aiheutuvat maksut mukaan lukien. Tämäntyyppiset kustannukset ovat suurelle yleisölle huomattavasti näkyvämpiä kuin hintatukimekanismit, ja mikäli niitä maksetaan maatalouden ympäristöohjelmien mukaisten ympäristöpalvelujen tuottamisesta, ihmiset haluavat olla varmoja siitä, että kustannukset ovat perusteltuja. Jos maatalouden ympäristötoimenpiteiden rahoittamista jatketaan julkisista varoista, ja etenkin kun niistä on tarkoitus tulla taloudellisesti entistä merkittävämpiä kaikkialla EU. ssa, on ehdottomasti todellisia ympäristövaikutuksia. Näistä syistä toimenpiteiden arviointi on edelleen etusijalla, jotta pystytään tarjoamaan luotettavaa aineistoa, jonka pohjalta on mahdollista arvioida ohjelmien tehokkuutta ja vaikutusta. osoittamaan, ohjelmilla kyettävä että on -37 Baden-Wurttemberg 1 Baijeri IKulap Baijeri IKulap muutos 1 Baijeri I Kutap muutos 2 Baijeri 1 sopimukset Baijeri muutot. Berliini Boriini muutos 1 Brandenburg 1 Bremen Bremen muutos 1 Hampuri Hampuri muutos 1 Heseen Hessen muutos 1 Ohjelman hyväksymistä ja muuttamista koskevat päätökset Liite JV Ohjelma ('muutos' < muutotpa*»*) — r a r -1 työasiakJrJ. STAR Paatos n:o Päätös pvm JV Ohjelma (•muutos" » muutospäätös) tyoaattorj. STAR Paatos rco Paatùspvm —STW Maatalouden ympSrietöohjelma 94. 4841 25. 07. 94 94. 2937 17. 11. 1994 Yleinen kehys 94. 3799 23. 02. 94 94. 0646 29. 4. 1894 Baden-Wurttemberg 1 BadwvWûrttemberg I muutot 1 93. 6830 96. 3774 29. 09. 93 93. 2841 19. 10. 1993 Yleinen kehys muutos 2 (myös PH muuto 94. 7651 27. 08. 94 94. 2593 13. 10. 1994 26. 03. 96 96. 0731 16,4,1996 Yleinen kehys muutos 3 94. 8082 23. 11. 94 BadervWOrttemt*rg I muutos 2 96. 8692 27. 11. 96 96,3865 30. 12. 1996 Yleinen kehys muutos 4 BadervVVurttemberg I muutot 3 97. 3825 21. 03. 97 97,0702 15. 4. 1997 Yleinen kehys muutos 5 95. 8965 27. 02. 96 96. 0506 26. 3. 199S Yleinen kehys muutos 6 93. 6805 22. 07. 93 93 2539 22. 9. 1993 Yleinen kehys muutos 7 95. 6261 26. 10. 95 95. 3101 15. 12. 1995 PH - Laldunpalkklo 96. 6147 24. 07. 96 96. 2126 16. 8. 1996 PH muutos 1 95. 6279 23. 11. 95 96. 0003 12. 1. 1996 PH muutos 2 (ks YI. kehys muutos 2) 96. 8284 29. 10. 96 96. 2885 > 19. 12. 1996 Alsece 98. 6206 96. 6151 96. 8977 drvevs 93. 6844 94 3829 - 94. 3839 24. 07. 96 2407. 98 84. 2943 98. 2603 6. 12. 1994 3. 10. 1996 98. 3863 30. 12. 1996 17. 12. 96 97. 0129 10. 2. 1997 28. 01. 97 97. 1240 28. 5. 1997 22. 07. 93 25. 04. 94 - 24. 03. 94 93. 2464 16. 9. 1993 94. 0544 - 94. 1274 29. 4. 1884 13. 10. 1884 21. 61994 94. 7680 23. 11. 94 95. 3805 11. 1. 1995 Alsace muutos 1 9 6 6 2 32 20. 07. 95 95. 1398 17. 8. 1985 96. 8286 29. 10. 96 96. 3858 30. 12. 1996 Aquitaine 94. 4882 27. 09. 94 94. 2496 6. 10. 1884 93. 7436 29. 09. 93 93. 2840 19. 10. 1993 Aquitaine muutos 1 Brandenburg 1 muutos 1 96. 8272 29. 10. 96 96. 3869 30. 12. 1996 Aquitaine muutos 2 Brandenburg 1 94. 8086 23. 11. 94 95. 0023 20. 2. 1995 Aquitaine muutos 3 Brandenburg II muutos 1 96. 3886 24. 07. 96 96. 2130 14. 8. 1996 Auvergne / 94. 8088 23. 11. 94 95. 3806 11. 1. 1995 Auvergne muutos 1 94. 6340 96. 6161 87. 3850 94. 7201 95. 3849 13. 12. 94 96. 0016 16. 1. 1885 27. 09. 95 96 2058 24. 10. 1885 21. 03. 87 97. 0707 16. 4. 1887 27. 09. 94 94. 2591 13. 10. 1884 31. 05. 95 95. 1315 7. 7. 1886 96. 8700 27. 11. 96 96. 3861 30. 12. 1996 Auvergne muutos 2 97. 3818 21. 03. 97 97. 0722 16. 4. 1997 Sachsenln vapaavaltio 93. 6825 22. 07. 93 93. 2538 22. 9. 1993 Basse Normandie Sschsanin vapaavaltio muutos 1 95. 6679 13. 12. 95 96. 0223 27. 2. 1996 Basse Normandie muutos 1 94. 3900 96. 6111 27. 04. 94 94. 1277 21. 6. 1994 20. 07. 95 95. 1671 17. 8. 1995 Sachsenln vapaavaltio muutos 2 96. 9161 17. 12. 98 96,4216 30. 12. 1996 Basse Normande muutos 2 9 6 8 9 93 17. 12. 96 97 0081 20. 1. 1997 95. 0021 20. 2. 1995 Bourgogne 94. 4752 27 04. 94 94. 1278 21. 6. 1994 94. 7684 96. 8715 23. 11. 94 27. 11. 96 96,3862 30. 12. 1996 Bourgogne muutos 1 93. 6883 29. 09. 93 93. 2984 4. 11. 1993 Bourgogne muutos 2 97. 3763 25. 02. 97 97. 0701 2. 4. 1997 Bretagne Mecklenburg Vorpommern Mecklenburg Vorpommern muutos 1 94. 7695 96. 3885 23. 11. 94 95. 0022 20. 2. 1995 Bretagne muutos 1 26. 01. 96 96. 2120 7. 8. 1996 Centre ' Meddenburg-Vorpommem muutos 2 96. 9163 17. 1296 96. 4217 3012. 1996 MecMenburg-Vorpommern muutos 3 97. 5213 27705. 97 97. 1254 " 186. 1997 _?. Centre muutos 1 Centre muutos 2 95. 3851 98. 8705 31. 05. 96 95. 1316 7. 7. 1986 27. 11. 96 97. 0126 10. 2. 1887 94. 4880 27. 09. 94 95. 3863 31. 06. 95 94 7655 26. 10. 94 94. 2495 95. 1317 94 2605 7. 10. 1884 7. 7. 1885 8. 11. 1884 95 8992 13. 12. 95 95. 3446 20. 12. 1886 96. 8300 27. 11. 96 97. 0124 10. 2. 1887 Kanaelllnen kehyeohjelme 94. 3815 27. 0994 94. 2599 ~ 10. 10. Ï994~ Champagne Ardenne 94. 7203 27. 09. 94 94. 2692 1310"l884 Kansalnen kehysohjelma muutos 1 none 23. 11. 94 94. 3034 22. 12. 1994 Champagne Ardenne muutos 1 95. 3855 3105. 96 95. 1316 '" 7. 7. 1986 " Kansalnen kehysohjelma muutos 2 95. 6178 27. 09. 95 95 2062 9. 11. 1995 Korslks 94. 8076 23. 11. 94 94. 2940 6 1 2 1 9 94 Kansalnen kehysohjelma muutos 3 96. 6194 24. 07. 96 96. 2132 14. 8. 1996 Korsika muutos 1 96. 3823 26. 03. 96 98. 0729 10. 4,1986 Kansalnen kehysohjelma muutos 4 96. 8696 27. 11. 96 96. 4212 30. 12. 1996 Franche Comté 94. 3841 24. 03. 94 94. 0819 27. 5. 1884 Niedersachsen 1 Niederaechsen 1 93. 9926 27. 09. 94 94. 2597 10. 10. 1994 Franche Comté muutos 1 94. 8095 23. 11. 94 94. 2946 95. 3777 22. 02. 95 96. 0132 313. 1995 Franche Comté muutos 2 20. 07. 96 95. 1672 6. 12. 1884 17. 8. 1886 Niedersachsen II muutos 1 97. 5197 27. 05. 97 97. 1243 5. 6. 1997 Franche Comté muutos 3 (myös: HN 2. 27. 09. 95 95. 2061 6. 11. 1885 Nordrhein-Westfalen 94. 4840 27. 09. 94 94. 2598 11. 10. 1994 Franche Comté muutos 4 96. 8266 29. 10. 96 96. 3653 13. 1. 1887 Nordrhein-Westfalen muutos 1 96. 3758 26. 01. 96 96. 0224 28. 3. 1996 Guadeloupe 94. 8076 23. 11. 94 94. 2941 6. 12. 1884 Nordrhein-Westfalen muutos 2 96. 6227 29. 10. 1996 96. 2862 6. 12. 1996 Guadeloupe muutos 1 95. 8994 13. 12. 95 95. 3446 20. 12. 1995 NordrheiivWestralen muutos 3 96. 8694 27. 11. 96 9v,09vD 30. 12. 1996 Haute Normandie 94. 3898 27. 04. 94 94. 1276 21. 6. 1884 95. 6109 95. 6243 Rhelnland-Pfalz 1 Rheinlend-Pfalzl Rheinland-Pfalz muutos 1 Rheinland-Pfalz muutos 2 Saarland Saarland muutos 1 Sachsen-Anhalt Sachsen-Anhalt muutos 1 Sachsen Anhalt muutos 2 Schleewig-Holstain 93. 9928 27. 04. 94 93. 1309 17. 6. 1996 Haute Normande muutos 1 96. 3827 96. 8698 29. 05. 96 96. 1140 12. 7. 1996 Haute Normandie muutos 2 (ks. FC 27. 11. 96 96,2886 19. 12. 1996 Ile de France 96. 8999 17. 12. 96 97. 0138 19. 2. 1997 Ile de France muutos 1 22. 02. 95 96. 0131 31. 3. 1996 Ile de France muutos 2 95. 6236 - 94. 4884 95. 6185 96. 8991 20. 07. 96 - 25. 06. 94 27. 09. 95 95. 1673 - 94. 2487 17. 8. 1886 6. 11. 1886 6. 10. 1884 95. 2059 24. 10. 1886 17. 12. 96 97. 0128 10. 2. 1997 29. 10. 96 27. 09. 94 96. 2891 20. 12. 1996 Languedoc R o u s s i l l on 94. 4899 27. 09. 94 94. 2590 13. 10. 1984 94. 2596 11. 10. 1994 Languedoc Rousslton muutos 1 95. 6294 23. 11. 96 95. 3107 18. 12. 1885 24. 07. 96 96. 2131 14. 8. 1996 Limousin 94. 7659 26. 10. 94 94. 2607 8. 11. 1884 94. 7682 96. 8274 94. 7207 96. 6182 96. 9165 17. 12. 96 96,4218 30. 12. 1996 Limousin muutos 1 94. 7206 27. 08. 94 94. 2595 11. 10. 1994 Limousin muutos 2 (ks. FC muutos 3) SchlesM4g-Holstein muutos 1 97. 3760 28. 01. 97 97. 0136 18. 2. 1997 Lorraine Thtjringen ThOrlngen muutos 1 Amternes 93. 6872 29. 09. 93 93. 2985 5. 11. 1993 Lorraine muutos 1 95. 8980 26. 01. 96 96. 0006 5. 2. 1996 Midi Pyrénées 96. 3783 27. 02. 96 96. 0730 16. 4. 1996 Midi Pyrénées muutos 1 Amtemes muutos 1 (korjaus) Amternes muutos 2 (746) (ks. ympäristö Amtemes muutos 3 (kt ympäristön kam Ympirietön kannalta euotulee maatl. none - - 97. 3758 none - - 27. 03. 97 96. 1569 - - 97. 0700 8. 7. 1996 28. 1. 1997 24. 3. 1997 24. 3. 1997 Midi Pyrénées muutos 2 Nord Pas de Calaia Nord Pas de Celais muutos 1 Nord Pas de Calais muutos 2 95. 6155 - 94. 3843 95. 3857 94. 4754 94. 8342 20. 07. 95 - 24. 03. 94 95. 1674 - 94. 0820 31. 05. 95 95. 1319 23. 06. 94 94. 1876 13. 12. 94 95. 0017 95. 1675 17. 8. 1886 6. 11. 1885 27. 8. 1884 7. 7. 1886 3. 8. 1894 16. 1. 1996 17. 8. 1985 95. 6106 20. 07. 95 94 3896 94. 8091 95 3859 27. 04 94 94. 1275 216. 1884 23. 11. 94 94 2944 6. 12. 1884 31. 06. 96 951320 7. 7. 1896 B 0 0 D D D 0 D D D 0 D 0 D 0 0 D D 0 D 0 D D D 0 0 0 0 0 D 0 0 D D D D D D D D D D D D D D D D D D 0 D D D D Ok Ok Ok Dk Ok Dk Dk YmparlstöyelavSlllnan Ja 943787 08. 03. 94 94. 0967 26. 4. 1994 Nord Pas de Celais muutos 3 9 6 8 2 68 29. 10. 96 98 3854 13. 1 1887 Ymparlstöyst. Ja luonnonmuk. muutos 1 96. 6179 24. 07. 96 96. 2122 14. 81996 Pays de la Loire 94 4825 23. 06. 94 94 1879 3. 8. 1884 " Dk Dk E E E E E E E E E E ~ Dk " Ymparlstöyst. ja luonnonmuk. muutos 2 Dk Ymparlstöyst. Ja luonnonmuk muutos 3 Kureseja / eeittelyhenkkelta Luonnonmukainen viljely (ke. Maatalouden ympäristöohjelma 96. 8985 - 96. 7484 - 94. 8064 17. 1296 - 27. 1196 - 13. 12. 94 Maatalouden ympäristöohjelma muutos 1 96. 9178 17. 12. 96 Medidas Horizontales Meddas Horizontales muutos 1 (ks. Castllla y Leon CasWa y Leon muutos 1 (ks. Casttla La Cassia y Leon muutos 2 (ks. Mt. ymp ohj Caatllla La Manche Cassia La Manche muutos t (myös CasHa La Manche muutos 2 (ks. Maata- Pala Vaeco 27. 09 94 -. 22. 07. 93 - - 27. 02. 93 2 4 03 94 - 22 02 95 94. 4879 - 93. 6874 - - 92. 6734 none - 95. 8831 95. 6114 96. 3785 97 0122 - 96. 3970 - 95. 0018 97. 0135 94. 2589 - 93. 2463 - - 93 0686 94 0548 - 95. 0123 28. 1 1997 24. 3. 1997 30. 12. 1996 243. 1997 191. 1995 18. 2. 1997" 11 10. 1994 19. 1. 1995 16 9. 1993 25. 5. 1994 19. 1. 1995 293. 1993 25 5. 1994 19. 1. 1995 23. 1995 Pays de la Loire muutos 1. _!_ Pays de la Loire muutos 2 Pays de la Loire muutos 3 Picardie Picardie muutot 1 Picarde muutos 2 Picardie muutos 3 Poitou Charentes Poitou Charentes muutos 1 95. 6104 95. 8990 96. 8672 20. 07. 95 13. 12. 96 27. 11. 96 96. 1397 " Î7. 8"i886~ 85. 3447 20. 12. 1886 97. 0125 10. 2. 1887 94 3846 24. 03. 94 94. 0821 27. 5. 1884 95. 3861 95. 8998 31. 05. 95 951321 7. 7. 1886 13. 12. 96 95 3448 20. 12. 1885 96. 8270 29. 1096 96. 3855 13. 1. 1897 94 7657 95. 6187 26. 10. 94 27. 09. 95 94. 2606 8. 11. 1994 95. 2060 24. 10. 1986 - j- Provence Alpea Côte d'Azur 94. 8074 23. 11. 94 94. 2939 6. 12. 1994 Provence Alpes Cote d'Azur muutos 1 95. 6189 23. 11. 95 95. 3108 19. 12. 1995 Provence Alpes Cote d'Azur muutos 2 ~T~ Réunion Rhône Alpee _L_ Rhône Alpes muutos 1 Rhône Alpes muutos 2 96. 6995 94. 8081 94 3847 - 94. 8093 ___. Rhône Alpes muutos 3 Rhône Alpes muutos 4 95. 6191 L_ 23. 11. 95 96. 8995 17. 12. 96 17. 12. 96 96. 3851 23. 11. 94 94. 2942 27. 04. 94 94. 0822 23. 06. 94 94. 1880 23. 11. 94 94. 2945 95. 3109 97. 0060 13. 1. 1897 6. 12. 1984 27. 5. 1884 3. 8. 1884 6. 12. 1884 18. 12. 1885 20. 1. 1187 E l" Luonnonmukainen maatalous El & El Pitkäaikainen kaytöetapoisto Uhanalaleet lajit Thesnalia 29 06 95 95. 1391 26 7. 1995 29. 05 96 96. 1144 19. 7. 1996 91. 3823 2103. 97 97. 0551 28. 4. 1997 95 6116 29 06 95 95 1392 26. 7. 1995" 3r Ohjelman hyväksymistä ja muuttamista koskevat päätökset Liite Ohjeina Cmuutos' » muutospäätös) ""STAR' työasiakirj. STAR Päätös no Päätös pvm JV Iri in iri Iri REPS Reps muutos 1 Reps muutos 2 Reps muutos 3 Fitosanitarl Formazlone Formazione muutos 1 __!_ Abruzzo Abruzzo muutos 1 Baailicata Bssllcata muutos 1 Bolzano Bolzano Calabria Campania Emllla-Romagna EmUa-Romagna muutos 1 Emllla-Romagna muutos 2 Frlull-Venezle Giulia Frlirt-Venezia Q u ia muutos 1 Lazio Lazio muutos 1 Liguria Liguria muutos 1 Lombardia Lombardia muutos 1 Marche Marche muutos 1 Mölise Molse muutos 1 Plemonte Remonte muutos 1 Puglla Sardinia Sardinia muutos 1 Sardinia muutos 2 Sisilia Sisiia muutos 1 Sisilia muutos 2 Toscana Toscana muutos 1 Toscana muutos 2 Trento Trente muutos 1 Umbrla Umbria muutos 1 Umbrla muutos 2 Valla d'Aosta Vale d'Aosta muutos 1 Vale d'Aosta muutos 2 Veneto veneto muutos 1 — j— L L NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL OS " ÖS ' bs OS osT 93. 9906 27. 01. 94 94. 0549 29. 4. 1994 95. 6174 27. 09. 95 95. 2057 19. 10. 1995 96. 6156 26. 06. 96 96. 1146 19. 7. 1996 97. 3861 27. 05. 97 97. 1244 4. 6. 1997 96. 8690 27. 11. 96 96. 3864 30. 12. 1996 95. 3781 96. 8279 22. 02. 95 95. 0125 153. 1995 29. 10. 97 96. 2878 25,11. 1996 94. 7669 26. 1094 95. 3039 10. 1. 1995 97. 3814 25. 02. 97 97. 0554 17. 3. 1997 94. 4776 97. 3788 23. 06. 97 94. 2491 6. 10. 1994 28. 01. 97 97. 0133 11. 2. 1997 93. 6895 29. 9. 1993 93. 3014 4. 11. 1993 94. 3830 26. 05. 94 94. 0830 15. 6. 1994 95. 3844 31. 05 95 95. 1314 19. 7. 1995 96. 8686 94. 4834 28. 01. 97 97. 0141 5. 3. 1997 27. 09. 94 94. 2492 6. 10. 1994 96. 8961 17. 12. 96 97. 0093 29. 1. 1997 97. 5182 23. 04. 97 97. 1783 7. 7. 1997 93. 1475 97. 3810 27. 04. 94 25. 02. 97 94. 0825 3. 6. 1994 97. 0729 20. 5. 1997 94. 7661 26. 10 94 94. 2949 9. 12. 1994 96. 8965 94. 3869 96. 8959 17. 12. 96 97. 0095 29. 1. 1997 25. 07. 94 942488 5. 10. 1994 17. 12. 96 97. 0092 29. 1. 1997 94. 3854 26. 05. 94 28. 01. 97 94. 0826 97. 0131 86. 1994 11. 2. 1997 95. 6209 27. 09 95 95 2216 1411. 1995 94. 7671 95. 3820 23. 11. 94 95. 0024 15. 2. 1995 30. 03 95 95 0619 6. 7. 1995 96. 8963 17. 12. 96 97. 0094 291. 1997 94. 7228 27. 09. 94 94. 2494 10. 10. 1994 95. 6253 13. 12. 95 96. 0008 30. 1. 1996 96. 8969 17. 12. 96 97. 0097 29. 1. 1997 94. 4892 27. 09. 94 94. 2600 10. 10. 1994 94. 7693 26. 10. 94 95. 0020 25. 1. 1995 96. 8971 17. 1296 97. 0098 29. 1. 1997 94. 7226 96. 8955 93 9850 96. 3762 97. 8967 27. 09. 94 94. 2594 11. 10. 1994 17. 12. 96 97. 0090 29. 1. 1997 27. 01. 94 94. 1272 24. 6. 1994 26. 01. 96 96. 0505 22. 3. 1996 1712. 96 97. 0096 29. 1. 1007 93. 1471 25. 07. 94 94 2493 10. 10. 1994 96 8688 27. 11. 96 97. 0130 11. 2. 1997 97. 3767 93. 1473 28. 01. 97 23. 02. 94 97. 0552 17. 3. 1997 94. 0818 19. 5. 1994 96. 8957 17. 12. 96 97. 0091 29. 1. 1997 97. 3768 94. 4848 96. 6204 94. 7673 97. 3816 94. 8069 97. 3770 27. 09. 94 94. 2604 13. 10. 1994 24. 07. 96 96. 2133 26. 8. 1996 26. 10. 94 25. 02. 97 95. 3040 10. 1. 1995 97. 0553 17. 3. 1997 23. 1194 94. 2950 13. 12. 1994 UK "vit" UK UK 28. 01. 97 97. 0132 12. 21997 UK Englanti-ESA IV JV P P P P P Fin Fin S S S UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK U K" UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK Ohjelma Cmuutos' = muutospäätös) - SIAH t y O u M d rl STAR Paatos r to Paatos pvm Azorit Manner-Portugali Manner-Portugal muutos 1 Marner-Portugal muutos2 Madeira Ahvenanmae Suomi Ympäriatöohjelme Ympäristöohjelma muutos 1 Monivuotinen käytöstäpoisto Englanti-Cty. Steward Engtantl-Cty. Steward muutos 1 Englantt-Cty. Steward muutos 2 94. 3883 84. 3801 27. 04. 94 23. 02. 94 85. 6159 20. 07. 96 96. 8257 17. 12. 96 94. 4819 23. 06. 94 95. 8967 95. 6139 13. 12. 95 27. 09. 95 94. 0824 94. 0546 85. 1676 87. 0137 84. 1881 86. 0005 3. 6. 1994 29. 4. 1994 17. 8. 1995 18. 2. 1997 11. 8. 1994 5. 2. 1996 95. 2056 10. 10. 1995 85. 3884 20. 07. 96 95. 1393 17. 6. 1996 86. 8711 27. 11. 96 96. 4210 30. 12. 1996 87. 5243 84. 4864 86. 3806 96. 8981 24. 06. 97 25. 07. 94 03. 05. 96 97. 1258 17. 7. 1997 94. 1883 28. 9. 1994 96. 0738 3. 5. 1996 17. 12. 86 97. 0084 23. 1. 1997 Englanï-Cty. Steward muutos 3 97. 3784 28. 01. 97 97. 0699 2. 4. 1997 Englanti-ESA Access 939948 26. 0194 94 0551 6. 5. 1994 Engtant-ESA Access muut. 1(ks. ESA yh Englanti-ESA 1 - 93. 6879 - 29. 0393 - 16. 04. 1997 93. 2836 18. 10. 1993 Englanti-ESA 1 muutos 1 (myös II, Skota none 24. 03. 94 94 0552 18. 5. 1994 Endanti-ESA I muutos 2 Englant-ESAI muutos 3 94. 8102 23. 1194 94. 2852 9. 121994 96. 3806 26. 03. 96 86. 0737 3. 5. 1996 Englanti-ESA 1 muutos 4 (myös II muutos 96. 6979 17. 12. 96 87. 0083 23. 1. 1997 Engtant-ESA 1 muutos 5 (ks. E-ESA yhd. Englanti-ESA 1 Englanti-ESA II muutos 1 (ks. I muutos 1) Englanti-ESA II muutos 2 (myös III, muut Engtantt-ESA II muutos 3 (ks. I, muutos 4 Englanti-ESA II muutos 4 (ks. E-ESA yhd. - 93. 7440 - 95. 6205 - - - 29. 09. 93 - 27. 09. 95 - - - 83. 2834 - 95. 2054 - - 16. 04. 1997 18. 10. 1993 18. 5. 1994 4. 12. 1995 23. 1. 1997 16. 4. 1997 Englsnti-ESA • 93. 6819 29. 09 93 93. 2827 15. 10. 1993 Englanti-ESA III muutos 1 (ks. II muutos 2 Engtant-ESA III muutos 2 (ks. 1 muutos 4 Englanti-ESA III muutos 3 (ks. E-ESA yhd - - • 94. 3804 - - - - - - 4?Î21995 23. 1. 1997 16. 4. 1997 23. 02. 94 94. 0563 6. 5. 1994 Engtant-ESA IV muutos 1 86. 6145 26. 06. 96 96. 1145 19. 7. 1996 Engtant-ESA IV muutos 2 (ks. E-ESA yh - - - 16. 4. 1997 Englanti-ESA yhdlst. (myös E S A, 97. 3828 21. 03. 97 97. 0704 16. 4. 1997 Englantl-Habilat 94. 4766 27. 04. 94 94. 1874 15. 7. 1994 Engtant-Habitat muutos 1 Engtant-Habitat muutos 2 Englanti-NSAI 86. 3805 26. 03. 96 96. 0736 3. 5. 1996 86. 8983 17. 12. 96 97. 0085 23. 1. 1997 94. 3885 23. 06. 94 94. 1877 20. 7. 1994 Engtant-NSA I muutos 1 (myös II muutos 96. 3825 26. 03. 96 96. 0735 3. 5. 1996 E n g l a n t i - N S AI Engtant-NSA II muutos 1 (ks. I muutos 1) Pohjols-Irlsnti-Access PohJola-Jrlanti-ESA Pohjois-Irlantl-Habitat 95. 3867 31. 05. 95 95. 0623 22. 6. 1995 - - - 3. 5. 1996 95. 6145 20. 07. 95 95. 1678 17. 8. 1995 94. 3810 24. 03. 94 94. 1271 9. 6. 1994 94. 0000 17. 04. 13 94. 2486 28. 9. 1994 Skotlanti-CPS (myös Sk. Hab m u ut 1 96. 7486 29. 10. 96 97. 0089 23. 1. 1997 Skotlanti-ESA Accese 94. 4859 26. 07. 94 94. 2484 28. 9. 1994 Skotlanti-ESA I Skotans-ESA I muutos 1 (ks. Eng. ESA Skotlanti-ESA I muutos 2 Skotlanti-ESA 1 93. 6881 29. 09. 93 932835 18. 10. 1993 - 95. 6208 - 27. 09. 95 - 18. 05. 1994 95. 2055 4. 12. 1995 93. 7438 29. 09. 93 93 2842 19. 10. 1993 Skotlanti-ESA II muutos 1 (myös III, muut. 96. 6145 26. 06. 96 96. 1149 31. 7. 1996 Skotlanti-ESA II muutos 2 (ks. E. ESA I - - - 23. 1. 1997 Skotlanti-ESA M 94. 3806 23. 02. 94 94. 0554 6. 5. 1994 Skotlanti-ESA III muutos 1 (ks. II muutos - - - 31. 7. 1996 Skotlanti-Habltat 94. 4852 26. 07. 94 94. 2485 28. 9. 1994 SkottanS-Habitat muutos 1 (ks. Scot-CP - - - 23. 1. 1997 UK-Access, E. S. W 94. 4862 26. 07. 94 94. 2483 28. 9. 1994 UK-Access. E. S. Wmuutos 1 (ks. Scot- - - - 23. 1. 1997 94. 8062 23. 11. 94 94. 2951 9. 12. 1994 UK-Moorland muutos 1 96. 6180 25. 09. 96 96. 2601 27. 9. 1996 UK-Moorland muutos 2 (ks Skotant-CP - - - 23. 1. 1997 UK-Luonnonmukainen viljely 94. 4764 26. 05. 94 94. 1875 19. 7. 1994 Maatalouden ympäristötoimenpiteet 95. 3807 27. 04. 95 95 0616 155. 1995 Luonnontilaisten aluaiden säilyttäm. 96. 6234 25. 09. 96 96. 2615 11,10,1996 HS: Hoitosopimukset HS muutos 1 HS muutos 2 93. 6825 none 26 05. 93 08. 03. 94 93 2826 15. 10. 1993 94. 0547 29. 4. 1994 94. 8337 22. 02. 95 95. 0124 8. 3. 1995 HS muutos 2 (myös: osa I muutos 3, 96. 8713 27. 11. 96 96. 3857 20. 12. 1996 Osa 1 (Luonnonmukainen viljely, 94. 3830 24. 03. 94 94. 0543 29. 4. 1994 Ose 1 muutos 1 Osa I muutos 2 Osa I muutos 3 (ks. HS muutos 2) Osa 1 (esittelyhankkeet) Osa II muutos 1 (ks. HS muutos 2) Osa • (härkien kaavatukaen Osa III muutos 1 (ks. HS muutos 2) Niederöeterrelch 96. 6149 96. 7492 - 94. 4643 - 96. 3852 •- 95. 6176 - 25. 07. 94 - 24. 04. 96 - 23. 11. 95 25. 07 94 96. 2127 14. 8. 1996 UK UK-Moorland 29. 10. 96 96 2875 22. 11. 1996 - 20. 12. 1996 94. 1882 17. 8. 1994 - 96. 0740 20. 12. 1996 8. 5. 1996 UK UK UK "UK UK W i U « - E SA 1 Wales-ESA 1 muutos 1 (ks. W-ESA yhd+ 20. 12~1996 UK" W i l » i - E SA 1 '_9 5. 3 T Ô 2~ 11. 12. 1995 " U K" Wales-ESA II muutos 1 (ks. W-ESA yhd. 94. 3808 26. 05. 94 94. 1876 19. 7. 1994 - 94. 7675 - 27. 10. 94 - 02. 04. 1997 94. 2608 6. 11. 1994 - - - 02. 04. 1997 Niederösterreich muutos 1 96. 8707 27. 11. 96 96 3860 30. 12. 1996 UK Walea-ESA yhdlat. (myös 1 m u u t os 97. 3780 28. 01. 97 97. 5570 02. 04. 1997 ÔPUL ÖPUL muutos 1 Stalermark 95. 3840 27 04. 95 95. 0620 7. 6. 1995 UK Wales-Habitat 94. 4854 26. 07. 94 94. 2487 28. 9. 1994 96. 6236 25. 09. 96 96 2604 7. 10. 1996 UK Wales-Tir Cymen 94. 4660 27. 09. 94 94. 2489 7. 10. 1994 95. 8677 13. 12 95 96 0011 5. 21996 UK Wales-Tir Cymen muutos 1 97. 3829 21. 03. 97 97. 0723 16. 4. 1997. 39 ISSN 1024-4492 KOM(97) 620 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 14 15 17 Luettelonumero : CB-CO-97-640-FI-C ISBN 92-78-28031-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 4 rO