title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on the competitiveness of the European Information and Communication Technologies (ICT) Industries'

eurovoc_concepts:
action programme
competitiveness
information technology
international competition
market

formats: html pdf print

text: 9. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 73/1 II (Preparatory Acts) ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on the competitiveness of the European Information and Communication Technologies (ICT) Industries’ (98/C 73/01) On 21 April 1997 the Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Industry, Commerce, Crafts and Services, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 5 November 1997. The rapporteur was Mr Burani. At its 350th plenary session (meeting of 11 December 1997), the Economic and Social Committee unanimously adopted the following opinion. 1. Introduction (Chapter 1 of the communication) The communication represents an initial Com- 1. 1. mission contribution to a debate launched by the Netherlands Government and by an informal council of ministers in spring 1997 on the situation of the ICT industries (1) in Europe. The communication is designed to stimulate further contributions on a burning issue that requires swift and effective solutions. The Committee believes that this topic urgently needs to be addressed with a view to finding practical solutions; such is the intention of the comments and proposals which follow. 1. 2. After pointing out that the ICT industries are a ‘critical component’ of the European economy, the Commission notes some ‘worrying signs’ of EU weakness compared with other countries: slow market growth, declining relative shares for European producers, and an inadequate response to market and technological evolution. This phenomenon is well known, and is found in other similar industries. 1. 3. The Commission states that the EU needs a competitive and dynamic ICT industry in order to avoid excessive dependence on key technologies, participate in expanding global markets and help create new jobs, and — the final and most ambitious objective — in order to be at the forefront of future innovation. (1) The Commission document specifies that it only examines the following fields: consumer electronics, computer and office equipment, telecommunications equipment, com- ponents, software (either as component or product, or services associated with the provision of software). Other sectors, such as broadcasting or content industries, which are often included in the definition of ICT industries, are not covered. These objectives are unimpeachable. However, 1. 4. the Committee feels that while the objective of being at the forefront might possibly be achieved via a medium to long term strategy, the situation calls for immediate action that is consistent with those strategies; this is logical and indeed is recognized by the Commission itself. C 73/2 EN Official Journal of the European Communities 9. 3. 98 1. 5. The communication states that the industry, the Member States and the Commission must act immediately and draw up an effective action plan. Success will undoubtedly depend not only on action from the industry but also on appropriate legislative and regulatory infrastructure. The communication makes only brief mention of the role of the legislator (1). The Committee would like to see more stress on the primary responsibility of the public authorities in establishing the basic conditions for boosting competi- tiveness and making it easier for the industry to take advantage of innovations and create new jobs. 2. The ICT industries: global structures, European competitiveness 2. 1. Market structure (chapter 2. 1 of the communi- cation) 2. 1. 1. For the purposes of a systematic examination, the Commission divides the market into three segments: infrastructure, industrial and commercial markets, and consumer markets. The three segments differ in their characteristics and in how they operate, and call for differing legislative and policy action. However, the Committee feels that they have one point in common: in very few of them is Europe ahead of its competitors. Analysing the reasons for this is a first step towards understanding the problems. The infrastructure market covers large-scale 2. 1. 2. systems with relatively long product life-cycles, and is affected by downsizing and deregulation. The Com- mission notes that while the traditional ‘European- affiliated’ suppliers are in a strong competitive position in some fields, such as telecommunications, they are also facing progressive deregulation and liberalization. Industrial and commercial markets attract 2. 1. 3. many producers who have often built on niche markets to secure themselves large markets. Such producers tend to be technology oriented and depend heavily on venture capital. The Commission notes that US industry enjoys strong positions on these markets. 2. 1. 4. Consumer markets demand constant inno- vation and product reliability; they are becoming the ‘technology drivers’ of ICT industries. Their main problem is constant price erosion, which forces firms into mergers. The market is now dominated by a relatively small number of recognized brand-names supported by global production structures. The market leaders are Japan and Korea, although ‘European- affiliated’ producers hold their own relatively well; (1) Commission communication, first paragraph of point 2. 1. however, their position is threatened by the US, which is gaining ground especially in the field of micro- computers. All this has resulted in market globalization 2. 1. 5. which has reached a point where the term ‘European industries’ in the strict sense is virtually meaningless. Interpenetration of markets and capital is occurring all over the world. This trend is set to increase, and its implications deserve serious consideration. It must not be forgotten that the ICT industries are found to a large extent in sensitive sectors; the defence applications of R&D are a case in point. In such sectors, moves towards globalization must be tempered by the need to maintain political balance worldwide. 2. 1. 6. The communication paints a detailed and accurate picture of the situation. The Committee would add that the EU is unlikely to become competitive if it is unable to adopt policies and structures geared to market globalization. Hence purely ‘European’ solutions and approaches could condemn the EU to weakness. 2. 1. 7. The sector’s employment position is mixed. Jobs are being lost in the wake of high productivity gains or, in some cases, relocation to third countries, but new jobs are being created in software and services. The Commission sums up the net result as ‘overall moderate growth in the long term’. 2. 1. 8. The Committee would sound a note of caution here. In the absence of precise figures on relocation, it is difficult to say whether the employment balance is positive or negative. A more detailed analysis is needed in order to ascertain whether any new or expanding industries (e. g. telecommunications) show a positive balance that offsets the negative balances of other industries. At all events, it is difficult to estimate the number of jobs lost in related fields (transport, hospitality, commerce, services) when businesses re- locate. It is thus clear that the main problem — and not only as regards employment — is how to correct the tendency to set up production units outside Europe. The answer might lie in application of the ‘social clause’. 2. 1. 9. This tendency is also encouraged by the EU’s external policy, particularly as regards central and eastern European countries. It has to be recognized that the need to support the development of these countries — inter alia with a view to the accession of some of them to the EU — is politically, economically and 9. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 73/3 socially justified. However, in present circumstances it is difficult to reconcile the need to create jobs within the EU with that of keeping up a substantial flow of investment to third countries. In the Commission’s view, these problems should be remedied by: — a greater marketing and communications drive on the part of suppliers; — a greater commitment to promoting ICT take-up by 3. Competitiveness of the European ICT industries public administrations; (chapter 2. 2 of the communication) The communication cites a number of figures 3. 1. which give a clear idea of the meteoric growth of ICT industries. These industries have now outstripped the chemical and motor industries in terms of turnover, production and added value. The growth rate (7 % per year, and likely to remain stable) is outstanding. However, the optimistic picture is tempered by the fact that the growth rate is lower than those of the United States and the emerging Asian economies, and the EU’s trade balance for these industries as a whole is worsening. 3. 2. A sectoral examination reveals that the EU is behind in the software field and very poorly placed in electronic assembly, but relatively competitive in the semi-conductors field thanks to international strategic alliances. Telecommunications equipment is the only sector where the EU has a leading position, exemplified by the success of GSM telephony. In short, the outlook is not entirely bleak, and the Commission’s attempt to analyse the reasons for the problems and find ways of remedying them deserves fullhearted support. 4. Main challenges for the European ICT industries (chapter 3 of the communication) (1) 4. 1. Improve market take-up 4. 1. 1. market problems: The communication identifies a number of — businesses are not forward-looking; many still per- ceive investment in ICT solely in terms of cost, and underestimate how it can improve competitiveness; — individual consumers and public administrations are slow to take up ICT technologies (the communi- cation mentions the low number of Internet users); — the chief problem, however, is felt to be the uneven pace of telecommunications liberalization in the Member States. — speedier harmonization of standards and regu- lations. 4. 1. 2. The Committee endorses the analysis and, broadly speaking, the proposed remedies. However, it would caution against solutions which, however obvious they might seem, could turn out to be double-edged swords; if companies are not already competitive, investment in marketing and communications cam- paigns could further the cause of third country suppliers. Similarly, harmonization of standards and regulations would offer a wider market to those who are best placed to exploit it. Such considerations have nothing to do with protectionism; they merely seek to assess which initiatives are helpful to EU industry and which ones boost competition from the strongest third countries. In short, the first task is to lay the foundations for making the ICT industries more competitive in the weaker sectors and to keep their position in the stronger ones. 4. 2. Transform industrial structures 4. 2. 1. The Commission’s analysis shows that the European ICT industry has been slow to restructure and has tended not to follow the trend towards outsourcing, unlike US and Japanese producers who have set up networks of component suppliers in Asia. The Com- mission suggests that the EU could turn to central and eastern European countries for this, thereby establishing Europe-wide industrial cooperation. 4. 2. 2. This would seem an attractive solution, and there are already a few signs of it being adopted. The Committee supports actions for closer integration between EU and CEEC industries in the ICT sector. For this purpose the Commission can provide initiatives in the fields of training of suppliers, networking, quality management and the like. 4. 2. 3. The communication does not address one issue related to industrial restructuring: concentrations, mergers and agreements among EU firms, or between EU and third country firms. It has been recognized (2) that Europe needs industrial groups large enough to compete with the giants of the United States, Japan and the emerging Asian countries. At the same time, there is justified concern to safeguard competition rules in the single market in accordance with Articles 85 and 86 of (1) Paragraphs 4. 1 to 4. 6 follow the order of the subheadings (not numbered) in the communication. (2) See the Ciampi report of June 1996. C 73/4 EN Official Journal of the European Communities 9. 3. 98 the Treaty. The Committee calls on the Commission to consider this, particularly when it applies the concept of ‘relevant market’ to the ICT industries. Decisions should seek to strike a balance between two opposing requirements which might sometimes clash. A case-by- case approach that eschews preconceptions is absolutely vital in this sector. 4. 3. Develop fast-growing companies 4. 3. 1. The Commission notes that the EU has failed to foster dynamic growth of new companies, especially SMEs, and that further training and labour mobility need to be improved. 4. 3. 2. The Committee wonders what has caused these problems, and the Commission returns to them at a later point (see 4. 7). SME growth is a wider issue, but it is worth making some comments which, while holding good for all companies, are particularly applicable to ICT industries: — the EU suffers from a lack of venture capital and from rather inefficient secondary markets in securities; — the average level of taxation and social charges in the EU is higher than elsewhere because of the European social model. Should tax or social charge concessions be considered, they should go hand in hand with measures to train the workforce or training partnerships between firms and educational establishments. As regards the distribution of ICT investment among the Member States, the future code of conduct in taxation matters will play a major role in ensuring that investment is determined by real — as opposed to tax — differences. 4. 4. Enable European excellence in software The communication affirms a principle which, 4. 4. 1. if accepted unconditionally, would undermine many of the solutions being proposed: ‘no amount of restructur- ing can change the fact that Europe is a high-cost region for manufacturing’. The Committee points out that accepting this affirmation would be tantamount to accepting permanent European inferiority in ICT manu- facturing. The affirmation should therefore be given the gloss that is probably intended in a context which notes the importance of software, a field in which Europe could play a leading role in quality terms. 4. 4. 2. The Commission rightly thinks that Europe should devote special attention to software, given its importance for competitiveness, added value and job creation. The Commission mentions the potential mar- kets offered by financial services and services in general, aviation applications and numerous industrial products. The Committee would add to these the market created by the switch to the single currency, which will require the adaptation of countless financial, accounting and administrative programmes, and will provide an oppor- tunity to revise business procedures and those of the public administrations. The Commission also considers that linguistic diversity poses an additional challenge, as it could put European industry at an advantage in supplying versions in the different national languages. The Committee has reservations about this latter point (see 4. 6. 3 below). 4. 4. 3. The Commission’s analysis may be endorsed in the context of a market which is divided into different national languages, although the Committee points out that there are other quite significant disadvantages (see 4. 6. 3 below). However, it must be borne in mind that excessive diversification could increase costs for users in the smaller countries, thereby weakening their com- petitive position. In any case, the market has already taken this aspect on board: the less common language versions are rare and expensive. 4. 5. Optimize technology development and diffusion 4. 5. 1. The Commission notes that R&D costs are rising as a result of shorter product life-cycles, and calls on producers to accelerate market take-up (a point mentioned in 4. 1 above). The Committee notes that whilst a prompt response to market needs is important, innovation is much more so. Experience shows that success depends not so much on following market trends as on creating new products which anticipate needs and create new markets. The Committee sees insufficient investment in 4. 5. 2. R&D as one of the main reasons for the European ICT industry’s lack of competitiveness. Investment in this sector as a percentage of GDP is much lower than in the United States or Japan. To win lasting success on the world markets, it is not enough to offer competitively priced products; innovation and the tendency for prices to fall mean that it is more important to offer original and innovative products which cannot be found elsewhere. the speed of 4. 5. 3. The Committee thinks that a European R&D plan, conducted jointly by industry and the public authorities, should be a top priority. The success of the 9. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 73/5 plan will depend not only on investment, but also on the availability of human resources; this is not so much a question of boosting employment as of seeking the highest possible professional skills. As a result of the shortage of properly qualified workers, the ICT industry’s scope for development is more restricted and its costs are higher compared with the rest of the world since firms have to overbid in their efforts to attract the limited number of competent people. The ICT industry’s heavy dependence on a technically highly trained work- force, which constantly needs to update its skills and develop its expertise, makes the shortage even more painful. This factor is probably the most severe threat to this industry — a threat which cannot be averted by passive measures such as reducing general costs but militates for direct action to boost the number of qualified persons. 4. 5. 4. Investment in R&D in the defence industry merits special attention, since — as with the electronics industry — such research can have a spin-off effect on research into civil applications. This aspect is outside the remit of the present opinion, but was considered in the ESC opinion on the European defence-related industry (CES 326/97 — rapporteur: Mr Sepi) (1). 4. 6. Exploit the potential for employment growth 4. 6. 1. which ICTs have on employment: The Commission identifies three types of effect — direct effects on the ICT and related industries; — indirect effects on other branches of the economy; — other effects related to the growing value of services and the resulting changes in the international division of labour. The findings of studies into these effects have hitherto not been conclusive — although it must be recognized that this is an extremely difficult exercise. The scenarios vary from a ‘pessimistic’ one with three million net job losses to an ‘optimistic’ one with the net creation of six million jobs. More detailed analyses are needed, building on a preliminary discussion of the basic criteria for establishing the various scenarios. 4. 6. 2. The Commission goes on to cite the example of the United States, where ICT industries have been restructuring for some time and have created many new jobs. The Commission repeats its call to create the conditions for rapid company growth (see 4. 3. 1 and the Committee’s comments in 4. 3. 2). 4. 6. 3. While considering employment in ICT indus- tries, the Committee would like to raise a matter that is specific to Europe, namely linguistic diversity. Labour mobility in the United States is high for various reasons, one of which is the absence of linguistic borders; in Europe, the existence of 11 different languages is an obstacle in itself. It is true that Europe’s linguistic diversity is a source of cultural enrichment, and that in the ICT industries the provision of different language versions for different countries can offer new job opportunities. However, there is no denying that this diversity is generally an obstacle to worker mobility in the EU. In high-tech industries in particular unfamilarity with the main language used in the sector is a further disadvantage. 4. 6. 4. Hence job vacancies within the EU can only be filled by local workers or by others who know the local language plus, in many cases, the basic language of the technologies concerned; this limits opportunities for both workers and employers. The Committee would cite here the case of Luxembourg, whose multilingual nature makes it easier to use human resources from neighbouring countries. However, there are few other countries to which this example can be extended; language forms a barrier for most Member States, especially the smaller ones. 4. 6. 5. The Committee realizes that this is a difficult obstacle to overcome, and will not repeat the old nostrum about including language teaching in school curricula. However, the language factor must be taken into account in any benchmarking exercise (see 6. 8 below). 5. Priority areas for policy initiatives (Chapter 4 of the communication) 5. 1. Policy initiatives under way which require urgent implementation (Chapter 4. 1 of the communi- cation) 5. 1. 1. Under this heading the Commission lists the priority actions already taken or scheduled to start soon under the action plan for the information society published in November 1996 (2). The Committee has already given its views on some of the actions, and is currently drawing up its comments on others. Here it will therefore simply reiterate the points mentioned and (1) OJ C 158, 26. 5. 1997, p. 32. C 296, 29. 9. 1997. (2) COM(96) 607 final, 27. 11. 1996 — ESC opinion in OJ C 73/6 EN Official Journal of the European Communities 9. 3. 98 make a few brief comments. The Commission lists nine priorities which together form a complex action programme that will only succeed if it is framed and conducted in a realistic and flexible manner. 5. 1. 2. The deadline for effective liberalization of the telecommunications markets is the end of this year. The Committee urges the Commission to act firmly to correct any discrepancies or resistance and see that all Member States respect this deadline. The Commission describes electronic com- 5. 1. 3. merce as ‘the first practical implementation of the information society, the first “massive application” of the future’. The Committee has drafted an opinion on the Commission’s recent communication (1) on the subject. A further action area is the strengthening and 5. 1. 4. acceptance of internationally agreed principles and rules on competition, intellectual property rights, privacy and individual rights, information security, interoperability and standards. The Committee endorses this, but has the impression that the accent is on compliance by European operators. Action should also focus on com- pliance by third country players, who are not always noted for respecting European and international stan- dards. 5. 1. 5. The Commission also mentions take-up actions and awareness initiatives. More detailed information is needed on these. 5. 1. 6. An action at Union level in the field of satellite personal communication services has already been sub- mitted, and the Committee has issued an opinion on it (2). Action plans are being prepared for ICT 5. 1. 7. applications in the transport sector. They concern trans-European networks, air traffic control systems, and numerous consumer applications. The Committee awaits further details of these. 5. 1. 8. The R&TD framework programme scheduled to begin in 1998 will integrate support for the develop- ment of technologies into a single programme covering four areas: services for citizens, electronic commerce, multimedia content and key technologies. Here too, in the absence of further details, the Committee is unable to comment, and would simply refer back to the general remarks made in 4. 5. 2 above. (1) COM(97) 157 final, 16. 4. 1997 — ESC opinion in OJ C 19, 21. 1. 1998. (2) COM(95) 529 final — ESC opinion in OJ C 204, 15. 7. 1996. 5. 1. 9. Education, training and refresher/retraining courses are critical for equipping workers with the skills and flexibility needed to use technology. The Committee fully supports the various initiatives which the Com- mission has launched in this field. It would however point out that training programmes must not neglect the need for a basic grounding in the main languages used in information technology, for the reasons set out in 5. 1. 10 below. 5. 1. 10. The language problem is particularly acute for European software, and has been covered in a separate programme (3) on which the Committee has already issued an opinion. Here it would add that, while respecting linguistic diversity, initiatives should also be assessed in cost/benefit terms, in order to ensure that the countries with less common languages are not disadvantaged because the cost of adapting programmes is spread among a small number of users. 6. New areas requiring attention (Chapter 4. 2 of the communication) (4) 6. 1. Improve global competition 6. 1. 1. The communication mentions the two main steps towards worldwide liberalization. These were the WTO conference held in Singapore in December 1996, at which the ITA (5) was concluded, and the WTO telecommunications agreement of February 1997. It also mentions the abolition of tariffs on all IT products by the year 2000, and proposes action to extend the country coverage of the ITA. Lastly, it thinks that all these developments will help to reduce European ICT pro- duction costs and improve export prospects for European producers. 6. 1. 2. The Committee strongly endorses the action plan and the principles underpinning it. However, it wishes to add some cautionary comments, and would recommend that the impact of each initiative be assessed in advance. Free trade is undoubtedly the right path to follow as it will open up competition and bring down prices, but it must be remembered that markets are won by the most competitive players. While liberalization undoubtedly helps European producers to penetrate third country markets, the same applies to third country (3) COM(96) 456, 2. 10. 1996, adopted by the Council on 8. 10. 1996 — Multiannual programme to promote the linguistic diversity of the Community in the information society — ESC opinion in OJ C 212, 22. 7. 1996. (4) Paragraphs 6. 1 to 6. 8. 2 follow the order of the subheadings (not numbered) in the communication. (5) ITA — information technology agreement. 9. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 73/7 producers and the European market — a market which is already largely open. A medium to long-term forecast is needed of the results of market liberalization from a European standpoint, giving figures on the likely costs and benefits, the increase in production and in imports/exports, and the impact on employment. 6. 1. 3. In short, market liberalization must be consis- tent with the aim of not denting the competitiveness of EU industry. To this end, the Commission should review some aspects of decisions and actions either taken or due to be taken. Firstly, it should review the rules on public procurement by government authorities, excluding from these rules privatized telecommuni- cations operators in countries where there is now free competition between operators. Also, the United States should be pressurized into revoking the Effective Com- petitive Opportunity Test (ECO-Test) as it is incompat- ible with the undertakings made in the WTO agreement on basic telecommunications services. 6. 2. Accelerate ICT take-up and promote awareness 6. 2. 1. The communication includes this among the ‘new areas’, but it is also listed among those under way (see 5. 1. 5). The Commission mentions first and foremost the role of the public authorities in stimulating take-up of ICT by their own services, by schools, by the public and by companies. The Commission mentions the lagging situation of some of the southern and peripheral Member States, and states that information technology is ‘a powerful tool to promote cohesion by reducing barriers’. This is undoubtedly true, but there are other major barriers such as the linguistic diversity which it is proposed to maintain. The Committee would also point out that, 6. 2. 2. outside the market offered by the public authorities, steps are needed to give a decisive boost to per capita spending on ICT products by corporate and individual users, with appropriate policies being adopted in the fields of education, training and health applications. A careful assessment is needed of the impact of punitive tax policies such as the proposed ‘bit-tax’. The mere prospect of such a tax would have an adverse impact not only on the market, but also on investment strategies in the sector. 6. 3. Create new markets by timely standards 6. 3. 1. The Commission stresses the importance of adopting universal standards as a strategy for opening up new markets. To this end it calls on producers to cooperate at world level, whilst not forgetting the existence of ‘regional specificities’ which are justified by the need to win new markets or keep traditional ones. The Commission’s line on this is flexible. On the one hand, it ‘supports the creation of (. ) structures enabling European companies to participate in the international ICT standardization process’. On the other, it notes that these structures should ‘trigger internationally recognized standards using European specificities’. 6. 3. 2. On the subject of technical standards, the Committee points out that a distinction must be drawn between different types. The Commission’s use of the term is too generic and does not properly reflect the need for the industry to respond swiftly to standards dictated by the market, which might be different from official ones. On this point the Committee draws the Commission’s attention to the comments which it made in an earlier opinion (1). 6. 3. 3. The Committee considers that the delicate balance between universal and European standards should be established on a case-by-case basis. General principles are not enough to resolve possible conflicts with the competition rules under Article 86 of the Treaty. Such conflicts should be settled by the competent authorities with the requisite flexibility and with a clear view of the interests at stake, taking account of the points made in 4. 2. 3 above. 6. 3. 4. With a view to ensuring ‘consistency and an optimal use of the European standardization resources’, the Commission suggests the early establishment of a one-stop office under the umbrella of the European standardization bodies. The mooted objectives are too generic for the Committee to give any views on them, and it is unable to comment until it has information about the nature, duties and role of the office. 6. 4. Exploit the potential of enlargement EU enlargement is felt to offer the European 6. 4. 1. ICT industries a larger high-growth market and improved economies of scale for production. This would allow European companies to reorganize their manufacturing structures as the United States and Japan (1) COM(96) 359 final on standardization and the global the European approach — ESC information society: opinion in OJ C 89, 19. 3. 1997. C 73/8 EN Official Journal of the European Communities 9. 3. 98 have done vis-à-vis Asian countries. The Commission notes that this process is already under way, to the extent that some producers are relocating activities from the Far East to central and eastern Europe. for European SMEs compared with their American counterparts, especially in Silicon Valley. The Com- mittee endorses this but would point out that to ensure an effective, clear comparison, it is important also to consider the type of model and taxation. Furthermore, the analogies between the CEEC 6. 4. 2. and certain Asian countries are less real than they seem. The advantages offered by the CEEC in terms of lower production costs will steadily become less pronounced once they have joined the EU. If one rejects the principle of country specialization in production structures (see 4. 2. 2), it is clear that the role of these countries cannot be limited to accessory products. The Com- mission’s policy is to encourage ‘active industry represen- tation in the CEEC’, but the terms in which this is couched make it sound more like a colonial relationship. This cannot be the Commission’s intention, and the Committee asks it to redraft this part of the communi- cation so as not to create the wrong impression. 6. 5. Promote industrial cooperation 6. 5. 1. The Commission mentions industrial cooper- ation initiatives that are under way or proposed in the Newly Independent States, the Mediterranean region, South America and Asia. The Commission calls for more efforts to inform firms, especially SMEs, of the opportunities offered. 6. 5. 2. The Committee notes these statements, but points out that calls for ‘cooperation’ in fact encourage relocation of businesses or of part of them, with obvious consequences for employment (see 2. 1. 9 above). Such a policy will give positive results in the long term, by improving market penetration, extending European interests in the rest of the world, and boosting employ- ment. In the short term, however, there is no doubt that relocation reduces job opportunities for Europeans. This must be addressed by a policy for cushioning the social effects, but must be accepted as the price to pay for the prosperity of future generations. 6. 6. Facilitate the emergence of SMEs 6. 7. Focus on employment: skills, education and training 6. 7. 1. The Commission proposes the adoption of a ‘skills standards’ scheme to underpin the regular adaptation of skills to technological and scientific development. The establishment of skills profiles related to the main activities on an industry-wide basis would help when defining training programmes. The standards would thus also provide yardsticks for improving school curricula. 6. 7. 2. This proposal deserves careful consideration. However, it is clear that no ‘profile’ derived from official ‘skills standards’ could be upgraded frequently enough and fast enough to keep pace with the constant advances in research and technology. Direct cooperation between businesses and education institutions is thus necessary. It should be the job of the Member States to lay the necessary foundations for this cooperation, in line with local requirements but taking account of the fact that training should increase the number of researchers and technicians with an IT background, and improve workers’ potential mobility within the EU. 6. 7. 3. The Committee also thinks that undoubted benefits are to be had from Community initiatives to support industrial reconversion and reskilling of ICT workers, so that they can move from the hardware sector to the software and services sectors. The latter two sectors are expanding rapidly and are set to continue to do so; it is here that new jobs can be created to offset those lost in the hardware sector, if not to actually generate a net increase in employment. Lastly, the Committee notes that the scope for 6. 7. 4. creating new jobs in the ICT sector is closely tied to the development of global networks and of the information society (i. e. the Internet, online information exchange services, multimedia services, electronic commerce appli- cations, teleworking, distance learning, etc. ). 6. 6. 1. The communication recognizes the role of SMEs as prime movers in the creation of new jobs and in innovation. It identifies lack of venture capital and poor cooperation with financial institutions as the main reasons why Europe lags behind the United States in fostering the emergence of new SMEs. The excess of red tape in Europe is also felt to be a serious obstacle. The communication proposes benchmarking of conditions 6. 8. Promote benchmarking 6. 8. 1. The Commission considers that benchmarking is an effective and powerful tool for improving competi- tiveness, and it intends to promote its use by companies, 9. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 73/9 especially SMEs. This topic is considered in a separate Commission document, on which the Committee has issued an opinion (1). Benchmarking of the ICT industry, along the lines already followed by the Netherlands Government, will be extremely useful. The communi- cation states that the Commission will work closely with the Member States and companies to identify critical framework conditions. The Committee rec- ommends that when speaking of ‘companies’, due account is also taken of the experience and suggestions offered by SMEs. The Committee is pleased that the Commission 6. 8. 2. has not lost any time. The first communication (2) was followed by a further communication (3) which announces the launch of a pilot project for the ICT industries. 7. Conclusions 7. 1. The Commission concludes by highlighting the common thread which links the various proposed measures — that of urgency. It intends to follow up the communication by working together with the Member States and industry to draw up specific actions and establish a work schedule. 7. 2. The Committee has already commented on the various strands individually. It endorses the implemen- tation of a coherent action plan which must be flexible so that it can keep pace with a highly volatile situation; it must be free of red tape; and it must be closely tailored to its ultimate aim, that of regaining global competitiveness. 7. 3. The Committee feels it extremely positive that the Commission has pinpointed concrete areas for action. Efforts should focus in particular on measures that will create new jobs; this means incentives for SMEs, and especially for the creation of new SMEs in the most promising sectors (software, multimedia content, etc. ), support for training for young people and workers, and incentives for schools to use new technologies and join networks. 7. 4. In addition to the communications on bench- marking, the Commission has launched a number of communications and projects on the information society (4). Each separate project may be worthwhile, but they need to be carefully coordinated so as to avoid any overlapping or incompatibility and to pursue potential synergies. (1) COM(97) 153 final — ESC opinion in OJ C 296, 29. 9. 1997. (2) COM(96) 463 final, 9. 10. 1996. (3) COM(97) 153 final, 16. 4. 1997. (4) Among these, mention may be made of the communication on Europe at the forefront of the Global Information Society: Rolling Action Plan (COM(96) 607 final, OJ C 296, 29. 9. 1997. Brussels, 11 December 1997. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 2478/97 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 11ης Δεκεμβρίου 1997 για καθορισμό της μέγιστης επιστροφής κατά την εξαγωγή μαλακού σίτου στο πλαίσιο του διαγωνισμού που προβλέπεται στον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 1339/97

eurovoc_concepts:
award of contract
common wheat
export refund


title: Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Comunicazione della Commissione dal titolo "Aspetti pratici dell'introduzione dell'euro"»

eurovoc_concepts:
Economic and Monetary Union
economic convergence
euro
monetary integration
monetary policy

text: C 73/130 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 3. 98 Parere del Comitato economico e sociale in merito alla «Comunicazione della Commissione dal titolo “Aspetti pratici dell’introduzione dell’euro”» (98/C 73/30) La Commissione, in data 6 ottobre 1997, ha chiesto, conformemente al disposto dell’articolo 198 del Trattato che istituisce la Comunità europea, il parere del Comitato economico e sociale sulla comunicazione di cui sopra. Il Comitato economico e sociale ha deciso di affidare al relatore generale Burani il compito di preparare i lavori del Comitato in materia. Il Comitato economico e sociale ha adottato l’11 dicembre 1997, nel corso della 350a sessione plenaria, con 35 voti favorevoli e 3 astensioni, il seguente parere. 1. Introduzione più opportuna l’analisi delle realizzazioni in corso o già acquisite. 1. 1. Il documento oggetto del presente parere è stato presentato dalla Commissione al Consiglio Ecofin il 13 ottobre 1997 a Lussemburgo ed una sua ulteriore versione sarà presentata al Vertice di Lussemburgo il 12 e 13 dicembre 1997. Esso riporta le informazioni sui preparativi pratici messi in opera, nei vari Stati membri ed a livello europeo, in vista dell’adozione dell’euro; d’altra parte esso mette in luce le decisioni che restano da prendere in uno spazio di tempo ormai estremamente limitato: in generale, entro la fine del 1997. Il documento costituisce un riassunto dello «stato 1. 2. dell’arte» dei lavori preparatori all’introduzione del- l’euro. Come tale, stabilisce un collegamento con il «Libro verde» del 1995 (1) e con le decisioni prese dal Consiglio europeo di Madrid il 15 e 16 dicembre 1995. Sull’argomento, nonché su una serie di questioni specifiche, il Comitato economico e sociale ha formulato diversi pareri (2). 1. 3. Considerando l’urgenza di fornire con tempesti- vità il parere richiesto dalla Commissione, il Comitato limita i propri commenti ai soli aspetti che implicano decisioni o iniziative da prendere, rinviando ad epoca (1) COM(95) 333 def. (2) Parere del 26 ottobre 1995 in merito al «Libro verde sulle modalità pratiche per l’introduzione della moneta unica» — GU C 18 del 22. 1. 1996. Parere del 26 settembre 1996 in merito a «Gli effetti dell’Unione economica e monetaria: aspetti economici e sociali della convergenza e sensibilizzazione alla moneta unica» — GU C 30 del 30. 1. 1997. Parere del 31 ottobre 1996 in merito alle «Implicazioni per il mercato della legislazione e delle regolamentazioni necessarie per la transizione alla moneta unica» — GU C 56 del 24. 2. 1997. Parere del 29 maggio 1997 riguardante «Il disposto previsto per la terza fase dell’Unione economica e monetaria: patto di stabilità e di crescita inteso ad assicurare la disciplina di bilancio, rafforzamento delle procedure di convergenza e nuovo meccanismo di cambio» — GU C 287 del 22. 9. 1997. Parere del 10 dicembre 1997 in merito alla Comunicazione della Commissione dal titolo «L’impatto dell’introduzione dell’euro sui mercati dei capitali» — GU C 19 del 21. 1. 1998. 2. Programma dei lavori (3) 2. 1. La Commissione considera come «essenziale» che gli Stati membri presentino, prima della fine del 1997, i propri piani di azione riguardanti: — il programma di transizione, comprendente la conta- bilità, la presentazione di rapporti e le dichiarazioni fiscali in euro; — le intenzioni degli emittenti pubblici circa la conver- sione del debito esistente (4); — il disegno definitivo della facciata nazionale delle monete in euro; — il lancio delle campagne nazionali di comunicazione; — la definizione delle posizioni nazionali in materia di conseguenze fiscali della transizione. 2. 2. Infine, su una serie di problemi pratici la Commis- sione si chiede se siano più opportune misure nazionali o comuni, e in quest’ultimo caso se occorra adottare misure legislative oppure lasciare al mercato di autorego- lamentarsi, magari con l’adozione di codici di buon comportamento. Anche su questo punto, l’esame dovrebbe essere completato entro la fine del 1997. 3. Preparativi in corso (5) 3. 1. Per quanto riguarda i preparativi in corso da parte delle amministrazioni pubbliche nazionali (paragrafo 1. 2 il Comitato prende atto dei della Comunicazione), concreti progressi conseguiti i paesi. La Comunicazione riferisce che, coerentemente con il le principio «nessun obbligo, nessuna proibizione», in quasi tutti (3) «Introduzione e sintesi» del documento della Commissione. (4) Comunicazione della Commissione «L’impatto dell’intro- duzione dell’euro sui mercati dei capitali» (COM(97) 337 def. del 2. 7. 1997). (5) Capitolo 1 della Comunicazione. 9. 3. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 73/131 aziende verranno lasciate libere di scegliere se operare in euro o in moneta nazionale, in qualunque momento durante la fase di transizione. 3. 2. Il Comitato vorrebbe peraltro attirare l’attenzio- ne della Commissione e degli Stati membri su una rigidità inserita in questa norma: una volta effettuata la transizione, essa diviene irreversibile; in altri termini, dopo aver scelto l’euro l’azienda non avrà più la facoltà di ritornare alla moneta nazionale. Puo` accadere che programmi di nuova adozione rivelino difetti la cui rimozione richiede procedure complesse e lunghe; il ritorno temporaneo ai vecchi programmi potrebbe quindi divenire una necessità. L’irreversibilità della scelta costituisce quindi un ostacolo che il Comitato non considera con favore. 3. 3. La Comunicazione conferma che tutte le ammini- strazioni nazionali manterranno la loro contabilità interna in moneta nazionale durante tutta la fase della transizione. Il Comitato constata con soddisfazione che la sua raccomandazione del 1995 (1) è stata tradotta in pratica. Rimane da calcolare l’eventuale costo derivante alle amministrazioni dal loro obbligo di accettare paga- in euro dal pubblico (e, presumibilmente, di menti effettuare pagamenti in euro su richiesta). 4. Aspetti contabili e fiscali (2) 4. 1. Gli investimenti e le spese sostenuti dalle aziende per il passaggio all’euro costituiscono un argomento variamente dibattuto; su questo punto il Comitato si era già espresso (3), nel senso che le regole di mercato dovrebbero permettere un’equa ripartizione dei costi. In diversi Stati membri sembra ci si orienti ad una certa flessibilità fiscale che tenga conto del costo della transi- zione: la via è certamente percorribile, ma il Comitato mette in guardia contro disparità di trattamento fra i vari Stati e, al loro interno, fra diverse categorie economiche. Il passaggio alla moneta unica non deve accentuare le differenze di trattamento fiscale che già esistono in Europa. 5. Aspetti pratici riguardanti gli utilizzatori della moneta (4) Spese di conversione. Per quanto riguarda le 5. 1. spese di conversione della moneta scritturale, il Comitato esprime l’opinione che nessuna spesa dovrebbe gravare sugli utilizzatori in caso di conversione obbligatoria dei (1) Parere del 26 ottobre 1995, punti 5. 3. 11 e 6. 4. 3. (2) Paragrafo 3. 2 della Comunicazione. (3) Parere del 26 ottobre 1995, punti da 6. 2. 4 a 6. 2. 7 — GU C 18 del 22. 1. 1996. (4) Capitolo 4 della Comunicazione. conti da parte delle banche alla scadenza del termine della transizione, nonché in caso di conversione di un accredito nella moneta del conto beneficiario. Anche il cambio delle monete nazionali in euro da parte delle banche dovrebbe essere gratuito, purché si tratti di somme correnti «übliche Haushaltsmengen». Tutte le altre transazioni possibili per quanto riguarda la moneta scritturale ed i cambi, nonché la trasparente indicazione delle possibili spese andrebbero disciplinate nel quadro di un codice di condotta volontario dei settori interessati. A titolo di informazione aggiuntiva per il consumatore si suggerisce l’impiego di «Euro-label» nazionali che attestino la conformità del computo delle spese. 5. 1. 1. Per quanto riguarda le spese di conversione (paragrafo 4. 3 della Comunicazione), gli accordi volon- tari o i codici di buona condotta dovrebbero essere preferibili ad una regolamentazione, ma una norma di carattere generale dovrebbe essere l’obbligo della pubblicità in tutti i punti ove le conversioni vengono effettuate, sia delle tariffe che della gratuità delle operazioni. Il Comitato ritiene che la data del 1o gennaio 5. 2. 2002 per la prima emissione dei biglietti di banca e delle monete in euro debba essere mantenuta. 5. 3. Doppia indicazione degli importi (paragrafo 4. 2 della Comunicazione). Ai fini dell’attuazione del princi- pio di sussidiarietà dovrebbero essere gli Stati membri a decidere, attraverso atti giuridici, se la doppia indicazio- ne debba essere resa obbligatoria durante la fase transito- ria, o se saranno invece i settori economici interessati (in particolare il commercio al dettaglio) a dichiarare per il tramite delle proprie organizzazioni di impegnarsi a calcolare e ad indicare correttamente il nuovo prezzo, applicando a partire dalla data di riferimento il tasso di conversione stabilito. Si potrebbe inoltre chiedere ai commercianti al dettaglio di mettere a disposizione della propria clientela tutti i supporti necessari per aiutarla ad abituarsi alla nuova valuta ed al suo valore, ad esempio mediante piccole calcolatrici tascabili applicate ai carrelli, tabelle di conversione che riportano i più importanti prezzi di riferimento, ecc. Per quanto riguarda il periodo precedente, il Comitato sconsiglia il ricorso ad una legislazione europea, che rischierebbe di rivelarsi non adattabile alle diverse realtà nazionali. Sarà piuttos- to il mercato a fare adottare la doppia indicazione, quando questa si riveli necessaria od utile. 5. 3. 1. Le iniziative legislative o regolamentari dovreb- bero indirizzarsi soprattutto alla prevenzione degli abusi nei confronti dei consumatori, che potrebbero verificarsi sotto forma di conversioni inesatte o di applicazioni volutamente distorte delle regole di arrotondamento. Il Comitato chiede che questo aspetto venga approfondito dalla Commissione e dagli Stati membri: se è importante che il consumatore possa verificare la corrispondenza dei prezzi, ancor più importante è fare in modo che tale corrispondenza venga imposta ai venditori di beni e di servizi, configurando il reato di frode a carico dei trasgressori non in buona fede, per esempio nel caso di violazioni volontarie e sistematiche delle norme. C 73/132 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 9. 3. 98 5. 4. Un aspetto che la Comunicazione non ha trattato riguarda il ruolo delle carte di pagamento e delle carte prepagate nella fase di transizione all’euro. Nel suo parere sul Libro verde, il Comitato aveva attirato l’attenzione sul fatto che tali mezzi di pagamento hanno — o avranno in tempi brevi — strutture e/o dispositivi inseriti nelle carte a microprocessori, tali da permettere i pagamenti nell’una o nell’altra moneta, e/o di effettuare le conversioni; in quest’ultimo caso si avrebbe il vantag- gio supplementare di una verifica automatica delle conversioni dei prezzi esposti dai venditori. 5. 4. 1. Il Comitato suggerisce che la Commissione approfondisca i vari aspetti connessi all’utilizzo delle carte, facilitandone la comprensione e l’utilizzo con i mezzi a sua disposizione. A tale proposito, è importante che vengano date certezze al mercato, ed ai consumatori in particolare, con la rapida definizione di questioni da tempo in sospeso, quale ad esempio la possibilità del recupero di spese a carico dei portatori di carte. 5. 5. Durata del periodo di doppia circolazione delle monete (Fase C). Per scongiurare inutili file agli sportelli nei primi giorni successivi all’introduzione delle monete e delle banconote in Europa e per consentire il passaggio regolare, tranquillo e senza costi aggiuntivi dalla valuta nazionale alle monete e banconote in Euro, bisognerà stabilire una durata minima della fase C. Negli Stati membri che prevedono solo pochi giorni per passare dalla loro moneta all’Euro, gli effetti collaterali negativi sopraccitati saranno inevitabili. La loro facoltà di fissare la durata della fase C, prevista all’articolo 15 della decisione del Consiglio del 7 luglio 1997 relativa al quadro giuridico per l’introduzione dell’Euro, deve rimanere inalterata. La Commissione è tuttavia invitata a coadiuvare gli Stati membri in sede di discussione e di scambio d’informazioni sulla questione della durata della fase C. Bruxelles, 11 dicembre 1997. 6. Azioni di comunicazione (1) Il Comitato prende atto dell’opera svolta in 6. 1. questo campo dalla Commissione e dagli Stati membri, ma anche dalle organizzazioni di operatori economici e di consumatori, con o senza il contributo finanziario della Commissione. Da una prima e sommaria verifica dei programmi, sembra peraltro che due aspetti siano stati omessi, o trattati in modo marginale: — il fatto che l’euro avrà corso legale insieme alle monete nazionali per un certo periodo di tempo: di qui l’invito ad evitare inutili code agli sportelli nei primi giorni della conversione. La possibilità di effettuare il cambio con tutta calma — analogamente a quanto si è sempre fatto in occasione del cambio di biglietti nuovi contro altri che vengono messi fuori corso — non ha solo aspetti organizzativi; ha anche riflessi sui costi della conversione, come messo in evidenza al precedente punto; — gli aspetti pratici dell’uso delle carte di pagamento e delle carte prepagate, di cui al punto 5. 4. Gli emittenti di carte di pagamento, carte prepagate e di portafogli elettronici sono tenuti a informare gli utenti in maniera obiettiva sugli aspetti pratici dell’utilizzazio- ne dei loro sistemi di carte. La Commissione dovreb- be fornire informazioni supplementari e imparziali, senza tacere sugli svantaggi palesi. 7. I mercati finanziari (2) Su questo punto il Comitato si è espresso nel 7. 1. parere in merito alla Comunicazione della Commissione dal titolo «L’impatto dell’introduzione dell’euro sui mercati dei capitali»(3). (1) Capitolo 5 della Comunicazione. (2) Capitolo 7 della Comunicazione. (3) Parere adottato il 10 dicembre 1997 — GU C 19 del 22. 1. 1996. Il Presidente del Comitato economico e sociale Tom JENKINS 9. 3. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 73/133 ALLEGATO al parere del Comitato economico e sociale I seguenti emendamenti hanno ricevuto almeno un quarto dei voti espressi ma sono stati respinti nel corso della discussione. Riformulare il punto 5. 3. 1 come segue: «. Il Comitato chiede che questo aspetto venga approfondito dagli Stati membri nel quadro delle loro disposizioni nazionali di diritto penale. » Esito della votazione Voti favorevoli: 13, voti contrari: 19, astensioni: 3. Inserire un nuovo punto nel capitolo 5: «Preparazione del settore della tecnologia dell’informazione. Il Comitato economico e sociale ritiene necessario esentare l’economia, le amministrazioni pubbliche e i consumatori da ripetuti adeguamenti tecnologici e di sistema, in seguito alla conversione degli elaboratori alla nuova datazione per l’anno 2000 e in vista dell’introduzione dell’Euro. Per quanto riguarda i costi della conversione, la sicurezza delle programmazioni ed il rafforzamento della fiducia, i fornitori di TI dovrebbero, con l’appoggio strategico della Commissione, offrire per tempo complessi pacchetti di soluzioni tecnologiche e di sistema. In tale contesto il Comitato economico e sociale esprime soddisfazione per la prevista realizzazione di un simposio europeo sulla TI, e, per evitare dilazioni, auspica che tale simposio possa svolgersi già nel primo semestre 1998. » Esito della votazione Voti favorevoli: 15, voti contrari: 17, astensioni: 5. Parere del Comitato economico e sociale in merito — alla «Proposta modificata di decisione del Parlamento europeo e del Consiglio relativa al quinto programma quadro delle azioni comunitarie di ricerca, di sviluppo tecnologico e di dimostrazione (1998-2002)» ed, — alla «Proposta modificata di decisione del Consiglio relativa al quinto programma quadro di attività di ricerca e di insegnamento della Comunità europea dell’energia atomica (Euratom) (1998-2002)» (98/C 73/31) Il Comitato economico e sociale, in data 30 settembre 1997, ha deciso, conformemente all’articolo 23, secondo comma, del Regolamento interno, di elaborare un supplemento di parere in merito alle proposte di cui sopra. La Sezione «Energia, questioni nucleari e ricerca», incaricata di preparare i lavori del Comitato in materia, ha formulato il parere sulla base del rapporto introduttivo del relatore Bernabei, in data 26 novembre 1997. Il Comitato economico e sociale ha adottato all’unanimità l’11 dicembre 1997, nel corso della 350a sessione plenaria, il seguente parere. 1. Raccomandazioni Il Comitato economico e sociale considerando: relativa al quinto programma quadro di attività e di ricerca e di insegnamento (Euratom) (1998-2002)» (1), in cui si è riservato di pronunciarsi sulle prospettive finanziarie annunciate dalla Commissione; il parere unanime del 1o ottobre 1997 sulla 1. 1. «Proposta di decisione della Commissione relativa al quinto programma quadro delle azioni comunitarie di RSTD (1998-2002)» e sulla «Proposta di decisione (1) GU C 355 del 21. 11. 1997


title: Règlement (CE) n° 2496/97 du Conseil du 11 décembre 1997 instituant un droit antidumping définitif sur les importations de silicium-métal originaire de République populaire de Chine

eurovoc_concepts:
China
anti-dumping duty
anti-dumping legislation
import
originating product
semi-metal

formats: html pdfa1b print


title: Neuvoston asetus (EY) N:o 11/98, annettu 11 päivänä joulukuuta 1997, yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
bus
carriage of passengers
common transport policy
freedom to provide services
international transport
transport licence

text: 8. 1. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 4/1 I (Säädökset, jotka on julkaistava) NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 11/98, annettu 11 päivänä joulukuuta 1997, yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja-au- toilla annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 684/92 muuttamisesta EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopi- muksen ja erityisesti sen 75 artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen (1), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2), noudattaa määrättyä menettelyä (3), perustamissopimuksen 189 C artiklassa sekä katsoo, että (1) perustamissopimuksen 75 artiklan 1 kohdan a liikennepolitiikan alakohdan mukaan toteuttaminen edellyttää muun muassa sellaisten yhteisten sääntöjen antamista, sovelletaan kansainväliseen maanteiden henkilöliikenteeseen, yhteisen joita (2) tällaisista yhteisistä säännöistä säädetään yhteisistä säännöistä harjoittaessa kansainvälistä henkilöliiken- nettä linja-autoilla 16 päivänä maaliskuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 684/ 92 (4), (3) asetuksen (ETY) N:o 684/92 20 artiklassa säädetään, että komissio antaa neuvostolle 1 päivään heinäkuuta 1995 mennessä kertomuksen tämän asetuksen sovel- tamisesta ja että neuvosto päättää 1 päivään tammi- kuuta komission ehdotuksesta menettelyn yksinkertaistamista koskevista säännöistä, mukaan lukien kertomukseen sisältyvistä päätelmistä riippuen myös lupien poistamisesta, 1997 mennessä (1) EYVL C 203, 13. 7. 1996, s. 11 ja EYVL C 107, 5. 4. 1997, s. 3 (2) EYVL C 66, 3. 3. 1997, s. 23 (3) Euroopan parlamentin lausunto annettu 28. marraskuuta 1996 (EYVL C 380, 16. 12. 1996, s. 40), neuvoston yhteinen kanta vahvistettu 14. huhtikuuta 1997 (EYVL C 164, 30. 5. 1997, s. 1) ja Euroopan parlamentin päätös 16. heinäkuuta 1997 (EYVL C 286, 22. 9. 1997, s. 85) (4) EYVL L 74, 20. 3. 1992, s. 1 (4) kansainvälisen linja-autoliikenteen eri palvelujen määritelmiä olisi yksinkertaistettava ja parannettava; kyseinen liikenne voidaan luokitella säännölliseksi liikenteeksi, ja satunnaisliikenteeksi, ja ilmaisu edestakaisliikenne voidaan näin ollen poistaa, erityisliikenteeksi säännölliseksi (5) olisi säädettävä järjestelmästä, jossa satunnaisliiken- teen, säännöllisen erityisliikenteen ja omaan lukuun harjoitettavan liikenteen pääsy markkinoille ei edel- lyttäisi lupaa, (6) säännöllinen liikenne olisi säilytettävä luvanvaraisena ja samalla olisi kyseisen liikenteen harjoittamisen edellytyksiin saatava lisää joustavuutta, (7) liikennemuotojen välisen kilpailun säilyttämiseksi olisi rautatieliikenteen erityisasema linja-autoliiken- teen aloittamisen osalta poistettava tietyn määräajan kuluttua, liikennemuodoilla (8) liikennetoiminnan valvonnan helpottamiseksi olisi kaikilla toisen lukuun tapahtuvaa kansainvälisen maanteiden henki- löliikennettä varten vaadittava yhteisön liikennelupa, joka laaditaan yhdenmukaisen mallin mukaan ja joka tehokasta hallinnollista myönnetään nopeaa menettelyä noudattaen, harjoitettavaa, ja (9) on tarpeen lisätä eräiden määräaikojen joustavuutta lupien antamismenettelyn osalta, (10) tehtävänä jäsenvaltioiden tämän asetuksen täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimen- joiden on oltava seuraamukset, piteet, erityisesti tehokkaita, suhteellisia ja vakuuttavia, toteuttaa on (11) olisi tarpeen säätää, että asetuksen kuljetusasiakirjoja koskevien täytäntöönpanotoimenpiteiden toteuttami- sessa komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, (12) olisi tarpeen säätää yhteisön liikenneluvan käyttöönotolle, asianmukainen määräaika ja L 4/2 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 1. 98 (13) tämän asetuksen soveltamista olisi seurattava komis- 2) Korvataan 3 artiklan 1 kohdassa ensimmäinen luetel- sion antaman kertomuksen perusteella, makohta seuraavasti: ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: ”— hänellä on oikeus harjoittaa sijoittautumisval- tiossa linja-autolla säännöllistä liikennettä, sään- nöllinen erityisliikenne satunnaisliikenne mukaan lukien;”. tai 1 artikla 3) Lisätään artikla seuraavasti: Muutetaan asetus (ETY) N:o 684/92 seuraavasti: ”3 a artikla 1) 2 artiklassa: Yhteisön liikennelupa — lisätään 1. 1 kohtaan alakohta seuraavasti: ”Liiken- teen harjoittamisen edellytysten mukauttaminen ei vaikuta liikenteen säännöllisyyteen. ”, — poistetaan 1. 2 kohdan d alakohta, — poistetaan 1. 3 kohdasta sanat ”lisäajoneuvojen ja lyhyempien väliaikojen käyttöä,”, — poistetaan 2 kohta, — korvataan 3. 1 kohta seuaavasti: ”3. 1. Satunnaisliikenne on liikennettä, joka ei vastaa säännöllisen liikenteen määritelmää, säännöllinen erityisliikenne mukaan luet- tuna, ja jolle on erityisesti ominaista, että siinä on kyse toimeksiantajan tai liikenteen- harjoittajan omasta aloitteesta muodostetun ryhmän kuljettamisesta. Sellaisen väliaikaisen tai rinnakkaisliikenteen järjestämiseen, joka on verrattavissa olemassa olevaan säännölliseen liikenteeseen ja joka palvelee sen kanssa samaa asiakaskuntaa, on haettava lupaa II jaksossa säädettyä menet- telyä noudattaen. ”, — poistetaan 3. 2 kohta, — korvataan 3. 4 kohdan toisessa alakohdassa sanat ”kuultuaan jäsenvaltioita” sanoilla ”16 a artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen”, — korvataan 4 kohta seuraavasti: ”4. Liikenne omaan lukuun Liikenne omaan lukuun on liikennettä, jonka luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö voittoa tai kaupallista hyötyä tavoittelematta järjestää, jos: — liikenne on vain kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tavanomaisen toiminnan lisäksi tulevaa toimintaa; — liikenteeseen käytetyt ajoneuvot ovat kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeus- henkilön omaisuutta tai tämä on ostanut ne osamaksulla tai ne on hankittu pitkäai- kaisella vuokrasopimuksella ja jos kyseisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilökuntaan kuuluva tai luonnollinen henkilö itse ajaa niitä. ”. 1. Kansainvälistä henkilöliikennettä linja-autoilla harjoitettaessa on 3 artiklan 1 kohdan arviointiperus- teet täyttävällä liikenteenharjoittajalla oltava sijoittau- viranomaisten tumisjäsenvaltion antama, tämän asetuksen liitteessä olevan mallin mukainen yhteisön liikennelupa. toimivaltaisten on annettava liikenneluvan Sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisten viran- 2. haltijalle omaisten yhteisön liikenneluvan alkuperäiskappale, jota liiken- teenharjoittaja säilyttää, sekä sellainen määrä oikeaksi todistettuja jäljennöksiä, joka vastaa yhteisön liikenne- luvan haltijan kansainväliseen henkilöliikenteeseen käyttämien niiden ajoneuvojen lukumäärää, jotka ovat joko täysin tämän omistuksessa taikka muulla tavoin tämän hallinnassa esimerkiksi osamaksu-, vuokra- tai leasingsopimuksella. 3. Yhteisön liikennelupa laaditaan liikenteenhar- joittajan nimiin. Tämä ei saa siirtää sitä kolmansille osapuolille. Oikeaksi todistettua jäljennöstä yhteisön liikenneluvasta on pidettävä ajoneuvossa ja se on esitettävä tarkastusviranomaisen pyynnöstä. Yhteisön 4. viideksi vuodeksi kerrallaan, minkä jälkeen se voidaan uudis- taa. liikennelupa annetaan 5. Yhteisön liikennelupa korvaa sijoittautumisjä- senvaltion toimivaltaisten viranomaisten antaman asiakirjan, joka osoittaa, että liikenteenharjoittaja on hyväksytty kansainvälisen maanteiden henkilöliiken- teen markkinoille. 6. Sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisten viran- omaisten on tarkistettava liikennelupahakemuksen jättämisen yhteydessä ja sen jälkeen vähintään joka viides vuosi, täyttääkö liikenteenharjoittaja edelleen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Jos 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset 7. täyty, sijoittautumisjäsenvaltion toimivaltaisten eivät viranomaisten on kieltäydyttävä antamasta tai uudista- masta yhteisön liikennelupaa ja perusteltava kieltäyty- misensä. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhteisön 8. liikenneluvan hakija tai haltija voi valittaa sijoittautu- misjäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten päätök- sestä evätä taikka ottaa pois tai peruuttaa kyseinen liikennelupa. 8. 1. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 4/3 9. Jäsenvaltioiden on vuosittain viimeistään 31 päivänä tammikuuta ilmoitettava komissiolle niiden liikenteenharjoittajien olivat yhteisön liikenneluvan haltijoita edellisen vuoden 31 päivänä joulukuuta sekä kyseisenä päivänä liiken- teessä olleita ajoneuvoja vastaavan oikeiksi todistet- tujen jäljennösten määrä. lukumäärä, jotka Jäsenvaltiot voivat päättää, että yhteisön liiken- 10. nelupa antaa oikeuden myös kansallisen liikenteen harjoittamiseen. ”. 4) Korvataan 4 artikla seuraavasti: ”4 artikla Markkinoille pääsy Edellä 2 artiklan 3. 1 kohdassa tarkoitetun satun- 1. naisliikenteen harjoittaminen ei edellytä lupaa. 2. Edellä 2 artiklan 1. 2 kohdassa tarkoitetun sään- nöllisen erityisliikenteen harjoittaminen ei edellytä jos sitä koskee järjestäjän ja liikenteenharjoit- lupaa, tajan välinen sopimus. 3. Tyhjien ajoneuvojen kuljettaminen 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun liikenteen yhteydessä ei myös- kään edellytä lupaa. 4. Edellä 2 artiklan 1. 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu säännöllinen liikenne sekä jos sitä ei koske järjes- säännöllinen erityisliikenne, täjän ja liikenteenharjoittajan välinen sopimus, ovat luvanvaraisia 5–10 artiklan mukaisesti. 5. Omaan lukuun harjoitettavan liikenteen järjestä- misestä säädetään 13 artiklassa. ”. 5) Korvataan II jakson otsikko seuraavasti: ”Luvanva- rainen säännöllinen liikenne”. 6) 5 artiklassa: — korvataan 1 kohdan toisen alakohdan ensim- mäinen lause seuraavasti: toimivat yhdessä harjoittaakseen ”Jos yritykset säännöllistä liikennettä, lupa on annettava kaik- kien yritysten nimiin. ”, — korvataan 2 kohdan ensimmäinen virke seuraa- vasti: ”2. Lupa on voimassa enintään viisi vuotta. ”, — korvataan 3 kohdan d alakohta seuraavasti: ”d) pysähdykset ja aikataulut. ”, — korvataan 4 kohdassa sanat ”jäsenvaltioita kuul- tuaan” sanoilla ”16 a artiklassa säädettyä menet- telyä noudattaen”, — korvataan 5 kohta seuraavasti: ”5. Lupa oikeuttaa sen haltijan tai haltijat hoita- maan säännöllistä liikennettä kaikkien niiden jäsenvaltioiden alueilla, kulkee. ”, joiden kautta matkareitti — lisätään uusi kohta seuraavasti: ”6. Säännöllistä liikennettä harjoittava liiken- teenharjoittaja voi käyttää lisäajoneuvoja selviy- tyäkseen väliaikaisista ja poikkeuksellisista tilan- teista. Tällöin liikenteenharjoittajan on varmistettava, että kyseisissä ajoneuvoissa on seuraavat asiakirjat: — jäljennös säännöllisen liikenteen harjoittami- seen oikeuttavasta luvasta, — jäljennös säännöllisen liikenteen harjoittajan ja sen yrityksen välisestä joka antaa lisäajoneuvot käyttöön, tai vastaava asia- kirja, sopimuksesta, — oikeaksi todistettu säännöllisen liikenteen harjoittajalle myönnetystä yhteisön liikenneluvasta. ” jäljennös 7) Muutetaan 6 artikla seuraavasti: — korvataan 1 kohta seuraavasti: Säännöllistä liikennettä koskevat lupahake- ”1. mukset on esitettävä sen jäsenvaltion toimivaltai- jäljempänä ’lupaviranomai- selle viranomaiselle, nen’, ’Lähtö- paikalla’ tarkoitetaan jompaakumpaa liikenteen päätepysäkkiä. ”, jonka alueella lähtöpaikka sijaitsee. — korvataan 2 kohdassa sanat ”jäsenvaltioita kuul- tuaan” sanoilla ”16 a artiklassa säädettyä menet- telyä noudattaen. ”, — korvataan 3 kohta seuraavasti: säännöllinen ajosuunnitelma, ”3. Luvan hakijan on annettava lupahakemuk- sensa tueksi kaikki tarpeellisiksi katsomansa tai lupaviranomaisen pyytämät täydentävät tiedot ja erityisesti jonka avulla voidaan valvoa ajo- ja lepoaikoja koskevan yhteisön sekä jäljennös 3 a artiklassa tarkoitetusta yhteisön harjoitettavaa liikenneluvasta kansainvälistä maanteiden henkilöliikennettä varten. ”. noudattamista, lainsäädännön lukuun toisen 8) Korvataan 7 artikla seuraavasti: ”7 artikla Lupamenettely Lupa annetaan kaikkien niiden jäsenvaltioiden 1. joiden viranomaisten suostumuksella, yhteisellä alueella matkustajia otetaan kyytiin tai jätetään kyydistä. Lupaviranomaisen on toimitettava yhdessä oman arvionsa kanssa hakemuksen jäljennös ja jäljen- asiakirjoista nökset kaikista muista mainituille viranomaisille sekä niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, joiden alueet ylitetään ottamatta matkustajia kyytiin tai jättämättä matkus- tajia kyydistä. tarpeellisista L 4/4 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 1. 98 2. Niiden jäsenmaiden toimivaltaisten viranomais- ten, joilta on pyydetty suostumusta, on ilmoitettava päätöksensä lupaviranomaisille kahden kuukauden kuluessa. Tämä määräaika lasketaan vastaanottotodis- tuksesta ilmenevästä lausuntopyynnön vastaanottopäi- västä. Jos lupaviranomainen ei ole saanut vastausta tämän määräajan kuluessa, katsotaan viranomaisten, joilta on pyydetty lausuntoa, antaneen suostumuk- sensa, ja lupaviranomainen antaa luvan. Niiden jäsenvaltioiden viranomaiset, joiden alue ylite- tään ottamatta matkustajia kyytiin tai jättämättä ilmoittaa huomionsa matkustajia kyydistä, lupaviranomaiselle alakohdassa mainitun määräajan kuluessa. voivat ensimmäisessä Jollei 7 ja 8 kohdasta muuta johdu, lupaviran- 3. omaisen on tehtävä päätös neljän kuukauden kuluessa siitä, kun liikenteenharjoittaja on jättänyt hakemuk- sen. 4. Lupa myönnetään, jollei: a) hakija ole kykenemätön harjoittamaan hake- muksen mukaista liikennettä niillä välineillä, jotka hänellä on käytössään, b) hakija ole aikaisemmin jättänyt noudattamatta kansallisia tai kansainvälisiä tieliikennesäännöksiä ja erityisesti kansainvälisen tieliikenteen lupaehtoja ja -vaatimuksia tai ole vakavasti rikkonut tieturval- lisuutta koskevia säännöksiä, erityisesti ajoneuvoja koskevia vaatimuksia ja kuljettajien ajo- ja lepoai- koja, c) lupaehtoja ole jätetty noudattamatta, kun kyse on luvan uudistamisen hakemisesta, d) voida osoittaa, että kyseinen liikenne vaarantaisi suoraan luvan jo saaneen säännöllisen liikenteen toiminnan, joissa kyseistä säännöllistä liikennettä hoitaa vain yksi liikenteenharjoittaja tai liikenteenharjoittajaryhmä, lukuun ottamatta tapauksia, lukelpoisen rautatieliikenteen kannattavuudelle, jota harjoitetaan kyseisillä suorilla reiteillä, jäsen- valtio voi 1 päivästä tammikuuta 2000 lukien väliaikaisesti komission soveltamatta tai peruuttaa luvan harjoittaa kansain- välistä liikennettä linja-autoilla annettuaan kuusi kuukautta tätä ennen kyseiselle liikenteenharjoitta- jalle asiaa koskevan ennakkoilmoituksen. suostumuksella jättää Liikenteenharjoittajan tarjoamat muiden maantielii- kenteen harjoittajien hintoja alemmat hinnat tai se, että jo joku muu maantieliikenteen harjoittaja harjoittaa liikennettä kyseisellä yhteydellä, ei ole yksin peruste luvan hylkäämiselle. Lupaviranomainen sekä kaikkien niiden jäsen- 5. valtioiden toimivaltaiset joiden on oltava mukana 1 kohdassa tarkoitetussa sopimusme- nettelyssä, voivat hylätä hakemukset ainoastaan tämän asetuksen mukaisilla syillä. viranomaiset, Jos 1 kohdassa tarkoitettu menettely sopimuk- 6. seen pääsemiseksi ei johda tulokseen, asia voidaan saattaa komission käsiteltäväksi viiden kuukauden kuluessa siitä, kun liikenteenharjoittaja on jättänyt hakemuksen. 7. Kuultuaan kyseisiä jäsenvaltioita komissio tekee kymmenen viikon kuluessa päätöksen, joka tulee voimaan kolmenkymmenen päivän kuluttua siitä, kun asiasta on ilmoitettu kyseisille jäsenvaltioille. 8. Komission päätöstä sovelletaan siihen asti, kun kyseisten jäsenvaltioiden kesken päästään sopimuk- seen. artiklassa 9. Kun tässä säädetty menettely on saatettu päätökseen, lupaviranomaisen on ilmoitettava päätöksestään kaikille 1 kohdassa tarkoitetuille viran- omaisille ja lähetettävä niille tarvittaessa jäljennös luvasta; kauttakulkujäsenvaltioiden toimivaltaiset vi- ranomaiset voivat ilmoittaa, etteivät ne halua tällaisia tietoja. ”. 9) Lisätään 8 artiklan 3 kohdan toiseen alakohtaan sanan ”maksuja” eteen sana ”vuorovälejä,”. e) osoittaudu, että liikennettä, jota lupa koskee, on tarkoitus harjoittaa vain kannattavimmilla olemassa olevilla yhteyksillä. 10) Poistetaan 9 artiklan 4 kohta. f) jäsenvaltio yksityiskohtaisen selvityksen perusteella katso, että kyseinen liikenne aiheuttaisi vakavaa haittaa sellaisen vertailukelpoisen rautatieliiken- jota harjoitetaan kyseisillä teen kannattavuudelle, suorilla nojalla tehtävät päätökset sekä niiden perustelut on annet- tava tiedoksi kyseisille liikenteenharjoittajille. reiteillä. Tämän säännöksen kansainvälinen Jos harjoitettava liikenne aiheuttaa vakavaa haittaa sellaisen vertai- linja-autoilla 11) Korvataan III jakson otsikko seuraavasti: ”Satunnaislii- kenne ja muu liikenne, joka ei ole luvanvaraista”. 12) Korvataan 11 artikla seuraavasti: ”11 artikla Kuljetuskirja Edellä 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua liiken- 1. nettä harjoitettaessa vaaditaan kuljetuskirja. 8. 1. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 4/5 2. Liikenteenharjoittajan, joka harjoittaa satunnais- liikennettä, on täytettävä kuljetuskirja ennen jokaista matkaa. liikenteenharjoittaja on sijoittautunut. Viranomaisen on välittömästi ilmoitettava tästä kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille. 3. Kuljetuskirjassa on oltava tiedot: ainakin seuraavat a) liikennemuoto, b) pääasiallinen reitti, c) kyseiset liikenteenharjoittajat. 4. Kuljetuskirjavihkoja saa sen jäsenvaltion toimi- valtaisilta viranomaisilta, johon liikenteenharjoittaja on sijoittautunut, tai kyseisten viranomaisten nimeä- mältä elimeltä. 5. Komissio antaa kuljetuskirjan mallin sekä yksi- tyiskohtaiset säännöt sen käytöstä 16 a artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti. ” 13) Poistetaan 12 artiklan ensimmäisestä alakohdasta ilmaus ”kansainvälisessä majoituksen sisältävässä edes- takaisliikenteessä tai”. 14) 13 artiklassa: — poistetaan 2 kohta, — korvataan 3 kohdassa sanat ”jäsenvaltioita kuul- tuaan” sanoilla ”16 a artiklassa säädettyä menet- telyä noudattaen”. 15) 14 artiklassa: — poistetaan 1 kohdan johdanto-osasta sanat: ”tai edestakaisliikenteessä”, — korvataan 1 kohdan viimeinen luetelmakohta seuraavasti: ”kuljetuksen hinta. ”. 16) Korvataan 16 artikla seuraavasti: ”16 artikla 3. Jos on kyse tieliikenne- ja tieturvallisuussään- nösten vakavasta rikkomisesta tai toistuvista vähäisistä rikkomuksista, erityisesti ajoneuvoja koskevien vaati- musten, kuljettajien ajo- ja lepoaikojen sekä 2 artiklan 1. 3 kohdassa säädetyn väliaikaisen tai rinnakkaislii- kenteen luvattoman harjoittamisen osalta, sen jäsen- valtion toimivaltaiset johon rikko- muksen tehnyt liikenteenharjoittaja on sijoittautunut, voivat peruuttaa yhteisön liikenneluvan tai ottaa väliaikaisesti ja/tai osittain pois yhteisön liikenne- luvan oikeaksi todistetut jäljennökset. viranomaiset, suhteessa seuraamukset on määriteltävä Kyseiset yhteisön liikenneluvan haltijan rikkomuksen vaka- vuuteen ja luvan haltijalla kansainvälisessä liikenteessä olevien oikeaksi todistettujen jäljennösten kokonais- määrään. 4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on kiellettävä liikenteenharjoittajaa harjoittamasta alueel- laan tämän asetuksen mukaista kansainvälistä henki- löliikennettä, jos liikenteenharjoittaja on useaan ottee- seen vakavasti rikkonut tieturvallisuussäännöksiä ja erityisesti niitä säännöksiä, jotka koskevat ajoneuvoja ja kuljettajien ajo- ja lepoaikoja. Ne ilmoittavat asiasta välittömästi kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisille vi- ranomaisille. Jäsenvaltioiden on pyynnöstä annettava toisil- tarpeelliset 5. leen kaikki niiden käytettävissä olevat tiedot: — tämän asetuksen säännöksiä ja muita kansainvä- lisen henkilöliikenteen harjoittamista linja-autoilla koskevia yhteisön sääntöjä koskevista toisen jäsen- valtion liikenteenharjoittajan niiden alueella teke- mistä aiheutuneista seuraamuksista, rikkomuksista sekä niistä Seuraamukset ja keskinäinen avunanto — omien liikenteenharjoittajiensa toisen jäsenvaltion alueella tekemien rikkomusten seuraamuksista. ” 1. Sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten, on johon liikenteenharjoittaja peruutettava 3 a artiklassa säädetty yhteisön liikenne- lupa, on sijoittautunut, jos luvanhaltija: — ei enää täytä 3 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edel- lytyksiä, — on antanut virheellisiä tietoja niistä seikoista, jotka olivat tarpeen yhteisön liikenneluvan antamiseksi. jos 2. Lupaviranomaisen on peruutettava joiden luvanhaltija ei enää täytä niitä edellytyksiä, perusteella tämän asetuksen mukainen lupa on annettu, ja erityisesti, jos tätä pyytää jäsenvaltio, johon lupa, 17) Lisätään artikla seuraavasti: ”16 a artikla Niissä tapauksissa, joissa on viitattu tässä artiklassa säädettyyn menettelyyn, komissiota avustaa edellytyk- sistä, joilla muut kuin jäsenvaltiosta olevat liikenteen- harjoittajat voivat harjoittaa kansallista maanteiden henkilöliikennettä jäsenvaltiossa 11 päivänä joulu- kuuta 1997 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 12/98 (*) perustettu neuvoa-antava komitea, jonka puheenjohtajana on komission edustaja. L 4/6 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 1. 98 Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merki- tään pöytäkirjaan. lisäksi Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoi- tettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. (*) EYVL L 4, 8. 1. 1998 s. 10. ” 18) Korvataan 19 artiklan toinen alakohta seuraavasti: ”Jäsenvaltioiden on toteutettava erityisesti toimenpi- teet, jotka koskevat valvontakeinoja sekä seuraamuk- joita sovelletaan tämän asetuksen säännösten sia, vastaisiin rikkomuksiin, ja niiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet näiden seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Säädettyjen seuraa- musten on oltava tehokkaita, suhteellisia ja vaikutta- toteutetuista via. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava toimenpiteistä komissiolle viimeistään kahdentoista kuukauden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta ja mahdollisimman pian kaikista niitä koskevista on myöhemmistä muutoksista. varmistettava, että kaikkia toimenpiteitä sovelletaan Jäsenvaltioiden ilman liikenteenharjoittajien kansallisuuteen tai sijoit- tautumispaikkaan perustuvaa syrjintää. ” 19) Korvataan liite tähän asetukseen liitetyllä liitteellä. 2 artikla Jäsenvaltioiden on 11 päivään joulukuuta 1998 mennessä ja komissiota kuultuaan toteutettava tämän asetuksen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle. 3 artikla Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuutta 1999 mennessä kertomuksen tämän asetuksen soveltamisen tuloksista. 4 artikla Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 11 päivästä joulukuuta 1998, lukuun otta- jota sovelletaan 11 päivästä matta 1 artiklan 3 kohtaa, kesäkuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, jäsenvaltioissa. ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 1997. Neuvoston puolesta M. DELVAUX-STEHRES Puheenjohtaja 8. 1. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 4/7 LIITE ”LIITE EUROOPAN YHTEISÖ (a) (Sininen kartonki — mitat DIN A4) (Liikenneluvan ensimmäinen sivu) (Laadittava liikenneluvan antavan jäsenvaltion virallisella kielellä, sen kaikilla virallisilla kielillä taikka jollakin niistä) Liikenneluvan antaneen jäsenvaltion kansainvälinen tunnus (1) Toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen nimi LIIKENNELUPA N:o. toisen lukuun linja-autoilla harjoitettavaa maanteiden kansainvälistä henkilöliikennettä varten Tämän liikenneluvan haltija (2). saa yhteisön alueella harjoittaa kansainvälistä maanteiden henkilöliikennettä toisen lukuun 16 päivänä maaliskuuta 1992 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 684/92, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) 11/98, vahvistettujen edellytysten sekä tässä liikenneluvassa olevien yleisten määräysten mukaisesti. Huomautuksia:. Tämä liikennelupa on voimassa. –. Annettu. paikka. aika. (3) (1) (B) Belgia, (DK) Tanska, (D) Saksa, (GR) Kreikka, (E) Espanja, (F) Ranska, (IRL) Irlanti, (I) Italia, (L) Luxemburg, (NL) Alankomaat, (A) Itävalta, (P) Portugali, (FIN) Suomi, (S) Ruotsi, (UK) Yhdistynyt kuningaskunta. (2) Liikenteenharjoittajan nimi tai toiminimi ja täydellinen osoite. (3) Liikenneluvan antaneen toimivaltaisen viranomaisen tai toimielimen allekirjoitus ja leima. L 4/8 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 8. 1. 98 Yleiset määräykset 1. Tämä liikennelupa annetaan yhteisistä säännöistä harjoitettaessa kansainvälistä henkilöliikennettä linja- autolla annetun neuvoston asetuksen (EYT) N:o 684/92 nojalla, sellaisena kuin se on muutettuna asetuk- sella (EY) N:o 11/98. 2. Tämän liikenneluvan ovat antaneet sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, johon on sijoittautunut toisen lukuun toimiva liikenteenharjoittaja: — jolla on oikeus harjoittaa sijoittautumisjäsenvaltiossa linja-autoilla säännöllistä liikennettä, mukaan lukien säännöllinen erityisliikenne, tai satunnaisliikennettä, — joka täyttää yhteisön säännöksissä vahvistetut edellytykset kansallisen ja kansainvälisen maanteiden henkilöliikenteen harjoittajan ammattiin pääsylle, — joka täyttää tieliikenneturvallisuutta koskevat säännökset kuljettajiin ja ajoneuvoihin sovellettavien vaatimusten osalta. 3. Liikennelupa oikeuttaa kaikilla liikenneyhteyksillä yhteisön alueella tehtävien matkojen osalta harjoitta- maan toisen lukuun maanteitse kansainvälistä henkilöliikennettä: — jonka lähtö- ja määräpaikka ovat eri jäsenvaltioissa, myös kauttakulkuna yhden tai useamman jäsenval- tion tai kolmannen maan kautta, — jonka lähtöpaikka on jossakin jäsenvaltiossa ja määräpaikka kolmannessa maassa tai päinvastoin, myös kauttakulkuna yhden tai useamman jäsenvaltion tai kolmannen maan kautta, — kolmansien maiden välillä kauttakulkuna yhden tai useamman jäsenvaltion kautta, sekä ajoneuvojen kuljettamiseen tyhjillään näiden kuljetusten yhteydessä asetuksessa (ETY) N:o 684/92 säädetyin edellytyksin. Liikenteeseen, jossa lähtöpaikka on jossakin jäsenvaltiossa ja määräpaikka kolmannessa maassa tai päinvas- toin, sovelletaan asetusta (ETY) N:o 684/92 sen jäsenvaltion alueella tehtävän matkan osalta, jossa matkus- tajia otetaan kyytiin tai jätetään kyydistä, siitä alkaen, kun tarvittava sopimus on tehty yhteisön ja kyseisen kolmannen maan välillä. 4. Liikennelupa on henkilökohtainen eikä sitä saa siirtää kolmannelle. 5. Liikenneluvan myöntäneen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi peruuttaa sen erityisesti, jos: — liikenteenharjoittaja ei enää täytä asetuksen (ETY) N:o 684/92 3 artiklan 1 kohdassa säädettyjä edelly- tyksiä, — liikenteenharjoittaja on antanut virheellisiä tietoja niistä seikoista, jotka olivat tarpeen yhteisön liiken- neluvan antamiseksi tai uudistamiseksi, — liikenteenharjoittaja on rikkonut vakavasti tai useaan otteeseen lievästi tieliikenne- ja tieturvallisuus- säännöksiä, erityisesti ajoneuvoja koskevien vaatimusten, kuljettajan ajo- ja lepoaikojen sekä asetuksen (ETY) N:o 684/92 2 artiklan 1. 3 kohdassa säädetyn väliaikaisen tai rinnakkaisliikenteen luvattoman harjoittamisen osalta. Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, johon rikkomuksen tehnyt liiken- teenharjoittaja on sijoittautunut, voivat myös peruuttaa yhteisön liikenneluvan tai ottaa väliaikaisesti ja/tai osittain pois yhteisön liikenneluvan oikeaksi todistetut jäljennökset. Kyseiset seuraamukset on määriteltävä suhteessa yhteisön liikenneluvan haltijan tekemän rikkomuksen vakavuuteen ja luvan haltijalla kansainvälisessä liikenteessä olevien oikeaksi todistettujen jäljennösten kokonaismäärään. 6. Liikenteenharjoittaja säilyttää liikenneluvan alkuperäiskappaletta. Kansainvälistä liikennettä harjoittavassa ajoneuvossa on oltava liikenneluvan oikeaksi todistettu jäljennös. 7. Liikennelupa on esitettävä tarkastusviranomaisen pyynnöstä. 8. Liikenneluvan haltijan on noudatettava kussakin jäsenvaltiossa siellä voimassa olevia, erityisesti kuljetuksia ja liikennettä koskevia lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä. 8. 1. 98 ‹ FI ‹ Euroopan yhteisöjen virallinen lehti L 4/9 9. Säännöllinen liikenne on liikennettä, jolla huolehditaan henkilöliikenteestä määrätyin väliajoin määrätyllä reitillä ja jolla matkustajia otetaan kyytiin ja jätetään kyydistä ennalta vahvistetuissa pysähdyspaikoissa. Säännöllinen liikenne on kaikkien käytettävissä, ja siihen voi tarvittaessa liittyä pakollinen paikanvaraus. Liikenteen harjoittamisen edellytysten mukauttaminen ei vaikuta liikenteen säännöllisyyteen. Säännöllinen liikenne on luvanvaraista. Säännöllinen erityisliikenne on säännöllistä liikennettä, jolla huolehditaan tiettyjen matkustajaryhmien kuljetuksesta ilman muita matkustajia määrätyin väliajoin määrätyllä reitillä ja jolla matkustajia otetaan kyytiin ja jätetään kyydistä ennalta vahvistetuissa pysähdyspaikoissa. Säännölliseen erityisliikenteeseen kuuluu erityisesti: a) työntekijöiden kuljettaminen kodin ja työpaikan välillä, b) koululaisten ja opiskelijoiden kuljettaminen kodin ja oppilaitoksen välillä, c) sotilaiden ja heidän perheidensä kuljettaminen kotipaikan ja kasarmin sijaintipaikan välillä. Se seikka, että liikennejärjestelyjä voidaan muunnella käyttäjien vaihtelevien tarpeiden mukaan, ei muuta säännöllisen erityisliikenteen luonnetta. Säännöllisen erityisliikenteen harjoittaminen ei edellytä lupaa, tekemä sopimus koskee sitä. jos järjestäjän ja liikenteenharjoittajan Sellaisen väliaikaisen tai rinnakkaisliikenteen järjestäminen, olemassa oleva säännöllinen erityisliikenne, on luvanvaraista. joka palvelee samaa asiakaskuntaa kuin Satunnaisliikenne on liikennettä, joka ei vastaa säännöllisen liikenteen määritelmää, säännöllinen erityis- liikenne mukaan lukien, ja jolle on erityisesti ominaista, että siinä on kyse toimeksiantajan tai liikenteen- harjoittajan omasta aloitteesta muodostetun ryhmän kuljettamisesta. Sellaisen väliaikaisen tai rinnakkaislii- kenteen järjestäminen, joka on verrattavissa olemassa olevaan säännölliseen liikenteeseen ja joka palvelee sen kanssa samaa asiakaskuntaa, on haettava lupa asetuksen (ETY) N:o 684/92 II jaksossa säädettyä menet- telyä noudattaen. Tällaisen liikenteen harjoittaminen voi olla jossain määrin toistuvaa olematta sen vuoksi muuta kuin satunnaisliikennettä. Satunnaisliikenteen harjoittaminen ei edellytä lupaa. ”


title: Guide to the case law of the European Court of Justice on Articles 59 et seq. EC Treaty : Free movement of services.

eurovoc_concepts:
Court of Justice of the European Union
EU law
case law (EU)
directory
freedom to provide services


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3891/97 dell'on. Alexandros ALAVANOS alla Commissione. Enti di gestione delle spese del FEAOG - Garanzia

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU expenditure
EU financing
closing of accounts
coordination of financing
management
management audit

text: 16. 6. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee C 187/77 (98/C 187/121) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3891/97 di Alexandros Alavanos (GUE/NGL) alla Commissione (11 dicembre 1997) Oggetto: Enti di gestione delle spese del FEAOG › Garanzia Puo‘ la Commissione fornire dati analitici sugli enti (di pagamento, di certificazione e di coordinamento) istituiti in ciascuno Stato membro a norma dei regolamenti (CE) n. 1287/95 (1) del Consiglio (CE) e n. 1663/95 (2) della Commissione relativi alla gestione delle spese del FEAOG Garanzia (prodotto per il quale sono stati istituiti, base giuridica, disponibilita‘ di servizi tecnici o affidamento del controllo tecnico ad altri enti, ecc. )? (1) GU L 125 dell(cid:146)8. 6. 1995, pag. 1. (2) GU L 158 dell(cid:146)8. 7. 1995, pag. 6. Risposta data dal Sig. Fischler in nome della Commissione (21 gennaio 1998) Le informazioni dettagliate chieste in merito agli organismi pagatori, di certificazione e di coordinamento, istituiti a norma dell(cid:146)articolo 4, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 729/70 del Consiglio, del 21 aprile 1970, relativo al finanziamento della politica agricola comune (1) e degli articoli 1, 2 e 3 del regolamento (CE) n. 1663/95, del 7 luglio 1995, che stabilisce modalita‘ d(cid:146)applicazione del regolamento (CEE) n. 729/70 per quanto riguarda la procedura di liquidazione dei conti del Feaog, sezione «garanzia», sono trasmesse direttamente all(cid:146)onorevole parlamentare e al Segretariato del Parlamento europeo. La situazione esposta e‘ stata confermata esatta al 1o maggio 1997 dagli Stati membri. Si prevede di procedere alla revisione e all(cid:146)aggiornamento dei dati in seguito alla decisione di liquidazione dei conti per l(cid:146)esercizio 1997, nel mese di aprile 1998. Tutti gli organismi pagatori si avvalgono di servizi tecnici, che possono essere interni o delegati ad altri enti nazionali. In linea di massima, le autorita‘ doganali effettuano i controlli materiali concernenti le richieste di restituzioni all(cid:146)esportazione. Per delegare i controlli tecnici relativi all(cid:146)esecuzione di altre misure viene seguita la procedura amministrativa stabilita da ciascuno Stato membro. Tutti i servizi tecnici (interni o delegati) devono soddisfare l(cid:146)apposito criterio per il riconoscimento, di cui al punto 4 dell(cid:146)allegato al regolamento (CE) n. 1663/95. La Commissione ha gia‘ valutato l(cid:146)operato di tutti i principali organismi pagatori sulla base del criterio per il riconoscimento enunciato nell(cid:146)allegato di detto regolamento e ha ottenuto dei miglioramenti laddove risultavano esservi carenze. Tale processo prosegue con visite in loco e relazioni annue di controllo presentate dagli organismi di certificazione e poi valutate dalla Commissione. Cio‘ consente di affrontare nel modo opportuno i problemi eventualmente riscontrati. (1) GU L 94 del 28. 4. 1970 (98/C 187/122) INTERROGAZIONE SCRITTA E-3892/97 di Graham Watson (ELDR) alla Commissione (11 dicembre 1997) Oggetto: Discriminazioni nei confronti del gruppo etnico Rom nella Repubblica ceca Negli ultimi mesi sono state pubblicate numerose relazioni allarmanti in merito alle diffuse discriminazioni nella Repubblica ceca nei confronti di appartenenti al gruppo etnico Rom, molti dei quali sono stati illegittimamente privati della cittadinanza ceca. Quali misure intende adottare la Commissione per far pressioni sul governo ceco affinche· riconosca i diritti di questi gruppi? Concorda la Commissione sul fatto che la soluzione soddisfacente di questo problema debba costituire un presupposto fondamentale per l(cid:146)ingresso della Repubblica ceca nell(cid:146)Unione europea?


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 2471/97 DER KOMMISSION vom 11. Dezember 1997 zur Festsetzung der gemeinschaftlichen Erzeugerpreise und Einfuhrpreise für Nelken und Rosen zur Anwendung der Einfuhrregelung für bestimmte Waren des Blumenhandels aus Zypern, Israel, Jordanien, Marokko, Westjordanland und dem Gazastreifen

eurovoc_concepts:
common price policy
floriculture
import policy
import price
producer price
third country


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2479/97, annettu 11 päivänä joulukuuta 1997, ohran enimmäisvientituen vahvistamisesta asetuksessa (EY) N:o 1337/97 tarkoitetun tarjouskilpailun osana

eurovoc_concepts:
award of contract
barley
export refund


title: WRITTEN QUESTION No. 3922/97 by Paul LANNOYE to the Commission. Pesticide movements

eurovoc_concepts:
agricultural policy
destruction of crops
invitation to tender
pesticide
project management
quality control of industrial products
roadworthiness tests
safety standard
toxic substance

formats: html print


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 2477/97 of 11 December 1997 fixing the maximum export refund on oats in connection with the invitation to tender issued in Regulation (EC) No 1773/97

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
oats


title: 97/830/EG: Entscheidung der Kommission vom 11. Dezember 1997 zur Aufhebung der Entscheidung 97/613/EWG und zur Einführung von Sonderbedingungen für die Einfuhr von Pistazien und bestimmten hieraus hergestellten Erzeugnissen mit Ursprung in oder Herkunft aus dem Iran (Text von Bedeutung für den EWR)

eurovoc_concepts:
Iran
food inspection
health certificate
import
nut
public health


title: QUESTION ECRITE no 3926/97 de Angela SIERRA GONZÁLEZ à la Commission. Régime économique et fiscal des Canaries

eurovoc_concepts:
Canary Islands
business start-up
code of conduct
economic system
investment aid
investment policy
regional aid
tax relief
tax system


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2476/97 af 11. december 1997 om fastsættelse af maksimumsrestitutionen ved udførsel af blød hvede inden for rammerne af den i forordning (EF) nr. 1883/97 omhandlede licitation


title: Protokoll von Kyoto zum Rahmenübereinkommen der Vereinten Nationen über Klimaänderungen - Erklärung

eurovoc_concepts:
Kyoto Protocol
air quality
climate change
environmental policy
environmental protection
greenhouse gas


title: REGULAMENTO (CE) Nº 2471/97 DA COMISSÃO de 11 de Dezembro de 1997 que fixa os preços comunitários de produção e os preços comunitários de importação para os cravos e as rosas em aplicação do regime de importação de determinados produtos de floricultura originários de Chipre, de Israel, da Jordânia, de Marrocos, bem como da Cisjordânia e da Faixa de Gaza