title: Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/68/ES zo 16. decembra 1997 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch

eurovoc_concepts:
agricultural vehicle
approximation of laws
atmospheric pollutant
motor vehicle
pollution control measures
technical regulations

formats: html pdf print

text: 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 31997L0068 27. 2. 1998 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 17 L 59/1 SMERNICA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY 97/68/ES zo 16. decembra 1997 o aproximácii právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči emisiám plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov inštalovaných v necestných pojazdných strojoch EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, (3) so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu a najmä jej článok 100a, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo- ru (2), v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmluvy (3), z hľadiska spoločného znenia schváleného zmierovacím výbo- rom 11. novembra 1997, (1) (2) keďže politický a akčný program spoločenstva týkajúci sa životného prostredia a trvalo udržateľného rozvoja (4) uznáva za základný princíp to, že všetky osoby by mali byť účinne chránené pred uznávanými zdravotnými rizi- kami vznikajúcimi v dôsledku znečistenia ovzdušia a že to vyžaduje najmä regulovanie emisií oxidu dusičitého (NO2), častíc (PT) – čierny dym a iných znečisťujúcich látok, ako je napríklad oxid uhoľnatý (CO); keďže v záujme prevencie tvorby troposférického ozónu (O3) a jeho sprievodného vplyvu na zdravie a životné pro- stredie sa musia znížiť emisie prekurzorov oxidov dusíka (NOx) a uhľovodíkov (HC); keďže aj poškodenie životné- ho prostredia spôsobené acidifikáciou (okysľovaním) bude vyžadovať zníženie, medzi iným, emisie NOx a HC; keďže spoločenstvo podpísalo v apríli 1992 protokol UN/ECE o znížení prchavých organických zlúčenín a v decembri 1993 pristúpilo k protokolu o znížení NOx, z ktorých oba sa týkajú Dohovoru o ďalekonosnom cezhraničnom znečistení ovzdušia, ktorý bol schválený v júli 1982; (4) (5) (1) Ú. v. ES C 328, 7. 12. 1995, s. 1. (2) Ú. v. ES C 153, 28. 3. 1996, s. 2. (3) Stanovisko Európskeho z 25. októbra 1995 parlamentu (Ú. v. ES C 308, 20. 11. 1995, s. 29), spoločná pozícia Rady z 20. januára 1997 (Ú. v. ES C 123, 21. 4. 1997, s. 1) a rozhodnutie Európskeho parlamentu z 13. mája 1997, (Ú. v. ES C 167, 2. 7. 1997, s. 22). Rozhodnutie Rady zo 4. decembra 1997 a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 16. decembra 1997. (4) Rezolúcia Rady a predstaviteľov vlád členských štátov, ktorí sa stretli na pôde Rady, z 1. februára 1993 (Ú. v. ES C 138, 17. 5. 1993, s. 1). keďže cieľ znižovania úrovne emisií znečisťujúcich látok z motorov necestných pojazdných strojov a vytvorenia a fungovania vnútorného trhu s motormi a strojmi nie je možné v dostatočnej miere dosiahnuť jednotlivými členskými štátmi a môže sa preto lepšie dosiahnuť zbližovaním právnych predpisov členských štátov, ktoré sa týkajú opatrení voči znečisťovaniu ovzdušia motormi inštalovanými v necestných pojazdných strojoch; keďže nedávne výskumy, ktoré uskutočnila Komisia, ukazujú, že emisie z motorov necestných pojazdných strojov sa významným spôsobom podieľajú na celko- vých antropogénnych emisiách niektorých škodlivých látok znečisťujúcich ovzdušie; keďže kategória vzneto- vých motorov, ktorá bude upravovaná touto smernicou, má značný podiel na znečistení ovzdušia NOx a PT, najmä v porovnaní s podielom pripadajúcim na odvetvie cestnej dopravy; keďže emisie z necestných pozemných pojazdných stro- jov vybavených vznetovými motormi, a najmä emisie NOx a PT, tvoria základný dôvod na obavy v tejto oblasti; keďže by tieto zdroje mali byť upravené v prvom rade; avšak keďže bude tiež primerané ná- sledne rozšíriť rozsah tejto smernice tak, aby zahrňoval reguláciu emisií z ostatných motorov necestných pojazd- ných strojov, vrátane prepraviteľných výrobných súprav, na základe príslušných skúšobných cyklov a najmä z benzínových motorov; keďže značné zníženie emisií CO a HC sa môže dosiahnuť predpokladaným rozšíre- ním pôsobnosti tejto smernice na benzínové motory; 18 (6) (7) (8) (9) (10) SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 emisie keďže by sa čo najskôr mali zaviesť právne predpisy z motorov poľnohospodárskych upravujúce a lesných traktorov zaisťujúce rovnakú úroveň ochrany životného prostredia, ako je úroveň stanovená v zmysle tejto smernice, pričom by normy a požiadavky boli v plnej miere v súlade s nimi; (11) keďže pri a hodnôt skladby použitia týchto typov motorov; stanovení nových skúšobných postupov špecifické limitov je potrebné zohľadniť keďže ohľadne certifikačných postupov sa uplatňuje prístup schvaľovania typu, ktorý sa ako európska metó- da časovo osvedčil u schvaľovania cestných vozidiel a ich komponentov; keďže ako nový prvok bolo zave- dené schvaľovanie základného (východzieho) motora pre skonštruovaných skupinu motorov (rady motorov) z podobných komponentov podľa podobných kon- štrukčných princípov; keďže motory vyrobené v súlade s požiadavkami tejto smernice budú musieť byť patrične označené a ohlásené schvaľovacím orgánom; keďže v záujme minimalizácie administratívneho zaťaženia sa nepredpokladajú žiadne priame kontroly dátumov výroby motorov zo strany orgánu, ktoré sa týkajú posilnených požiadaviek; keďže táto voľnosť výrobcov od nich vyžaduje, aby umožnili prípravu kontrol orgánu na mieste a v pravidelných intervaloch sprístupnili príslušné informácie o plánovaní výroby; keďže absolútna zhoda s ohlásením v súlade s týmto postupom nie je povinná, ale vysoký stupeň zhody by umožnil plánovanie hodnotení schvaľovacími orgánmi a prispel k vzťahu so zvýšenou dôverou medzi výrobcami a orgánmi schvaľujúcimi typy; v schválenia udelené keďže so smernicou 88/77/EHS (1) a nariadením OSN/EHK č. 49 série 02 tak, ako je IV, dodatok II k smernici 92/53/EHS (2), sa považujú za rovnocenné tomu, čo vyžaduje táto smernica vo svojej prvej etape; to uvedené v prílohe súlade keďže uvedenie motorov do obehu, ktoré sú v súlade s požiadavkami tejto smernice a vzťahuje sa na ne jej pôsobnosť, musí byť v členských štátoch povolené; keďže tieto motory nesmú podliehať žiadnej inej vnú- troštátnej emisnej požiadavke; keďže schvaľujúci členský štát učiní potrebné kontrolné opatrenia; (12) keďže je vhodné zaviesť tieto nové normy podľa osved- čeného princípu dvojetapového prístupu; (13) (14) keďže u motorov s vyšším výkonom sa zdá byť dosiah- nutie podstatného zníženia emisií jednoduchšie, nakoľko sa môže použiť existujúca technológia, ktorá bola vy- vinutá pre motory cestných vozidiel; keďže sa pri zo- hľadnení vyššie uvedeného predpokladá odstupňované vykonanie požiadaviek, pričom sa začne najvyšším z troch výkonových pásiem pre etapu I; keďže tento princíp sa zachoval aj pre etapu II s výnimkou nového štvrtého výkonového pásma, ktoré nie je predmetom etapy I; keďže u tohto odvetvia aplikácií necestných pojazdných strojov, ktoré je teraz upravované a pri porovnaní s emisiami pochádzajúcimi z cestnej dopravy je popri poľnohospodárskych traktoroch najvýznamnejším odve- je možné očakávať uplatňovaním tejto smernice tvím, značné zníženie emisií; keďže je vo všeobecnosti kvôli veľmi dobrému prevedeniu naftových motorov ohľadne emisií CO a HC priestor na zlepšenie z hľadiska celko- vého emitovaného množstva veľmi malý; (15) keďže v záujme vydania ustanovenia týkajúceho sa prípadu výnimočných technických a ekonomických pod- mienok boli začlenené postupy, ktoré by mohli zbaviť výrobcov záväzkov vyplývajúcich z tejto smernice; (1) Smernice Rady 88/77/EHS z 3. decembra 1987 o aproximácii právnych predpisov členských štátov o opatreniach proti emisiám plynných znečistujúcich látok zo vznetových motorov určených na pohon vozidiel (Ú. v. ES L 36, 9. 2. 1988, s. 33). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 96/1/ES (Ú. v. ES L 40, 17. 2. 1996, s. 1). (2) Smernica Rady 92/53/EHS z 18. júna 1992, ktorá mení a dopĺňa smernicu 70/156/EHS o aproximácii právnych predpisov členských štátov o typovom schválení motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel (Ú. v. ES L 225, 10. 8. 1992, s. 1). (16) keďže v záujme zaistenia „zhody výroby“ po schválení motora sa bude od výrobcov vyžadovať, aby stanovili odpovedajúce opatrenia; keďže boli vydané ustanovenia týkajúce sa prípadu zisteného nesúladu, ktoré stanovujú informačné postupy, nápravné opatrenia a postup spolu- práce, čo umožní urovnanie možných rozdielnych sta- novísk medzi členskými štátmi ohľadne zhody certifiko- vaných motorov; 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 19 keďže oprávnenie členských štátov stanoviť požiadavky zaisťujúce ochranu pracovníkov pri používaní necest- ných pojazdných strojov nesmie byť touto smernicou dotknuté; — necestné pojazdné stroje znamenajú každý pojazdný stroj, prepraviteľné priemyselné zariadenie alebo vozidlo s alebo bez karosérie, ktoré nie sú určené pre použitie na prepravu osôb alebo tovarov na ceste, v ktorých je inštalovaný spaľovací motor stanovený v prílohe I, časť 1, (17) (18) (19) (20) (21) (22) keďže by sa mali v niektorých prílohách k tejto smernici doplniť technické ustanovenia a podľa potreby prispôso- biť technickému pokroku podľa postupu výboru; keďže by sa mali stanoviť ustanovenia na zaistenie testovania motorov v súlade s pravidlami správnej labo- ratórnej praxe; keďže existuje potreba podpory globálneho obchodu v tomto odvetví maximálnou možnou harmonizáciou emisných noriem v spoločenstve s normami uplatňova- nými alebo plánovanými v tretích krajinách; keďže je preto nevyhnutné predpokladať možnosť opä- situácie na základe dostupnosti tovného posúdenia a technológií nových vhodnosti ekonomickej a zohľadnenia pokroku dosiahnutého pri realizácii dru- hej etapy; keďže 20. decembra 1994 sa dosiahla dohoda o modus vivendi medzi Radou a Komisiou týkajúca sa vykonávacích opatrení pre doku- menty prijaté v súlade s postupom stanoveným v článku 189b zmluvy (1), Európskym parlamentom, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Ciele Cieľom tejto smernice je aproximácia právnych predpisov člen- ských štátov, ktoré sa týkajú emisných noriem a postupov typového schvaľovania u motorov montovaných v necestných pojazdných strojoch. Bude prispievať k hladkému fungovaniu vnútorného trhu, pričom bude chrániť zdravie ľudí a životné prostredie. Článok 2 Definície Na účely tejto smernice: (1) Ú. v. ES C 102, 4. 4. 1996, s. 1. — typové schvaľovanie znamená postup, ktorým členský štát osvedčuje, že typ spaľovacieho motora alebo motorová rada s ohľadom na úroveň emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok motorom (motormi) spĺňa príslušné technické požiadavky tejto smernice, — typ motora znamená kategóriu motorov, ktoré sa nelíšia v takých základných charakteristikách motora, ktoré sú stanovené v prílohe II, dodatok 1, — motorová rada znamená výrobcu, ich konštrukcii očakávajú podobné u ktorých sa kvôli charakteristiky emisie výfukových plynov a ktoré vyhovujú požiadavkám tejto smernice, skupinu motorov — základný motor znamená motor vybratý z motorovej rady takým spôsobom, že vyhovuje požiadavkám stanoveným v časti 6 a 7 prílohy I, — výkon motora znamená čistý výkon tak, ako je to stanovené v časti 2. 4 prílohy I, — deň výroby motora znamená dátum, kedy motor prejde linky. V tejto poslednou kontrolou po opustení výrobnej etape je motor pripravený na dodanie alebo uskladnenie, — uvedenie do obehu znamená akt sprístupnenia výrobku, za platbu alebo zdarma, ktorý je predmetom tejto smernice, na trhu spoločenstva s cieľom distribúcie a/alebo použitia v spoločenstve, — výrobca znamená osobu alebo orgán, ktoré sú zodpovedné schvaľovaciemu orgánu za všetky aspekty procesu typového schvaľovania a za zaistenie zhody výroby. Nie je podstatné, či sú osoba alebo orgán priamo zapojené do všetkých etáp konštrukcie motora, — schvaľovací orgán znamená príslušný orgán alebo orgány členského štátu zodpovedné za všetky aspekty typového schvaľovania motora alebo motorovej rady, za vydanie alebo odňatie osvedčení o schválení, za vykonávanie funk- cie kontaktného miesta pre schvaľovacie orgány ostatných členských štátov a za overovanie zhody výrobných progra- mov výrobcu, 20 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 — technická služba znamená organizáciu (organizácie) alebo orgán (orgány), ktoré boli stanovené ako skúšobné labora- tórium na vykonávanie skúšok alebo kontrol v mene schva- ľovacieho orgánu členského štátu. Túto funkciu môže vy- konávať aj samotný schvaľovací orgán, — informačný dokument stanovený znamená v prílohe II, ktorý stanovuje informácie dodané žiadateľom (o vydanie osvedčenia), dokument — informačný spis znamená celý spis alebo súbor údajov, fotografií atď. , dodaných žiadateľom technickej výkresov, službe alebo schvaľovaciemu orgánu tak, ako je to stano- vené v informačnom dokumente, — informačný balík znamená informačný spis spolu so správa- mi o skúškach alebo iné dokumenty, ktoré technická služba alebo schvaľovací orgán doplnil do informačného spisu počas vykonávania svojich funkcií, — register k informačnému balíku znamená dokument, v ktorom je uvedený obsah informačného balíka, vhodne očíslovaný alebo inak označený v záujme jasnej identifikácie všetkých strán. Článok 3 Žiadosť o typové schválenie Žiadosť o typové schválenie motora alebo motorovej rady 1. musí byť predložená schvaľovaciemu orgánu členského štátu. Žiadosť musí sprevádzať informačný spis, ktorého obsah je uvedený v informačnom dokumente v prílohe II. Motor vy- hovujúci popísaným typovým charakteristikám motora v prílohe II, dodatok 1, musí byť predložený technickej službe zodpovednej za vykonanie schvaľovacích skúšok. V prípade žiadosti o typové schválenie motorovej rady, ak 2. schvaľovací orgán stanoví, že pokiaľ ide o zvolený základný motor, predložená žiadosť nereprezentuje v plnej miere moto- rovú radu popísanú v prílohe II, dodatok 2, musí byť na schválenie podľa odseku 1 zabezpečený alternatívny a, podľa potreby, dodatočný základný motor. Žiadna žiadosť ohľadne jedného typu motora alebo mo- 3. torovej rady nemôže byť predložená viac ako jednému člen- skému štátu. Pre každý schvaľovaný typ motora alebo radu motorov musí byť predložená samostatná žiadosť. Členský štát vyplní všetky aplikovateľné časti osvedčenia 2. o typovom schválení podľa vzoru uvedeného v prílohe VI u každého typu motora alebo motorovej rady, ktorú schvaľuje a zostaví alebo overí obsah registra k informačnému balíku. Osvedčenia o typovom schválení musia byť očíslované v súlade so spôsobom popísaným v prílohe VII. Vyplnené osvedčenie o typovom schválení a jeho prílohy sa doručia žiadateľovi. Ak schvaľovaný motor plní svoju funkciu alebo poskytuje 3. špecifickú vlastnosť iba v spojení s inými dielmi necestných pojazdných strojov a z tohto dôvodu sa môže súlad s jedným iba vtedy, keď schvaľovaný alebo viac požiadavkami overiť strojnými dielmi, či už motor pracuje v spojení s inými skutočnými alebo simulovanými, bude v súlade s tým obme- dzený rozsah typového schvaľovania motora (motorov). Osved- čenie o typovom schválení pre typ motora alebo radu motorov potom bude obsahovať všetky obmedzenia jeho použitia a budú uvedené všetky podmienky pre jeho montáž. 4. Schvaľovací orgán každého členského štátu má: a) každý mesiac zaslať schvaľovacím orgánom ostatných člen- zoznam (obsahujúci náležitosti uvedené ských štátov v prílohe VIII) týkajúcich sa motora typových schválení a rady motorov, ktoré počas tohto mesiaca udelil, odmietol udeliť alebo odňal; b) po obdržaní žiadosti schvaľovacieho orgánu ďalšieho člen- ského štátu bezodkladne zaslať: — kópiu osvedčenia o typovom schválení motora alebo rady motorov s/bez informačného balíka pre každý typ motora alebo radu motorov, ktorú schválil alebo odmie- tol schváliť alebo odňal, a/alebo — zoznam motorov vyrobených podľa udelených typových schválení tak, ako je to popísané v článku 6 ods. 3, ktorý obsahuje náležitosti uvedené v prílohe IX, a/alebo — kópiu prehlásenia popísaného v článku 6 ods. 4. Schvaľovací orgán každého členského štátu má každý rok 5. alebo okrem toho po obdržaní zodpovedajúcej žiadosti, zaslať Komisii kópiu záznamového listu tak, ako je to uvedené v prílohe X, týkajúcej sa motorov schválených od posledného oznámenia. Článok 4 Postup typového schvaľovania Článok 5 Zmeny schválení Členský štát, ktorému sa predloží žiadosť, udelí typové 1. schválenie na všetky typy alebo rady motorov, ktoré vyhovujú náležitostiam v informačnom spise a ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice. Členský štát, ktorý udelil typové schválenie, musí prijať 1. potrebné opatrenia s cieľom zaistiť, aby bol informovaný o každej zmene v náležitostiach uvedených v informačnom balíku. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 21 Žiadosť o zmenu alebo rozšírenie typového schválenia 2. má byť predložená výlučne schvaľovaciemu orgánu členského štátu, ktorý udelil pôvodné typové schválenie. Ak sa zmenili náležitosti uvedené v informačnom balíku, 3. príslušný schvaľovací orgán členského štátu má: — podľa potreby vydať revidovanú stranu (strany) informačné- ho balíka, pričom označí každú revidovanú stranu tak, aby jasne uvádzala charakter zmeny a dátum opätovného vy- dania. Pri každom vydaní revidovaných strán má byť zme- nený aj register k informačnému balíku (ktorý je pripojený k osvedčeniu o typovom schválení) tak, aby uvádzal po- sledné dátumy revidovaných strán, a — vydať revidované osvedčenie o typovom schválení (ozna- čené číslom rozšírenia), ak sa zmenila akákoľvek informácia na ňom (s vylúčením jeho príloh), alebo ak sa od dátumu bežne uvedeného na schválení zmenili normy tejto smerni- ce. Revidované osvedčenie má jasne uvádzať dôvod zmeny a dátum opätovného vydania. Ak príslušný schvaľovací orgán členského štátu zistí, že zmena informačného balíka oprávňuje ďalšie skúšky alebo kontroly, bude o tom informovať výrobcu a vydá uvedené dokumenty iba po vykonaní úspešných ďalších skúšok alebo kontrol. Článok 6 Súlad motora vyrobený v súlade s požiadavkami tejto smernice od posledného podania správ alebo od prvej aplikovateľnosti po- žiadaviek tejto smernice. Ak to nie je vyjasnené kódovacím tento zoznam stanoviť vzájomné systémom motorov, musí vzťahy identifikačných čísiel k zodpovedajúcim typom motora alebo radám motorov a k číslam typového schválenia. Okrem toho musí tento zoznam obsahovať príslušné informácie, ak výrobca prestane vyrábať schválený typ motora alebo radu motorov. Ak sa nevyžaduje pravidelné zasielanie tohto zozna- mu schvaľovaciemu orgánu, výrobca musí uchovávať tieto záznamy aspoň po dobu 20 rokov. Výrobca musí zaslať schvaľovaciemu orgánu, ktorý udelil 4. typové schválenie, do 45 dní po skončení každého kalendárne- ho roka a v každom termíne predloženia žiadosti uvedenom v článku 9, prehlásenie, ktoré stanovuje typy motorov a rady motorov spolu s príslušnými identifikačnými kódmi motorov pre tie motory, ktoré chce vyrábať od tohto dňa. Článok 7 Akceptovanie ekvivalentných schválení uznať ekvivalentnosť Európsky parlament a Rada, jednajúce na návrh Komisie, 1. môžu podmienkami a ustanoveniami pre typové schválenie motorov stanovenými touto smernicou a postupmi stanovenými medzinárodnými nariadeniami a nariadeniami tretích krajín, v rámci multilate- rálnych a bilaterálnych dohôd medzi spoločenstvom a tretími krajinami. medzi Výrobca priradí každej 1. jednotke vyrobenej v súlade so schváleným typom značky v zmysle definície v časti 3 prílohe I, vrátane čísla typového schválenia. Ak osvedčenie o typovom schválení, v súlade s článkom 2. 4 ods. 3, zahŕňa obmedzenia použitia, má výrobca dodať s každou vyrobenou jednotkou podrobné informácie o týchto obmedzeniach a uviesť všetky podmienky pre jej montáž. Ak sa dodáva jedinému výrobcovi strojov séria typov motora, je dostatočné poskytnúť mu iba jeden taký informačný doku- ment, najneskôr v deň dodávky prvého motora, ktorý doda- točne uvádza príslušné identifikačné čísla motorov. Typové schválenia podľa smernice 88/77/EHS, ktoré sú 2. v súlade s etapou A alebo B, stanovenými v článku 2 a časti 6. 2. 1 prílohy I k smernici 91/542/EHS (1) a podľa aplikovateľ- nosti, týkajúce sa schvaľovacie značky musia byť akceptované pre etapu I stanovenú v článku 9 ods. 2 tejto smernice. Táto platnosť má byť ukončená s účinnosťou od povinnej realizácie etapy II stanovenej v článku 9 ods. 3 tejto smernice. Článok 8 Registrácia a uvedenie do obehu Výrobca má zaslať na požiadanie schvaľovaciemu orgánu, 3. ktorý udelil typové schválenie, do 45 dní po skončení každého kalendárneho roka a bezodkladne po každom podaní žiadosti, keď sa menia požiadavky tejto smernice a okamžite po kaž- dom ďalšom dátume, ktorý môže orgán stanoviť, zoznam, ktorý obsahuje rozsah identifikačných čísiel pre každý typ Členské štáty nemôžu odmietnuť registráciu, ak sa to na 1. ne vzťahuje alebo uvedenie nových motorov, či už montova- ných v strojoch alebo nie, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice, do obehu. (1) Ú. v. ES L 295, 25. 10. 1991, s. 1. 22 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Členské štáty povolia iba registráciu, ak sa to na ne 2. vzťahuje alebo uvedenie nových motorov, či už montovaných v strojoch alebo nie, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice ohľadom uvoľnenia do obehu. — A: — B: — C: 130 kW ≤ V ≤ 560 kW, 75 kW ≤ V < 130 kW, 37 kW ≤ V < 75 kW, Schvaľovací orgán členského štátu udeľujúci 3. typové schválenie musí prijať potrebné opatrenia vo vzťahu k tomuto schváleniu s cieľom zaregistrovať a kontrolovať, v prípade so schvaľovacími orgánmi ostatných potreby v spolupráci identifikačné čísla tých motorov, ktoré sú členských štátov, vyrobené v súlade s požiadavkami tejto smernice. ak motor nesplní požiadavky stanovené v tejto smernici a ak emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok z motora ne- vyhovujú hodnotám limitov uvedených v tabuľke v časti 4. 2. 1 prílohy I. Ďalšia kontrola identifikačných čísiel sa môže uskutočniť 4. v spojení s kontrolou súladu výroby v zmysle popisu v článku 11. 3. TYPOVÉ SCHVÁLENIA ETAPA II (KATEGÓRIE MOTOROV D, E, F, G) Pokiaľ ide o kontrolu identifikačných čísiel, výrobca alebo 5. jeho zástupcovia zriadení v spoločenstve musia bezodkladne poskytnúť na požiadanie zodpovednému schvaľovaciemu orgá- nu všetky potrebné informácie týkajúce sa jeho/ich zákazníkov spolu s identifikačnými číslami motorov, ktoré boli vykázané ako motory vyrobené v súlade s článkom 6 ods. 3. Tam, kde sú motory predané výrobcovi strojov, nevyžadujú sa ďalšie informácie. Ak nie je výrobca schopný na žiadosť schvaľovacieho 6. orgánu overiť požiadavky tak, ako to ustanovuje článok 6, s odsekom 5 tohto článku, môže byť najmä v súvislosti schválenie udelené ohľadne odpovedajúceho typu alebo rady motorov v zmysle tejto smernice odňaté. Informačný postup bude potom vykonaný v zmysle popisu v článku 12 ods. 4. Článok 9 Časový harmonogram 1. UDELENIE TYPOVÝCH SCHVÁLENÍ júni 1998 členské štáty nemôžu odmietnuť udeliť Po 30. typové schválenie pre typ alebo radu motorov alebo vydať dokument v zmysle popisu v prílohe VI a nemôžu zaviesť žiadne iné požiadavky typového schvaľovania s ohľadom na emisie znečisťujúce ovzdušie u necestných pojazdných strojov, v ktorých je inštalovaný motor, ak tento motor spĺňa požia- davky stanovené v tejto smernici, pokiaľ ide o emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok. 2. TYPOVÉ SCHVÁLENIA ETAPA I(KATEGÓRIE MOTOROV A/B/C) Členské štáty odmietnu udeliť typové schválenie pre typ alebo radu motorov a vydať dokument v zmysle popisu v prílohe VI a odmietnu udeliť každé iné typové schválenie u necestných pojazdných strojov, v ktorých je inštalovaný motor: — D: — E: — F: — G: po 31. decembri 1999 u motorov s výkonom: 18 kW ≤ V < 37 kW, po 31. decembri 2000 u motorov s výkonom: 130 kW ≤ V ≤ 560 kW, po 31. decembri 2001 u motorov s výkonom: 75 kW ≤ V < 130 kW, po 31. decembri 2002 u motorov s výkonom: 37 kW ≤ V < 75 kW, ak motor nesplní požiadavky stanovené v tejto smernici a ak emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok z motora ne- vyhovujú hodnotám limitov uvedených v tabuľke v časti 4. 2. 3 prílohy I. 4. REGISTRÁCIA A UVEDENIE DO OBEHU: DÁTUMY VÝ- ROBY MOTOROV Po nižšie uvedených dátumoch, s výnimkou strojov a motorov určených na vývoz do tretích krajín, členské štáty povolia registráciu, ak sa to na ne vzťahuje alebo uvedenie nových motorov, či už montovaných v strojoch alebo nie, ktoré spĺňajú požiadavky tejto smernice, do obehu iba vtedy, ak spĺňajú požiadavky tejto smernice a iba vtedy, ak je motor schválený v súlade s jednou z kategórií v zmysle definície v odseku 2 a 3. Etapa I Členské štáty odmietnu udeliť typové schválenie pre typ alebo radu motorov a vydať dokument v zmysle popisu v prílohe VI a odmietnuť udeliť každé iné typové schválenie u necestných pojazdných strojov, v ktorých je inštalovaný motor: — kategória A: 31. december 1998 — kategória B: 31. december 1998 po 30. júni 1998 u motorov s výkonom: — kategória C: 31. marec 1999 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 23 Etapa II — kategória D: 31. december 2000 — kategória E: 31. december 2001 — kategória F: 31. december 2002 — kategória G: 31. december 2003 Napriek tomu môže členský štát u každej kategórie odložiť každý dátum vo vyššie uvedenej požiadavke o dva roky ohľadne motorov s dátumom výroby pred uvedeným dátu- mom. Povolenie udelené pre motory etapy I musí byť ukončené s účinkom od povinnej realizácie etapy II. Článok 10 Výnimky a alternatívne postupy Požiadavky článku 8 ods. 1 a 2 a článku 9 ods. 4 sa 1. nevzťahujú na: — motory na použitie ozbrojenými službami, — motory vyňaté v súlade s odsekom 2. Každý členský štát môže na požiadanie výrobcu vyňať 2. motory na konci série, ktoré sú stále v zásobe alebo zásoby ich motorov, strojov necestných z časového limitu (limitov) pre uvedenie do obehu uvedeného v článku 9 ods. 4 v súlade s nasledovnými podmienkami: pojazdných ohľadne — výrobca musí predložiť žiadosť schvaľovacím orgánom toho členského štátu, ktorý schválil zodpovedajúci typ(-y) alebo radu (rady) motorov pred účinnosťou časového limitu (li- mitov), — žiadosť výrobcu musí obsahovať zoznam v zmysle definície v článku 6 ods. 3 tých nových motorov, ktoré nie sú uvedené do obehu v časovom limite (limitoch); v prípade motorov, ktoré sú predmetom tejto smernice po prvýkrát, musí predložiť svoju žiadosť orgánu typového schvaľovania toho členského štátu, kde je motor uskladnený, — žiadosť musí stanoviť technické a/alebo ekonomické dô- vody, z ktorých vychádza, — motory musia zodpovedať typu alebo rade, pre ktoré už typové schválenie nie je platné, alebo ktoré predtým nepo- trebovali typové schválenie, ale ktoré boli vyrobené podľa časového limitu (limitov), tejto výnimky nesmie presiahnuť 10 % nových motorov všetkých dotyčných typov umiestnených v tomto členskom štáte počas predchádzajúceho roku, — ak je žiadosť členským štátom akceptovaná, členský štát musí do jedného mesiaca zaslať schvaľovacím orgánom ostatných členských štátov náležitosti a dôvody výnimiek udelených výrobcovi, — členský štát udeľujúci výnimky podľa tohto článku zodpo- vedá za zaistenie toho, aby výrobca splnil všetky zodpove- dajúce záväzky, — schvaľovací orgán musí vydať pre každý predmetný motor osvedčenie o zhode, na ktorom bol urobený osobitný záznam. Podľa vhodnosti sa môže použiť zlúčený doku- ment, ktorý obsahuje všetky predmetné identifikačné čísla motorov, — členské štáty musia každý rok zaslať Komisii zoznam udelených výnimiek s uvedením dôvodov. Táto možnosť je obmedzená na obdobie 12 mesiacov, ktoré začína dňom, v ktorom motory po prvýkrát podliehali časové- mu limitu (limitom) pre uvedenie do obehu. Článok 11 Súlad výrobných programov Členský štát udeľujúci typové schválenie má prijať po- 1. trebné opatrenia s cieľom overiť, ohľadne technických podmie- nok (špecifikácií) stanovených v časti 5 prílohy I, podľa po- treby v spolupráci so schvaľovacími orgánmi ostatných člen- ských štátov, či bol realizovaný primeraný program v záujme zaistenia efektívnej kontroly súladu výroby predtým, ako udelí typové schválenie. stanovených v Členský štát, ktorý udelil typové schválenie, prijme po- 2. trebné opatrenia s cieľom overiť, ohľadne technických podmie- I, podľa potreby časti 5 prílohy nok v spolupráci so schvaľovacími orgánmi ostatných členských štátov, či je program uvedený v odseku 1 naďalej primeraný a či každý motor z výroby nesúci číslo typového schválenia v zmysle tejto smernice naďalej odpovedá popisu tak, ako je uvedený v osvedčení o schválení a jeho dodatkoch pre schvá- lený typ alebo radu motorov. Článok 12 Nesúlad so schváleným typom alebo radou — motory museli byť fyzicky uskladnené v rámci spoločenstva v časovom limite (limitoch), — maximálny počet nových motorov jedného alebo viac typov uvedených do obehu v každom členskom štáte uplatnením 1. Nesúlad so schváleným typom alebo radou existuje tam, kde sú zistené odchýlky od náležitostí v osvedčení o typovom schválení a/alebo informačného balíka a tam, kde neboli tieto odchýlky povolené, v zmysle článku 5 ods. 3, členským štátom, ktorý udelil typové schválenie. 24 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Ak členský štát, ktorý udelil typové schválenie zistí, že 2. motory sprevádzané osvedčením o zhode alebo nesúce schva- ľovaciu značku neodpovedajú typu alebo rade, ktorú schválil, musí prijať potrebné opatrenia s cieľom zaistiť, aby motory vo výrobe opäť odpovedali schválenému typu alebo rade. Schva- ľovacie orgány tohto členského štátu oznámia schvaľovacím orgánom ostatných členských štátov prijaté opatrenia, ktoré môžu podľa potreby viesť až k odobratiu typového schválenia. Ak členský štát preukáže, že motory s číslom typového 3. schválenia nezodpovedajú schválenému typu alebo rade, môže požiadať členský štát, ktorý udelil typové schválenie, aby overil, či motory vo výrobe zodpovedajú schválenému typu alebo rade. Takéto kroky sa učinia do šiestich mesiacov od dňa predloženia žiadosti. Článok 15 Postup výboru 1. Zástupca Komisie predkladá výboru návrh prijímaných opatrení. Výbor oznámi svoje stanovisko k návrhu v časovom limite, ktorý môže predseda stanoviť podľa naliehavosti záleži- tosti. Stanovisko sa prijíma väčšinou stanovenou v článku 148 ods. 2 zmluvy v prípade rozhodnutí, ktoré na návrh Komisie prijíma Rada. Hlasy zástupcov členských štátov v rámci výboru sa vážia spôsobom uvedeným v tom článku. Predseda nehlasu- je. 2. a) Komisia prijíma opatrenia, ktoré sa uplatňujú okamžite. Schvaľovacie orgány členských štátov sa majú vzájomne 4. informovať do jedného mesiaca o každom odobratí typového schválenia a dôvodoch takéhoto opatrenia. b) Ak však predpokladané opatrenia nie sú v súlade so stanoviskom výboru, Komisia ich bezodkladne oznámi Rade. V tomto prípade: Ak členský štát, ktorý udelil typové schválenie, spochyb- 5. ňuje nesúlad, ktorý mu bol oznámený, príslušné členské štáty musia usilovať o urovnanie sporu. Komisia má byť informo- vaná a podľa potreby uskutoční náležité konzultácie s cieľom dosiahnuť urovnanie. — Komisia odloží uplatňovanie opatrení, o ktorých roz- hodla o dobu nepresahujúcu tri mesiace odo dňa oznámenia, — Rada na základe kvalifikovanej väčšiny, môže prijať iné rozhodnutie v časovom limite uvedenom v prvej zarážke. Článok 13 Článok 16 Požiadavky na ochranu pracovníkov Schvaľovacie orgány a technické služby Ustanovenia tejto smernice nebudú mať vplyv na právo člen- ských štátov stanoviť, pri riadnom dodržiavaní zmluvy také požiadavky, ktoré môžu považovať za potrebné na zaistenie ochrany pracovníkov pri použití strojov uvedených v tejto smernici za predpokladu, že to nemá vplyv na uvedenie príslušných motorov do obehu. Členské štáty oznámia Komisii a ostatným členským štátom názvy a adresy schvaľovacích orgánov a technických služieb, ktoré sú zodpovedné na účely tejto smernice. Oznámené služby musia spĺňať požiadavky ako sú stanovené v článku 14 smernice 92/53/EHS. tak, Článok 17 Článok 14 Transpozícia do vnútroštátneho práva Prispôsobenie sa technickému pokroku Členské štáty uvedú do platnosti zákony, nariadenia 1. a administratívne ustanovenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júna 1998. Musia o tom bezodkladne informovať Komisiu. Všetky zmeny, ktoré sú potrebné na úpravu príloh k tejto s výnimkou požiadaviek stanovených v časti 1, smernici, častiach 2. 1 až 2. 8 a časti 4 prílohy I, v záujme zohľadnenia technického pokroku, prijíma Komisia s pomocou výboru zriadeného v súlade s článkom 13 smernice 92/53/EHS a v súlade s postupom stanoveným v článku 15 tejto smernice. Keď členské štáty príjmu tieto opatrenia, musia obsahovať odkaz na túto smernicu alebo musia byť sprevádzané takýmto odkazom pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Spôsoby učinenia takéhoto odkazu musia byť stanovené členskými štátmi. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 25 Členské štáty oznámia Komisii texty ustanovení vnútro- 2. štátneho práva, ktoré prijmú v oblasti, ktorú upravuje táto smernica. globálnej dostupnosti metód kontrolovania emisií znečisťujú- cich ovzdušie zo vznetových motorov a situácie v oblasti kvality ovzdušia. Článok 18 Vstup do platnosti Táto smernica nadobudne účinnosť 20. deň od jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Článok 19 Ďalšie zníženie hodnôt emisných limitov Európsky parlament a Rada rozhodnú do konca roka 2000 o návrhu, ktorý Komisia predloží do konca roka 1999, o ďalšom znížení hodnôt emisných limitov, pri zohľadnení Článok 20 Adresovanie Táto smernica je adresovaná členským štátom. V Bruseli 16. decembra 1997 Za Európsky parlament predseda J. M. GIL-ROBLES za Radu predseda J. LAHURE 26 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 PRÍLOHA I ROZSAH, DEFINÍCIE, SYMBOLY A SKRATKY, ZNAČKY MOTOROV, TECHNICKÉ PODMIENKY A SKÚŠKY, STANOVENIE SÚLADU VYHODNOTENÍ VÝROBY, PARAMETRE DEFINUJÚCE RADU MOTOROV, VOĽBA ZÁKLADNÉHO MOTORA 1. ROZSAH Táto smernica sa vzťahuje na motory inštalované v necestných pojazdných strojoch. Táto smernica sa nevzťahuje na motory pre pohon: — vozidiel v zmysle definície v smernici 70/156/EHS (1) a smernici 92/61/EHS (2), — poľnohospodárskych traktorov v zmysle definície v smernici 74/150/EHS (3). Okrem toho, aby boli motory predmetom tejto smernice, musia byť inštalované v strojoch, ktoré spĺňajú nasledovné špecifické požiadavky: A. určené alebo vhodné na presun alebo byť presunuté po zemi, s alebo bez cesty a so vznetovým motorom s čistým výkonom v súlade s časťou 2. 4, ktorý je vyšší ako 18 kW ale maximálne 560 kW (4) a ktorý pracuje skôr pri prerušovanej rýchlosti ako jednej konštantnej rýchlosti. Stroje, na ktorých motory sa vzťahuje táto definícia, zahŕňajú najmä: — priemyselné vŕtacie súpravy, kompresory, atď. , — stavebné zariadenia vrátane kolesových nakladačov, buldozérov, pásových traktorov, pásových naklada- čov, autonakladačov, terénnych nákladných automobilov, hydraulických diel atď. — poľnohospodárske stroje, rotačné kypriče pôdy (kultivátory), — lesné stroje, — samohybné poľnohospodárske vozidlá (okrem traktorov v zmysle definície vyššie), — zariadenia na manipuláciu s materiálom, — vysokozdvižné vozíky, — zariadenia na údržbu ciest (motorové zrovnávače, cestné valce, dokončovacie stroje (finišéry) asfaltu), — snehové pluhy, — pomocné pozemné stroje na letiskách, — visuté výťahy, — pojazdné žeriavy. Táto smernica nie je uplatňovateľná na nasledovné zariadenia: B. lode C. železničné lokomotívy D. lietadlá E. výrobné súpravy (1) Ú. v. ES L 42, 23. 2. 1970, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 93/81/EHS (Ú. v. ES L 264, 23. 10. 1993, s. 49). (2) Ú. v. ES L 225, 10. 8. 1992, s. 72. (3) Ú. v. ES L 84, 28. 3. 1974, s. 10. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 88/297/EHS (Ú. v. ES L 126, 20. 5. 1988, s. 52). (4) Súhlas udelený v súlade s nariadením č. 49 Európskej hospodárskej komisie OSN, séria noviel 02, zoznam tlačových chýb 1/2, sa považuje za ekvivalent schválenia udeleného v súlade so smernicou 88/77/EHS (pozri Smernica 92/53/EHS, príloha IV, časť II). 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 27 2. DEFINÍCIE, SYMBOLY A SKRATKY Na účel tejto smernice, 2. 1. vznetový motor znamená motor, ktorý pracuje na princípe kompresie/vznietenia (napr. dieselový motor); 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. 2. 6. 2. 7. plynné znečisťujúce látky znamenajú oxid uhoľnatý, uhľovodíky (predpokladaný pomer C1: H1. 85) a oxidy dusíka, pričom posledne menované sú vyjadrené v ekvivalente oxidu dusičitého (NO2); tuhé znečisťujúce látky znamenajú všetok materiál na stanovenom filtračnom médiu po rozriedení výfukových plynov vznetového motora čistým prefiltrovaným vzduchom tak, aby teplota neprekročila 325 K (52 °C); čistý výkon znamená výkon v „EHS kW“ získaný na testovacej stolici (na skúšanie motorov) na konci kľukového hriadeľa alebo jeho ekvivalent meraný v súlade s metódou EHS merania výkonu vznetových motorov u cestných vozidiel tak, ako je to stanovené v smernici 80/1269/EHS (1), okrem toho, že je zamedzený výkon chladiaceho ventilátora motora (2) a sú dodržané skúšobné podmienky a referenčné palivo stanovené v tejto smernici; menovité otáčky znamená maximálne otáčky pri plnom zaťažení, ktorú umožňuje regulátor stanovený výrobcom; percentuálne zaťaženie znamená časť maximálneho dostupného krútiaceho momentu pri určitých otáčkach motora; otáčky pri maximálnom krútiacom momente znamená otáčky motora, pri ktorých sa získa z motora maximálny krútiaci moment, stanovené výrobcom; 2. 8. stredné otáčky znamená také otáčky motora, ktoré spĺňajú jednu z nasledovných požiadaviek: — u motorov, ktoré sú určené na prevádzku v rozsahu otáčok na krivke krútiaceho momentu pri plnom zaťažení, stredné otáčky sú stanovené otáčky pri maximálnom krútiacom momente, ak k nej dochádza v rozmedzí 60 % až 75 % menovitej rýchlosti, — ak sú udávané otáčky pri maximálnom krútiacom momente menšie ako 60 % z menovitých otáčok, potom sú stredné otáčky 60 % z menovitých otáčok, — ak sú udávaná otáčky pri maximálnom krútiacom momente väčšie ako 75 % z menovitých otáčok, potom sú stredné otáčky 75 % z menovitých otáčok. 2. 9. Symboly a skratky 2. 9. 1. Symboly skúšobných parametrov S y m b o l J e dn o tk a Č len AP AT aver C1 conc concc concd m2 m2 m3/hod kg/hod — ppm obj % ppm obj % ppm obj % Plocha prierezu izokinetickej vzorkovacej sondy Plocha prierezu výfukovej rúry Vážené priemerné hodnoty: — objemového prietoku — hmotnostného prietoku Uhľovodík s ekvivalentným uhlíkom 1 Koncentrácia (s príponou navrhovanej zložky) Východisková korigovaná koncentrácia Koncentrácia zrieďovacieho vzduchu (1) Ú. v. ES L 375, 31. 12. 1980, s. 46. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 89/491/EHS (Ú. v. ES L 238, 15. 8. 1989, s. 43). (2) To znamená, že sa, v rozpore s požiadavkami časti 5. 1. 1. 1 Dodatku 1 k smernici 80/1269/EHS, chladiaci ventilátor motora nesmie inštalovať počas skúšky na overenie čistého výkonu motora; ak, naopak, výrobca vykonáva skúšku s inštalovaným ventilátorom na motore, výkon pohltený samotným ventilátorom sa musí pripočítať k takto nameranému výkonu. 28 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 S y m b o l J e dn o tk a Č len DF fa FFH GAIRW GAIRD GDILW GEDFW GEXHW GFUEL GTOTW HREF Ha Hd i KH KP KW,a KW,d KW,e KW,r L mass MDIL MSAM Md Mf Pa pB pd ps P PAE — — — kg/hod kg/hod kg/hod kg/hod kg/hod kg/hod kg/hod g/kg g/kg g/kg — — — — — — — % Faktor zrieďovania Laboratórny atmosférický (vzduchový) faktor Faktor špecifický pre palivo použitý pre výpočet mokrých kon- centrácií z pomeru vodíka v suchých koncentráciách k uhlíku Hmotnostný prietok nasávaného vzduchu na mokrom základe Hmotnostný prietok nasávaného vzduchu na suchom základe Hmotnostný prietok zrieďovacieho vzduchu na mokrom základe Ekvivalentný hmotnostný prietok zriedených výfukových plynov Hmotnostný prietok výfukových plynov na mokrom základe Hmotnostný prietok paliva Hmotnostný prietok zriedených výfukových plynov na mokrom základe Referenčná hodnota absolútnej vlhkosti 10,71 g/kg pre výpočet korekčných faktorov NOx a vlhkosti tuhých znečisťujúcich látok Absolútna vlhkosť nasávaného vzduchu Absolútna vlhkosť zrieďovacieho vzduchu Index označujúci jednotlivý režim (spôsob) Korekčný faktor vlhkosti pre NOx Korekčný faktor vlhkosti tuhých znečisťujúcich látok Suchý až mokrý korekčný faktor pre nasávaný vzduch Suchý až mokrý korekčný faktor zrieďovacieho vzduchu Suchý až mokrý korekčný faktor zriedených výfukových plynov Suchý až mokrý korekčný faktor surových výfukových plynov Percentuálny krútiaci moment týkajúci sa maximálneho krútiace- ho momentu pre skúšobnú rýchlosť g/hod Index označujúci hmotnostný prietok emisií kg kg mg mg kPa kPa kPa kPa kW kW Hmotnosť vzorky zrieďovacieho vzduchu prepustenej cez vzorko- vacie filtre tuhých znečisťujúcich látok Hmotnosť vzorky zriedeného výfukového plynu prepustenej cez vzorkovacie filtre tuhých znečisťujúcich látok Usadená hmotnosť vzorky tuhých znečisťujúcich látok zrieďova- cieho vzduchu Usadená hmotnosť vzorky tuhých znečisťujúcich látok Tlak nasýtených pár nasávaného vzduchu motora (ISO 3046: psy = PSY skúšobný okolitý) Celkový barometrický tlak (ISO 3046: Px = PX Miestny okolitý celkový tlak Py = PY Skúšobný okolitý celkový tlak) Tlak nasýtených pár zrieďovacieho vzduchu Suchý atmosférický tlak Výkon, nekorigovaná brzda Udávaný celkový výkon pohltený pomocným zariadením monto- vaným pre skúšku, ktoré odsek 2. 4 tejto prílohy nevyžaduje 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 29 S y m b o l J e dn o tk a Č len PM Pm q r Ra Rd Rf S Ta TD Tref VAIRD VAIRW VDIL VDILW VEDFW VEXHD VEXHW VSAM VTOTW WF WFE kW kW — — % % — kW K K K m3/hod m3/hod m3 m3/hod m3/hod m3/hod m3/hod m3 m3/hod — — Maximálny nameraný výkon pri skúšobnej rýchlosti za skúšob- ných podmienok (pozri príloha VI, dodatok 1) Výkon nameraný pri rôznych skúšobných režimoch Zrieďovací pomer Pomer prierezových plôch izokinetickej sondy a výfukovej rúry Relatívna vlhkosť nasávaného vzduchu Relatívna vlhkosť zrieďovacieho vzduchu Faktor odozvy FID Nastavenie dynamometra Absolútna teplota nasávaného vzduchu Absolútna teplota rosného bodu Referenčná teplota (spaľovacieho vzduchu: 298 K) Objemový prietok nasávaného vzduchu na suchom základe Objemový prietok nasávaného vzduchu na mokrom základe Objem vzorky zrieďovacieho vzduchu prepustenej cez vzorkova- cie filtre tuhých znečisťujúcich látok Objemový prietok zrieďovacieho vzduchu na mokrom základe Ekvivalentný objemový prietok zriedeného výfukových plynov na mokrom základe Objemový prietok výfukových plynov na suchom základe Objemový prietok výfukových plynov na mokrom základe Objem vzorky prepustenej cez vzorkovacie filtre tuhých znečisťu- júcich látok Objemový prietok zriedených výfukových plynov na mokrom základe Faktor váženia Efektívny faktor váženia 2. 9. 2. Symboly chemických zložiek CO Oxid uhoľnatý CO2 HC NOx NO NO2 O2 C2H6 PT DOP CH4 C3H8 H2O PTFE Oxid uhličitý Uhlovodíky Oxidy dusíka Oxid dusnatý Oxid dusičitý Kyslík Etán Tuhá znečisťujúca látka Dioktylftalát Metán Propán Voda Polytetrafluóretylén 2. 9. 3. Skratky FID HFID NDIR Plameňový ionizačný detektor Zahrievaný plameňový ionizačný detektor Nedisperzný infračervený analyzátor 30 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 CLD HCLD PDP CFV Chemiluminiscenčný detektor Zahrievaný chemiluminiscenčný detektor Objemové čerpadlo Difúzer s kritickým tokom 3. OZNAČENIA MOTORA 3. 1. Motor schválený ako technická jednotka musí niesť: 3. 1. 1. obchodnú značku alebo obchodný názov výrobcu motora; 3. 1. 2. typ motora, radu motora (podľa vhodnosti) a špecifické identifikačné číslo motora; 3. 1. 3. číslo typového schválenia ES v zmysle popisu v prílohe VII. 3. 2. 3. 3. Tieto označenia musia byť trvanlivé počas životnosti motora a musia byť jasne čitateľné a nezmazateľné. Ak sú použité nálepky alebo štítky, musia byť pripevnené takým spôsobom, aby bolo pripevnenie trvanlivé počas životnosti motora a aby sa nálepky/štítky nedali odstrániť bez ich zničenia alebo poškodenia. Tieto označenia musia byť pripevnené k dielu motora, ktorý je potrebný na normálnu prevádzku motora a normálne nevyžaduje výmenu počas životnosti motora. 3. 3. 1. Tieto označenia musia byť umiestnené tak, aby boli ľahko viditeľné pre priemernú osobu po skompletizovaní motora so všetkými pomocnými zariadeniami potrebnými na prevádzku motora. 3. 3. 2. Každý motor musí byť vybavený doplnkovým prestaviteľným štítkom z trvanlivého materiálu, ktorý musí obsahovať všetky údaje uvedené v časti 3. 1, podľa potreby umiestnený do polohy tak, aby boli označenia uvedené v časti 3. 1 ľahko viditeľné priemernej osobe a ľahko dostupné pri montáži motora do stroja. 3. 4. 3. 5. 3. 6. Kódovanie motorov v súvislosti s identifikačnými číslami musí byť také, aby umožnilo nepochybné stanovenie postupu výroby. Predtým ako motory opustia výrobnú linku, musia niesť všetky označenia. Presná poloha označení motora je oznámená v prílohe VI, časť 1. 4. TECHNICKÉ PODMIENKY (ŠPECIFIKÁCIE) A SKÚŠKY 4. 1. Všeobecne Komponenty, ktoré majú vplyv na emisie plynných a tuhých znečisťujúcich látok, musia byť navrhnuté, konštruované a zmontované tak, aby umožnili motoru pri normálnom použití, napriek kmitaniu, ktorému môže byť vystavený, dodržanie ustanovení tejto smernice. Technické opatrenia prijaté výrobcom musia byť také, aby zaistili efektívne obmedzenie emisií, v zmysle tejto smernice, počas celej normálnej životnosti motora a za normálnych podmienok použitia. Tieto ustanovenia sa považujú za splnené, ak sú dodržané ustanovenia v častiach 4. 2. 1, 4. 2. 3 a 5. 3. 2. 1. Ak sa použije katalyzátor a/alebo odlučovač tuhých (znečisťujúcich) častíc, výrobca musí preukázať skúškami trvanlivosti, ktoré môže vykonať sám v súlade so správnou technickou praxou a odpovedajúcimi záznamami, že u týchto zariadení na dodatočnú úpravu sa môže očakávať riadne fungovanie počas životnosti motora. Záznamy musia byť vytvorené v súlade s požiadavkami časti 5. 2 a najmä s časťou 5. 2. 3. Pre zákazníka musí byť zaistená odpovedajúca záruka. Dovolená je systematická výmena zariadenia po určitej prevádzkovej dobe motora. Každé nastavenie, oprava, demontáž, čistenie alebo výmena komponentov alebo systémov motora, ktoré sa vykonávajú periodicky v záujme prevencie funkčnej poruchy motora v súvislosti so zariadením na dodatočnú úpravu sa musia vykonať iba do takej miery, že sú technologicky nevyhnutné na zaistenie riadneho fungovania systému riadenia emisií. V súlade s tým musia byť požiadavky plánovanej údržby začlenené do príručky zákazníka, musia byť predmetom vyššie uvedených záručných ustanovení a schválené pred udelením schválenia. Do informačného dokumentu musí byť začlenený odpovedajúci výťah z príručky s ohľadom na údržbu/výmeny zariadenia (zariadení) na úpravu a záručné podmienky tak, ako je to stanovené v prílohe II k tejto smernici. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 31 4. 2. Technické podmienky týkajúce sa emisií znečisťujúcich látok Plynné a tuhé zložky emitované motorom predloženým na skúšanie sa merajú metódami popísanými v prílohe V. Môžu sa akceptovať referenčnými systémami: iné systémy alebo analyzátory, ak poskytujú výsledky rovnocenné s nasledovnými — u plynných emisií meraných v neupravených výfukových plynoch systém znázornený na obrázku 2 v prílohe V, — u plynných emisií meraných v riedených výfukových plynoch plnoprietokového zrieďovacieho systému systém znázornený na obrázku 3 v prílohe V, — u tuhých emisií plnoprietokový zrieďovací systém pracujúci buď so samostatným filtrom pre každý režim, alebo s jednou filtračnou metódou, ktorý je znázornený na obrázku 13 v prílohe V. Stanovenie rovnocennosti systému vychádza z korelačnej štúdie cyklu siedmich skúšok (alebo viac skúšok) medzi posudzovaným systémom a jedným alebo viac z vyššie uvedených referenčných systémov. Kritérium rovnocennosti Použitým cyklom je cyklus uvedený v prílohe III, časť 3. 6. 1. je definované ako ± 5 % zhoda priemerov vážených hodnôt cyklických emisií. Pre zavedenie nového systému do smernice vychádza stanovenie rovnocennosti z výpočtu opakovateľnosti a reprodukovateľnosti, v zmysle popisu v norme ISO 5725. 4. 2. 1. Získané emisie oxidu uhoľnatého, emisie uhľovodíkov, emisie oxidov dusíka a emisie častíc nesmú pre etapu I prekročiť množstvo uvedené v tabuľke nižšie: Čistý výkon (V) (kW) Oxid uhoľnatý (CO) (g/kWh) Uhľovodíky (HC) (g/kWh) Oxidy dusíka (NOx) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 5,0 5,0 6,5 1,3 1,3 1,3 9,2 9,2 9,2 Častice (PT) (g/kWh) 0,54 0,70 0,85 4. 2. 2. Emisné limity uvedené v bode 4. 2. 1 sú výstupné limity motora a musia sa dosiahnuť pred akýmkoľvek zariadením na dodatočnú úpravu. 4. 2. 3. Získané emisie oxidu uhoľnatého, emisie uhľovodíkov, emisie oxidov dusíka a emisie častíc nesmú pre etapu II prekročiť množstvo uvedené v tabuľke nižšie: Čistý výkon (V) (kW) Oxid uhoľnatý (CO) (g/kWh) Uhľovodíky (HC) (g/kWh) Oxidy dusíka (NOx) (g/kWh) Častice (PT) (g/kWh) 130 ≤ P ≤ 560 75 ≤ P < 130 37 ≤ P < 75 18 ≤ P < 37 3,5 5,0 5,0 5,5 1,0 1,0 1,3 1,5 6,0 6,0 7,0 8,0 0,2 0,3 0,4 0,8 32 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 4. 2. 4. Ak v zmysle definície podľa časti 6 v súvislosti s prílohou II, dodatok 2, jedna rada motorov obsadzuje viac ako jedno výkonové pásmo, musia emisné hodnoty základného motora (typové schválenie) a všetkých typov motora v rámci rovnakej rady (COP) splniť prísnejšie požiadavky vyššieho výkonového pásma. Žiadateľ má slobodnú voľbu obmedziť definíciu rád motorov na jednovýkonové pásma a v súlade s tým požiadať o certifikáciu. 4. 3. Montáž na pojazdných strojoch Montáž motora na pojazdných strojoch musí vyhovovať obmedzeniam stanoveným v rozsahu typového schválenia. Okrem toho musia byť vždy splnené nasledovné charakteristiky ohľadne schválenia motora: 4. 3. 1. nesmie prekročiť nasávacie stlačenie stanovené pre schválený motor v prílohe II, dodatok 1 alebo 3; 4. 3. 2. protitlak výfukových plynov nesmie prekročiť protitlak stanovený pre schválený motor v prílohe II, dodatok 1 alebo 3. 5. STANOVENIE HODNOTENÍ ZHODY VÝROBY 5. 1. Čo sa týka overenia existencie uspokojivých opatrení a postupov na zaistenie efektívnej kontroly zhody výroby registráciu výrobcu podľa pred udelením typového schválenia, harmonizovanej normy EN 29002 (ktorej rozsah pokrýva príslušné motory) alebo ekvivalentnej akreditačnej normy ako splňujúce požiadavky. Výrobca musí poskytnúť podrobnosti o registrácii a zaviazať sa informovať schvaľovací orgán o každej zmene jej platnosti alebo rozsahu. V záujme overenia toho, či sú priebežne plnené požiadavky časti 4. 2, sa musia vykonať vhodné kontroly výroby. schvaľovací orgán musí tiež akceptovať 5. 2. Držiteľ schválenia musí najmä: 5. 2. 1. zaistiť existenciu postupov efektívnej kontroly kvality produktu; 5. 2. 2. mať prístup ku kontrolným zariadeniam potrebným na kontrolu zhody s každým schváleným typom; 5. 2. 3. zaistiť, aby boli zaznamenané údaje o výsledkoch skúšok a aby pripojené dokumenty ostali prístupné v lehote stanovenej v súlade so schvaľovacím orgánom; 5. 2. 4. analyzovať výsledky každého typu skúšky s cieľom overiť a zabezpečiť stabilitu charakteristík motora, pričom sú povolené odchýlky v priemyselnom výrobnom procese; 5. 2. 5. zaistiť, aby každý odber vzoriek motorov alebo komponentov dokazujúci nezhodu s typom posudzovanej skúšky vyvolal ďalší odber vzoriek a ďalšiu skúšku. Musia byť prijaté všetky potrebné kroky na obnovu zhody zodpovedajúcej výroby. 5. 3. Príslušný orgán, ktorý udelil schválenie, môže kedykoľvek overiť metódy kontroly zhody aplikovateľné na každú výrobnú jednotku. 5. 3. 1. Pri každej kontrole budú inšpektorovi predložené skúšobné knihy a záznam o sledovaní výroby. 5. 3. 2. Keď sa kvalita javí ako neuspokojivá alebo keď sa zdá nevyhnutné overiť platnosť údajov predložených na základe časti 4. 2, zavedie sa nasledovný postup: 5. 3. 2. 1. motor je odobratý zo série a°podlieha skúške popísanej v°prílohe III. Získané emisie oxidu uhoľnatého, emisie uhľovodíkov, emisie oxidov dusíka a emisie tuhých častíc nesmú prekročiť množstvá uvedené v tabuľke v časti 4. 2. 1, podliehajúc požiadavkám časti 4. 2. 2 alebo požiadavkám uvedeným v tabuľke v časti 4. 2. 3; 5. 3. 2. 2. ak motor odobratý zo série nespĺňa požiadavky časti 5. 3. 2. 1, výrobca môže požiadať o to, aby sa merania vykonali na vzorke motorov rovnakej špecifikácie odobratej zo série a zahrňujúcej pôvodne odobratý motor. Výrobca musí stanoviť veľkosť n vzorky v dohode s technickou službou. Motory iné ako pôvodne odobratý motor podliehajú skúške. Následne sa pre každú znečisťujúcu látku stanoví aritmetický priemer (x) výsledkov získaných u vzorky. Výroba série sa následne považuje za potvrdenú, ak je splnená nasledovná podmienka: 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 33 x þ k (cid:1) St ≤ L (1) kde: L je hodnota limitu stanovená v časti 4. 2. 1/4. 2. 3 pre každú posudzovanú znečisťujúcu látku, k je štatistický faktor v závislosti na n a uvedený v nasledovnej tabuľke: n k n k 2 3 4 5 6 7 8 9 10 0,973 0,613 0,489 0,421 0,376 0,342 0,317 0,296 0,279 11 12 13 14 15 16 17 18 19 0,265 0,253 0,242 0,233 0,224 0,216 0,210 0,203 0,198 ak n ≥ 20, k ¼ 0,860ﬃﬃﬃ n p 5. 3. 3. Schvaľovací orgán alebo technická služba zodpovedná za overovanie zhody výroby musí vykonávať skúšky motorov, ktoré boli čiastočne alebo úplne zabehnuté, podľa technických pokynov výrobcu. 5. 3. 4. Normálna frekvencia kontrol povolených príslušných orgánom je jedna ročne. Ak požiadavky časti 5. 3. 2 nie sú splnené, príslušný orgán musí zaistiť, aby sa prijali všetky potrebné kroky na čo najrýchlejšiu obnovu zhody výroby. 6. PARAMETRE DEFINUJÚCE RADU MOTORA Rada motora sa môže definovať základnými konštrukčnými parametrami, ktoré musia byť spoločné pre motory v rámci rady. V niektorých prípadoch môže existovať interakcia parametrov. Musia sa zohľadniť aj rady začlenené iba motory s podobnými charakteristikami emisie tieto vplyvy, aby boli do motorovej výfukových plynov. Aby sa motory mohli považovať za motory patriace k rovnakej motorovej rade, musí byť spoločný nasledovný zoznam základných parametrov: 6. 1. Spaľovací cyklus: — dvojdobý — štvordobý 6. 2. Chladiace médium: — vzduch — voda — olej 6. 3. Objem jednotlivých valcov: — motory v celkovom rozptyle 15 % — počet valcov u motorov so zariadením pre dodatočnú úpravu 6. 4. Spôsob nasávania vzduchu: — prirodzene nasávaný — plnenie pod tlakom X (1) ¼ S2 t Þ2 ð x (cid:2) x n (cid:2) 1 kde x je ľubovoľný jednotlivý výsledok získaný u vzorky n. 34 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 6. 5. 6. 6. 6. 7. 6. 8. 6. 9. 7. 7. 1. 7. 2. Typ/konštrukcia spaľovacej komory: — predkomora — vírivá komora — otvorená komora Ventil a systém kanálikov – usporiadanie, veľkosť a počet: — hlava valca — stena valca — kľuková skriňa Palivový systém: — čerpadlo-potrubie-injektor (vstrekovač) — radové čerpadlo — rozvádzacie čerpadlo — jeden prvok — jednotkový injektor Rôzne vlastnosti: — recirkulácia výfukových plynov — vstrekovanie/emulzia vody — vstrekovanie vzduchu — plniaci chladiaci systém Dodatočné spracovanie výfukových plynov — oxidačný katalyzátor — redukčný katalyzátor — tepelný reaktor — odlučovač tuhých častíc VÝBER ZÁKLADNÉHO MOTORA Základný motor rady sa musí vybrať pomocou primárnych kritérií najväčšej dodávky paliva na zdvih pri udávanej rýchlosti pri maximálnom krútiacom momente. V prípade, že dva alebo viac motorov majú tieto primárne kritéria rovnaké, základný motor sa musí vybrať pomocou sekundárnych kritérií najväčšej dodávky paliva na zdvih pri menovitej rýchlosti. Za určitých podmienok môže schvaľovací orgán dôjsť k uzáveru, že emisná rada sa v najhoršom prípade môže najlepšie charakterizovať odskúšaním druhého motora. Schvaľovací orgán môže teda vybrať dodatočný motor pre skúšku na základe vlastností, ktoré signalizujú, že môže mať najvyššie emisné úrovne motorov v rámci tohto radu. Ak motory v rámci rady zahŕňajú iné premenné vlastnosti, u ktorých by sa mohlo uvažovať, že ovplyvňujú emisie výfukových plynov, musia sa určiť a zohľadniť pri výbere základného motora aj tieto vlastnosti. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 35 PRÍLOHA II INFORMAČNÝ DOKUMENT č. týkajúca sa typového schválenia a stanovujúca opatrenia voči emisii plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo spaľovacích motorov montovaných v necestných pojazdných strojoch (Smernica 97/68/ES naposledy zmenená a doplnená smernicou. /. /ES) 36 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Dodatok 1 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 37 38 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 39 Dodatok 2 40 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Dodatok 3 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 41 42 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 43 PRÍLOHA III SKÚŠOBNÝ POSTUP 1. 1. 1. 1. 2. 2. ÚVOD Táto príloha popisuje spôsob stanovenia emisií plynných a tuhých znečisťujúcich látok zo skúšaných motorov. Skúška sa musí vykonať s motorom namontovaným na skúšobnej stolici a pripojeným k dynamometru. SKÚŠOBNÉ PODMIENKY 2. 1. Všeobecné požiadavky Všetky objemy a objemové prietoky sa vzťahujú na 273 K (0 °C) a 101,3 kPa. 2. 2. Skúšobné podmienky motora 2. 2. 1. Meria sa absolútna teplota Ta nasávacieho vzduchu motora vyjadrená v kelvinoch a suchý atmosférický tlak ps vyjadrený v kPa a podľa nasledovných ustanovení sa určuje parameter fa: Motory s prirodzeným saním a mechanicky preplňované motory: (cid:2) (cid:2) (cid:3) fa ¼ 99 ps T 298 (cid:3) 0,7 Motor preplňovaný turbokompresorom s alebo bez chladenia nasávaného vzduchu: (cid:2) (cid:3) fa ¼ 99 ps 0,7 (cid:2) (cid:3) T 298 (cid:3) 1,5 2. 2. 2. Platnosť skúšky Aby sa skúška uznala za platnú, parameter fa musí byť taký, aby: 0,98 ≤ fa ≤ 1,02 2. 2. 3. Motory s chladením plniaceho vzduchu Musí sa zaznamenať teplota chladiaceho média a teplota plniaceho vzduchu. 2. 3. Systém prívodu vzduchu motora Skúšobný motor je vybavený systémom prívodu vzduchu predstavujúci obmedzenie prívodu vzduchu v hornom limite stanovenom výrobcom pre čističku čistého vzduchu pri prevádzkových podmienkach motora tak, ako sú stanovené výrobcom, čo vedie k maximálnemu prietoku vzduchu. Môže sa použiť systém skúšobne za predpokladu, že kopíruje skutočné prevádzkové podmienky motora. 2. 4. Výfukový systém motora Skúšobný motor je vybavený výfukovým systémom predstavujúcim protitlak výfukových plynov v hornom limite stanovenom výrobcom pre prevádzkové podmienky motora, ktoré vedú k maximálnemu udávanému výkonu. 2. 5. Chladiaci systém Chladiaci systém motora s dostatočným objemom na udržiavanie motora v normálnych prevádzkových teplotách stanovených výrobcom. 2. 6. Mazací olej Technické podmienky mazacieho oleja použitého na skúšku sa musia zaznamenať a predložiť s výsledkami skúšky. 44 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 2. 7. Skúšobné palivo Palivo je referenčným palivom stanoveným v prílohe IV. Cetánové číslo a obsah síry referenčného paliva použitého na skúšku sa musí zaznamenať v častiach 1. 1. 1 a 1. 1. 2 prílohe VI, dodatok 1. Teplota paliva na vstupe vstrekovacieho čerpadla musí byť 306 – 316 K (33 – 43 °C). 2. 8. Stanovenie nastavení dynamometra Nastavenia obmedzenia vstupu a protitlaku výfukového potrubia sa musí prispôsobiť horným limitom výrobcu, v súlade s časťami 2. 3 a 2. 4. Hodnoty maximálneho krútiaceho momentu pri stanovených skúšobných otáčkach sa musia určiť experimen- tálne s cieľom vypočítať hodnoty krútiaceho momentu pre stanovené skúšobné režimy. U motorov, ktoré nie sú určené na prevádzku nad určitý rozsah počtu otáčok na krivke krútiacich momentov pri plnom zaťažení, musí maximálny krútiaci moment pri skúšobných otáčkach stanoviť výrobca. Nastavenie motora pre každý skúšobný režim sa vypočíta pomocou nasledovného vzorca: (cid:2) S ¼ PM þ PAE ð (cid:2) PAE (cid:3) Þ (cid:3) L 100 Ak pomer PAE PM ≥ 0,03 hodnotu PAE môže overiť technický orgán udeľujúci typové schválenie. 3. SKÚŠOBNÝ CHOD 3. 1. Príprava vzorkovacích filtrov Aspoň jednu hodinu pred skúškou sa musí každý filter (pár) umiestniť do uzavretej, ale neutesnenej Petriho misky a umiestniť do vážiacej komory na stabilizáciu. Na konci stabilizačnej doby sa každý filter (pár) odváži a zaznamená sa hmotnosť obalu. Filter (pár) sa následne uloží do uzavretej Petriho misky alebo držiaka filtra až dovtedy, kým nie je potrebný na skúšanie. Ak sa filter (pár) nepoužije do ôsmich hodín po svojom odobratí z vážiacej komory, pred použitím sa musí znovu odvážiť. 3. 2. Inštalácia meracieho zariadenia Prístrojové vybavenie a vzorkovacie sondy sa inštalujú podľa potreby. Pri použití plnoprietokového zrieďova- cieho systému na riedenie výfukových plynov sa musí k systému pripojiť koncová rúrka. 3. 3. Spúšťanie zrieďovacieho systému a motora Zrieďovací systém a motor sa spúšťajú a zahrievajú dovtedy, kým sa všetky teploty a tlaky neustália na plnom zaťažení a menovitých otáčkach (časť 3. 6. 2). 3. 4. Nastavenie zrieďovacieho pomeru Systém odberu vzoriek tuhých častíc sa spúšťa a beží na obtoku pre jednofiltrovú metódu (voliteľné u viacfiltrovej metódy). Východisková úroveň tuhých častíc zrieďovacieho vzduchu sa môže určiť prechodom zrieďovacieho vzduchu cez filtre tuhých častíc. Ak sa použije filtrovaný zrieďovací vzduch, jedno meranie sa môže urobiť kedykoľvek pred, počas a po skúške. Ak zrieďovací vzduch nie je filtrovaný, vyžadujú sa merania v minimálne troch bodoch, po spustení, pred zastavením a v bode blízko stredu cyklu a spriemerované hodnoty. Zrieďovací vzduch musí byť nastavený tak, aby v každom režime dosiahol maximálnu teplotu čelnej plochy filtra 325 K (52 °C) alebo menej. Celkový zrieďovací pomer nesmie byť menší ako 4. U jednofiltrovej metódy sa musí hmotnostný prietok vzorky cez filter udržiavať pri konštantnom podiele hmotnostného prietoku zriedených výfukových plynov u plnoprietokových systémov u všetkých režimov. Tento hmotnostný pomer musí byť v tolerancii ± 5 %, okrem prvých 10 sekúnd každého režimu u systémov bez schopnosti obtoku. U zrieďovacích systémov s čiastočným obtokom pri jednofiltrovej metóde musí byť hmotnostný prietok cez filter konštantný v tolerancii ± 5 % počas každého režimu, okrem prvých 10 sekúnd každého režimu u systémov bez schopnosti obtoku. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 45 U systémov s regulovanou koncentráciou CO2 alebo NOx sa musí obsah zrieďovacieho vzduchu merať na začiatku a konci každej skúšky. Meranie východiskových koncentrácií CO2 alebo NOx zrieďovacieho vzduchu pred a po skúške musí byť v rámci 100 ppm resp. 5 ppm navzájom. Pri použití systému analýzy zriedených výfukových plynov sa príslušné koncentrácie pozadia stanovujú odberom vzoriek zrieďovacieho vzduchu do vzorkovacieho vreca v úplnom rozsahu skúšobného postupu. Priebežná (nevrecová) východisková koncentrácia sa môže odobrať v minimálne troch bodoch, na začiatku, na konci a v bode blízko stredu cyklu a spriemerovať. Na žiadosť výrobcu sa merania pozadia môžu vynechať. 3. 5. Kontrola analyzátorov Emisné analyzátory musia byť nastavené na nulu a musí byť stanovený rozsah. 3. 6. Skúšobný cyklus 3. 6. 1. Špecifikácia A strojov podľa časti 1 prílohy I: 3. 6. 1. 1. Pri prevádzke dynamometra na skúšobnom motore musí byť dodržaný nasledovný 8-režimový cyklus (1): Číslo režimu Otáčky motora Zaťaženie (%) Hmotnostný faktor 1 2 3 4 5 6 7 8 Menovité Menovité Menovité Menovité Stredné Stredné Stredné Voľnobežné 100 75 50 10 100 75 50 — 0,15 0,15 0,15 0,1 0,1 0,1 0,1 0,15 3. 6. 2. Príprava motora Zahrievanie motora a systému musí byť pri maximálnych otáčkach a krútiacom momente, aby sa stabilizovali parametre motora podľa odporúčaní výrobcu. Poznámka: Doba prípravy by tiež mala zabrániť vplyvu usadením z predchádzajúcej skúšky vo výfukovom systéme. Medzi skúšobnými bodmi existuje aj požadovaná doba ustálenia (stabilizácie), ktorá bola začlenená v záujme minimalizácie medzibodových vplyvov. 3. 6. 3. Skúšobný postup Musí byť zahájený skúšobný postup. Skúška sa vykonáva v poradí čísiel režimu tak, ako sú stanovené vyššie pre skúšobný cyklus. Počas každého režimu skúšobného cyklu po počiatočnej prechodnej dobe sa stanovené otáčky musia udržiavať v tolerancii ± 1 % menovitých otáčok alebo ± 3 min-1, podľa toho, ktoré z nich sú vyššie, okrem nízkeho voľnobehu, ktorý musí byť v toleranciách udávaných výrobcom. Stanovený krútiaci moment sa musí udržiavať tak, aby bol priemer v celom rozsahu doby, počas ktorej sa robia merania, v tolerancii ± 2 % maximálneho krútiaceho momentu pri skúšobných otáčkach. (1) Totožný s cyklom CI v návrhu normy ISO 8178-4. 46 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Pre každé miesto merania je potrebný minimálny čas 10 minút. Ak sa pre skúšanie motora vyžadujú z dôvodov získania dostatočnej hmotnosti častíc na meracom filtri dlhšie časy vzorkovania, doba skúšobného režimu sa môže podľa potreby predĺžiť. Dĺžka režimu sa musí zaznamenať a oznámiť. Hodnoty koncentrácie plynných emisií musia byť merané a zaznamenané počas 3 posledných minút režimu. Odber vzoriek častíc a meranie plynných emisií by nemali byť zahájené pred dosiahnutím ustálenia motora, v zmysle definície výrobcu, a ich ukončenie by malo byť zhodné. Teplota paliva sa meria na vstupe do vstrekovacieho čerpadla alebo tak, ako to stanoví výrobca a miesto merania sa zaznamenáva. 3. 6. 4. Odozva analyzátora Výstup analyzátora sa zaznamenáva na páskový zapisovač, alebo sa meria ekvivalentným systémom zberu údajov, pričom výfukové plyny pretekajú cez analyzátor aspoň počas posledných troch minút každého režimu. Ak sa u merania CO a CO2 uplatní odober vzoriek do vreca (pozri dodatok 1, časť 1. 4. 4), vzorka sa musí umiestniť do vreca počas posledných troch minút každého režimu a vo vreci umiestnená vzorka analyzovať a zaznamenať. 3. 6. 5. Odber vzoriek častíc Odber vzoriek častíc sa môže realizovať buď jednofiltrovou alebo viacfiltrovou metódou (dodatok 1, časť 1. 5). Nakoľko sa výsledky týchto metód môže mierne líšiť, s výsledkami sa musí udávať použitá metóda. U jednofiltrovej metódy sa počas odberu vzoriek musia úpravou prietoku vzorky a/alebo času odberu vzoriek náležite zohľadniť modálne váhové faktory stanovené v postupe skúšobného cyklu. Odber vzoriek sa musí v rámci každého režimu vykonať čo najneskôr. Čas odberu vzoriek na režim musí byť aspoň 20 sekúnd u jednofiltrovej metódy a aspoň 60 sekúnd u viacfiltrovej metódy. U systémov bez možnosti obtoku musí byť čas vzorkovania na režim aspoň 60 sekúnd u jednofiltrovej i viacfiltrovej metódy. Podmienky motora U každého režimu sa po ustálení motora musia merať otáčky a zaťaženie motora, teplota nasávaného vzduchu, prietok paliva a prietok vzduchu alebo výfukových plynov. Ak meranie prietoku výfukových plynov alebo meranie spaľovacieho vzduchu a spotreby paliva nie je možné, môže sa vypočítať pomocou metódy rovnováhy uhlíka a kyslíka (pozri dodatok 1, časť 1. 2. 3). Musia sa zaznamenať všetky ďalšie údaje potrebné na výpočet (pozri dodatok 3, časti 1. 1 a 1. 2). 3. 6. 6. 3. 7. Opätovná kontrola analyzátorov Po emisnej skúške sa na opätovnú kontrolu použije nulový plyn a rovnaký rozsahový (segmentovací) plyn. Skúška sa bude považovať za prijateľnú, ak je rozdiel výsledkov dvoch meraní menší ako 2 %. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 47 1. POSTUP MERANIA A ODBERU VZORIEK Dodatok 1 Plynné a tuhé zložky emitované motorom predloženým na skúšanie sa merajú metódami popísanými v prílohe V. Metódy v prílohe V popisujú odporúčané analytické systémy pre plynné emisie (časť 1. 1) a odporúčané systémy riedenia a odberu vzoriek tuhých častíc (časť 1. 2). 1. 1. Špecifikácia dynamometra Na vykonanie skúšobného cyklu popísaného v prílohe III, časť 3. 6. 1 sa musí použiť motorový dynamometer s primeranými charakteristikami. Prístrojové vybavenie na meranie krútiaceho momentu a otáčok musí umožniť meranie výkonu hriadeľa v rámci daných limitov (medzných hodnôt). Môžu byť potrebné ďalšie výpočty. Presnosť meracieho zariadenia musí byť taká, aby sa neprekročili maximálne tolerancie čísiel uvedených v bode 1. 3. 1. 2. Prietok výfukových plynov Prietok výfukových plynov sa musí určiť jednou z metód uvedených v častiach 1. 2. 1 až 1. 2. 4. 1. 2. 1. Metóda priameho merania Priame meranie prietoku výfukových plynov prietokovou tryskou alebo ekvivalentným meracím systémom (podrobnosti pozri v ISO 5167). Poznámka: Priame meranie plynného prietoku je obtiažna úloha. S cieľom predchádzať chybám merania, ovplyvňujúcim chyby emisných hodnôt, sa musia prijať preventívne opatrenia. 1. 2. 2. Metóda merania vzduchu a paliva Meranie prietoku vzduchu a prietoku paliva. Musia sa použiť vzduchové prietokomery a palivové prietokomery s presnosťou vymedzenou v časti 1. 3. Výpočet prietoku výfukových plynov je nasledovný: GEXHW = GAIRW + GFUEL (pre mokrú hmotnosť výfukových plynov) alebo alebo VEXHD = VAIRD − 0,766 × GFUEL (pre suchý objem výfukových plynov) VEXHW = VAIRW + 0,746 × GFUEL (pre mokrý objem výfukových plynov) 1. 2. 3. Metóda uhlíkovej rovnováhy (bilancie) Výpočet hmotnosti výfukových plynov zo spotreby paliva a koncentrácie výfukových plynov pomocou metódy uhlíkovej rovnováhy (pozri prílohu III, dodatok 3). 1. 2. 4. Celkový prietok zriedených výfukových plynov Pri použití plnoprietokového zrieďovacieho systému sa celkový prietok zriedených výfukových plynov (GTOTW, VTOTW) meria pomocou PDP alebo CFV – príloha V, časť 1. 2. 1. 2. Presnosť musí vyhovovať ustanoveniam prílohy III, dodatok 2, časť 2. 2. 48 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 1. 3. Presnosť Kalibrácia všetkých meracích prístrojov musí byť odvoditeľná z národných (medzinárodných) noriem a vyhovovať nasledovným požiadavkám: Číslo Položka Dovolená odchýlka (± hodnoty vychádzajúce z maximálnych hodnôt motora) Dovolená odchýlka (± hodnoty podľa ISO 3046) Kalibračné intervaly (mesiace) 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Otáčky motora Krútiaci moment Výkon Spotreba paliva 2 % 2 % 2 % (1) 2 % (1) Merná spotreba pa- liva neaplikovateľné Spotreba vzduchu Prietok plynov Teplota média výfukových chladiaceho Teplota maziva Tlak výfukových ply- nov Podtlaky potrubia Teplota plynov vstupného výfukových teplota Vstupná vzduchu (spaľovací vzduch) Atmosférický tlak Vlhkosť nasávacieho vzduchu (relatívna) Teplota paliva zrieďovacie- Teploty ho tunela Vlhkosť zrieďovacie- ho vzduchu 2 % (1) 4 % (1) 2 K 2 K 5 % z maxima 5 % z maxima 15 K 2 K 0,5 % z odčítanej hodnoty 3 % 2 K 1,5 K 3 % Prietok výfukových plynov zriedených 2 % z odčítanej hodnoty 2 % 2 % 3 % 3 % 3 % 5 % neaplikovateľné 2 K 2 K 5 % 5 % 15 K 2 K 0,5 % neaplikovateľné 5 K neaplikovateľné neaplikovateľné neaplikovateľné 3 3 neaplikovateľné 6 neaplikovateľné 6 6 3 3 3 3 3 3 3 1 3 3 1 24 (čiastočný prie- tok) (plný prietok) (2) (1) Výpočet emisie výfukových plynov v zmysle popisu v tejto smernici je v niektorých prípadoch založený na rôznych metódach merania a/alebo výpočtu. Z dôvodu obmedzených celkových tolerancií pre výpočet emisie výfukových plynov musia byť dovolené hodnoty u niektorých položiek, použité v príslušných rovniciach, menšie ako dovolené tolerancie uvedené v ISO 3046-3. (2) Plnoprietokové systémy – objemové čerpadlo CVS alebo Venturiho trubica s kritickým prietokom sa po počiatočnej inštalácii má kalibrovať, základná údržba alebo, podľa potreby v prípade označenia CVS systémom, overovanie popísané v prílohe V. 1. 4. 1. 4. 1. Stanovenie plynných zložiek Všeobecné technické podmienky analyzátora Analyzátory musia mať merací rozsah vhodný pre presnosť požadovanú na meranie koncentrácií zložiek výfukových plynov (časť 1. 4. 1. 1). Odporúča sa, aby boli analyzátory prevádzkované tak, aby nameraná koncentrácia spadala do intervalu 15 % až 100 % plného rozsahu. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 49 Ak je hodnota plného rozsahu 155 ppm (alebo ppm C) alebo menej, alebo ak sú použité počítacie systémy (počítače, zariadenia pre registráciu údajov), ktoré poskytujú dostatočnú presnosť a rozlíšenie menej ako 15 % z plného rozsahu, sú prijateľné aj koncentrácie menšie ako 15 % z plného rozsahu. V tomto prípade majú byť urobené dodatočné kalibrácie s cieľom zaistiť presnosť kalibračných kriviek – príloha III, dodatok 2, časť 1. 5. 5. 2. Elektromagnetická kompatibilita (EMK) zariadenia musí byť na takej úrovni, aby sa minimalizovali dodatočné chyby. 1. 4. 1. 1. Chyba mer an ia Celková chyba merania, vrátane krížovej citlivosti na iné plyny – pozri príloha III, dodatok 2, bod 1. 9, nesmie presiahnuť ± 5 % z odčítanej hodnoty alebo 3,5 % z plného rozsahu, podľa toho, čo je z nich menšie. U koncentrácií nižších ako 100 ppm nesmie chyba merania prekročiť ± 4 ppm. 1. 4. 1. 2. Op akova te ľnos ť Opakovateľnosť, definovaná ako 2,5-násobok štandardnej odchýlky 10 opakovaných odoziev na daný kali- bračný alebo rozsahový plyn, nesmie byť väčšia ako ± 1 % z koncentrácie plného rozsahu pre každý interval použitý nad 155 ppm (alebo ppm C) alebo ± 2 % z každého intervalu použitého pod 155 ppm (alebo ppm C). 1. 4. 1. 3. Po r uchy (r u šenie ) Medzišpičková odozva analyzátora na nulové a kalibračné alebo rozsahové plyny v každej 10-sekundovej dobe nesmie prekročiť 2 % z plného rozsahu na všetkých použitých intervaloch. 1. 4. 1. 4. Ko lís an ie nu ly Kolísanie nuly počas jednohodinovej doby musí byť menšie ako 2 % z plného rozsahu na najnižšom použitom intervale. Nulová odozva je definovaná ako stredná odozva, vrátane porúch, na rozsahový plyn počas 30- sekundového časového intervalu. 1. 4. 1. 5. Ko lís an ie mera cieh o ro z sa hu Kolísanie meracieho rozsahu počas jednohodinovej doby musí byť menšie ako 2 % z plného rozsahu na najnižšom použitom intervale. (Merací) rozsah je definovaný ako rozdiel medzi rozsahovou odozvou a nulovou odozvou. Rozsahová odozva je definovaná ako stredná odozva, vrátane porúch, na rozsahový plyn počas 30- sekundového časového intervalu. 1. 4. 2. Sušenie plynu Voliteľné sušiace zariadenie plynu musí mať minimálny vplyv na koncentráciu meraných plynov. Chemické sušičky nie sú prijateľnou metódou odstraňovania vody zo vzorky. 1. 4. 3. Analyzátory Časti 1. 4. 3. 1 až 1. 4. 3. 5 tohto dodatku popisujú princípy merania, ktoré sa majú použiť. Podrobný popis meracích systémov je uvedený v prílohe V. Merané plyny sa musia analyzovať nasledovnými prístrojmi. U nelineárnych analyzátorov je dovolené použitie linearizačných obvodov. 1. 4. 3. 1. An al ýza ox i d u u ho ľ natého (CO) Analyzátor oxidu uhoľnatého musí byť nedisperzného infračerveného (NDIR) absorpčného typu. 1. 4. 3. 2. An al ýza ox i d u u hl iči té h o (CO 2) Analyzátor oxidu uhličitého musí byť nedisperzného infračerveného (NDIR) absorpčného typu. 1. 4. 3. 3. An al ýza uh ľ ovo d íkov (H C) Analyzátorom uhľovodíkov musí byť vyhrievaný plameňovo-ionizačný detektor (HFID) s detektorom, potrubím atď. , vyhrievaným tak, aby sa udržiavala teplota plynu 463 K (190 °C) ± 10 K. 50 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 1. 4. 3. 4. An al ýza ox i d ov d usí ka ( NO x) Analyzátorom oxidov dusíka musí byť chemiluminiscenčný detektor (CLD) alebo vyhrievaný chemilumini- scenčný detektor (HCLD) s NO2/NO prevodníkom, ak sa meria na suchej báze. Ak sa meria na mokrej báze, musí sa použiť HCLD s prevodníkom udržiavaným nad 333 K (60 °C) za predpokladu, že je splnená kontrola zhášania vo vode (príloha III, dodatok 2, časť 1. 9. 2. 2). 1. 4. 4. Odber vzoriek u plynných emisií Vzorkovacie sondy plynných emisií sa musia inštalovať vo vzdialenosti aspoň 0,5 m alebo 3-násobok priemeru výfukového potrubia – podľa toho, čo je z nich väčšie – proti prúdu od vyústenia systému výfukových plynov podľa možnosti čo najďalej a dostatočne blízko k motoru, aby bola zaistená teplota výfukových plynov aspoň 343 K (70 °C) na sonde. V prípade viacvalcového motora s vetveným zberacím potrubím výfukových plynov musí byť vstup sondy umiestnený dostatočne ďaleko v smere toku tak, aby vzorka reprezentovala priemerné emisie výfukových plynov zo všetkých valcov. Vo viacvalcových motoroch s rôznymi skupinami zberných potrubí, ako je usporiadanie motora v tvare „V“, je dovolené získať vzorku z každej skupiny jednotlivo a vypočítať priemernú emisiu výfukových plynov. Môžu sa použiť iné metódy, u ktorých sa preukázalo, že sú vo vzájomnom vzťahu s vyššie uvedenými metódami. Na výpočet emisie výfukových plynov sa musí použiť celkový hmotnostný prietok výfukových plynov motora. Ak je zloženie výfukových plynov ovplyvnené akýmkoľvek systémom na dodatočnú úpravu výfukových plynov, vzorka výfukových plynov sa musí odobrať proti prúdu od tohto zariadenia pri skúškach v rámci etapy I a v smere prúdu za týmto zariadením v skúškach v rámci etapy II. Keď sa na určenie častíc použije plnoprietokový zrieďovací systém, plynné emisie sa tiež môžu určiť v zriedených výfukových plynoch. Vzorkovacie sondy musia byť blízko vzorkovacej sondy častíc v zrieďovacom tuneli (príloha V, časť 1. 2. 1. 2, DT a časť 1. 2. 2, PSP). CO a CO2 sa môžu určiť dobrovoľne odberom vzoriek do vreca a následným meraním koncentrácie vo vzorkovacom vreci. 1. 5. Stanovenie častíc Stanovenie častíc vyžaduje zrieďovací systém. Zriedenie sa môže vykonať zrieďovacím systémom s čiastočným prietokom alebo systémom s plným prietokom. Prietoková kapacita zrieďovacieho systému musí byť dosta- točne veľká na to, aby úplne eliminovala vodnú kondenzáciu v zrieďovacom systéme a systéme na odber vzoriek a udržiavala teplotu zriedených výfukových plynov na alebo pod 325 K (52 °C) bezprostredne proti toku od filtrových držiakov. Ak je vlhkosť vzduchu vysoká, je dovolené odvlhčovanie zrieďovacieho vzduchu pred vstupom do zrieďovacieho systému. Ak je teplota prostredia nižšia ako 293 K (20 °C), odporúča sa predohrev zrieďovacieho vzduchu nad teplotný limit 303 K (30 °C). Teplota zrieďovacieho vzduchu však pred zavedením výfukových plynov do zrieďovacieho tunela nesmie prekročiť 325 K (52 °C). U systému s čiastočným prietokom sa sonda na odber vzoriek častíc musí inštalovať blízko a proti prúdu od plynnej sondy tak, ako je to definované v časti 4. 4 a v súlade s prílohou V, časť 1. 2. 1. 1, obrázky 4-12 EP a SP. Zrieďovací systém s čiastočným prietokom musí byť navrhnutý tak, aby rozdelil prúd výfukových plynov na dve časti, z ktorých menšia je riedená vzduchom a následne použitá na meranie častíc. Z toho dôvodu je nevyhnutné, aby bol zrieďovací pomer stanovený veľmi presne. Môžu sa uplatniť rôzne metódy rozdelenia, čím typ použitého delenia vo významnej miere určuje technické prostriedky na odber vzoriek a postupy, ktoré sa majú použiť (príloha V, časť 1. 2. 1. 1). Na stanovenie hmotnosti častíc sa vyžaduje systém na odber vzoriek častíc, filtre na odber vzoriek častíc, mikrografická bilancia a váhová komora s regulovanou teplotou a vlhkosťou. Pri odbere vzoriek častíc sa môžu uplatniť dve metódy: — jednofiltrová metóda využíva jeden pár filtrov (pozri časť 1. 5. 1. 3 tohto dodatku) pre všetky režimy skúšobného cyklu. Počas vzorkovacej etapy skúšky sa musí značná pozornosť venovať časom vzorkovania a prietokom. Pre testovací cyklus sa však vyžaduje iba jeden pár filtrov, — viacfiltrová metóda predpisuje, že sa pre každý jednotlivý režim skúšobného cyklu používa jeden pár filtrov (pozri časť 1. 5. 1. 3 tohto dodatku). Táto metóda umožňuje miernejšie postupy odberu vzoriek, ale používa viac filtrov. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 51 1. 5. 1. Filtre na vzorkovanie častíc 1. 5. 1. 1. St a noven ie (š pe cif iká cia) f i lt rov Pre kalibračné skúšanie sa vyžadujú sklovláknité filtre potiahnuté fluórouhlíkom alebo membránové filtre na báze fluórouhlíka. U zvláštnych zariadení sa môžu použiť rôzne filtračné materiály. Všetky typy filtrov musia mať zberaciu účinnosť 0,3 μm DOP (dioktylftalát) aspoň 95 % pri čelnej rýchlosti plynu 35 až 80 cm/s. Pri vykonávaní korelačných skúšok medzi laboratóriami alebo medzi výrobcom a schvaľovacím orgánom sa musia použiť filtre rovnakej kvality. 1. 5. 1. 2. Veľ ko sť f iltrov Filtre častíc musia mať minimálny priemer 47 mm (priemer sfarbenia 37 mm). Prijateľné sú filtre s väčším priemerom (časť 1. 5. 1. 5). 1. 5. 1. 3. Hlav ný a z á lož ný f ilter Počas skúšobného postupu zo zriedených výfukových plynov sa odber vzoriek vykonáva párom filtrov umiestnených v sérii (jeden základný a jeden záložný filter). Záložný filter je umiestnený najviac 100 mm po prúde za hlavným filtrom a nesmie sa ho dotýkať. Filtre sa môžu vážiť samostatne alebo ako pár s filtrami umiestnenými stranou sfarbenia k strane sfarbenia. 1. 5. 1. 4. Če lná rých lo sť f iltra Musí sa dosiahnuť čelná rýchlosť plynu cez filter 35 až 80 cm/s. Nárast tlakovej straty medzi začiatkom a koncom skúšky nesmie byť väčší ako 25 kPa. 1. 5. 1. 5. Za ť až enie f iltrov U jednofiltrovej metódy je odporúčané minimálne zaťaženie filtra 0,5 mg/1 075 mm2 plochy sfarbenia. Pre najbežnejšiu veľkosť filtra sú hodnoty nasledovné: Priemer filtra (mm) Odporúčaný priemer sfarbenia (mm) Odporúčané minimálne zaťaženie (mg) 47 70 90 110 37 60 80 100 0,5 1,3 2,3 3,6 U viacfiltrovej metódy je odporúčané minimálne zaťaženie filtra pre súčet všetkých filtrov súčinom príslušnej hodnoty vyššie a druhej odmocniny celkového počtu režimov. 1. 5. 2 Technické podmienky týkajúce sa váhovej komory a analytickej bilancie 1. 5. 2. 1. Špecif ikácie (tech nické podmienky ) v áhovej ko mor y Teplota komory (alebo miestnosti), v ktorej sa pripravujú a vážia filtre častíc, sa musí udržiavať v rámci 295 K (22 °C) ± 3 K počas úpravy a váženia všetkých filtrov. Vlhkosť sa musí udržiavať na rosnom bode 282,5 (9,5 °C) ± 3 K a relatívna vlhkosť 45 ± 8 %. 1. 5. 2. 2. Vá žen ie referen čn ý ch f i l t r ov Prostredie komory (alebo miestnosti) musí byť bez akýchkoľvek okolitých nečistôt (ako je prach), ktoré by sa usadzovali na filtroch častíc počas ich stabilizácie. Porušenia technických podmienok týkajúcich sa miestnosti na váženie, ako sú uvedené v časti 1. 5. 2. 1, budú dovolené, ak trvanie porušení nepresahuje 30 minút. Miestnosť na váženie by mala spĺňať požadované technické podmienky pred vstupom pracovníkov do nej. Do štyroch hodín, ale najvýhodnejšie v rovnakom čase ako váženie vzorkovacieho filtra (dvojice), sa musia odvážiť aspoň dva nepoužité referenčné filtre alebo dvojice referenčných filtrov. Ak sa priemerná hmotnosť referenčných filtrov (dvojíc referenčných filtrov) mení medzi vážením vzorkovacích filtrov o viac ako ± 5 % (± 7,5 % u dvojice filtrov) z odporúčaného minimálneho zaťaženia filtrov (časť 1. 5. 1. 5), potom sa musia všetky vzorkovacie filtre vyradiť a skúška emisií opakovať. 52 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Ak nie je splnené kritérium stability miestnosti na váženie, uvedené v časti 1. 5. 2. 1, ale váženie referenčných filtrov (dvojíc) spĺňa vyššie uvedené kritérium, výrobca motora má možnosť akceptovať hmotnosti vzorkova- cích filtrov alebo prehlásiť skúšky za neplatné, upraviť kontrolný systém miestnosti na váženie a opätovne vykonať skúšky. 1. 5. 2. 3. An al yt ick á b i la ncia Analytická bilancia použitá na stanovenie hmotností všetkých filtrov musí mať presnosť (smerodajnú odchýlku) 20 μg a rozlíšenie 10 μg (1 číslica = 10 μg). U filtrov s priemerom menším ako 70 mm musí byť presnosť 2 μg a rozlíšenie 1 μg. 1. 5. 2. 4. Ods t rá nenie úči n kov st a t i cke j e l e k t r i ny V záujme odstránenia účinkov statickej elektriny musia byť filtre pred vážením neutralizované, napríklad polóniovým neutralizátorom alebo zariadením s podobným účinkom. 1. 5. 3. Dodatočné technické podmienky (špecifikácie) pre meranie častíc Všetky diely zrieďovacieho systému a systému na odber vzoriek z výfukového potrubia až po držiak filtra, ktoré sú v kontakte so surovými a zriedenými výfukovými plynmi, sa musia navrhnúť tak, aby minimalizovali usadzovanie alebo zmenu častíc. Všetky diely musia byť vyrobené z elektricky vodivých materiálov, ktoré nereagujú so zložkami výfukových plynov, a musia byť elektricky uzemnené z dôvodu prevencie elektro- statických účinkov. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 53 Dodatok 2 1. KALIBRÁCIA ANALYTICKÝCH PRÍSTROJOV 1. 1. Úvod Každý analyzátor sa kalibruje tak často, ako je to potrebné na splnenie požiadaviek tejto normy týkajúcich sa presnosti. Kalibračná metóda, ktorá sa musí použiť, je popísaná v tomto odseku pre analyzátory uvedené v dodatku 1, časť 1. 4. 3. 1. 2. Kalibračné plyny Musí sa rešpektovať skladovateľnosť všetkých kalibračných plynov. Musí sa zaznamenať doba použiteľnosti kalibračných plynov stanovená výrobcom. 1. 2. 1. Čisté plyny Požadovaná čistota kalibračných plynov je definovaná kontaminačnými vádzku musia byť k dispozícii nasledovné plyny: — čistený dusík limitmi uvedenými nižšie. Pre pre- (kontaminácia ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO) — čistený kyslík (čistota > 99,5 obj. % O2) — zmes vodík-hélium (40 ± 2 % vodík, bilančné hélium) (kontaminácia ≤ 1 ppm C, ≤ 400 ppm CO) — čistený syntetický vzduch (kontaminácia ≤ 1 ppm C, ≤ 1 ppm CO, ≤ 400 ppm CO2, ≤ 0,1 ppm NO) (obsah kyslíka 18 – 21 obj. %) 1. 2. 2. Kalibračné a rozsahové (segmentovacie) plyny K dispozícii musí byť zmes plynov, ktoré majú nasledovné chemické zloženie: — C3H8 a čistený syntetický vzduch (pozri časť 1. 2. 1) — CO a čistený dusík — NO a čistený dusík (množstvo NO2 obsiahnutého v kalibračnom plyne nesmie prekročiť 5 % obsahu NO) — O2 a čistený dusík — CO2 a čistený dusík — CH4 a čistený syntetický vzduch — C2H6 a čistený syntetický vzduch Poznámka: dovolené sú iné kombinácie plynov za predpokladu, že tieto plyny vzájomne nereagujú. Skutočná koncentrácia kalibračného a rozsahového plynu musí byť v tolerancii ± 2 % z nominálnej hodnoty. Všetky koncentrácie kalibračného plynu musia byť udané na objemovej báze (objemové percento alebo objemové ppm). Plyny použité na kalibráciu a merací rozsah sa môžu získať aj pomocou deliča plynov, zriedenia čisteným N2 alebo čisteným syntetickým vzduchom. Presnosť zariadenia na výrobu zmesi musí byť taká, aby sa mohla koncentrácia zriedených kalibračných plynov stanoviť v tolerancii ± 2 %. 1. 3. Prevádzkový postup u analyzátorov a systému na odber vzoriek Prevádzkový postup u analyzátorov sa musí riadiť spúšťacími a prevádzkovými pokynmi výrobcu prístroja. Musia byť začlenené minimálne požiadavky uvedené v častiach 1. 4 až 1. 9. 1. 4. Skúška netesnosti Musí sa vykonať skúška netesnosti systému. Sonda musí byť odpojená od výfukového systému a koniec zazátkovaný. Musí byť zapnuté čerpadlo analyzátora. Po počiatočnej dobe ustálenia by mali všetky prietoko- mery ukazovať nulu. Ak nie, je nutné skontrolovať potrubia na odber vzoriek a korigovať chybu. Maximálna dovolená netesnosť na vákuovej strane je 0,5 % používaného prietoku pre kontrolovanú časť systému. Na odhad používaných prietokov sa môžu použiť prietoky analyzátora a obtoku. 54 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Ďalšou metódou je zavedenie krokovej zmeny koncentrácie na začiatku potrubia na odber vzoriek prepnutím z nulového na rozsahový plyn. Ak po primeranej časovej dobe ukazuje odčítaný údaj nižšiu koncentráciu v porovnaní so zavedenou koncentráciou, poukazuje to na problémy kalibrácie alebo netesnosti. 1. 5. Kalibračný postup 1. 5. 1. Zostava prístroja Zostava prístroja sa musí kalibrovať a kalibračné krivky overiť pri štandardných plynoch. Môžu sa použiť rovnaké prietokové pomery plynov ako pri odbere vzoriek výfukových plynov. 1. 5. 2. Čas zahrievania Čas zahrievania by mal byť v súlade s odporúčaniami výrobcu. Ak nie je stanovený, na zahrievanie analyzátorov sa odporúčajú minimálne dve hodiny. 1. 5. 3. Analyzátor NDIR a HFID Podľa potreby sa musí analyzátor NDIR vyladiť a plameň spaľovania analyzátora HFID sa musí optimalizovať (časť 1. 8. 1). 1. 5. 4. Kalibrácia Každý normálne používaný prevádzkový rozsah sa musí kalibrovať. Použitím čisteného syntetického vzduchu (alebo dusíka) sa musia analyzátory CO, CO2, NOx, HC a O2 nastaviť na nulu. Príslušné kalibračné plyny sa musia zaviesť do analyzátorov, hodnoty zaznamenať a kalibračná krivka zostrojiť podľa časti 1. 5. 6. Nulové nastavenie sa musí znovu skontrolovať a kalibračný postup podľa potreby opakovať. 1. 5. 5. Zostrojenie kalibračnej krivky 1. 5. 5. 1. Vše o b e c n é p o k y ny Kalibračná krivka analyzátora je vytvorená aspoň piatimi kalibračnými bodmi (bez nuly), ktoré sú čo najrovnomernejšie rozložené. Najvyššia nominálna koncentrácia musí byť rovná alebo vyššia ako 90 % plného rozsahu. Kalibračná krivka sa vypočíta metóda najmenších štvorcov. Ak je výsledný polynómny stupeň väčší ako 3, počet kalibračných bodov (vrátane nuly) musí byť rovný tomuto polynómnemu stupňu plus 2. Kalibračná krivka sa nesmie líšiť o viac ako ± 2 % od nominálnej hodnoty každého kalibračného bodu a viac ako ± 1 % plného rozsahu v nule. Z kalibračnej krivky a kalibračných bodov je možné overiť, či bola kalibrácia vykonaná správne. Musia byť uvedené rôzne charakteristické parametre analyzátora, najmä: — merací rozsah, — citlivosť, — dátum vykonania kalibrácie. 1. 5. 5. 2. K a lib rác ia p o d 1 5 % p ln éh o roz sa h u Kalibračná krivka analyzátora je zostrojená aspoň 10 kalibračnými bodmi (bez nuly), ktoré sú rozložené tak, aby 50 % kalibračných bodov bolo pod 10 % plného rozsahu. Kalibračná krivka sa vypočíta metódou najmenších štvorcov. Kalibračná krivka sa nesmie líšiť o viac ako ± 4 % od nominálnej hodnoty každého kalibračného bodu a viac ako ± 1 % plného rozsahu v nule. 1. 5. 5. 3. Al ter n at ív ne me tó dy Ak je možné preukázať, že alternatívna technológia (napr. počítač, elektronicky riadený rozsahový prepínač atď. ) môže poskytnúť ekvivalentnú presnosť, potom sa môžu tieto alternatívy použiť. 1. 6. Overenie kalibrácie Každý normálne používaný prevádzkový rozsah sa musí pred každou analýzou overiť v súlade s nasledujúcim postupom. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 55 Kalibrácia sa overuje pomocou nulového plynu a rozsahového plynu, ktorých nominálna hodnota je viac ako 80 % plnej stupnice meracieho rozsahu. Ak sa u dvoch posudzovaných bodov zistená hodnota nelíši o viac ako ± 4 % plného rozsahu od udávanej referenčnej hodnoty, nastavovacie parametre sa môžu upraviť. V prípade, že tomu tak nie je, musí sa v súlade s časťou 1. 5. 4 zostrojiť nová kalibračná krivka. 1. 7. Skúška účinnosti prevodníka NOx Účinnosť prevodníka použitého na zmenu NO2 na NO je odskúšaná v zmysle ustanovení častí 1. 7. 1 až 1. 7. 8 (obrázok 1). 1. 7. 1. Príprava skúšky Účinnosť prevodníkov sa môže skúšať použitím skúšky znázornenej na obrázku 1 (pozri tiež dodatok 1, časť 1. 4. 3. 5. ) a postupu nižšie pomocou ozonátora. Obrázok 1 Schéma zariadenia na skúšanie účinnosti prevodníka NO2 1. 7. 2. Kalibrácia CLD a HCLF sa kalibrujú v najpoužívanejšom prevádzkovom rozsahu podľa technických podmienok výrobcu pomocou nulového a rozsahového plynu (ktorého obsah NO sa musí rovnať asi 80 % prevádzkového rozsahu a koncentrácia NO2 plynnej zmesi menej ako 5 % koncentrácie NO). Analyzátor NOx musí byť v režime NO, aby rozsahový plyn neprechádzal cez prevodník. Udaná koncentrácia sa musí zaznamenať. 56 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 1. 7. 3. Výpočet Účinnosť prevodníka NOx sa vypočíta nasledovným spôsobom: (cid:3) Účinnosť %ð Þ ¼ 1 þ a (cid:2) b c (cid:2) d (cid:2) (cid:3) 100 a) b) c) d) koncentrácia NOx podľa časti 1. 7. 6; koncentrácia NOx podľa časti 1. 7. 7; koncentrácia NO podľa časti 1. 7. 4; koncentrácia NO podľa časti 1. 7. 5. 1. 7. 4. Pridanie kyslíka Cez tvarovku T sa priebežne pridáva do prúdu plynu kyslík alebo nulový vzduch, kým udávaná koncentrácia nie je asi o 20 % menšia ako udávaná kalibračná koncentrácia uvedené v časti 1. 7. 2. (Analyzátor je v režime NO. ) Udávaná koncentrácia c) sa musí zaznamenať. Ozonátor je počas procesu deaktivovaný. 1. 7. 5. Aktivácia ozonátora je teraz aktivovaný, aby vyrábal dostatok ozónu na zníženie koncentrácie NO na asi 20 % Ozonátor (minimálne 10 %) kalibračnej koncentrácie uvedenej v časti 1. 7. 2. Udávaná koncentrácia b) sa musí zazname- nať. (Analyzátor je v režime NO. ) 1. 7. 6. Režim NOx Analyzátor NO sa následne prepne do režimu NOx tak, aby zmes plynov (pozostávajúca z NO, NO2, O2 a N2) teraz prechádzala cez prevodník. Udávaná koncentrácia a) sa musí zaznamenať. (Analyzátor je v režime NOx. ) 1. 7. 7. Deaktivácia ozonátora Ozonátor je teraz deaktivovaný. Zmes plynov popísaná v časti 1. 7. 6 prechádza cez prevodník do detektora. Udávaná koncentrácia b) sa musí zaznamenať. (Analyzátor je v režime NOx. ) 1. 7. 8. Režim NO Pri prepnutí na režim NO s deaktivovaným ozonátorom je odstavený aj prúd kyslíka alebo syntetického vzduchu. Odčítaný údaj NOx analyzátora sa nesmie odchylovať o viac ako ± 5 % od hodnoty nameranej podľa časti 1. 7. 2. (Analyzátor je v režime NO. ) 1. 7. 9. Skúšobný interval Účinnosť prevodníka sa musí odskúšať pred každou kalibráciou analyzátora NOx. 1. 7. 10. Požiadavka účinnosti Účinnosť prevodníka nesmie byť menšia ako 90 %, ale veľmi sa odporúča vyššia účinnosť 95 %. Poznámka: Ak u analyzátora v najbežnejšom rozsahu nemôže ozonátor poskytnúť zníženie z 80 % na 20 % podľa časti 1. 7. 5, potom sa musí použiť najvyšší rozsah, ktorý poskytne toto zníženie. 1. 8. Nastavenie FID 1. 8. 1. Optimalizácia odozvy detektora HFID musí byť nastavený tak, ako to stanovuje výrobca prístroja. Na optimalizáciu odozvy na najbežnejšom prevádzkovom rozsahu by sa mal použiť propán vo vzdušnom rozsahovom plyne. U prietokov paliva a vzduchu nastavených na odporúčania výrobcu sa musí do analyzátora zaviesť rozsahový plyn 350 ± 75 ppm C. Odozva v danom prietoku paliva sa určuje z rozdielu medzi odozvou rozsahového plynu a odozvou nulového plynu. Prietok paliva sa musí krokovo (prírastkovo) nastaviť nad a pod špecifikáciu týchto prietokoch paliva sa musí zaznamenať. Rozdiel medzi výrobcu. Rozsahová a nulová odozva pri rozsahovou a nulovou odozvou sa musí graficky znázorniť a prietok paliva upraviť podľa bohatej strany krivky. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 57 1. 8. 2. Faktory odozvy uhľovodíkov Analyzátor sa kalibruje pomocou propánu vo vzduchu a čistenom syntetickom vzduchu, podľa časti 1. 5. Faktory odozvy sa stanovujú pri uvedení analyzátora do prevádzky a po veľkých prevádzkových intervaloch. Faktor odozvy (Rf) pre príslušný druh uhlovodíka je pomer odčítaného údaju C1 na FID ku koncentrácii plynu vo valci vyjadrený ppm C1. Koncentrácia skúšobného plynu musí byť na takej úrovni, aby poskytovala odozvu približne 80 % z plného rozsahu. Koncentrácia musí byť známa s presnosťou ± 2 % vo vzťahu ku gravimetrickej (vážkovej) norme vyjadrenej v objeme. Okrem toho musí byť plynový valec predbežne upravovaný po dobu 24 hodín pri teplote 298 K (25 °C) ± 5 K. Používané skúšobné plyny a odporúčané rozsahy faktora odozvy sú nasledovné: — metán a čistený syntetický vzduch: — propylén a čistený syntetický vzduch: — toluén a čistený syntetický vzduch: 1,00 ≤ Rf ≤ 1,15 0,90 ≤ Rf ≤ 1,1 0,90 ≤ Rf ≤ 1,10 Tieto hodnoty sa vzťahujú na faktor odozvy (Rf) 1,00 pre propán a čistený syntetický vzduch. 1. 8. 3. Kontrola interferencie kyslíka Kontrola interferencie kyslíka sa musí stanoviť pri uvedení analyzátora do prevádzky a po veľkých prevádzko- vých intervaloch. Definuje sa faktor odozvy a musí byť stanovený tak, ako je to popísané v časti 1. 8. 2. Použitý skúšobný plyn a odporúčaný rozsah faktora odozvy sú nasledovné: — propán a dusík: 0,95 ≤ Rf ≤ 1,05 Táto hodnota sa vzťahuje na faktor odozvy (Rf) 1,00 pre propán a čistený syntetický vzduch. Koncentrácia kyslíka vo vzduchu horáka FID musí byť v tolerancii ± 1 mólové % koncentrácie kyslíka vo vzduchu horáka pri poslednej kontrole interferencie kyslíka. Ak je rozdiel väčší, musí sa skontrolovať interferencia kyslíkom a analyzátor podľa potreby nastaviť. 1. 9. Interferenčné účinky u analyzátorov NDIR a CLD Plyny prítomné vo výfukových plynoch iné ako analyzované plyny môžu ovplyvňovať odčítanie na prístroji niekoľkými spôsobmi. Pozitívna interferencia vzniká v prístrojoch NDIR, kde interferenčný plyn poskytuje rovnaký účinok ako meraný plyn, ale v menšej miere. Negatívna interferencia vzniká v prístrojoch NDIR interferenciou plynu rozširujúceho absorpčné pásmo meraného plynu a v prístrojoch CLD interferenciou plynu pohlcujúceho žiarenie. Interferenčné kontroly v častiach 1. 9. 1 a 1. 9. 2 sa musia vykonať pred počiatočným použitím analyzátora a po veľkých prevádzkových intervaloch. 1. 9. 1. Interferenčná kontrola analyzátora CO Voda a CO2 môže ovplyvňovať výkon analyzátora CO. Preto sa cez vodu musí prebublať pri izbovej teplote rozsahový plyn CO s koncentráciou 80 až 100 % plného rozsahu maximálneho prevádzkového rozsahu použitého počas skúšania a odozva analyzátora sa musí zaznamenať. Odozva analyzátora nesmie byť viac ako 1 % z plného rozsahu u rozsahov rovných alebo väčších ako 300 ppm alebo viac ako 3 ppm u rozsahov menších ako 300 ppm. 1. 9. 2. Kontroly zhášania analyzátora NOx Dvomi záujmovými plynmi u analyzátorov CLD (a HCLD) sú CO2 a vodná para. Zhášacie odozvy týchto plynov sú úmerné ich koncentrácii a preto vyžadujú skúšobné metódy na stanovenie zhášania pri najvyšších očakávaných koncentráciách, ktoré sú zaregistrované počas skúšania. 1. 9. 2. 1. Ko nt r ola z há ša n i a CO 2 Rozsahový plyn CO2 s koncentráciou 80 až 100 % z plného rozsahu maximálneho prevádzkového rozsahu musí prejsť cez analyzátor NDIR a hodnota CO2 sa musí zaznamenať ako A. Následne sa musí zriediť na približne 50 % rozsahovým plynom NO a musí prejsť cez NDIR a (H)CLD, pričom hodnoty CO2 a NO sú zaznamenané ako B resp. C. Prívod CO2 sa musí uzavrieť, cez (H)CLD prechádza iba rozsahový plyn NO a hodnota NO je zaznamenaná ako D. 58 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Zhášanie sa vypočíta nasledovným spôsobom: (cid:4) (cid:2) zhášanie CO2 % ¼ 1 (cid:2) ð D (cid:3) A C (cid:3) A Þ ð Þ (cid:2) D (cid:3) B ð Þ (cid:3) (cid:5) (cid:3) 100 a nesmie byť väčšie ako 3 % z plného rozsahu. kde: A: nezriedená koncentrácia CO2 meraná NDIR % B: C: zriedená koncentrácia CO2 meraná NDIR % zriedená koncentrácia NO meraná CLD ppm D: nezriedená koncentrácia NO meraná CLD ppm 1. 9. 2. 2. Ko nt r ola z há ša n i a vo vo d e Táto kontrola sa vzťahuje iba na merania mokrej koncentrácie plynu. Výpočet zhášania vo vode musí zohľadňovať riedenie rozsahového plynu NO vodnou parou a zníženie koncentrácie vodnej pary zmesi na koncentráciu očakávanú počas skúšania. Rozsahový plyn NO s koncentráciou 80 až 100 % plného rozsahu normálneho prevádzkového rozsahu musí prejsť cez (H)CLD a hodnota NO sa musí zaznamenať ako D. Plyn NO prebubláva cez vodu pri izbovej teplote, prechádza cez (H)CLD a hodnota NO sa zaznamenáva ako C. Musí sa stanoviť absolútny pracovný tlak analyzátora a teplota vody a ich hodnoty sa musia zaznamenať ako E resp. F. Musí sa stanoviť a zaznamenať ako G tlak nasýtených pár zmesi, ktorý odpovedá teplote vody prebublávača (F). Koncentrácia vodnej pary (v %) zmesi sa vypočíta nasledovným spôsobom: (cid:2) (cid:3) H ¼ 100 (cid:3) G E a zaznamená ako H. Očakávaná koncentrácia rozsahového plynu NO (vo vodnej pare) sa vypočíta nasledov- ným spôsobom: (cid:2) De ¼ D (cid:3) 1 (cid:2) H 100 (cid:3) a zaznamená ako De. U výfukových plynov vznetového motora sa odhaduje maximálna koncentrácia vodnej pary výfukových plynov (v %) očakávaná počas skúšania, za predpokladu atómového pomeru H/C paliva 1,8 až 1, z nezriedenej koncentrácie rozsahového plynu CO2 (A, tak, ako je meraná v časti 1. 9. 2. 1) nasledovným spôsobom: Hm = 0,9 × A a zaznamenáva sa ako Hm. Zhášanie vo vode sa vypočíta nasledovným spôsobom: % H2O zhášanie ¼ 100 (cid:3) De (cid:2) C (cid:2) (cid:3) (cid:2) (cid:3) (cid:3) Hm H De a nesmie byť väčšie ako 3 % plného rozsahu De: očakávaná zriedená koncentrácia NO (ppm) C: zriedená koncentrácia NO (ppm) Hm: maximálna koncentrácia vodnej pary (%) H: skutočná koncentrácia vodnej pary (%) Poznámka: Je dôležité, aby rozsahový plyn NO obsahoval minimálnu koncentráciu NO2 pre túto kontrolu, nakoľko absorpcia NO2 vo vode sa vo výpočte zhášania nezohľadnila. 1. 10. Kalibračné intervaly Analyzátory sa kalibrujú podľa časti 1. 5 aspoň každé tri mesiace alebo pri vykonaní každej opravy alebo zmeny systému, ktorá by mohla ovplyvniť kalibráciu. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 59 2. 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. 2. 5. KALIBRÁCIA MERACIEHO SYSTÉMU ČASTÍC Úvod Každá zložka sa kalibruje tak často, ako je to potrebné v záujme splnenia požiadaviek presnosti tejto normy. Použitá kalibračná metóda je popísaná v tejto časti pre zložky uvedené v prílohe III, dodatok 1, časť 1. 5 a v prílohe V. Meranie prietoku Kalibrácia plynových prietokomerov alebo prístrojov na meranie prietoku musí byť odvoditeľná od národných a/alebo medzinárodných noriem. Maximálna chyba meranej hodnoty musí byť v tolerancii ± 2 % odčítaného údaju. Ak je prietok plynu stanovený diferenciálnym meraním, maximálna chyba rozdielu musí byť taká, aby bola presnosť G v tolerancii ± 4 % (pozri tiež príloha V, časť 1. 2. 1. 1 EGA). Môže sa vypočítať zistením efektívnej hodnoty chýb každého prístroja. Kontrola zrieďovacieho pomeru Pri použití vzorkovacích systémov častíc bez EGA (príloha V, časť 1. 2. 1. 1) sa musí vypočítať zrieďovací pomer u každej inštalácie nového motora pri bežiacom motore a s použitím meraní koncentrácie CO2 alebo NOx v neupravených alebo zriedených výfukových plynoch. Nameraný zrieďovací pomer musí byť v tolerancii ± 10 % vypočítaného zrieďovacieho pomeru z merania koncentrácie CO2 alebo NOx. Kontrola podmienok čiastočného prietoku Rozsah rýchlosti výfukových plynov a kolísania tlaku sa kontroluje a nastavuje podľa požiadaviek prílohy V, časť 1. 2. 1. 1, EP, podľa vhodnosti. Kalibračné intervaly Prístroje na meranie prietoku sa kalibrujú aspoň každé tri mesiace alebo pri vykonaní každej zmeny systému, ktorá by mohla ovplyvniť kalibráciu. 60 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Dodatok 3 1. VYHODNOTENIE ÚDAJOV A VÝPOČTY 1. 1. Vyhodnotenie údajov o plynných emisiách Na vyhodnotenie plynných emisií sa musí spriemerovať tabuľkové odčítanie posledných 60 sekúnd každého režimu a ak sa použije metóda uhlíkovej rovnováhy, počas každého režimu sa musia stanoviť z priemerných tabuľkových odčítaných údajov a zodpovedajúcich kalibračných údajov priemerné koncentrácie (conc) HC, CO, NOx a CO2. Iný druh zaznamenávania sa môže použiť vtedy, ak zaisťuje ekvivalentný zber údajov. Priemerné východiskové koncentrácie (concd) sa môžu stanoviť z odčítaných údajov zrieďovacieho vzduchu vo vreci alebo z priebežného (nevrecového) odčítavania pozadia a zodpovedajúcich kalibračných údajov. 1. 2. Emisie častíc Pre vyhodnotenie častíc sa pre každý režim zaznamenávajú celkové hmotnosti (MSAM,i) alebo objemy (VSAM,i) vzoriek cez filtre. Filtre sa musia vrátiť do miestnosti na váženie a upravovať po minimálne 1 hodinu, ale nie viac ako 80 hodín, a následne vážiť. Musí sa zaznamenať celková hmotnosť filtrov a odčítať váha obalu (pozri časť 3. 1, príloha III). Hmotnosť častíc (Mf u jednofiltrovej metódy; Mf,i u viacfiltrovej metódy) je súčet hmotností častíc zachytených na primárnom a záložnom filtri. Ak sa má uplatniť korekcia pozadia, musí sa zaznamenať hmotnosť (MDIL) alebo objem (VDIL) zrieďovacieho vzduchu prejdeného cez filtre a hmotnosť častíc (Md). Ak sa urobilo viac ako jedno meranie, musí sa pre každé jednotlivé meranie vypočítať podiel Md/MDIL alebo Md/VDIL a hodnoty sa musia spriemerovať. 1. 3. Výpočet plynných emisií Záverečné oznámené skúšobné výsledky sa odvodzujú prostredníctvom nasledovných krokov: 1. 3. 1. Stanovenie prietoku výfukových plynov Pomer prietoku výfukových plynov (GEXHW, VEXHW alebo VEXHD) sa stanovuje pre každý režim podľa prílohy III, dodatok 1, časti 1. 2. 1 až 1. 2. 3. Pri použití plnoprietokového zrieďovacieho systému sa celkový prietok výfukových plynov (GTOTW, VTOTW) stanovuje pre každý režim podľa prílohy III, dodatok 1, časť 1. 2. 4. 1. 3. 2. Suchá/mokrá korekcia Pri použití GEXHW, VEXHW, GTOTW alebo VTOTW sa nameraná koncentrácia prepočíta na mokrú bázu podľa nasledovných vzorcov, ak už nie je nameraná na mokrej báze: conc (mokrá) = kw × conc (suchá) Pre neupravený výfukový plyn: (cid:2) kw,r,1 ¼ 1 (cid:2) FFH (cid:3) GFUEL GAIRD (cid:3) (cid:2) kw2 alebo (cid:2) kw,r,2 ¼ 1 þ 1,88 (cid:3) 0,005 (cid:3) % CO suché ð 1 ½ (cid:4) þ % CO2 suché ½ (cid:4) Þ (cid:3) (cid:2) kw2 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 61 Pre zriedený výfukový plyn: (cid:2) kw,e,1 ¼ 1 (cid:2) 1,88 (cid:3) CO2 % mokrá ð 200 (cid:3) Þ (cid:2) kw1 alebo 0 kw,e,2 ¼ FFH sa môže vypočítať pomocou: 1 (cid:2) kw1 B @ 1 þ 1,88 (cid:3) CO2 % suché ð 200 1 C A Þ FFH ¼ (cid:3) 1,969 (cid:2) 1 þ GFUEL GAIRW Pre zrieďovací vzduch: kW1 ¼ kW,d = 1 − kW1 1,608 (cid:3) Hd ð 1 000 þ 1,608 (cid:3) Hd (cid:3) 1 (cid:2) 1/DF ½ ð (cid:3) 1 (cid:2) 1/DF ½ ð Þ þ Ha (cid:3) 1/DF Þ ð Þ þ Ha (cid:3) 1/DF (cid:4) Þ (cid:4) Hd ¼ 6,22 (cid:3) Rd (cid:3) Rd PB (cid:2) Pd (cid:3) pd (cid:3) 10 (cid:2)2 Pre nasávaný vzduch (ak sa líši od zrieďovacieho vzduchu): kW,a = 1 − kW2 1,608 (cid:3) Ha ð 1 000 þ 1,608 (cid:3) Ha Þ kW2 ¼ Ha ¼ 6,22 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 kde: Ha: Hd: Rd: Ra: pd: pa: pb: absolútna vlhkosť nasávaného vzduchu, g vody na kg suchého vzduchu absolútna vlhkosť zrieďovacieho vzduchu, g vody na kg suchého vzduchu relatívna vlhkosť zrieďovacieho vzduchu, % relatívna vlhkosť nasávaného vzduchu, % tlak pár zrieďovacieho vzduchu, kPa tlak pár nasávaného vzduchu, kPa celkový barometrický tlak, kPa 1. 3. 3. Korekcia vlhkosti pre NOx Keďže emisia NOx závisí na podmienkach okolitého vzduchu (prostredia), koncentrácia NOx sa musí korigovať pre teplotu a vlhkosť okolitého vzduchu faktormi KH uvedenými v nasledujúcom vzorci: KH ¼ 1 1 þ A (cid:3) Ha (cid:2) 10,71 ð ð Þ þ B (cid:3) Ta (cid:2) 298 Þ kde: A: B: T: – 0,0266 0,309 GFUEL/GAIRD – 0,209 GFUEL/GAIRD + 0,00954 teploty vzduchu v K GFUEL GAIRD ¼ Pomer paliva a vzduchu ðna báze suchého vzduchuÞ ð Þ 62 SK Ha: Ra: pa: Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 vlhkosť nasávaného vzduchu, g vody na kg suchého vzduchu: Ha ¼ 6,220 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 relatívna vlhkosť nasávaného vzduchu, % tlak pár nasávaného vzduchu, kPa celkový barometrický tlak, kPa. pb: Výpočet hmotnostných prietokov emisie 1. 3. 4. Hmotnostné prietoky emisie pre každý model sa vypočítajú nasledovným spôsobom: a) Pre neupravený výfukový plyn (1): Gasmass = u × conc × GEXHW Gasmass = v × conc × VEXHD Gasmass = w × conc × VEXHW Gasmass = u × concc × GTOTW Gasmass = w × concc × VTOTW alebo: alebo: b) Pre zriedený výfukový plyn (1): alebo: kde: concc je korigovaná východisková koncentrácia concc = conc-concd × (1 − (1/DF)) DF = 13,4/(concCO2 + (concCO + concHC) × 10−4) alebo: DF = 13,4/concCO2. Koeficienty u – mokré, v – suché, w – mokré sa používajú podľa nasledovnej tabuľky: Plyn NOx CO HC CO2 u v w 0,001587 0,002053 0,002053 0,000966 0,00125 0,00125 0,000479 15,19 — 19,64 0,000619 19,64 percento conc ppm ppm ppm Hustota HC vychádza z priemerného pomeru uhlíka k vodíku 1:1,85. (1) V prípade NOx sa musí koncentrácia NOx (NOx conc alebo NOx concc) vynásobiť KHNOX (korekčný faktor vlhkosti NOx uvedený v predchádzajúcej časti 1. 3. 3) nasledovným spôsobom: KHNOX × conc alebo KHNOX × concc 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 63 1. 3. 5. Výpočet merných emisií Merná emisia (g/kWh) sa vypočíta u všetkých jednotlivých zložiek nasledovným spôsobom: Jednotlivý plyn ¼ i¼1 Xn Xn Gasmassi (cid:3) WFi Pi (cid:3) WFi i¼1 kde Pi = Pm,i + PAE,i Váhové faktory a počet režimov n) použitých vo vyššie uvedenom výpočte sú podľa prílohy III, časť 3. 6. 1. 1. 4. Výpočet emisie častíc Emisia častíc sa vypočíta nasledovným spôsobom: 1. 4. 1. Korekčný faktor vlhkosti častíc Keďže emisia častíc vznetového motora závisí na podmienkach okolitého vzduchu, hmotnostný prietok častíc sa musí korigovať pre vlhkosť okolitého vzduchu faktorom KP uvedeným v nasledujúcom vzorci: Kp = 1/(1 + 0,0133 × (Ha − 10,71)) Ha: Ra: pa: pb: vlhkosť nasávaného vzduchu, gramov vody na kg suchého vzduchu: Ha ¼ 6,22 (cid:3) Ra (cid:3) pa pB (cid:2) pa (cid:3) Ra (cid:3) 10 (cid:2)2 relatívna vlhkosť nasávaného vzduchu, % tlak pár nasávaného vzduchu, kPa celkový barometrický tlak, kPa. 1. 4. 2. Zrieďovací systém s čiastočným prietokom Záverečné skúšobné výsledky emisie častíc sa odvodzujú prostredníctvom nasledovných krokov. Nakoľko sa môžu použiť rôzne druhy regulácie zrieďovacej rýchlosti u ekvivalentného hmotnostného prietoku zriedeného výfukového plynu GEDF alebo ekvivalentného objemového prietoku zriedeného výfukového plynu VEDF, uplatňujú sa rôzne metódy výpočtu. Všetky výpočty vychádzajú z priemerných hodnôt jednotlivých režimov i) počas doby odberu vzoriek. 1. 4. 2. 1. Iz o kinet ické sys témy GEDFW,i = GEXHW,i × qi alebo: alebo: VEDFW,i = VEXHW,i × qi qi ¼ GDILW,i þ GEXHW,i (cid:3) r ð Þ GEXHW,i (cid:3) r Þ ð qi ¼ VDILW,i þ VEXHW,i (cid:3) r ð Þ VEXHW,i (cid:3) r ð Þ kde r odpovedá pomeru prierezových plôch izokinetickej sondy Ap a výfukového potrubia AT: r ¼ Ap AT 64 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 1. 4. 2. 2. Sy stémy s mera ním ko ncent r ácie CO 2 aleb o NO x alebo: kde: GEDFW,i = GEXHW,i × qi VEDFW,i = VEXHW,i × qi qi ¼ ConcE,i (cid:2) ConcA,i ConcD,i (cid:2) ConcA,i = mokrá koncentrácia stopového plynu v neupravenom výfukovom plyne ConcE ConcD ConcA Koncentrácie merané na suchej báze sa musia prepočítať na mokrú bázu podľa časti 1. 3. 2 tohoto dodatku. = mokrá koncentrácia stopového plynu v zriedenom výfukovom plyne = mokrá koncentrácia stopového plynu v zrieďovacom vzduchu 1. 4. 2. 3. Sy stémy s mera ním ko ncent r ácie CO 2 a me tó da rovn ová hy u hlí ka GEDFW,i ¼ 206,6 (cid:3) GFUEL,i CO2D,i (cid:2) CO2A,i kde: = koncentrácia CO2 zriedeného výfukového plynu CO = koncentrácia CO2 zrieďovacieho vzduchu CO2D CO2A (koncentrácie v objemových % na mokrej báze) Táto rovnica vychádza z predpokladu rovnováhy uhlíka (atómy uhlíka dodávané do motora sú emitované ako CO2) a je odvodená prostredníctvom nasledovných krokov: a: 1. 4. 2. 4. Sy stémy s mera ním p r ieto ku GEDFW,i = GEXHW,i × qi qi ¼ 206,6 (cid:3) GFUEL,i GEXHW,i (cid:3) CO2D,i (cid:2) CO2A,i ð Þ GEDFW,i = GEXHW,i × qi qi ¼ GTOTW,i GTOTW,i (cid:2) GDILW,i ð Þ 1. 4. 3. Plnoprietokový zrieďovací systém Záverečné oznámené skúšobné výsledky emisie častíc sa odvodzujú prostredníctvom nasledovných krokov. Všetky výpočty vychádzajú z priemerných hodnôt jednotlivých režimov i) počas doby odberu vzoriek. alebo: GEDFW,i = GTOTW,i VEDFW,i = VTOTW,i 1. 4. 4. Výpočet hmotnostného prietoku častíc Hmotnostný prietok častíc sa vypočíta nasledovným spôsobom: U jednofiltrovej metódy: alebo: PTmass ¼ Mf MSAM PTmass ¼ Mf VSAM Þ ð (cid:3) GEDFW 1 000 aver Þ ð (cid:3) VEDFW 1 000 aver 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 65 kde: (GEDFW)aver, (VEDFW)aver, (MSAM)aver, (VSAM)aver v skúšobnom cykle sa stanovujú sčítaním priemerných hodnôt jedno- tlivých režimov počas doby odberu vzoriek: ð GEDFW Þ aver ¼ ð VEDFW Þ aver ¼ Xn i¼1 Xn i¼1 GEDFW,i (cid:3) WFi VEDFW,i (cid:3) WFi MSAM ¼ VSAM ¼ Xn i¼1 Xn i¼1 MSAM,i VSAM,i PTmass,i ¼ Mf,i MSAM,i Þ ð (cid:3) GEDFW,i 1 000 PTmass,i ¼ Mf,i VSAM,i Þ ð (cid:3) VEDFW,i 1 000 kde i = 1,… n U viacfiltrovej metódy: alebo: kde i = 1,… n Hmotnostný prietok častíc sa môže korigovať z hľadiska pozadia nasledovným spôsobom: U jednofiltrovej metódy: (cid:4) PTmass ¼ Mf MSAM (cid:2) (cid:2) Md MDIL (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:3) (cid:5) (cid:5) (cid:4) ð (cid:3) GEDFW 1 000 Þ aver alebo: (cid:4) PTmass ¼ Mf VSAM (cid:2) (cid:2) Md VDIL (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:3) (cid:5) (cid:5) (cid:4) Þ ð (cid:3) VEDFW 1 000 aver Ak sa robí viac ako jedno meranie, (Md/MDIL) alebo (Md/VDIL) sa musia nahradiť (Md/MDIL)aver alebo (Md/VDIL)aver. alebo: U viacfiltrovej metódy: alebo: DF ¼ 13,4 concCO2 þ concCO þ concHC ð Þ (cid:3) 10 (cid:2)4 DF = 13,4/concCO2 (cid:4) PTmass,i ¼ Mf,i MSAM,i (cid:2) (cid:2) Md MDIL (cid:3) (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:5) (cid:5) (cid:4) (cid:3) GEDFW,i 1 000 (cid:4) PTmass,i ¼ Mf,i VSAM,i (cid:2) (cid:2) Md VDIL (cid:3) (cid:2) (cid:3) 1 (cid:2) 1 DF (cid:3) (cid:5) (cid:5) (cid:4) (cid:3) VEDFW,i 1 000 Ak sa robí viac ako jedno meranie, (Md/MDIL) alebo (Md/VDIL) sa musia nahradiť (Md/MDIL)aver alebo (Md/VDIL)aver. DF ¼ 13,4 concCO2 þ concCO þ concHC ð Þ (cid:3) 10 (cid:2)4 alebo: DF = 13,4/concCO2 66 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 1. 4. 5. Výpočet merných emisií Merná emisia častíc PT (g/kWh) sa vypočíta nasledovným spôsobom (1) U jednofiltrovej metódy: U viacfiltrovej metódy: PT ¼ Xn PTmass Pi (cid:3) WFi i¼1 Xn PTmass,i (cid:3) WFi PT ¼ i¼1 Xn i¼1 Pi (cid:3) WFi 1. 4. 6. Pi = Pm,i + PAE,i Efektívny hmotnostný faktor U jednofiltrovej metódy sa efektívny hmotnostný faktor WFE,i pre každý režim vypočíta nasledovným spôsobom: alebo: ð Þ WFE,i ¼ MSAM,i (cid:3) GEDFW ð MSAM (cid:3) GEDFW,i aver Þ ð Þ WFE,i ¼ VSAM,i (cid:3) VEDFW ð VSAM (cid:3) VEDFW,i aver Þ Kde: i = 1,… n. Hodnota efektívnych váhových faktorov musí byť v tolerancii ± 0,005 (absolútna hodnota) váhových faktorov uvedených v prílohe III, časť 3. 6. 1. (1) Hmotnostný prietok častíc PTmass sa musí vynásobiť Kp (korekčný faktor vlhkosti častíc uvedených v časti 1. 4. 1). 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 67 PRÍLOHA IV TECHNICKÉ CHARAKTERISTIKY REFERENČNÉHO PALIVA STANOVENÉHO PRE SCHVAĽOVACIE SKÚŠKY A NA OVERENIE SÚLADU S VÝROBOU REFERENČNÉ PALIVO PRE NECESTNÉ POJAZDNÉ STROJE (1) Poznámka: Kľúčové vlastnosti pre výkon motora/emisie výfukových plynov sú zvýraznené. Cetánové číslo (4) Hustota pri 15 °C Destilácia (3) –95 % bod Viskozita pri 40 °C Obsah síry Teplota vzplanutia CFPP Korózia medi Limity a jednotky (2) Skúšobná metóda Minimálne 45 (7) Maximálne 50 Minimálne 835 kg/m3 Maximálne 845 kg/m3 (10) ISO 5165 ISO 3 675, ASTM D 4 052 Maximálne 370 °C ISO 3405 Minimálne 2,5 mm2/s Maximálne 3,5 mm2/s Minimálne 0,1 hmot. % (9) Maximálne 0,2 hmot. % (8) Minimálne 55 °C Minimálne – Maximálne + 5 °C Maximálne 1 ISO 3104 ISO 8754, EN 24260 ISO 2719 EN 116 ISO 2160 ISO 10370 Conradsonov zvyšok uhlíka (10 % GRD) Maximálne 0,3 hmot. % Obsah popola Obsah vody Maximálne 0,01 hmot. % ASTM D 482 (12) Maximálne 0,05 hmot. % ASTM D 95, D 1744 Neutralizačná kapacita (silná kyselina) Minimálne 0,20 mg KOH/g Oxidačná stabilita (5) Aditíva (6) Maximálne 2,5 mg/100 ml ASTM D 2274 Poznámka 1: Ak sa vyžaduje výpočet tepelnej účinnosti motora alebo vozidla, výhrevnosť paliva sa môže vypočítať z: Merná energia (Výhrevnosť)(Čistá) MJ/kg = (46,423 − 8,792 · d2 + 3,17 · d) × (1 − (x + y + s)) + 9,42 · s − 2,499 · x, kde: d x y s = je hustota pri 288 K (15 °C) = je hmotnostný pomer vody (%/100) = je hmotnostný pomer popola (%/100) = je hmotnostný pomer síry (%/100) Poznámka 2: Hodnoty uvedené v špecifikácii sú „skutočné hodnoty“. Pri určení ich limitných hodnôt sa použili výrazy ASTM D 3244 „Definovanie bázy u sporov týkajúcich sa kvality ropných produktov“ a pri stanovení minimálnej hodnoty bol zohľadnený minimálny rozdiel 2R nad nulou; pri stanovení maximálnej a minimálnej hodnoty je minimálny rozdiel 4R (R = reprodukovateľnosť). Nehľadiac na túto mieru, ktorá je potrebná zo štatistických dôvodov, by sa mal výrobca paliva napriek tomu zamerať na nulovú hodnotu, kde je stanovená maximálna hodnota 2R a strednú hodnotu v prípade udania maximálneho a minimálneho limitu. Ak je potrebné vyjasniť otázku toho, či palivo spĺňa požiadavky technických podmienok, mali by sa použiť pojmy ASTM D 3244. 68 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Poznámka 3: Uvedené obrázky znázorňujú odparené množstvá (znovuzískané percento + percentuálna strata). Poznámka 4: Rozsah cetánu nie je v súlade s požiadavkou minimálneho rozsahu 4R. V prípadoch sporu medzi dodávateľom a užívateľom paliva sa však na vyriešenie takýchto sporov môžu použiť pojmy v ASTM D 3244 za predpokladu, že sú skôr vykonané opakované merania dostatočného počtu v záujme dosiahnutia potrebnej presnosti ako jednotlivé stanovenia. Poznámka 5: Aj keď je oxidačná stabilita regulovaná, je pravdepodobné, že skladovateľnosť bude obmedzená. Je nutné získať odporúčania dodávateľa, pokiaľ ide o skladovacie podmienky a skladovateľnosť. Poznámka 6: Toto palivo by malo obsahovať iba primárne a krakované uhľovodíkové destilačné zložky; dovolené je odsírenie. Nesmie obsahovať žiadne kovové aditíva alebo aditíva na zlepšenie cetánového čísla. Poznámka 7: Nižšie hodnoty sú dovolené a v tomto prípade sa má udať cetánové číslo použitého referenčného paliva. Poznámka 8: Vyššie hodnoty sú dovolené a v tomto prípade sa má udať obsah síry použitého referenčného paliva. Poznámka 9: Neustále sledovaný z hľadiska trhových trendov. Na účel počiatočného schválenia motora bez žiadnych výfukových plynov na žiadosť žiadateľa je povolené minimum 0,050 hmot. % síry a v tomto prípade musí byť úroveň meraných častíc korigovaná smerom hore na priemernú hodnotu, ktorá je nominálne stanovená pre obsah síry v palive (0,150 hmot. %) podľa rovnice uvedenej nižšie: PTadj = PT + [SFC × 0,0917 × (NSLF − FSF)] kde: PTadj PT SFC NSLF FSF Rovnica pre výpočet váženej špecifickej spotreby paliva: = upravená hodnota PT (g/kWh) = nameraná hodnota váženej špecifickej emisie pre emisiu častíc (g/kWh) = vážená špecifická spotreba paliva (g/kWh) vypočítaná podľa nižšie uvedeného vzorca = priemer nominálnej špecifikácie hmotnostného zlomku obsahu síry (tzn. 0,15 %/100) = hmotnostný zlomok obsahu síry v palive (%/100) SFC ¼ P n i¼1 Gfuel,i Xn (cid:3) WFi Pi (cid:3) WFi i¼1 = Pm,i + PAE,i kde: Pi Na účel zhody hodnotení výroby v súlade s časťou 5. 3. 2 prílohy 1 musí byť splnená táto požiadavka použitím referenčného paliva s obsahom síry, ktorý vyhovuje minimálnej/maximálnej úrovni 0,1/0,2 hmot. %. Poznámka 10: Vyššie hodnoty sú dovolené do 855 kg/m3 a v tomto prípade má byť udaná hustota použitého referenčného paliva. Na účel zhody hodnotení výroby v súlade s časťou 5. 3. 2 prílohy 1 musí byť splnená táto požiadavka použitím referenčného paliva, ktoré vyhovuje minimálnej/maximálnej úrovni 835/845 kg/m3. Poznámka 11: Všetky charakteristiky paliva a limitné (medzné) hodnoty sa majú neustále sledovať z hľadiska trhových trendov. Poznámka 12: Nahradená EN/ISO 6245 s účinkom odo dňa implementácie. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 69 PRÍLOHA V 1. ANALYTICKÝ A VZORKOVACÍ SYSTÉM SYSTÉMY ODBERU VZORIEK PLYNOV A ČASTÍC Obrázok č. Popis 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 Systém analýzy výfukových plynov pre neupravené výfukové plyny Systém analýzy výfukových plynov pre zriedené výfukové plyny Čiastočný prietok, izokinetický prietok, regulácia sacieho kompresora, frakčný odber vzoriek Čiastočný prietok, vzoriek izokinetický prietok, regulácia tlakového kompresora, frakčný odber Čiastočný prietok, regulácia CO2 alebo NOx, frakčný odber vzoriek Čiastočný prietok, CO2 a uhlíková rovnováha, celkový odber vzoriek Čiastočný prietok, vzoriek jednoduchá Venturiho trubica a meranie koncentrácií, frakčný odber Čiastočný prietok, zdvojená Venturiho trubica alebo hrdlo a meranie koncentrácií, frakčný odber vzoriek Čiastočný prietok, viacrúrkové delenie a meranie koncentrácií, frakčný odber vzoriek Čiastočný prietok, regulácia prietoku, celkový odber vzoriek Čiastočný prietok, regulácia prietoku, frakčný odber vzoriek Úplný prietok, objemové čerpadlo alebo Venturiho trubica s kritickým prietokom, frakčný odber vzoriek Systém odberu vzoriek častíc Zrieďovací systém pre plnoprietokový systém 1. 1. Stanovenie plynných emisií Časť 1. 1. 1 a obrázky 2 a 3 obsahujú podrobné popisy odporúčaných vzorkovacích a analyzačných systémov. Nakoľko rôzne konfigurácie môžu vytvárať ekvivalentné výsledky, nevyžaduje sa presný súlad s týmito obrázkami. Na poskytnutie ďalších informácií a koordinácie funkcií systémov komponentov sa môžu použiť ďalšie komponenty, ako sú prístroje, ventily, solenoidy, čerpadlá a prepínače. Iné komponenty, ktoré nie sú potrebné na zachovanie presnosti na niektorých systémoch, sa môžu vylúčiť, ak sú vylúčené na základe dobrého technického posudku. 1. 1. 1. Zložky výfukových plynov CO, CO2, HC, NOx Analytický systém pre stanovenie plynných emisií v neupravenom alebo zriedenom výfukovom plyne je popísaný na základe použitia: — analyzátora HFID pre meranie uhľovodíkov, — analyzátorov NDIR pre meranie oxidu uhoľnatého a oxidu uhličitého, — analyzátor HCLD alebo ekvivalentný analyzátor pre meranie oxidu dusnatého. U neupraveného výfukového plynu (pozri obrázok č. 2) sa môže odobrať vzorka všetkých zložiek jednou vzorkovacou sondou alebo dvomi vzorkovacími sondami umiestnenými v tesnej blízkosti a vnútorne delených Je nutné dávať pozor, aby na žiadnom mieste analytického systému nedošlo ku rôznych analyzátorov. kondenzácii výfukových plynov (vrátane vody a kyseliny sírovej). U zriedeného výfukového plynu (pozri obrázok 3) sa vzorka uhľovodíkov musí odobrať inou vzorkovacou sondou ako vzorka u ostatných zložiek. Je nutné dávať pozor, aby na žiadnom mieste analytického systému nedošlo ku kondenzácii výfukových plynov (vrátane vody a kyseliny sírovej). 70 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Obrázok 2 Prúdová schéma systému analýzy výfukových plynov pre CO, NOx a HC 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 71 Prúdová schéma systému analýzy zriedených výfukových plynov pre CO, CO2, NOx a HC Obrázok 3 Popisy – Obrázky 2 a 3 Všeobecné prehlásenie: Všetky zložky v ceste vzorkovacieho plynu sa musia udržiavať na teplote stanovenej pre jednotlivé systémy. — Vzorkovacia sonda neupravených výfukových plynov SP1 (iba obrázok 2) Odporúča sa priama uzavretá sonda z nehrdzavejúcej ocele s viacerými otvormi. Vnútorný priemer nesmie byť väčší ako vnútorný priemer vzorkovacieho potrubia. Hrúbka steny sondy nesmie byť väčšia ako 1 mm. Musia existovať minimálne tri otvory v troch rôznych radiálnych rovinách dimenzované na vzorkovanie približne rovnakého prietoku. Sonda musí byť rozložená na aspoň 80 % priemeru výfukového potrubia. — Vzorkovacia sonda zriedených výfukových plynov SP2 (iba obrázok 3) Sonda má: — byť definovaná ako prvých 254 až 762 mm potrubia na odber vzoriek uhľovodíkov (HSL3), — mať minimálny vnútorný priemer 5 mm, — byť inštalovaná v zrieďovacom tuneli DT (časť 1. 2. 1. 2) v mieste, kde je zrieďovací vzduch dobre zmiešaný s výfukovými plynmi (tzn. približne 10 priemerov tunela v smere toku od miesta, kde výfuk vstupuje do zrieďovacieho tunela), 72 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 — byť dostatočne vzdialená (radiálne) od druhých sond a steny tunela tak, aby nebola ovplyvňovaná žiadnymi vírmi, — byť vyhrievaná tak, aby zvýšila teplotu toku plynu na 463 K (190 °C) ± 10 K na výstupe sondy. — Vzorkovacia sonda zriedených výfukových plynov CO, CO2, NOx, SP3 (iba obrázok 3) Sonda má: — byť v rovnakej rovine ako SP2, — byť dostatočne vzdialená (radiálne) od druhých sond a steny tunela tak, aby nebola ovplyvňovaná žiadnymi vírmi, — byť vyhrievaná a izolovaná po celej svojej dĺžke na minimálnu teplotu 328 K (55 °C) s cieľom zabrániť vodnej kondenzácie. — Vyhrievané vzorkovacie potrubie HSL1 Vzorkovacie potrubie zabezpečuje odber vzoriek plynu z jednej sondy do deliaceho miesta (miest) a analyzátora uhľovodíkov. Vzorkovacie potrubie musí: — mať vnútorný priemer minimálne 5 mm a maximálne 13,5 mm, — byť vyrobené z nehrdzavejúcej ocele alebo PTFE, — udržiavať teplotu steny 463 (190 °C) ± 10 K meranú v každej samostatne regulovanej vyhrievanej časti, ak je teplota výfukového plynu na vzorkovacej sonde rovná alebo nižšia ako 463 K (190 °C), — udržiavať teplotu steny väčšiu ako 453 K (180 °C), ak je teplota výfukového plynu na vzorkovacej sonde nad 463 K (190 °C) — udržiavať teplotu plynu 463 K (190 °C) ± 10 K bezprostredne pred vyhrievaným filtrom (F2) a HFID. — Vyhrievané vzorkovacie potrubie NOx HSL2 Vzorkovacie potrubie má: — udržiavať teplotu steny 328 až 473 K (55 až 200 °C) až do prevodníka, keď je použitý chladiaci kúpeľ a až do analyzátora, keď nie je použitý chladiaci kúpeľ, — byť vyrobené z nehrdzavejúcej ocele alebo PTFE. Keďže vzorkovacie potrubie je nutné ohrievať iba v záujme zabránenia kondenzácie vody a kyseliny sírovej, teplota vzorkovacieho potrubia bude závisieť na obsahu síry paliva. — Vzorkovacie potrubie SL pre CO (CO2) Vzorkovacie potrubie musí vyrobené z PTFE alebo nehrdzavejúcej ocele. Môže byť vyhrievané alebo nevyhrievané. — Vrece pozadia BK (voliteľné; iba obrázok 3) Pre meranie koncentrácií pozadia. — Vrece vzorky BG (voliteľné; iba obrázok 3 CO a CO2) Pre meranie koncentrácií vzorky. — Vyhrievaný predfilter F1 (voliteľný) Teplota má byť rovnaká ako u HSL1. — Vyhrievaný filter F2 (voliteľný) Filter musí extrahovať ľubovoľné tuhé častice z plynnej vzorky pred analyzátorom. Teplota má byť rovnaká ako u HSL1. Filter sa mení podľa potreby. — Vyhrievané vzorkovacie čerpadlo P Čerpadlo je vyhrievané na teplotu HSL1. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 73 — Uhľovodíky Vyhrievaný plameňovo-ionizačný detektor (HFID) pre určenie uhľovodíkov. Teplota sa udržiava na 453 až 473 K (180 až 200 °C). — CO, CO2 Analyzátory NDIR pre určenie oxidu uhoľnatého a oxidu uhličitého. — NO2 Analyzátor (H)CLD pre určenie oxidov dusíka. Ak sa použije HCLD, musí sa udržiavať na teplote 328 až 473 K (55 až 200 °C). — Prevodník C Prevodník sa používa na katalytickú redukciu NO2 na NO pred analýzou v CLD alebo HCLD. — Chladiaci kúpeľ B Na chladenie a kondenzovanie vody zo vzorky výfukových plynov. Kúpeľ sa udržiava na teplote 273 až 277 K (0 až 4 °C) ľadom alebo chladením. Je voliteľný, ak je analyzátor bez rušivých vplyvov vodnej pary tak, ako je to stanovené v prílohe III, dodatok 3, časti 1. 9. 1 a 1. 9. 2. Na odstránenie vody zo vzorky nie sú dovolené chemické sušiarne. — Snímač teploty T1, T2, T3 Na monitorovanie teploty toku plynu. — Snímač teploty T4 Teplota prevodníka NO2 –NO. — Snímač teploty T5 Na monitorovanie teploty chladiaceho kúpeľa. — Tlakomer G1, G2, G3 Na monitorovanie tlaku vo vzorkovacích potrubiach. — Regulátor tlaku R1, R2 Na reguláciu tlaku vzduchu a paliva pre HFID. — Regulátor tlaku R3, R4, R5 Na reguláciu tlaku vo vzorkovacích potrubiach a prietoku do analyzátorov. — Prietokomer FL1, FL2, FL3 Na monitorovanie obtokového prietoku vzorky. — Prietokomer FL4 až FL7 (voliteľný) Na monitorovanie prietoku cez analyzátory. — Ventil voliča V1 až V6 Vhodná regulácia ventilom pre voľbu prietoku vzorky, rozsahového plynu alebo nulový plyn do analyzá- tora. — Solenoidový ventil V7, V8 Na obtok prevodníka NO2 –NO. — Ihlový ventil V9 Na vyrovnávanie prietoku cez prevodník NO2 –NO a obtok. — Ihlový ventil V10, V11 Na reguláciu prietokov do analyzátorov. 74 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 — Pákový ventil V12, V13 Na vypustenie kondenzátu z kúpeľa B. — Ventil voliča V14 Voľba vreca vzorky alebo pozadia. 1. 2. Stanovenie častíc Časti 1. 2. 1 a 1. 2. 2 a obrázky 4 až 15 obsahujú podrobné popisy odporúčaných zrieďovacích a vzorkovacích systémov. Nakoľko rôzne konfigurácie môžu produkovať ekvivalentné výsledky, nevyžaduje sa presný súlad s týmito obrázkami. Na poskytnutie ďalších informácií a koordináciu funkcií systémov komponentov sa môžu použiť ďalšie komponenty, ako sú prístroje, ventily, solenoidy, čerpadlá a prepínače. Iné komponenty, ktoré nie sú potrebné na zachovanie presnosti na niektorých systémoch, sa môžu vylúčiť, ak ich vylúčenie z dobrého technického posudku. 1. 2. 1. Zrieďovací systém 1. 2. 1. 1. Zr ie ďov ac í sy stém s čiastoč ným p r ietokom ( ob rázky 4 až 1 2 ) Zrieďovací systém je popísaný na základe zriedenia časti toku výfukových plynov. Rozdelenie výfukových plynov a nasledovný proces riedenia sa môže realizovať rôznymi typmi zrieďovacích systémov. Pre následný zber častíc môže prejsť do vzorkovacieho systému častíc celý zriedený výfukový plyn alebo iba časť zriedeného výfukového plynu (časť 1. 2. 2, obrázok 14). Prvá metóda sa označuje ako celkový vzorkovací typ, druhá metóda ako frakčný vzorkovací typ. Výpočet zrieďovacieho pomeru závisí na type použitého systému. Odporúčajú sa nasledovné typy: — izokinetické systémy (obrázky 4 a 5) U týchto systémov je tok do prenosovej rúrky z hľadiska rýchlosti a/alebo tlaku plynu prispôsobený hlavnému prietoku výfukových plynov, čím sa vyžaduje nerušený a rovnomerný prietok výfukových plynov vo vzorkovacej sonde. To sa zvyčajne dosahuje použitím rezonátora a rúrky s priamym prístupom proti prúdu od miesta odberu vzoriek. Deliaci pomer sa potom vypočíta z ľahko odmerateľných hodnôt, ako sú Je nutné poznamenať, že izokinéza sa používa iba na prispôsobenie prietokových priemery rúrky. podmienok a nie na prispôsobenie rozmerového rozloženia. Rozmerové rozloženie nie je zvyčajne potrebné, pretože častice sú dostatočne malé na to, aby sledovali prúdnice kvapaliny, — systémy s reguláciou prietoku s meraním koncentrácie (obrázky 6 až 10) U týchto systémov sa vzorka odoberá z hlavného toku výfukových plynov nastavením prietoku zrieďova- cieho vzduchu a celkového prietoku zriedených výfukových plynov. Zrieďovací pomer sa stanovuje z koncentrácií indikátorových plynov, ako sú CO2 alebo NOx, ktoré sa prirodzene vyskytujú vo výfukových plynoch motora. Koncentrácie v zriedených výfukových plynoch a v zriedenom vzduchu sú merané, zatiaľ čo koncentrácie v neupravenom výfukovom plyne sa buď priamo merajú, alebo stanovujú z prietoku paliva a rovnice uhlíkovej rovnováhy, ak je známe zloženie paliva. Systémy sa môžu regulovať vypočítaným zrieďovacím pomerom (obrázky 6 a 7) alebo prietokom do prenosovej rúrky (obrázky 8, 9 a 10), — systémy s reguláciou prietoku s meraním prietoku (obrázky 11 a 12) U týchto systémov sa vzorka odoberá z hlavného toku výfukových plynov nastavením prietoku zrieďova- cieho vzduchu a celkového prietoku zriedených výfukových plynov. Zrieďovací pomer sa stanovuje z rozdielu oboch prietokov. Vyžaduje sa vzájomne súvisiaca presná kalibrácia prietokomerov, nakoľko relatívna veľkosť oboch prietokov môže viesť k významným chybám pri vyšších zrieďovacích pomeroch (obrázky 9 a vyššie). Regulácia prietoku je veľmi priama udržiavaním konštantného prietoku zriedených výfukových plynov a podľa potreby zmenou prietoku zrieďovacieho vzduchu. V záujme realizovania výhod zrieďovacích systémov s čiastočným prietokom sa musí pozornosť venovať predchádzaniu potenciálnych problémov straty častíc v prenosovej rúrke s tým, že sa zabezpečí odobratie reprezentatívnej vzorky z výfukových plynov motora a stanoví deliaci pomer. Popísané systémy venujú pozornosť týmto kritickým oblastiam. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 75 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s izokinetickou sondou a frakčným odberom vzoriek (SB regulácia) Obrázok 4 Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez prenosovú rúrku TT izokinetickou vzorkovacou sondou ISP. Diferenciálny tlak výfukových plynov medzi výfukovým potrubím a vstupom do sondy sa meria tlakovým snímačom DPT. Tento signál sa prenáša do prietokového regulátora FC1, ktorý ovláda sací kompresor SB tak, aby na dotyku sondy udržiaval nulový diferenciálny tlak. Za týchto podmienok sú rýchlosti výfukových plynov v EP a ISP totožné a prietok cez ISP a TT je konštantným podielom prietoku výfukových plynov. Deliaci pomer sa stanovuje z prierezových plôch EP a ISP. Prietok zrieďovacieho vzduchu sa meria prístrojom na meranie prietoku FM1. Zrieďovací pomer sa vypočíta z prietoku zrieďovacieho vzduchu a deliaceho pomeru. 76 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s izokinetickou sondou a frakčným odberom vzoriek (PB regulácia) Obrázok 5 Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez prenosovú rúrku TT izokinetickou vzorkovacou sondou ISP. Diferenciálny tlak výfukových plynov medzi výfukovým potrubím a vstupom do sondy sa meria tlakovým snímačom DPT. Tento signál sa prenáša do prietokového regulátora FC1, ktorý ovláda tlakový kompresor PB tak, aby na dotyku sondy udržiavalo nulový diferenciálny tlak. To sa robí odobratím malej časti zrieďovacieho vzduchu, ktorého prietok sa už odmeral zariadením na meranie prietoku FM1, jeho privedením do TT pomocou pneumatického hrdla. Za týchto podmienok sú rýchlosti výfukových plynov v EP a ISP totožné a prietok cez ISP a TT je konštantným podielom prietoku výfukových plynov. Deliaci pomer sa stanovuje z prierezových plôch EP a ISP. Zrieďovací vzduch sa nasáva cez DT sacím kompresorom SB a prietok sa meria FM1 na vstupe do DT. Zrieďovací pomer sa vypočíta z prietoku zrieďovacieho vzduchu a deliaceho pomeru. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 77 Obrázok 6 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s meraním koncentrácie a frakčným odberom vzoriek CO2 alebo NOx Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez vzorkovaciu sondu SP a prenosovú rúrku TT. Koncentrácie indikátorového plynu (CO2 alebo NOx) sa merajú v neupravenom alebo zriedenom výfukovom plyne, ako aj zriedenom vzduchu analyzátorom (analyzátormi) výfukových plynov EGA. Tieto signály sa prenášajú do prietokového regulátora FC2, ktorý ovláda buď tlakový kompresor PB, alebo sací kompresor SB tak, aby v DT udržiaval požadované delenie výfukových plynov a zrieďovací pomer. Deliaci pomer sa vypočíta z koncentrácií indikátorových plynov v neupravenom výfuko- vom plyne, zriedenom výfukovom plyne a zrieďovacom vzduchu. 78 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Obrázok 7 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s meraním koncentrácií CO2, rovnováhou uhlíka a celkovým odberom vzoriek Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez vzorkovaciu sondu SP a prenosovú rúrku TT. Koncentrácie CO2 sa merajú v zriedenom výfukovom plyne a zrieďovacom vzduchu analyzátorom (analyzátormi) výfukových plynov EGA. Signály CO2 a prietoku GFUEL sa prenášajú buď do prietokového regulátora FC2, alebo do prietokového regulátora FC3 systému odberu vzoriek častíc (pozri obrázok 14). FC2 ovláda tlakový kompresor PB, kým FC3 ovláda systém odberu vzoriek častíc (pozri obrázok 14), čím nastavuje prietoky do a zo systému tak, aby v DT udržiavali požadované delenie výfukových plynov a zrieďovací pomer. Zrieďovací pomer sa vypočíta z koncentrácií CO2 a GFUEL pomocou predpokladu rovnováhy uhlíka. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 79 Obrázok 8 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s jednoduchou Venturiho trubicou, meraním koncentrácií a frakčným odberom vzoriek Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez vzorkovaciu sondu SP a prenosovú rúrku TT v dôsledku záporného tlaku vytvoreného Venturiho trubicou VN v DT. Prietok plynu cez TT závisí na výmene hybnosti v oblasti Venturiho trubice, a je preto ovplyvnený absolútnou teplotou plynu na výstupe TT. V dôsledku toho nie je delenie výfukových plynov pre daný prietok tunela konštantné a zrieďovací pomer pri nízkom zaťažení je mierne nižší ako pri vysokom zaťažení. Koncentrácie indikátorového plynu (CO2 alebo NOx) sa merajú v neupravenom výfukovom plyne, zriedenom výfukovom plyne a zrieďovacom vzduchu analyzátorom (analyzátormi) výfukových plynov EGA a zrieďovací pomer sa vypočíta z takto nameraných hodnôt. 80 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Obrázok 9 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s dvojitou Venturiho trubicou alebo dvojitým hrdlom, meraním koncentrácií a frakčným odberom vzoriek Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez vzorkovaciu sondu SP a prenosovú rúrku TT prietokovým deličom, ktorý obsahuje sústavu hrdiel alebo je umiestnená v EP a druhá (FD2) v TT. Okrem toho sú na udržiavanie Venturiho trubíc. Prvá (FD1) konštantného delenia výfukových plynov reguláciou spätného tlaku v EP a tlaku v DT potrebné dva redukčné ventily (PCV1 a PCV2). PCV1 je umiestnený v smere toku od SP v EP, PCV2 medzi tlakovým kompresorom PB a DT. Koncentrácie indikátorového plynu (CO2 alebo NOx) sa merajú v neupravenom výfukovom plyne, zriedenom výfukovom plyne a zrieďovacom vzduchu analyzátorom (analyzátormi) výfukových plynov EGA. Sú potrebné na kontrolu delenia výfukových plynov a môžu sa použiť na nastavenie PCV1 a PCV2 v záujme presnej regulácie delenia. Zrieďovací pomer sa vypočíta z koncentrácií indikátorového plynu. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 81 Obrázok 10 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s viacrúrkovým delením, meraním koncentrácií a frakčným odberom vzoriek Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez prenosovú rúrku TT prietokovým deličom FD3, ktorý obsahuje niekoľko rúrok rovnakých rozmerov (rovnaký priemer, dĺžka a polomer oblúkov) inštalovaných v EP. Výfukový plyn cez jednu z týchto rúriek je vedený do DT a výfukový plyn cez zvyšné rúrky prechádza cez tlmiacu komoru DC. Takto je delenie výfukových plynov určené celkovým počtom rúrok. Regulácia konštantného delenia vyžaduje nulový diferenciálny tlak medzi DC a výstupom TT, ktorý sa meria snímačom diferenciálneho tlaku DPT. Nulový diferenciálny tlak sa dosahuje vstreknutím čerstvého vzduchu do DT na výstupe TT. Koncentrácie indikátorového plynu (CO2 alebo NOx) sa merajú v neupravenom výfukovom plyne, zriedenom výfukovom plyne a zrieďovacom vzduchu analyzátorom (analyzátormi) výfukových plynov EGA. Sú potrebné na kontrolu delenia výfukových plynov a môžu sa použiť na reguláciu prietoku zrieďovacieho vzduchu v záujme presnej regulácie delenia. Zrieďovací pomer sa vypočíta z koncentrácií indikátorového plynu. 82 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Obrázok 11 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s reguláciou prietoku a celkovým odberom vzoriek Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez vzorkovaciu sondu SP a prenosovú rúrku TT. Celkový prietok cez tunel sa nastavuje prietokovým regulátorom FC3 a vzorkovacím čerpadlom P v rámci systému odberu vzoriek častíc (pozri obrázok 16). Prietok zrieďovacieho vzduchu sa reguluje prietokovým regulátorom FC2, ktorý môže použiť GEXH, GAIR alebo GFUEL ako príkazové signály, pre požadované delenie výfukových plynov. Prietok vzorky do DT je rozdiel celkového prietoku a prietoku zrieďovacieho vzduchu. Prietok zrieďovacieho vzduchu sa meria prístrojom na meranie prietoku FM1, celkový prietok prístrojom na meranie prietoku FM3 v rámci systému odberu vzoriek častíc (pozri obrázok 14). Zrieďovací pomer sa vypočíta z týchto dvoch prietokov. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 83 Obrázok 12 Zrieďovací systém s čiastočným prietokom s reguláciou prietoku a frakčným odberom vzoriek Neupravené výfukové plyny sa prenášajú z výfukového potrubia EP do zrieďovacieho tunela DT cez vzorkovaciu sondu SP a prenosovú rúrku TT. Delič výfukových plynov a prietok do DT je ovládaný prietokovým regulátorom FC2, ktorý upravuje prietoky (alebo rýchlosti) tlakového kompresora PB a sacieho kompresora SB. Je to možné preto, lebo vzorka odoberaná systémom odberu vzoriek častíc sa vracia do DT. GEXH, GAIR alebo GFUEL sa môžu použiť ako príkazové signály pre FC2. Prietok zrieďovacieho vzduchu sa meria prístrojom na meranie prietoku FM1, celkový prietok prístrojom na meranie prietoku FM2. Zrieďovací pomer sa vypočíta z týchto dvoch prietokov. 84 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Popis – obrázky 4 až 12 — Výfukové potrubie EP Výfukové potrubie môže byť izolované. V záujme zníženia tepelnej zotrvačnosti výfukového potrubia sa odporúča pomer hrúbky k priemeru 0,015 alebo menej. Použitie pružných úsekov musí byť obmedzené na pomer dĺžky k priemeru 12 alebo menej. Ohyby sa budú minimalizovať s cieľom znížiť zotrvačné usadzovanie. Ak systém obsahuje podkladový tlmič, musí sa izolovať aj tlmič. U izokonetického systému musí byť výfukové potrubie bez kolien, ohybov a prudkých zmien priemeru v rozsahu aspoň šesť priemerov potrubia proti toku a tri priemery potrubia v smere toku špičky sondy. Rýchlosť plynu v zóne odberu vzoriek musí byť vyššia ako 10 m/sek okrem prípadov voľnobežného režimu. Kolísanie tlaku výfukového plynu nesmie prekročiť priemerne ± 500 Pa. Žiadne kroky v záujme zníženia kolísania tlaku mimo použitia výfukového systému (vrátane tlmiča a zariadenia na dodatočné spracovanie) nesmú zmeniť výkonnosť motora ani spôsobiť usadzovanie častíc. U systémov bez izokinetických sond sa odporúča priame potrubie šesť priemerov potrubia proti smeru toku a tri priemery potrubia v smere toku od špičky sondy. — Vzorkovacia sonda SP (obrázky 6 až 12) Minimálny vnútorný priemer musí byť 4 mm. Minimálny pomer priemerov medzi výfukovým potrubím a sondou musí byť štyri. Sondou musí byť otvorená rúrka obrátená proti smeru toku na osi výfukového potrubia alebo sonda s viacerými otvormi v zmysle popisu pod SP1 v časti 1. 1. 1. — Izokinetická vzorkovacia sonda ISP (obrázky 4 a 5) Izokinetická vzorkovacia sonda musí byť inštalovaná čelom proti smeru toku na osi výfukového potrubia tam, kde sú splnené prietokové podmienky v úseku EP a musia byť navrhnuté tak, aby poskytli úmernú vzorku neupraveného výfukového plynu. Minimálny vnútorný priemer musí byť 12 mm. Pre izokinetické delenie výfukových plynov udržiavaním nulového diferenciálneho tlaku medzi EP a ISP je potrebný regulačný systém. Za týchto podmienok sú rýchlosti výfukového plynu v EP a ISP totožné a hmotnostný prietok cez ISP je konštantná časť prietoku výfukového plynu. ISP musí byť pripojená k snímaču diferenciálneho tlaku. Regulácia s cieľom zabezpečiť nulový diferenciálny tlak medzi EP a ISP sa vykonáva kompresnou rýchlosťou alebo reguláciou prietoku. — Delič toku FD1, FD2 (obrázok 9) Na zabezpečenie proporcionálnej vzorky neupraveného výfukového plynu je vo výfukovom potrubí EP a v prenosovej rúrke TT inštalovaná sústava Venturiho trubíc alebo hrdiel Regulačný systém pozostávajúci z dvoch výtlačných ventilov PCV1 a PCV2 je potrebný na proporcionálne delenie reguláciou tlakov v EP a DT. — Delič toku FD3 (obrázok 10) Na zabezpečenie proporcionálnej vzorky neupraveného výfukového plynu je vo výfukovom potrubí EP inštalovaná sústava rúrok (viacrúrková jednotka). Jedna z rúrok privádza výfukový plyn do zrieďovacieho tunela DT, kým z ostatných rúrok vystupuje výfukový plyn do tlmiacej komory DC. Rúrky musia mať rovnaké rozmery (rovnaký priemer, dĺžka, polomer oblúkov), aby delenie výfukových plynov záviselo na celkovom počte rúrok. Na proporcionálne delenie udržiavaním nulového diferenciálneho tlaku medzi výstupom viacrúrkovej jednotky do DC a výstupom TT je potrebný regulačný systém. Za týchto podmienok sú rýchlosti výfukových plynov v EP a FD3 proporcionálne a prietok TT je konštantnou časťou prietoku výfukových plynov. Obe miesta musia byť pripojené k snímaču diferenciálneho tlaku DPT. Regulácia na zabezpečenie nulového diferenciálneho tlaku sa vykonáva prietokovým regulátorom FC1. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 85 — Analyzátor výfukových plynov EGA (obrázky 6 až 10) Môžu sa použiť analyzátory CO2 a NOx (u metódy uhlíkovej rovnováhy iba CO2). Analyzátory sa kalibrujú ako analyzátory na meranie plynných emisií. Na stanovenie rozdielov koncentrácií sa môže použiť jeden alebo niekoľko analyzátorov. Presnosť meracích systémov musí byť taká, aby bola presnosť GEDFW,i alebo VEDFW,i v tolerancii ± 4 %. — Prenosová rúrka TT (obrázky 4 až 12) Prenosová rúrka vzorky častíc musí byť: — čo najkratšia, ale nie dlhšia ako 5 m, — rovná alebo väčšia ako priemer sondy, ale v priemere nie väčšia ako 25 mm, — vystupovať na osi zrieďovacieho tunela v smere toku. Ak má rúrka dĺžku 1 meter alebo menej, má byť izolovaná materiálom s maximálnou tepelnou vodivosťou 0,05 W/(m · K) s radiálnou hrúbkou izolácie odpovedajúcou priemeru sondy. Ak je rúrka dlhšia ako 1 meter, musí byť izolovaná a vyhrievaná na minimálnu teplotu steny 523 K (250 °C). Alternatívne sa požadované teploty steny rúrky môžu stanoviť štandardným výpočtom prenosu tepla. — Snímač diferenciálneho tlaku DPT (obrázky 4, 5 a 10) Snímač diferenciálneho tlaku musí mať rozsah ± 500 Pa alebo menej. — Prietokový regulátor FC1 (obrázky 4, 5 a 10) U izokinetických systémov (obrázky 4 a 5) je na udržiavanie nulového diferenciálneho tlaku medzi EP a ISP potrebný prietokový regulátor. Nastavenie je možné urobiť: a) reguláciou rýchlosti alebo prietoku sacieho kompresora (SB) a udržiavaním konštantnej tlakového kompresora (PB) počas každého režimu (obrázok 4); rýchlosti alebo b) nastavením sacieho kompresora (SB) na konštantný hmotnostný prietok zriedených výfukových plynov a reguláciou prietoku tlakového kompresora PB a preto prietok vzorky výfukových plynov v oblasti na konci prenosovej rúrky (TT) (obrázok 5). V prípade tlakovo regulovaného systému nesmie zostatková chyba v regulačnom obvode presiahnuť ± 3 Pa. Kolísanie tlaku v zrieďovacom tuneli nesmie prekročiť v priemere ± 250 Pa. U viacrúrkového systému (obrázok 10) je na proporcionálne delenie výfukových plynov v záujme udržania nulového diferenciálneho tlaku medzi výstupom viacrúrkovej jednotky a výstupom z TT potrebný prieto- kový regulátor. Nastavenie je možné urobiť reguláciou prietoku vstrekovacieho vzduchu do DT pri výstupe TT. — Redukčný ventil PCV1, PCV2 (obrázok 9) U systému zdvojených Venturiho trubíc/zdvojených hrdiel pre proporcionálne delenie prietoku regulovaním spätného tlaku RP a tlaku v DT sú potrebné dva redukčné ventily. Ventily musia byť umiestnené v smere toku od SP v EP a medzi PB a DT. — Tlmiaca komora DC (obrázok 10) Tlmiaca komora je inštalovaná na výstupe viacrúrkovej jednotky s cieľom minimalizovať kolísanie tlaku vo výfukovom potrubí EP. 86 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 — Venturiho trubica VN (obrázok 8) Venturiho trubica je inštalovaná v zrieďovacom tuneli DT s cieľom vytvoriť záporný tlak v oblasti výstupu prenosovej rúrky TT. Prietok plynu cez TT je určený výmenou hybnosti a je v podstate úmerný prietoku tlakového kompresora PB, pričom vedie ku konštantnému zrieďovaciemu pomeru. Nakoľko výmenu hybnosti ovplyvňuje teplota na výstupe z TT a rozdiel tlakov medzi EP a DT, skutočný zrieďovací pomer je pri nízkom zaťažení mierne nižší ako pri vysokom zaťažení. — Prietokový regulátor FC2 (obrázky 6, 7, 11 a 12; voliteľný) Prietokový regulátor sa môže použiť na reguláciu prietoku tlakového kompresora PB a/alebo sacieho kompresora PB. Môže byť pripojený k signálu prietoku výfukových plynov alebo paliva a/alebo k diferenciálnemu signálu CO2 alebo NOx. Pri použití zdroja natlakovaného vzduchu (obrázok 11) FC2 priamo ovláda prietok vzduchu. — Prístroj na meranie prietoku FM1 (obrázky 6, 7, 11 a 12) Plynomer alebo iný prístroj na meranie prietoku zrieďovacieho vzduchu. FM1 je voliteľný, ak sa PB kalibruje v záujme merania prietoku. — Prístroj na meranie prietoku FM2 (obrázok 12) Plynomer alebo iný prístroj na meranie prietoku zrieďovacieho vzduchu. FM2 je voliteľný, ak sa sací kompresor SB kalibruje v záujme merania prietoku. — Tlakový kompresor PB (obrázky 4, 5, 6, 7, 8, 9 a 12) Na reguláciu prietoku zrieďovacieho vzduchu sa môže PB pripojiť k prietokovým regulátorom FC1 alebo FC2. PB sa nevyžaduje pri použití škrtiacej klapky. Ak je PB kalibrované, môže sa použiť na meranie prietoku zrieďovacieho vzduchu. — Sací kompresor SB (obrázky 4, 5, 6, 9, 10 a 12) Iba u systémov s frakčným odberom vzoriek. Ak je SB kalibrované, môže sa použiť na meranie prietoku zriedených výfukových plynov. — Filter zrieďovacieho vzduchu DAF (obrázky 4 až 12) Odporúča sa, aby sa zrieďovací vzduch filtroval a prepral dreveným uhlím s cieľom odstrániť uhľovodíky pozadia. Zrieďovací vzduch musí mať teplotu 298 K (25 °C) ± 5 K. Na žiadosť výrobcu sa musia odobrať vzorky zrieďovacieho vzduchu podľa správnej technickej praxe s cieľom stanoviť úrovne častíc pozadia, ktoré je možné odčítať od hodnôt nameraných v zriedených výfukových plynoch. — Sonda na ober vzoriek častíc PSP (obrázky 4, 5, 6, 8, 9, 10 a 12) Sonda je prívodnou časťou PTT a — musí sa inštalovať čelom proti smeru toku v mieste, kde sú zrieďovací vzduch a výfukový plyn dobre zmiešané, tzn. na osi DT zrieďovacích systémov približne 10 priemerov tunela v smere toku od bodu, kde výfuk vstupuje do zrieďovacieho tunela, — musí mať vnútorný priemer minimálne 12 mm, — môže byť vyhrievaná na teplotu steny maximálne 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukových plynov do zrieďovacieho tunela, — môže byť izolovaná. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 87 — Zrieďovací tunel DT (obrázky 4 až 12) Zrieďovací tunel: — musí mať dostatočnú dĺžku v záujme úplného zmiešania výfukových plynov so zrieďovacím vzduchom pri podmienkach turbulentného prúdenia, — musí byť postavený z nehrdzavejúcej ocele s: — pomerom hrúbky k priemeru 0,025 alebo menej u zrieďovacích tunelov s vnútorným priemerom väčším ako 75 mm, — nominálnou hrúbkou steny minimálne 1,5 mm u zrieďovacích tunelov s vnútorným priemerom rovným alebo menším ako 75 mm, — musí mať u frakčného odberu vzoriek priemer aspoň 75 mm, — by mal mať u celkového odberu vzoriek na základe odporúčania menší priemer ako 25 mm. Môže byť vyhrievaný na maximálnu teplotu steny 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukových plynov do zrieďovacieho tunela. Môže byť izolovaný. Výfukové plyny motora sa musia dôkladne premiešať so zrieďovacím vzduchom. U systémov s frakčným odberom vzoriek sa musí po uvedení do prevádzky kontrolovať kvalita premiešania pomocou profilu CO2 tunela chodom motora (aspoň štyri meracie body s rovnakým rozostupom). Podľa potreby sa môže použiť zmiešavacie hrdlo. Poznámka: Ak je teplota okolia v blízkosti zrieďovacieho tunela (DT) nižšia ako 293 K (20 °C), je nutné prijať preventívne opatrenia s cieľom predchádzať stratám častíc na chladných stenách zrieďo- vacieho tunela. Odporúča sa preto vyhrievanie a/alebo izolovanie tunela v rámci vyššie uvedených limitov. Pri veľkých zaťaženiach motora sa môže tunel chladiť neagresívnymi prostriedkami, ako je cirkulačný ventilátor pokiaľ je teplota chladiaceho média nižšia ako 293 K (20 °C). — Výmenník tepla HE (obrázky 9 a 10) Výmenník tepla musí mať dostatočný výkon na udržanie teploty na výstupe do sacieho kompresora SB v tolerancii ± 11 K priemernej prevádzkovej teploty sledovanej počas skúšky. 1. 2. 1. 2. Pln op r ieto kový z r i eď ov ací sys tém ( ob rázok 13) Zrieďovací systém je popísaný na základe zrieďovania celkových výfukových plynov pomocou koncepcie odberu vzoriek s konštantným objemom (CVS). Musí sa merať celkový objem zmesi výfukových plynov a zrieďovacieho vzduchu. Môže sa použiť buď systém PDP alebo CFV. U následného zberu častíc prechádza vzorka zriedeného výfukového plynu do systému odberu vzoriek častíc (časť 1. 2. 2, obrázky 14 a 15). Ak sa to robí priamo, označuje sa to ako jednoduché zrieďovanie. Ak sa vzorka riedi ešte aj v sekundárnom zrieďovacom tuneli, označuje sa to ako dvojité zrieďovanie. Je to užitočné, ak sa požiadavka týkajúca sa teploty čela filtra nemôže splniť jedným zriedením. Hoci sa jedná čiastočne o zrieďovací systém, systém dvojitého zrieďovania sa popisuje ako úprava systému odberu vzoriek častíc v časti 1. 2. 2, obrázok 15, keďže má spoločnú väčšinu dielov s typickým systémom odberu vzoriek častíc. Plynné emisie sa môžu určiť aj v zrieďovacom tuneli plnoprietokového zrieďovacieho systému. Vzorkovacie sondy pre plynné zložky sú preto znázornené na obrázku 13, ale nie sú uvedené v popisnom zozname. Príslušné požiadavky sú popísané v časti 1. 1. 1. 88 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Popis – obrázok 13 — výfukové potrubie EP Vyžaduje sa, aby bola maximálna dĺžka výfukového potrubia od výstupu rozvádzacieho potrubia motora, výstupu turbomiešadla alebo zariadenia na dodatočné spracovanie po zrieďovací tunel 10 m. Ak dĺžka systému presahuje 4 m, potom sa musí celé potrubie presahujúce 4 m izolovať, okrem vnútorného detektora dymu, ak je použitý. Radiálna hrúbka izolácie musí byť aspoň 25 mm. Tepelná vodivosť izolačného materiálu musí mať maximálnu hodnotu 0,1 W/(m · K) meranú pri 673 K (400°C). V záujme zníženia tepelnej zotrvačnosti výfukového potrubia sa odporúča pomer hrúbky k priemeru 0,015 alebo menej. Použitie pružných úsekov musí byť obmedzené na pomer dĺžky k priemeru 12 alebo menej. Obrázok 13 Plnoprietokový zrieďovací systém Celkové množstvo neupraveného výfukového plynu je zmiešané v zrieďovacom tuneli DT zrieďovacím vzduchom. Prietok zriedeného výfukového plynu sa meria buď objemovým čerpadlom PDP, alebo Venturiho trubicou CFV s kritickým prietokom. Na proporcionálny odber vzoriek častíc a na stanovenie prietoku sa môže použiť výmenník tepla HE alebo elektronická kompenzácia prietoku EFC. Keďže stanovenie hmotnosti častíc vychádza z celkového prietoku zriedeného výfukového plynu, nevyžaduje sa výpočet zrieďovacieho pomeru. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 89 — objemové čerpadlo PDP PDP meria celkový prietok zriedeného výfukového plynu z počtu otáčok a výtlak čerpadla. Protitlak výfukového systému nesmie byť umele znížený PDP alebo vstupným systémom zrieďovacieho vzduchu. Statický protitlak výfukových plynov meraný pri prevádzke systému CVS musí ostať v tolerancii ± 1,5 kPa statického tlaku meraného bez pripojenia k CVS pri rovnakých otáčkach a zaťažení motora. Teplota plynnej zmesi bezprostredne pred PDP musí byť v tolerancii ± 6 K priemernej prevádzkovej teploty zisteného počas skúšky, keď sa nevyužíva žiadna kompenzácia prietoku. Kompenzácia prietoku sa môže využiť iba vtedy, ak teplota na vstupe PDP nepresahuje 50 °C (323 K). — Venturiho trubica s kritickým prietokom CFV CFV meria celkový prietok zriedených výfukových plynov udržiavaním prietoku pri škrtených podmienkach (statický prietok). Statický protitlak výfukových plynov meraný pri prevádzke systému CFV musí ostať v tolerancii ± 1,5 kPa statického tlaku meraného bez pripojenia k CFV pri rovnakých otáčkach a zaťažení motora. Teplota plynnej zmesi bezprostredne pred CFV musí ostať v tolerancii ± 11 K priemernej prevádzkovej teploty zistenej počas skúšky, keď sa nevyužíva žiadna kompenzácia prietoku. — výmenník tepla HE (voliteľný pri použití EFC) Výmenník tepla musí mať dostatočnú kapacitu, aby udržiaval teplotu vo vyššie požadovaných limitoch. — elektronická kompenzácia prietoku EFC (voliteľný pri použití HE) Ak sa teplota na vstupe do PDP alebo CFV neudržiava vo vyššie stanovených limitoch, pre priebežné meranie prietoku a reguláciu proporcionálneho odberu vzoriek v systéme častíc sa vyžaduje systém kompenzácie prietoku. Na tento účel sa na korigovanie prietoku vzorky cez filtre častíc systému odberu vzoriek častíc používajú priebežne merané prietokové signály (pozri obrázky 14 a 15). — zrieďovací tunel DT Zrieďovací tunel: — má mať dostatočný malý priemer na to, aby spôsoboval turbulentný tok (Reynoldsovo číslo väčšie ako 4 000) a dostatočnú dĺžku na to, aby spôsoboval úplné zmiešanie výfukových plynov a zrieďovacieho vzduchu. Môže sa použiť zmiešavacie hrdlo, — musí mať priemer aspoň 75 mm, — môže byť izolovaný. Výfukové plyny motora sú usmernené v smere toku v bode, kde sú zavedené do zrieďovacieho tunela a dôkladne zmiešané. Pri použití jednoduchého riedenia sa vzorka prenáša zo zrieďovacieho tunela do systému odberu vzoriek častíc (časť 1. 2. 2, obrázok 14). Prietokový výkon PDP alebo CFV musí byť dostatočný na to, aby udržiaval zriedené výfukové plyny na teplote nižšej alebo rovnej 325 K (52 °C) bezprostredne pred primárnym filtrom častíc. Pri použití dvojitého riedenia sa vzorka prenáša do sekundárneho zrieďovacieho tunela, kde sa ďalej mieša a následne prechádza cez vzorkovacie filtre (časť 1. 2. 2, obrázok 15). Prietokový výkon PDP alebo CFV musí byť dostatočný na to, aby udržiaval tok zriedených výfukových plynov v DT na teplote menšej alebo rovnej 464 K (191 °C) v oblasti odberu vzoriek. Sekundárny zrieďovací systém musí poskytovať dostatočný sekundárny zrieďovací vzduch na to, aby udržiaval tok dvojnásobne zriedených výfukových plynov na teplote menšej alebo rovnej 325 K (52 °C) bezprostredne pred primárnym filtrom častíc. 90 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 — filter zrieďovacieho vzduchu DAF Odporúča sa, aby sa zrieďovací vzduch v záujme odstránenia uhľovodíkov pozadia filtroval a pral v aktívnom (drevenom) uhlí. Zrieďovací vzduch musí mať teplotu 298 K (25 °C) ± 5 K. Na žiadosť výrobcu sa vzorky zrieďovacieho vzduchu musia odoberať podľa správnej technickej praxe s cieľom stanoviť úrovne častíc pozadia, ktoré sa následne môžu odpočítať od hodnôt nameraných v zriedených výfukových plynoch. — vzorkovacia sonda častíc PSP Sonda je prívodným úsekom PTT a — musí byť inštalovaná čelom proti smeru toku v mieste, kde sa dobre zmiešava zrieďovací vzduch tzn. na osi zrieďovacieho tunela DT zrieďovacích systémov približne 10 s výfukovým plynom, priemerov tunela v smere toku miesta, kde výfukový plyn vstupuje do zrieďovacieho tunela, — musí mať minimálny vnútorný priemer 12 mm, — môže byť vyhrievaná na maximálnu teplotu steny 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukového plynu do zrieďovacieho tunela, — môže byť izolovaná. 1. 2. 2. Systém odberu vzoriek častíc (obrázky 14 a 15) Systém odberu vzoriek sa vyžaduje na zber častíc na filtri častíc. V prípade celkového odberu vzoriek riedenie s čiastočným prietokom, ktoré pozostáva z prechodu celej vzorky zriedených plynov cez filtre, zrieďovací systém (časť 1. 2. 1. 1, obrázky 7 a 11) a vzorkovací systém zvyčajne tvoria integrálnu jednotku. V prípade frakčného odberu vzoriek riedenie s čiastočným alebo plným prietokom, ktoré pozostáva z prechodu cez filtre iba časti zriedených výfukových plynov, zrieďovací systém (časť 1. 2. 1. 1, obrázky 4, 5, 6, 8, 9, 10 a 12 a časť 1. 2. 1. 2, obrázok 13) a vzorkovací systém zvyčajne tvoria rôzne jednotky. V tejto smernici systém dvojitého riedenia DDS (obrázok 15) plnoprietokového zrieďovacieho systému sa považuje za špecifickú úpravu typického systému odberu vzoriek častíc tak, ako je znázornený na obrázku 14. Systém dvojitého riedenia zahŕňa všetky dôležité časti systému odberu vzoriek častíc, ako sú držiaky filtrov a vzorkovacie čerpadlo a okrem toho niektoré zrieďovacie charakteristiky ako prívod zrieďovacieho vzduchu a sekundárny zrieďovací tunel. V záujme zamedzenia akéhokoľvek vplyvu na regulačné obvody sa odporúča, aby vzorkovacie čerpadlo pracovalo počas celého kompletného skúšobného postupu. U jednofiltrovej metódy sa musí použiť obtokový systém na prechod vzorky cez vzorkovacie filtre v požadovaných časoch. Musí sa minimalizovať rušivý vplyv prepínacieho postupu na regulačné obvody. Popisy – obrázky 14 a 15 — sonda odberu vzoriek častíc PSP (obrázky 14 a 15) Sonda odberu vzoriek častíc znázornená na obrázkoch je zavádzacím úsekom prenosovej rúrky častíc PTT. Sonda: — má byť inštalovaná čelom proti smeru toku v mieste, kde sa dobre zmiešava zrieďovací vzduch tzn. na osi zrieďovacieho tunela DT zrieďovacích systémov približne 10 s výfukovým plynom, priemerov tunela v smere toku miesta, kde výfukový plyn vstupuje do zrieďovacieho tunela, — musí mať minimálny vnútorný priemer 12 mm, — môže byť vyhrievaná na maximálnu teplotu steny 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukového plynu do zrieďovacieho tunela, — môže byť izolovaná. 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 91 Obrázok 14 Systém odberu vzoriek častíc Vzorka zriedeného výfukového plynu sa odoberá zo zrieďovacieho tunela DT zrieďovacieho systému s plným alebo čiastočným prietokom cez sondu odberu vzoriek častíc PSP a prenosovú rúrku častíc PTT pomocou vzorkovacieho čerpadla P. Vzorka prechádza cez držiaky) filtra FH, ktorý obsahuje filtre odberu vzoriek častíc. Prietok vzorky sa reguluje prietokovým regulátorom FC3. Ak sa použije elektronická kompenzácia prietoku EFC (pozri obrázok 13), prietok zriedeného výfukového plynu sa používa ako príkazový signál FC3. 92 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Obrázok 15 Zrieďovací systém (iba plnoprietokový systém) Vzorka zriedeného výfukového plynu sa prenáša zo zrieďovacieho tunela DT plnoprietokového systému cez sondu systému odberu vzoriek PSP a prenosovú rúrku častíc PTT do sekundárneho zrieďovacieho tunela DT, kde je viac krát zriedená. Vzorka potom prechádza cez držiaky) filtra FH, ktorý obsahuje filtre odberu vzoriek častíc. Stupeň zriedenia vzduchu je zvyčajne konštantný, zatiaľ čo prietok vzorky sa reguluje prietokovým regulátorom FC3. Ak sa použije elektronická kompenzácia prietoku EFC (pozri obrázok 13), prietok zriedené- ho výfukového plynu sa používa ako príkazový signál FC3. — prenosová rúrka častíc PTT (obrázky 14 a 15) Dĺžka prenosovej rúrky častíc nesmie presahovať 1 020 mm a musí sa minimalizovať, kedykoľvek je to možné. Rozmery platia pre: — frakčný typ odberu vzoriek zrieďovania s čiastočným prietokom a plnoprietokový jednoduchý systém zrieďovania od špičky sondy po držiak filtra, — celkový typ odberu vzoriek zrieďovania s čiastočným prietokom od konca zrieďovacieho tunela po držiak filtra, — plnoprietokový systém dvojitého zrieďovania od špičky sondy po sekundárny zrieďovací tunel. Prenosová rúrka: — môže byť vyhrievaná na maximálnu teplotu steny 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukového plynu do zrieďovacieho tunela, 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 93 — môže byť izolovaná. — sekundárny zrieďovací tunel SDT (obrázok 15) Sekundárny zrieďovací tunel by mal mať minimálny priemer 75 mm a dostatočnú dĺžku na to, aby poskytol dobu zdržania aspoň 0,25 sekúnd u vzorky s dvojitým riedením. Primárny držiak filtra FH musí byť umiestnený do 300 mm od výstupu SDT. Sekundárny zrieďovací tunel: — sa môže vyhrievať na maximálnu teplotu steny 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukového plynu do zrieďovacieho tunela, — môže byť izolovaný. — Držiak(-y) filtra FH (obrázky 14 a 15) U primárnych a záložných filtrov sa môže použiť jedno teleso filtra alebo samostatné telesá filtra. Musia byť dodržané požiadavky prílohy II, dodatok 1, časť 1. 5. 1. 3. Držiak(-y) filtra: — sa môže vyhrievať na maximálnu teplotu steny 325 K (52 °C) priamym ohrevom alebo predohrevom zrieďovacieho vzduchu za predpokladu, že teplota vzduchu nepresahuje 325 K (52 °C) pred zavedením výfukového plynu do zrieďovacieho tunela, — môže byť izolovaný. — Vzorkovacie čerpadlo P (obrázky 14 a 15) Čerpadlo na odber vzoriek častíc musí byť umiestnené v dostatočnej vzdialenosti od tunela, aby sa udržiavala konštantná vstupná teplota plynu (± 3 K), ak sa nepoužíva prietoková korekcia pomocou FC3. — Čerpadlo zrieďovacieho vzduchu DP (obrázok 15) (iba plnoprietokové dvojité zrieďovanie) Čerpadlo zrieďovacieho vzduchu musí byť umiestnené tak, aby bol privádzaný pri teplote 298 K (25 °C) ± 5 K. sekundárny zrieďovací vzduch — Prietokový regulátor FC3 (obrázky 14 a 15) Prietokový regulátor sa používa na kompenzáciu prietoku vzorky častíc pre teplotné a protitlakové zmeny dráhy vzorky, ak nie sú k dispozícii žiadne iné prostriedky. Prietokový regulátor je nutný v prípade použitia elektronickej kompenzácie prietoku EFC (pozri obrázok 13). — Prístroj na meranie prietoku FM3 (obrázky 14 a 15) (prietok vzorky častíc) Plynomer alebo prístrojové vybavenie na meranie prietoku musia byť umiestnené v dostatočnej vzdialenosti od čerpadla vzorky, aby ostala vstupná teplota plynu konštantná (± 3 K), ak sa nepoužíva korekcia prietoku pomocou FC3. — Prístroj na meranie prietoku FM4 (obrázok 15) (iba plnoprietokové dvojité riedenie, zrieďovací vzduch) Plynomer alebo prístrojové vybavenie na meranie prietoku musia byť umiestnené tak, aby vstupná teplota vzduchu ostala na 298 K (25 °C) ± 5 K. — Guľový ventil BV (voliteľný) Guľový ventil nesmie mať priemer menší ako vnútorný priemer vzorkovacej rúrky a prepínaciu dobu menej ako 0,5 sekundy. Poznámka: Ak je teplota prostredia v blízkosti PSP, PTT, SDT a FH menšia ako 239 K (20 °C), je nutné prijať preventívne opatrenia s cieľom predísť stratám častíc na chladiacej stene týchto častí. Odporúča sa preto vyhrievanie a/alebo izolovanie týchto častí v rámci limitov uvedených v príslušných popisoch. Odporúča sa tiež, aby teplota čelnej plochy filtra nebola počas odberu vzoriek nižšia ako 293 K (20 °C). Pri vysokých zaťaženiach motora sa vyššie uvedené časti môžu chladiť neagresívnymi prostriedkami, ako je cirkulačný ventilátor, pokiaľ teplota chladiaceho média nie je nižšia ako 293 K (20 °C). 94 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 PRÍLOHA VI 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 95 96 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Dodatok 1 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 97 98 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 PRÍLOHA VII SYSTÉM ČÍSLOVANIA OSVEDČENÍ O SCHVÁLENÍ [pozri článok 4 (2)] 1. Číslo pozostáva z piatich častí oddelených znakom „*“. Časť 1: malé písmeno „e“, po ktorom nasleduje rozlišovacie písmeno (písmená) alebo číslo členského štátu vydávajúceho schválenie: 1 2 3 4 5 6 9 11 12 pre Nemecko pre Francúzsko pre Taliansko pre Holandsko pre Švédsko pre Belgicko pre Španielsko pre Veľkú Britániu pre Rakúsko 13 17 18 21 23 pre Luxembursko pre Fínsko pre Dánsko pre Portugalsko pre Grécko IRL pre Írsko Časť 2: číslo tejto smernice. Nakoľko obsahuje rôzne dátumy vykonávania a rôzne technické normy, sú doplnené dva abecedné znaky. Tieto znaky odkazujú na rôzne dátumy aplikácie pre stupne závažnosti a na použitie motora pre rôznu špecifikáciu pojazdných strojov, na základe ktorého bolo udelené typové schválenie. Prvý znak je definovaný v článku 9. Druhý znak je definovaný v prílohe I, časť 1, vzhľadom k režimu skúšky definovaného v prílohe III, časť 3. 6. Časť 3: číslo poslednej novelizujúcej smernice vzťahujúcej sa na schválenie. Ak sa majú doplniť aplikovateľné dva ďalšie abecedné znaky v závislosti na podmienkach popísaných v časti 2, aj keď ako výsledok nových parametrov by sa mal meniť iba jeden zo znakov. Ak sa neuplatňuje žiadna zmena týchto znakov, vynechávajú sa. štvorčíslicové poradové číslo (s počiatočnými nulami podľa vhodnosti) na označenie základného čísla schválenia. Sekvencia začína od 0001. Časť 4: Časť 5: dvojčíslicové poradové číslo (s počiatočnou nulou podľa vhodnosti) na označenie predĺženia. Sekvencia začína od 01 pre každé základné číslo schválenia. 2. Príklad tretieho schválenia (zatiaľ bez predĺženia) odpovedajúceho dátumu aplikácie A (etapa I, horné výkonové pásmo) a použitie motora pre špecifikáciu pojazdných strojov A, vydaného Veľkou Britániou: e 11*98/. AA*00/000XX*0003*00 3. Príklad druhého predĺženia štvrtého schválenia odpovedajúceho dátumu aplikácie E (etapa II, stredné výkonové pásmo) pre rovnakú špecifikáciu strojov (A), vydaného Nemeckom: e 1*01/. EA*00/000XX*0004*02 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 99 PRÍLOHA VIII 100 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 PRÍLOHA IX 13/zv. 20 SK Úradný vestník Európskej únie 101 X A H O L Í R P 102 SK Úradný vestník Európskej únie 13/zv. 20 Prehlásenie Komisie týkajúce sa článku 15 Komisia potvrdzuje, že v súlade s listom a v zmysle princípu modus vivendi týkajúceho sa postupu výboru bude v plnej miere priebežne informovať Európsky parlament čo sa týka implementácie opatrení vyplývajúcich z tejto smernice, ktoré navrhne prijať