title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: - »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Den videre udvikling inden for mobil- og trådløs kommunikation - Udfordringer og valg for Den Europæiske Union«, og - »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Strategi og politisk orientering vedrørende den videre udvikling inden for mobil- og trådløs kommunikation (UMTS) - Resultat af den offentlige høring og forslag til skabelse af et gunstigt miljø«

eurovoc_concepts:
EU policy
information technology
new technology
radio telecommunications
telecommunications industry

text: 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/109 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: — »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Den videre udvikling inden for mobil- og trådløs kommunikation — Udfordringer og valg for Den Europæiske Union«, og — »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Strategi og politisk orientering vedrørende den videre udvikling inden for mobil- og trådløs kommunikation (UMTS) — Resultat af den offentlige høring og forslag til skabelse af et gunstigt miljø« (98/C 73/27) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 3. juni 1997 og den 23. oktober 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om henholdsvis om de ovennævnte emner. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Transport og Kommunikation, som nedsatte en studiegruppe og udpegede Michael Mobbs til ordfører. Det Økonomiske og Sociale Udvalg udpegede på sin 350. plenarforsamling af 10. og 11. december 1997, mødet den 11. december 1997, Michael Mobbs til hovedordfører og vedtog enstemmigt følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Gennem de sidste ti år har mobilkommunika- tionsområdet kunnet registrere en enestående vækst, som har gjort det muligt for såvel erhvervs- som private brugere at foretage og modtage telefonopkald, sende og modtage telefaxer samt benytte sig af e-post eller Internettet uden at være afhængige af en fast netforbin- delse. Denne vækst har ført til en ekspansion på hele telemarkedet. Adgangen til mobile roaming-tjenester i både højt udviklede regioner og mange regioner i udvikling har i høj grad bidraget til øget brug af alle former for telekommunikation i stort set alle erhvervssektorer. De udbredte muligheder for person- kommunikation har også bidraget til at bygge bro over tidszoner og andre barrierer for international handel og virksomhed. Mobilkommunikationen forventes at fortsætte sin hurtige fremmarch, men samtidig vil der fortsat være efterspørgsel efter faste netinstallationer, fordi der i stadig større omfang stilles krav om hurtigere datatransmission og større transmissionskapacitet til særdeles lave priser. Efterhånden som priserne på mobiludstyr og -tjenester falder, forventes væksten inden for mobilnet at overhale væksten inden for faste net, især når den europæiske telesektor er blevet fuldt liberaliseret i de fleste medlemsstater pr. 1. januar 1998. Brugen af telekommunikation inden for alle områder, såvel erhvervsmæssigt som privat, vil blive stimuleret yderligere, hvis brugerne kan beholde deres telefonnum- re, uanset om de benytter mobiltelefoner eller faste netforbindelser. brugere af mobilkommunikation, 4,5 millioner brugere af personsøgningssystemer og 3 millioner mobildatabru- gere (1). Hertil kommer, at Europa har haft stor succes med sin digitale GSM (2)-teknologi, der betragtes som andengenerationsteknologi (med den analoge teknologi som første generation), og som har udviklet sig til en verdensstandard for mobilkommunikation. GSM- teknologiens gennembrud som fælles system giver mulig- hed for roaming i det meste af Europa og har dermed skabt grundlag for et ægte tværeuropæisk tjenestenet, nedbrudt de nationale barrierer og øget konkurrencen og brugernes valgmuligheder. Alt dette har sammen med de beslægtede teknologier DCS-1800 og PCS-1900 (alment kendte som GSM1800 og GSM1900) gjort det muligt at tilføre det lokale net effektiv konkurrence og markedsdynamik. 1. 3. Næsten 200 mobilnet med flere end 55 millioner brugere er et konkret vidnesbyrd om GSM-systemets succes og dets anerkendelse som verdensstandard. Der er dog ikke tid til at hvile på laurbærrene, idet den globale nye GSM-standard udsættes for hård konkurrence fra forskellige standarder i USA og varianter i Japan, efterhånden som europæisk industris konkurrencestil- ling udvikler sig. UMTS (3) kan beskrives som et mobilkommuni- 1. 4. kationssystem, der via et konvergent netværk af faste, Det store antal brugere vidner om væksten inden 1. 2. for mobilkommunikation i Europa; der er 37 millioner (1) Se Kommissionens meddelelse punkt 2. 1. (2) GSM = Global System for Mobile (globalt mobilsystem). (3) UMTS = Universal Mobile Telecommunications System (det universelle mobiltelesystem). C 73/110 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 celleopbyggede og satellitbaserede komponenter kan sikre alle brugere på et konkurrencepræget marked adgang til mobil personkommunikation, herunder multi- medietjenester af høj kvalitet, uanset hvor brugeren befinder sig, og hvilket netværk og terminaludstyr der er tale om. UMTS er et europæisk koncept, som promoveres af ETSI (1), CEPT (2), UMTS-forummet (3) og Kommissionen, og sigter som det første system mod roaming på verdensplan. Det støttes af de største europæiske fastnet- og mobiloperatører såvel som af produktionsindustrien. De nye teknologier, der vinder frem, vil gøre det muligt at udnytte jord- og satellitbasere- de systemer mere effektivt og rationelt til gavn for brugerne. Især vil UMTS give øget adgang til Internettet. 1. 7. UMTS vil fungere i både jordbaserede og satellit- baserede miljøer. Dette vil være vigtigt for driften af UMTS i tyndt befolkede områder. Tidligere i år offentliggjorde Kommissionen »EU- handlingsplan: Satellitkommunikation i informations- samfundet« (6), som indeholder en mere sammenhæn- gende strategi for satellitkommunikation. ØSU afgav en generelt positiv udtalelse herom (7). dokumentet 1. 8. Mobilkommunikation er blevet en så stor succes, og udviklingen i den beslægtede teknologi går så hurtigt, at der efter Kommissionens opfattelse må træffes visse politiske og strategiske beslutninger for at sikre den fortsatte vækst. 1. 5. Det er tanken, at UMTS skal indgå i IMT2000- familien af globale mobilkommunikationsstandarder af tredje generation (IMT2000 = International Mobile Telecommunications 2000 — International mobiltele- kommunikation 2000). Som led i IMT2000-programmet udarbejder ITU (4) anbefalinger, der skal støtte de relevante administrationer i deres arbejde med tredjege- nerationssystemer, og arbejder for øjeblikket på udvik- lingen af tredjegenerationsmobilkommunikationssyste- mer inden for områderne radiokommunikation (ITU-R) og telekommunikation (ITU-T). ITU forventes at afslut- te arbejdet i 1999. 1. 6. For Europa betyder UMTS ikke blot en udfor- dring, men også en mulighed for at udnytte EU’s førende position på dette marked og drage optimal fordel af den fulde liberalisering i de fleste medlemsstater samt åbningen af verdensmarkederne for grundlæggende tele- kommunikation via Verdenshandelsorganisationen WTO (5). UMTS kan især tænkes at give mobil adgang til en række videobaserede kommunikations-, informa- tions- og underholdningstjenester og dermed øge syner- gien mellem markederne for hhv. tv-/radiotransmission og telekommunikation. Eftersom on-line-indhold til interaktive multimedietjenester er et særdeles vigtigt element, vil IT-industrien også skulle spille en fremtræ- dende rolle, når det gælder om at sikre en vellykket indførelse af UMTS. (1) ETSI = Det Europæiske Institut for Telestandarder. (2) CEPT = Den Europæiske Konference af Post- og Telead- ministrationer. (3) UMTS Forum blev formelt etableret den 16. december 1996 på grundlag af arbejdet i UMTS Task Force. Dette forum samler reguleringsorganer, operatører, producenter, satellitoperatører og andre interesserede parter og organisa- tioner, såsom ETSI, ERO og ETO. Forummet finansieres af sine 70 medlemmer og har et årligt budget på ca. 500 000 ecu. (4) ITU = Den Internationale Telekommunikationsunion. (5) WTO = World Trade Organization (Verdenshandelsorga- nisationen). 2. Kommissionens meddelelser 2. 1. Den første meddelelse (maj 1997) er Kommissio- nens svar på Rådets og Europa-Parlamentets respektive anmodninger om en rapport om udviklingen inden for mobilkommunikation. 2. 2. Her skitserer Kommissionen den nuværende situation og mener, at detaljerne om de fremtidige tjenestekoncepter og fremtidige brugerbehov må afkla- res, før det bliver muligt at udforme strategier for regulering, frekvenstildeling og standardisering på euro- pæisk og nationalt plan. 2. 3. Kommissionen kommenterer emnet i enkeltheder og sammenfatter sine synspunkter i fem nøglespørgsmål, og den fremsætter selv bemærkninger hertil, før de berørte parter har afgivet deres svar. — Er dette det rigtige tidspunkt til at definere en strategi for indførelsen af UMTS, eller vil det være for tidligt at gennemføre reguleringstiltag i dag? — Er der i Europa konsensus om begrebet UMTS eller tredjegenerationsmobilkommunikation? Vil der blive tale om en ny, enkeltstående teknologi eller en række interoperable løsninger baseret på forskellige teknologier? — Hvilken rolle skal henholdsvis den private sektor og de offentlige myndigheder spille i overgangen til UMTS? — Hvilken indflydelse kan UMTS få på europæisk industris konkurrenceevne? — Hvordan sikrer man, at der tages hensyn til de bredere sociale og samfundsmæssige interesser i udviklingen af »det trådløse informationssamfund«? (6) Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa- Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Re- gionsudvalget — EU-handlingsplan: Satellitkommunika- tion i informationssamfundet (KOM(97) 91 endelig udg. ). (7) EFT C 355 af 21. 11. 1997. 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/111 2. 4. Kommissionen anmodede oprindeligt om, at de interesserede parter indsendte deres kommentarer senest den 15. juli 1997, men på anmodning fra Rådet (telekom- munikation) blev fristen forlænget til september. — Vedtagelse af UMTS-beslutningen: i starten af 1999. — Mandat til ERC (1) vedrørende yderligere spek- trumallokering: 2/1999. 2. 5. Den anden meddelelse (oktober 1997) fra Kom- missionen indeholder en sammenfatning af de indkomne kommentarer og bidrag. De vigtigste spørgsmål, hvor man ønskede en hurtig indsats fra myndighedernes side, drejede sig om en klar præcisering af den godkendelses- ordning, der vil blive benyttet ved tildeling af UMTS- licenser, samt en vished om, at der i god tid vil findes et tilgængeligt radiofrekvensspektrum. Der var næsten enighed blandt medlemsstaterne og industrien om, at dette ville skabe de gunstigste betingelser for udviklingen af UMTS og dermed være medvirkende til at bevare den europæiske industris konkurrenceevne. Samtidig fandt medlemsstaterne og operatørerne det nødvendigt at sikre grundlæggende forbrugerinteresser såsom tværeu- ropæisk roaming for mobile multimedietjenester på basis af en fælles, åben og internationalt konkurrencedygtig ætergrænsefladestandard, for at de europæiske borgere kan nyde godt af det »trådløse informationssamfund« uden grænser på samme måde, som de i dag nyder godt af GSM. I den anden meddelelse behandles følgende cen- 2. 6. trale emner: — Industriens og myndighedernes syn på centrale og lovgivningsmæssige spørgsmål. — Kommissionens vurdering af konsensusområder og spørgsmål til videre debat. — Orienteringen i det offentliges politiske målsætning- er, anbefalinger til videre initiativer samt foreslåede mål, handlingsplan og tidsplan. Kommissionen foreslår følgende handlings- og 2. 7. tidsplan: — WCR-97: forberedelse af dagsordenen for WRC-99 (skal indeholde spørgsmålet om UMTS-spektrum- allokering): 10/1997. — MRA (2)-forhandlinger: løbende. — WRC-99: udvidelse af UMTS-spektrumallokerin- gen: 10/1999. — Gennemgang af lovgivning vedrørende telekommu- nikation: slutningen af 1999. 3. Generelle bemærkninger 3. 1. ØSU hilser Kommissionens meddelelse velkom- men som et nødvendigt tiltag for at bane vejen for en europæisk politik for indførelse af UMTS. ØSU glæder sig især over, at den anden meddelelse blev offentliggjort så tidligt, at ØSU kunne nå at blive hørt og få tid til at udarbejde en udtalelse herom. 3. 2. ØSU er enig med Kommissionen (første meddelel- se) i, at der er behov for et klart og relativt detaljeret billede af UMTS, før det bliver muligt fuldt ud at definere, hvilke aktiviteter der vil være behov for på europæisk plan for at bidrage positivt til den fremtidige udvikling inden for mobil- og trådløse teknologier. 3. 3. Den seneste meddelelse er et kærkomment bidrag til opfyldelsen af to centrale målsætninger, nemlig kortlægningen af industriens syn på sagen og skitseringen af forskellige tiltag og en tidsplan, der kan skabe gunstige vilkår for UMTS. ØSU er enig i Kommissionens udpegelse af vigtige konsensusområder. Under de detal- jerede bemærkninger i punkt 4 uddybes visse af disse konsensusområder. 3. 4. Meddelelserne bliver særlig vigtige, når man ser på den teknologiske udvikling, der stiller overgangen til et miljø med personkommunikationstjenester i udsigt. I grønbogen om mobil- og personkommunikation (3) definerede Kommissionen personkommunikation som »opkald direkte fra person til person, uafhængigt af, hvor man befinder sig, hvilken terminal man benytter, hvilken transmissionsform der bruges (fast eller trådløs forbindelse), og hvilken teknologi der er valgt«. — Rådets resolution om nærværende meddelelse, der fastsætter de politiske prioriteter: 12/1997. 3. 5. Europas succes med lanceringen og etableringen af GSM-systemet kan tilskrives rettidig og vellykket koordinering og samarbejde mellem industrien og de — Forslag om en UMTS-beslutning om spektrum- og licensbetingelser : 1/1998. — Gennemførelse af det 5. rammeprogram om forsk- ning og udvikling: 1998. (1) ERC = Den Europæiske Radiokommunikationskomité. (2) MRA = Gensidig anerkendelsesaftale. (3) Kommissionens grønbog om en fælles strategi for mobil- og personkommunikation i Den Europæiske Union (KOM(94) 145 endelig udg. , afsnit III. 1, punkt 7, s. 12). ØSU’s udtalelse: EFT C 393 af 31. 12. 1994, s. 64. C 73/112 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9. 3. 98 offentlige myndigheder i EU. ØSU henstiller indtrængen- de, at man vedtager at lægge en tilsvarende strategi til grund for spørgsmålet om overgangen til UMTS. GSM-teknologiens succes skyldes også, at der var tale om en åben standard, som gav ubegrænsede roaming- muligheder på tværs af grænserne. GSM har udviklet sig til en de facto-verdensstandard for mobilkommunika- tion, som nu anvendes af mere end 200 operatører eller netværk, hvoraf de fleste findes uden for Europa. 3. 6. Man skal holde sig for øje, at mobiludstyrsprodu- centerne har stor betydning for europæisk økonomi, konkurrenceevne og beskæftigelse. De europæiske pro- ducenter af GSM-udstyr indtager en førende stilling på verdensmarkedet, og det er bydende nødvendigt, at Europa med overgangen til UMTS bevarer sin førerposi- tion i denne sektor. 3. 7. ØSU er sig også bevidst, at Europas succes med GSM har demonstreret over for resten af verden, hvor stort markedet for mobil- og trådløs kommunikation er, og de, der blev overhalet i første runde, vil anstrenge sig til det yderste for at holde trit denne gang. Det er derfor højst sandsynligt, at den globale udvikling af UMTS ikke kun vil afhænge af de tekniske løsninger, men i lige så høj grad af de største europæiske mobilud- styrsproducenters markedsstrategi og internationale alli- ancer. Et stærkt hjemmemarked ville efter al sandsynlig- hed sikre europæisk industri de bedste muligheder for at konkurrere i andre dele af verden. 3. 8. Efterhånden som det trådløse informationssam- funds markeder bliver stadig mere globale, vil beslutning- er om F&U, udvikling, produktion og andre former for investering i stigende grad bygge på verdensomspænden- de forretningsstrategier. Eftersom tredjelandemarkeder, især i Asien og Stillehavsområdet, forventes at vokse endnu stærkere end de europæiske markeder, vil alle disse elementer skulle indgå i de europæiske producen- ters overvejelser. Som svar på den anden meddelelse mener ØSU, 3. 9. at EU’s politik nødvendigvis skal støtte den europæiske industris konkurrenceevne, men samtidig skal sikre det indre markeds fortsatte eksistens ved at garantere, at de fordele ved europadækkende roaming, GSM-teknolo- gien har givet os, vil fortsætte i det trådløse informations- samfund. 4. Særlige bemærkninger Følgende bemærkninger uddyber de vigtigste 4. 1. konsensusområder, Kommissionen har kortlagt. 4. 1. 1. Frekvensspektrum. Tildelingen af et hensigts- mæssigt frekvensspektrum er afgørende for en vellykket indførelse af UMTS. ØSU er enig med Kommissionen i, at et tilstrækkeligt omfattende frekvensspektrum, som skal aftales i CEPT- og WRC-regi (WRC = World Radio Conference), må og skal stilles til rådighed, hvis UMTS skal kunne udvikle sig i takt med markedets efterspørgsel. Derudover er det vigtigt at sikre, at der er et tilstrækkeligt spektrum til rådighed under overgangen fra andengene- rationssystemerne, dvs. GSM, DCS-1800 og PCS-1900. 4. 1. 2. Tildeling af frekvensbånd. Det må undersøges, hvordan det er mest hensigtsmæssigt at tildele radiofre- kvenser. Skal dette gøres via auktion, og er der i givet fald en risiko for at nå et resultat, der er til skade for almenhedens interesser, herunder ikke mindst konkur- rencen på markedet? 4. 1. 3. Licenser. ØSU mener, at tiltag på dette område skal tilgodese industriens forventninger om, at de første UMTS-tjenester skal stå til rådighed omkring 2002, og at der skal være en vidtrækkende, global dækning omkring 2005. For at denne tidsplan kan holde, skal der etableres en EU-ramme, så det sikres, at de nationale myndigheder via objektive, gennemsigtige og ikke- diskriminerende procedurer tildeler licenser i så god tid, at produktionen kan gennemføres, begyndende allerede i slutningen af 1998. Af hensyn til tidsplanen må EU også sikre, at radiofrekvenserne tildeles tilstrækkeligt tidligt set fra operatørernes synspunkt. 4. 1. 4. Lovgivning. Medlemsstaterne vil skulle træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre fuld imple- mentering og anvendelse af EU-lovgivningen og de beslutninger om frekvensspørgsmål, der er truffet i Den Europæiske Radiokommunikationskomité. Der er ingen tvivl om, at EU’s nuværende lovgivning inden for telekommunikation også gælder for UMTS. F. eks. gæl- der EU’s lovgivning og politik på områder som tildeling af licenser, sammenkobling og roaming lige så vel for UMTS som for andre telekommunikationsaktiviteter, det være sig via faste net eller mobilnet. Spørgsmålet om roaming mellem UMTS og eksisterende andengenera- tionssystemer (f. eks. GSM, DCS-1800 og PCS-1900) skal dog behandles mere indgående. 4. 1. 5. UMTS-afgørelsen. Den foreslåede EU-afgørel- se om UMTS bør bidrage til at afklare rammelovningen for UMTS (f. eks. licenstildeling og samtrafik), men skal også udvide denne rammelovgivning til at omfatte roaming og en vished for, at der er et tilgængeligt radiofrekvensspektrum. 4. 1. 6. Standardisering. Åben standardisering vil have afgørende betydning for en vellykket indførelse af UMTS på verdensplan. Samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne og med de relevante organisationer på europæisk og internationalt plan bør sigte mod at sikre, at EU vedtager en fælles UMTS-strategi og dermed øger 9. 3. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 73/113 mulighederne for, at denne strategi accepteres i videst muligt omfang på det globale marked (1). Alle større industriaktører, såvel repræsentanter for fremstillingsin- dustrien som for operatørerne, skal inddrages i fuldt omfang i standardiseringsprocessen, så problemer med intellektuel ejendomsret minimeres. ETSI har som medlem af ITU’s IMT2000- 4. 1. 6. 1. gruppe ansvaret for UMTS-standardiseringen og må nødvendigvis varetage Europas interesser i en global kontekst. ETSI skal derfor vedtage en fælles, åben og internationalt konkurrencedygtig ætergrænseflade, som kan anvendes globalt. Det vil naturligvis være en fordel, hvis den af ETSI fastlagte UMTS-standard er fleksibel, men fleksibilitetskravet må nødvendigvis modereres med et krav om, at standarden er tilstrækkelig veldefineret til at give UMTS-operatørerne tillid til, at den vil blive udbudt af en lang række producenter, og at al udstyr vil være kompatibelt. Åbne ETSI-standarder vil minimere risikoen for, at der fastlægges forskellige standarder, som fragmenterer det europæiske marked. Denne frem- gangsmåde vil tillige minimere risikoen for markedsfrag- mentation som følge af, at der anvendes multifunktionel- le håndsæt med flere ætergrænseflader — et perspektiv, der ikke er tiltalende (som følge af mulige tekniske vanskeligheder og høje omkostninger). 4. 1. 6. 2. Det er vanskeligt at se, hvordan konkurrence blandt standarder (inden for UMTS-frekvensspekteret) skulle kunne fungere, uden at markedet bliver ustabilt. USA’s erfaringer med konkurrerende standarder synes at bekræfte dette. Det er generelt accepteret, at et af nøgleelementerne i GSM-teknologiens succes netop har været den meget stabile standard og det store antal producenter, der støtter denne standard, der i vid udstrækning er åben. Konkurrence mellem standarder ville uvægerligt betyde ejerstandarder, som for operatø- ren og hans finansielle bagland er forbundet med den store ulempe, at de binder operatøren til en bestemt producent i mange år. 4. 1. 6. 3. UMTS forventes at skabe langt større konver- gens i telekommunikations- og IT-industrien. Det er derfor i høj grad ønskeligt, at IT-industrien inddrages mere aktivt i standardiseringsarbejdet. (1) De fire førende europæiske producenter af mobiludstyr (Ericsson, Nokia, Siemens og Alcatel) har allerede offentligt erklæret deres støtte til en ny fælles europæisk platform for UMTS, som skal standardiseres af ETSI. Bruxelles, den 11. december 1997. 4. 2. F&U. ØSU støtter forslaget om at videreføre F&U-støtten til de tekniske UMTS-løsninger inden for rammerne af det femte rammeprogram om forskning og udvikling (1998-2002) (2). 4. 3. Konkurrenceevnen. Industrien bør føre an i udviklingen af UMTS. F&U-målsætninger for en EU- politik for UMTS bør fastlægges i et snævert samarbejde mellem Kommissionen og industrien. UMTS forventes at gøre det lettere for små tjenesteleverandører at udvikle sig og derved fremme konkurrencen. Det er dog nødvendigt at anvende EU’s konkurrencelovgivning for at undgå, at etablerede operatører af mobile og faste net skaber barrierer for adgangen til de nye UMTS- markeder. 4. 4. Samfundsmæssige spørgsmål. UMTS bør øge valgmulighederne og udbudet af lavpristjenester, idet fordelene ved avancerede telefaciliteter gøres tilgængeli- ge på massemarkedet. Men ud over de traditionelle områder vil UMTS også stimulere og muliggøre nye økonomiske aktiviteter, herunder telearbejde, telematik og elektronisk handel. Sådanne aktiviteter skulle kunne bidrage til at øge den økonomiske aktivitet i landdistrik- ter og lette miljøpolitikkens gennemførelse. Udviklingen, opbygningen og driften af UMTS vil skabe et stort jobskabelsespotentiale i hele Europa og samtidig åbne betydelige eksportmuligheder. Andre samfundsmæssige spørgsmål omfatter de spørgsmål, der er relevante for telesektoren som helhed, herunder især mobilsektoren: databeskyttelse, kryptering, svindel og anden kriminel aktivitet, pligt til at levere almene tjenester, det fysiske miljø og menneskets omgivelser i det hele taget (herunder sundhedsmæssige aspekter). Især i forbindelse med indførelsen af nye teknologier bør producenterne overve- je omhyggeligt, om de — i det omfang det er muligt — er egnede til handicappede, f. eks. hørehæmmede. Hvis sådanne spørgsmål løses på et tidligt tidspunkt, vil det bidrage til at skabe et gunstigt miljø for markedsvæksten. Fremtiden. Den seneste meddelelse fra Kommis- 4. 5. sionen indeholder en oversigt over anbefalede initiativer og en tidsplan. ØSU bifalder og støtter handlingsplanen (jf. punkt 2. 6) og imødeser Kommissionens konkrete lovgivningsforslag. (2) »Fifth Framework Programme for Research and Technolo- gical Development (1998-2002) — Commission Working Paper on the Specific Programmes: Starting Points for Discussion« (KOM(97) 553 endelig udg. ) — O. a. : Forelig- ger d. d. ikke på dansk. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: Avis du Comité économique et social sur le «Livre vert de la Commission relatif aux "Retraites complémentaires dans le Marché unique"»

eurovoc_concepts:
European social policy
freedom of movement
social security
supplementary pension

formats: html pdf print

text: C 73/114 FR Journal officiel des Communautés européennes 9. 3. 98 Avis du Comité économique et social sur le «Livre vert de la Commission relatif aux “Retraites complémentaires dans le Marché unique”» (98/C 73/28) Le 21 avril 1997, la Commission européenne a décidé, conformément à l’article 198 du Traité instituant la Communauté européenne, de consulter le Comité économique et social sur le Livre vert susmentionné. La section de l’industrie, du commerce, de l’artisanat et des services, chargée des travaux du Comité en la matière, a élaboré son avis le 3 décembre 1997 (rapporteur: M. Byrne, corapporteur: M. van Dijk). Lors de sa 350e session plénière du 10 et 11 décembre 1997 (séance du 11 décembre), le Comité économique et social a adopté par 92 voix pour et 2 voix contre l’avis suivant. 1. Introduction 1. 1. La Commission a lancé ce Livre vert afin d’attirer l’attention sur les évolutions démographiques majeures intervenant au sein de l’UE ainsi que sur leurs implica- tions pour les régimes de retraite publics. 1. 2. Au cours des dernières décennies, la baisse du taux de natalité a été accompagnée d’un allongement de l’espérance de vie. Par conséquent, on estime que la proportion actuelle, dans l’Union européenne, de quatre personnes en âge de travailler pour subvenir aux besoins d’un retraité sera réduite, en l’an 2040, à deux pour un. 1. 3. L’impact budgétaire potentiel de ces change- ments démographiques sur les régimes de retraite publics pourraient être considérables si aucune action corrective n’est entreprise. Par exemple, sur la période 1995-2030, la moyenne pondérée des ratios des dépenses de retraite par rapport au PIB dans les 11 États membres pour lesquels on dispose de projections s’élèvera de 3 à 4 points. 1. 4. En réalité, 88 % de l’ensemble des retraites servies dans l’UE sont versées par l’État, et sont financées selon le principe de la répartition. Les changements démographiques sont des facteurs importants qui pèsent sur les régimes de répartition. 1. 5. Ce pourcentage de 88 % ne rend pas exactement compte de la situation, car ce n’est qu’une moyenne pour l’Union européenne; la situation varie considérablement d’un État membre à l’autre. Par exemple, il apparaît dans le Tableau II du Livre vert qu’alors que les actifs des fonds de retraite représentent 20 % du PIB pour l’Union européenne, contre 59 % et 45 % respectivement pour les États-Unis et le Japon, deux États membres de l’Union européenne, à savoir les Pays-Bas et le Royaume-Uni, se situent à une extrémité de l’échelle à environ 80 % tandis que beaucoup d’États membres se situent en deçà des 10 %. 1. 6. Les différences d’approche entre les États mem- bres apparaissent clairement dans les tableaux 1 et 2 joints à ce rapport. Le tableau 1 indique la proportion de retraites obligatoires de l’État par rapport aux revenus (1 fois et demie le revenu moyen national). On peut y voir que l’Irlande, les Pays-Bas et le Royaume-Uni se trouvent en bas de l’échelle avec 31 % et plus, tandis que le Portugal, l’Espagne, l’Italie et la Grèce dépassent les 70 %. Le tableau 2 comprend également les retraites complémentaires, ce qui a pour conséquence un rappro- chement des chiffres, sans pour autant gommer les différences. 1. 7. Le paiement de pensions suffisantes aux person- nes retraitées est une pierre angulaire de la structure sociale de l’Union européenne. Au vu de la menace qui pèse sur ces pensions suite aux prévisions de changements démographiques, le CES se réjouit de l’initiative prise par la Commission d’aborder ce problème. L’évolution de ce dernier sera graduelle, mais plus les actions correctives seront précoces, plus elles ont de chances de réussir. 1. 8. En résumé, le CES constate que les pratiques en matière de retraites diffèrent largement d’un État membre à l’autre et que l’intention de la Commission n’est pas d’imposer une ligne de conduite détaillée aux États membres. 2. Options d’action Le CES prend note, dans le commentaire intro- 2. 1. ductif du Livre vert de la Commission, du fait que: a) les régimes de sécurité sociale des États membres (premier pilier) continueront à couvrir la masse des dépenses de retraites; b) les régimes du deuxième pilier (régimes de retraite professionnels) et les régimes du troisième pilier (plans de retraite individuels surtout liés à une assurance vie) examinés dans le document ne régle- ront pas toutes les difficultés qui résulteront des changements démographiques; 9. 3. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 73/115 c) conformément au principe de subsidiarité, il appar- tient aux États membres de décider du rôle qu’ils souhaitent assigner à chacun des trois piliers dans le paiement des retraites. 2. 2. Le CES approuve l’analyse de la Commission développée au point 2. 1 ci-dessus et déclare qu’il se préoccupe essentiellement de l’adoption des mesures appropriées visant à garantir aux citoyens européens le bénéfice escompté de pensions de retraite raisonnables. Le CES souhaite insister sur le fait que la viabilité des régimes de retraite, qu’ils soient privés ou publics, dépend non seulement de facteurs démographiques, mais également de la situation économique, sociologique et juridique. Par exemple, le niveau élevé du chômage a un impact négatif. 2. 3. Étant donné l’importance des régimes du premier pilier, les États membres devraient tenter d’améliorer la durabilité de ces systèmes. Le CES constate que certains États membres ont déjà apporté des modifications à cet effet à leur régime et il est important de poursuivre dans cette voie. L’importance des régimes de retraite complémen- 2. 4. taires va cependant croissant et le CES reconnaît la nécessité première de garantir un environnement juridique propice à leur fonctionnement. 2. 5. Deux voies principales se présentent normale- ment pour l’octroi de régimes de pension complémen- taires: a) régimes de pension liés à un emploi, normalement financés soit par les réserves comptables de l’en- treprise, soit par des investissements extérieurs dans des actifs distincts conservés dans une assurance vie de groupe ou dans des régimes de fonds de retraite et b) régimes d’assurance individuelle. 2. 6. Bien que le recours aux régimes des deuxième et troisième piliers relève de la compétence de chacun des États membres, la suite du Livre vert se concentre sur la manière dont le Marché unique peut rendre ces régimes plus efficaces. Le CES attire l’attention de la Commission sur 2. 7. l’existence des systèmes de répartition qui doivent être pérennisés pour servir les pensions des bénéficiaires existants et prévoir un mécanisme très progressif permet- tant une évolution vers davantage de capitalisation, la mise en place des régimes de capitalisation venant compléter les régimes de répartition et reconnaître la complémentarité des deux systèmes. Tout en attirant l’attention sur l’utilisation possi- 2. 8. ble de régimes de retraite complémentaire, la Commis- sion fait observer qu’aussi bien les régimes de retraites financés par capitalisation que les régimes non financés comportent des avantages et des inconvénients. Il faut également souligner que le passage, si graduel qu’il soit, d’un système de retraites par répartition à des systèmes de retraite des deuxième et troisième piliers entraînera une augmentation de l’affectation de fonds aux pensions, faut assurer le financement des étant donné qu’il engagements actuels au titre du premier pilier tout en commençant à cotiser pour les futurs régimes financés. Il faut par conséquent veiller à assumer toutes les initiatives relatives aux deuxième et troisième piliers sans mettre en péril les engagements actuels du premier pilier. 3. Chapitre II — Retraites et marchés des capitaux de l’Union européenne 3. 1. Le Livre vert souligne les différences importantes entre les États membres en terme de profils de placement en ce qui concerne la part respective des actions et des obligations (voir Tableau 3). Il met en évidence le fait que les actions ont un rendement supérieur mais se demande si ces données sont réellement définitives. Cependant, le Livre vert souligne les réductions spectacu- laires des coûts de retraite à long terme que peuvent engendrer des augmentations relativement faibles des taux de rendement annuels. 3. 1. 1. Un écart considérable existe également dans la part d’actifs étrangers détenus par les régimes de retraite (voir Tableau 4). 3. 1. 2. Le Livre vert pose en outre la question de savoir si l’on peut accroître le rendement sans encourir de risque excessif et si les marchés des capitaux de l’Union européenne peuvent absorber ce surcroît potentiel important de placements. Le CES approuve l’analyse détaillée présentée 3. 2. dans le Livre vert et émet les commentaires suivants: A` long terme, 3. 2. 1. les engagements de retraite augmentent en termes réels à cause de l’augmentation réelle à long terme des paiements, qui entraînent égale- ment une élévation du niveau de vie. L’expérience passée suggère que le placement dans des actifs réels (actions et immobilier) répond dès lors davantage aux engage- ments de retraite qu’un titre à intérêt fixe. 3. 2. 2. L’expérience acquise au cours de très longues périodes dans le passé (voir, par exemple, Tableau VI c joint au Livre vert) démontre de manière évidente les rendements réels avantageux que peuvent générer des actions. En raison de la nature même du placement, qui s’étend sur le long terme, les fluctuations de marché à C 73/116 FR Journal officiel des Communautés européennes 9. 3. 98 court terme importent peu. Toutefois, comme cela est démontré dans le Livre vert, une augmentation de 2 à 3 points de pourcentage, par exemple, du taux de rende- ment annuel sur une période donnée peut avoir un effet considérable sur les bénéfices et/ou les coûts. le placement des fonds de retraite. L’approche présentée au point 36 pourrait constituer une base de réglementa- tion pertinente, susceptible d’être perfectionnée ultérieu- rement sur proposition de la Commission et, si possible, après consultation du CES. 3. 2. 3. Le développement des techniques actuarielles permet à un fonds de retraite d’évaluer la composition de ses actifs par rapport à ses engagements et de minimiser ainsi le risque en ajustant ses placements au profil d’âge de ses affiliés. Ainsi, tout porte à croire qu’un gestionnaire prudent tenant compte des conseils actuariaux aura probablement une part d’obligations plus élevée pour un fonds composé d’affiliés plus anciens que s’il s’agissait d’un fonds couvrant principalement des jeunes. La diversification des placements dans plusieurs catégories d’actifs, dont certaines sont en corrélation opposée, est un autre moyen de minimiser le risque. 3. 2. 3. 1. Les marchés financiers permettent de répartir les placements sur de nombreux secteurs industriels susceptibles de produire des résultats différents à un moment donné et le risque lié aux titres est géré grâce à l’imposition d’une limite de placement maximale sur chaque titre. 3. 2. 4. Considérant la capacité des marchés des capi- taux de l’Union européenne d’absorber l’offre de fonds relativement importants, il y a lieu de remarquer avant tout que ceux-ci ne seraient disponibles qu’à un horizon lointain. Par conséquent, il semble que les marchés des capitaux pourraient et devraient se développer afin d’absorber les fonds disponibles, comme cela a été le cas par exemple aux États-Unis. En revanche, il est plus difficile d’évaluer les éventuelles retombées positives pour les économies européennes de cette nouvelle source d’investissement. 3. 2. 5. Les restrictions d’investissement non pruden- tielles qui imposent des limites arbitraires injustifiées par exemple sur les placements dans des actions ou les placements non domestiques peuvent augmenter le risque de performance médiocre. De même, le CES admet que ce n’est pas le rôle de la Commission de prôner l’une ou l’autre stratégie de placement pour les fonds de retraite, mais bien celui des gestionnaires de placements, soumis à une surveillance adéquate dans l’accomplissement de leur tâche. En résumé, le CES estime que des rendements 3. 2. 6. supérieurs peuvent être obtenus sans risque excessif, sous réserve de la mise en place de contrôles prudentiels adéquats, en ce compris la surveillance des gestionnaires de placements, et que les marchés des capitaux de l’Union européenne vont probablement se développer suffisamment pour absorber tout surcroît de fonds de placement. 4. Chapitre III — Des règles prudentielles adaptées au Marché unique Ce chapitre traite de ce qui pourrait constituer 4. 1. des règles prudentielles adaptées au Marché unique pour Le CES soutient les objectifs de la politique 4. 2. exposés au point 40 qui visent à: a) éliminer les obstacles à l’achèvement du Marché unique dans les services d’investissement, et b) accorder le droit pour les fonds de retraite de placer librement leurs actifs simplement «en bon père de famille». Le CES s’accorde avec la Commission pour 4. 3. dire qu’il y a peu de chances que cela provoque des changements spectaculaires à court terme dans les profils d’investissement. Les gestionnaires de fonds tendent à être conservateurs et sont susceptibles de s’ajuster graduellement à de nouvelles libertés d’investissement. L’introduction de l’Euro facilitera les investissements croisés au sein des États membres participants puisque les considérations relatives à la congruence monétaire seront éliminées. 4. 4. Le CES soutient pleinement la position selon laquelle les fonds de retraite doivent être soumis à un régime prudentiel adapté, dont un des aspects clés serait de se charger plus particulièrement du contrôle des risques. Cependant, la Commission pose la question très importante de savoir s’il ne faudrait pas instaurer des règles communes en matière de fonds de retraite et de compagnies d’assurance. 4. 4. 1. Le CES souhaite cependant insister ici sur le fait que les règles prudentielles doivent comporter une évaluation des passifs au moyen de normes actuarielles propres ainsi qu’une corrélation étroite entre les rende- ments des actifs et l’importance des engagements. Le CES souligne également la nécessité d’impliquer les affiliés dans la gestion de leur fonds de retraite et d’obliger les gestionnaires à informer les membres et à leur fournir des conseils. 4. 5. Le CES souligne la différence fondamentale existant entre les compagnies d’assurance et les fonds de retraite, les premières vendant leurs produits, à l’inverse des seconds dans la plupart des États membres. Par ailleurs, les compagnies d’assurance-vie sont soumi- ses à des règles de surveillance s’appliquant à l’ensemble des activités de chaque compagnie qui comprend une série de produits d’investissement et de protection. Toutefois, il faudrait que les objectifs qui sous-tendent le placement d’actifs par les fonds de retraite concordent 9. 3. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 73/117 globalement avec la politique d’investissement adoptée par les compagnies d’assurance-vie à l’égard de leurs engagements de retraite contractuels. c) les travailleurs provisoirement détachés par leur employeur dans un autre État membre devraient pouvoir rester affiliés à leur régime de retraite complémentaire d’origine. 4. 6. Étant donné les caractéristiques spécifiques des investissements de retraite, le CES recommande donc que des règles séparées soient définies à leur intention. Dans la mesure où les compagnies d’assurance offrent des produits dont les prestations sont équivalentes à celles des fonds de retraite, la directive sur l’assurance-vie devrait sans doute être modifiée afin de s’assurer que les compagnies d’assurance ne soient pas affectées par une quelconque distorsion de concurrence au niveau des produits de retraite. Les règles appliquées aux investisse- ments de retraite devraient viser au maximum à garantir que les fonds de retraite, y compris ceux gérés par le biais de compagnies d’assurance, soient traités sur un pied d’égalité sans pour autant réduire la qualité de la protection. 4. 7. Le CES est convaincu de la nécessité de garantir la liberté de gestion des fonds si l’on souhaite mettre en place le marché unique. Dans le contexte moderne des l’important n’est pas tellement la communications, proximité du marché mais bien la qualité et le profession- nalisme de l’équipe gestionnaire des fonds. 4. 8. Dans une perspective d’avenir, le CES considère à cet égard qu’il serait judicieux d’adopter une directive générale, comprenant des principes fondamentaux, dans le sens indiqué au point 47 (option 3). 5. Chapitre IV — Faciliter la libre circulation des travailleurs Dans ce chapitre, 5. 1. la Commission traite des obstacles actuels à la libre circulation des travailleurs. Elle fait remarquer que ces obstacles à la mobilité transfrontalière ont déjà été éliminés par la législation communautaire pour ce qui est des retraites obligatoires, mais les textes législatifs ne couvrent pas les régimes de retraites complémentaires. En novembre 1996, le groupe de haut niveau créé par la Commission pour étudier cette question a recommandé que la législation communautaire soit limitée dans un premier temps à trois aspects du problème: a) le maintien des droits de retraite acquis pour les affiliés qui s’installent dans un autre État membre; Le CES se réjouit de l’adoption récente par la Commis- sion d’une proposition de directive sur ces questions et élabore actuellement un avis sur ce sujet. 5. 2. Les problèmes subsistants identifiés par la Com- mission et qui n’ont pas été traités par le groupe de haut niveau comprennent: a) les conditions imposées pour l’acquisition des droits — en particulier la longueur des périodes nécessaires dans certains États membres; b) les difficultés rencontrées pour transférer les droits acquis d’un État membre à l’autre; c) les problèmes fiscaux liés à l’acquisition de droits de pension dans plus d’un État membre (les aspects fiscaux sont également traités au chapitre V); d) la position d’un travailleur employé temporairement dans un autre État membre sans être détaché par sa propre entreprise. 5. 3. Le CES reconnaît que les problèmes exposés au point 5. 2 représentent des obstacles importants à la libre circulation des travailleurs et sont incompatibles avec le concept d’un Marché unique. En particulier, à partir du moment où l’on accepte que les retraites soient une forme de salaire différé gagné durant les années de il n’est alors pas raisonnable d’imposer de travail, longues périodes de carence allant jusqu’à 10 ans avant de pouvoir acquérir des droits de retraite. 5. 3. 1. Lorsqu’ils changent de régime de retraite, les affiliés doivent être pleinement informés de la possibilité de transférer leurs droits par un transfert de capital, dans le cas où cela est compatible avec les méthodes de financement des régimes concernés. Le CES estime par ailleurs que toute proposition de directive relative à la coordination des régimes de retraite devrait prendre en considération les mécanismes permettant de protéger le pouvoir d’achat des retraites préservées. b) le paiement transfrontalier de prestations dues au titre des régimes de retraite complémentaire devrait être facilité dans les autres États membres, et 5. 3. 2. Le CES estime que les employés provisoirement détachés par leur employeur auprès de l’entreprise ou d’une filiale dans un autre État membre devraient pouvoir rester affiliés à leur régime de retraite complé- C 73/118 FR Journal officiel des Communautés européennes 9. 3. 98 mentaire d’origine. Il considère cependant qu’il ne serait pas raisonnable qu’un employeur soit tenu de maintenir l’affiliation de travailleurs démissionnaires recrutés par une autre entreprise dans un autre État membre. sociale Dans son avis du 15 mai 1992 sur les régimes 5. 4. complémentaires de (rapporteur: sécurité Mlle Maddocks), le CES recommandait à la Commission d’étudier la possibilité de concevoir un modèle de régime de retraite professionnelle européen que les compagnies «européennes» pourraient utiliser afin de couvrir leurs employés dans tous les États membres; il réitère aujour- d’hui cette recommandation. 5. 5. Le Groupe de haut niveau a proposé de mettre en place un Forum communautaire pour les retraites chargé d’étudier les problèmes de retraite qui font obstacle au renforcement de la libre circulation des personnes. Le CES n’est toujours pas favorable à cette proposition. Actuellement, il existe déjà un comité consultatif pour les travailleurs migrants, qui s’occupe des problèmes de sécurité sociale dans le cadre de la libre circulation des travailleurs. Par ailleurs, des propositions peuvent être discutées dans le cadre du dialogue social, en particulier si l’on part de l’idée que les retraites complémentaires constituent en fait une forme de salaire différé. Le Comité pense que devrait être créé, au sein du comité consultatif pour les travailleurs migrants, un groupe de travail spécial chargé de proposer dans les meilleurs délais des solutions aux problèmes réels que posent les retraites complémentaires. 6. Chapitre V — L’importance des aspects fiscaux pour les retraites complémentaires Dans ce chapitre, le Livre vert décrit l’importance 6. 1. de la fiscalité des retraites. Dans la plupart des États membres, les régimes de retraite jouissent d’avantages fiscaux sur les fonds accumulés, ces avantages étant compensés par l’imposition de la pension effective versée en définitive aux bénéficiaires. 6. 1. 1. Les règles fiscales actuelles peuvent cependant constituer une barrière à la libre circulation des travail- leurs. La Commission, à travers son Livre vert, souhaite recueillir des avis sur la meilleure manière d’améliorer la situation et, notamment, sur la question de savoir si la législation communautaire est adaptée et applicable. 6. 2. 1. Tout en respectant entièrement le principe de subsidiarité, le CES estime que la mobilité des travailleurs serait facilitée par l’élaboration d’une série de règles communes, à soumettre à l’approbation du Conseil, relatives à la reconnaissance, dans tous les autres États membres, des régimes de retraite domiciliés dans l’un d’entre eux. 6. 3. En général, les États membres offrent des avanta- ges fiscaux aux régimes de retraite en escomptant qu’ils percevront des impôts sur les prestations servies en définitive. Il est important que les règles communes n’altèrent pas ce principe de manière notable; au siècle prochain, les retraités représenteront une proportion beaucoup plus élevée de la population totale et il deviendrait progressivement plus difficile de financer les dépenses de l’État si l’on ne disposait pas de la fiscalité des pensions. 6. 4. Afin de traiter spécifiquement du problème de la mobilité des travailleurs, les règles communes pourraient comporter les éléments suivants: a) les cotisations à un régime de retraite non domestique devraient bénéficier du même allégement fiscal qu’un régime domestique. Cet avantage ne devrait valoir que pour une période limitée afin de faciliter les transferts de travailleurs (détachés) à court terme — il n’est pas rare de voir des employés de multinationales travailler successivement durant 3 à 5 ans dans des pays différents, tout en ayant l’intention de prendre leur pension dans leur pays d’origine. D’importants problèmes et inégalités surgiraient si ce type de travailleurs était forcé de changer de régime de retraite à chaque déplacement; b) lors d’un transfert permanent vers un autre État membre, le travailleur aurait la possibilité soit de conserver les prestations échues de son régime précédent, soit, lorsque des fonds existent, de les transférer vers un régime agréé dans son nouveau pays de résidence. Il importe également que le travailleur puisse disposer d’informations et de conseils adéquats; c) les retraites versées seraient taxées dans le pays de résidence. Cela pourrait créer des problèmes aux États membres pour qui le manque à gagner fiscal qui en résulterait ne serait pas compensé par un mouvement de retraités. 6. 2. Le CES soutient le principe général d’une presta- tion différée aux affiliés d’un régime de fonds de retraite accumulés et de l’imposition également différée jusqu’au moment où les prestations sont servies à chaque affilié. 6. 5. Bien qu’il serait intéressant de pouvoir adopter une approche communautaire visant à éliminer ces barrières, il est probablement plus réaliste de se baser 9. 3. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 73/119 sur des dispositions bilatérales ou multilatérales si l’on veut réaliser des progrès. La Commission pourrait faciliter ce travail dans la mesure où elle développerait un modèle de règles relatives à la fiscalité des pensions. 7. Conclusions 7. 1. Le CES accueille favorablement le Livre vert et réitère son souhait que des actions soient engagées en temps voulu afin d’assurer une retraite suffisante aux pensionnés du prochain siècle. 7. 2. Le CES rejoint l’opinion selon laquelle les retrai- tes complémentaires joueront un rôle important dans le futur en matière de versement de retraites. Le CES reconnaît que les progrès en matière 7. 3. de retraites complémentaires sont et seront encore compliqués par les différentes approches adoptées tradi- tionnellement par les États membres. Il est clair que non seulement le recours aux retraites complémentaires est très variable, mais que là où les retraites complémentaires sont bien établies, une politique d’investissement plus libérale existe non seulement par rapport aux actions et aux instruments financiers dérivés, mais également par rapport aux placements à l’étranger. A` l’inverse, dans les pays où les retraites complémentaires n’en sont qu’à leurs débuts, le niveau d’investissement dans des obligations est beaucoup plus élevé, au détriment des actions et des actifs étrangers. 7. 4. Bien qu’elle ne soit pas directement liée au problème spécifique des retraites, l’augmentation des disponibilités des fonds de placement aura probablement d’autres effets bénéfiques sur l’économie des États membres. Bruxelles, le 11 décembre 1997. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS TABLEAU 1 Proportion des retraites obligatoires par rapport aux revenus (150 % du revenu moyen national) Source: Sedgwick Noble Lowndes. C 73/120 FR Journal officiel des Communautés européennes 9. 3. 98 TABLEAU 2 Proportion des retraites obligatoires et volontaires par rapport aux revenus (150 % du revenu moyen national) Source: Sedgwick Noble Lowndes. TABLEAU 3 Part des actions dans les fonds de retraite, en %, à la fin de l’année 1995 UK IRL B S DK 77,60 58,42 39,50 27,59 26,93 NL (1) 26,00 L F A D P FIN I GR E 21,20 13,58 12,95 10,16 9,42 9,20 7,71 7,70 5,00 Source: EFRP. (1) Les Pays-Bas sont les seuls à disposer d’un régime de retraite financé pour les fonctionnaires, ce qui influence considérablement les chiffres indiqués, car le régime public est fortement exposé aux placements domestiques à intérêts fixes. 9. 3. 98 FR Journal officiel des Communautés européennes C 73/121 TABLEAU 4 Actifs étrangers en % de l’ensemble des actifs fin 1995 IRL 38,92 B 37,30 UK 26,79 NL (1) 23,00 A L S DK D P F E GR 21,93 18,00 10,48 7,98 5,70 5,62 4,44 3,00 2,82 TABLEAU: EFRP. (1) Les Pays-Bas sont les seuls à disposer d’un régime de retraite financé pour les fonctionnaires, ce qui influence considérablement les chiffres indiqués, car le régime public est fortement exposé aux placements domestiques à intérêts fixes


title: Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter großer Aluminium-Elektrolytkondensatoren mit Ursprung in Japan

eurovoc_concepts:
Japan
anti-dumping duty
electrical equipment
import
industrial product

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 11. 12. 1997 KOM(97) 697 endg. Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter großer Aluminium-Elektrolytkondensatoren mit Ursprung in Japan (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG 1. Die Anlage enthält einen Vorschlag für eine Verordnung des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter großer Aluminium- Elektrolytkondensatoren mit Ursprung in Japan. 2. Der Verordnungsvorschlag bezieht sich auf eine Überprüfung gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Antidumping-Grundverordnung, die ergab, daß sich die Dumpingspanne eines japanischen Herstellers (Rubycon Corporation) von 30,1 % auf 4,2 % verringert hat. 3. Daher wird vorgeschlagen, den Zollsatz für dieses Unternehmen auf 4,2 % zu senken. -1 VERORDNUNG (EG) Nr DES RATES vom zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter großer Aluminium-Elektrolytkondensatoren mit Ursprung in Japan DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern1, insbesondere auf Artikel 11 Absatz 3, auf Vorschlag der Kommission nach Konsultationen im Beratenden Ausschuß, in Erwägung nachstehender Gründe: 1 ABl. Nr. L 56 vom 6. 3. 1996, S. 1. Verordnung, geändert durch Verordnung (EG) Nr. 2331/96 (ABl. Nr. L 317 vom 6. 12. 1996, S. 1). A. VERFAHREN 1. Geltende Maßnahmen ( 1 ) Im Dezember 1992 führte der Rat mit der Verordnung (EWG) Nr. 3482/922 einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren bestimmter großer Aluminium- Elektrolytkondensatoren (nachstehend "LAEC" genannt) mit Ursprung in Japan ein. Für die Rubycon Corporation (nachstehend "Rubycon" genannt) wurde ein Zollsatz von 30,1 %, ausgedrückt als Prozentsatz des Nettopreises frei Grenze der Gemeinschaft, unverzollt, festgesetzt. Die Untersuchung, die zur Einführung dieser Maßnahmen führte, wird nachstehend als "Ausgangsuntersuchung" bezeichnet. 2. Überprüfungsantrag (2) Im September 1996 stellte Rubycon einen Antrag auf Einleitung einer Interimsüberprüfung gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates (nachstehend "Grundverordnung" genannt). Rubycon behauptete, die Aufrechterhaltung des Antidumpingzolls sei nicht länger erforderlich, um das in der Ausgangsuntersuchung festgestellte Dumping auszugleichen. 2 ABl. Nr. L 353 vom 3. 12. 1992, S. 1. 3. Überprüfung (3) Nach Auffassung der Kommission hatte Rubycon ausreichende Anscheinsbeweise vorgelegt, um die Einleitung einer Interimsüberprüfung zu rechtfertigen. Daher veröffentlichte sie am 17. Dezember 1996 im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften3 eine Bekanntmachung über die Einleitung einer Überprüfung gemäß Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung und leitete eine Untersuchung ein. Da keine andere interessierte Partei ausreichende Beweise vorgelegt hatte, um die Einleitung einer Überprüfung zu rechtfertigen, wurde die Untersuchung auf Rubycon beschränkt. Sie betraf lediglich die Dumpingaspekte. (4) Die Kommission unterrichtete Rubycon, die Vertreter des Ausfuhrlandes, zwei unabhängige Einfuhrer und den Antragsteller im Rahmen der Ausgangsuntersuchung (nachstehend "FARAD" genannt) offiziell von der Einleitung der Überprüfung. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen. Alle Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten, wurden von der Kommission gehört. (5) Die Untersuchung betraf den Zeitraum vom 1. Oktober 1995 bis zum 30. September 1996 (nachstehend "Untersuchungszeitraum" genannt). Sie erstreckte sich auf die Gemeinschaft in ihrer Zusammensetzung zum Zeitpunkt der Einleitung der Überprüfung. 3 ABl. Nr. C 381 vom 17. 12. 1996, S. 7. - 3- (6) Die Kommission sandte allen bekanntermaßen betroffenen Parteien Fragebogen zu und erhielt Antworten von Rubycon, dem mit ihm geschäftlich verbundenen Einführer in der Gemeinschaft (nachstehend "Rubycon UK" genannt) sowie zwei unabhängigen Einfuhrern in der Gemeinschaft. (7) Die Kommission holte alle für notwendig erachteten Informationen ein, prüfte sie nach und führte Untersuchungen in den Betrieben der folgenden Unternehmen durch: (a) Hersteller/Ausführer in Japan - Rubycon Corporation, Tokyo/Ina (b) Geschäftlich mit dem Her steller/Ausführer verbundener Einführer - Rubycon UK, South Ruislip, Vereinigtes Königreich (c) Mit dem Hersteller/Ausführer geschäftlich nicht verbundener Einfuhr r - Codico Gesellschaft m. b. H. % Co KG, Wien, Österreich (nachstehend "Codico" genannt) -4 Beim Kontrollbesuch in den Betrieben von Codico wurde festgestellt, daß das Unternehmen irreführende Angaben gemacht hatte. Es hatte insbesondere eine beträchtliche Zahl seiner Einfuhrtransaktionen nicht angegeben. Dies ließ zusammen mit anderen Unzulänglichkeiten ernste Zweifel an der Zuverlässigkeit der Angaben des Unternehmens aufkommen. Daher beschloß die Kommission, ihre Feststellungen im Falle dieses Unternehmens gemäß Artikel 18 der Grundverordnung auf der Grundlage der verfugbaren Informationen zu treffen, und setzte das Unternehmen davon in Kenntnis. Die Durchführung eines Kontrollbesuchs in den Betrieben des anderen Einfuhrers erschien nicht erforderlich, da dieser Einfuhrer insgesamt nur relativ wenige von Rubycon hergestellte LAEC importierte. (8) Da umfangreiche und komplexe Angaben eingeholt und geprüft wurden, überstieg die Untersuchung den in Artikel 11 Absatz 5 der Grundverordnung vorgesehenen normalen Zeitraum von zwölf Monaten. (9) Die Parteien wurden schriftlich über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 zu ändern. Nach Prüfung der Stellungnahmen der Parteien wurden die Feststellungen gegebenenfalls entsprechend angepaßt. 5- B. WARE (10) Der unter Randnummer 1 genannte endgültige Antidumpingzoll gilt für große elektrische Aluminium-Elektrolytkondensatoren mit einer CV-Leistung (Kapazität multipliziert mit Nennspannung) zwischen 18. 000 und 310. 000 uC (Mikro-Coulomb) bei einer Spannung von 160 Volt oder mehr und mit einem Durchmesser von 19 mm oder mehr und einer Länge von 20 mm oder mehr. Diese Ware wird derzeit dem KN-Code ex 8532 22 00 zugewiesen. Im Rahmen dieser Überprüfung, die lediglich einen der bekannten japanischen Hersteller/Ausfuhrer betraf und sich auf die Dumpingaspekte beschränkte, wurde es nicht für angemessen angesehen, die Definition der gleichartigen Ware auszuweiten, wie dies - aufgrund technischer Entwicklungen - bei der Untersuchung betreffend die Einfuhren von LAEC mit Ursprung in der Republik Korea und Taiwan getan worden war4. 4 Verordnung (EG) Nr. 1384/94 in ABl. Nr. L 152 vom 18. 6. 1994, S. 1, mit der die Verordnung (EG) Nr. 371/94 in ABl. Nr. L 48 vom 19. 2. 1994, S. 10, bestätigt wird. C. DUMPING 1. Vorbemerkung (11) In der Ausgangsuntersuchung wurde die Dumpingspanne anhand der meistverkauften Modelle berechnet, die mehr als 70 % der gesamten EG- Transaktionen des Ausfuhrers ausmachten. Daher wurden auch in dieser Untersuchung die meistverkauften Modelle zugrunde gelegt, auf die mehr als 70 % der Ausfuhrmengen entfielen. Nach der schriftlichen Unterrichtung über die Untersuchungsergebnisse behaupteten Rubycon und FARAD, es wäre angemessener gewesen, ein anderes Bündel von Transaktionen heranzuziehen. Rubycon machte in erster Linie geltend, bei den Berechnungen hätten nicht die Ausfuhrmengen, sondern 70 % des Ausfuhrumsatzes zugrunde gelegt werden sollen, während FARAD vorschlug, ein ganz anderes Paket von Transaktionen heranzuziehen, um zu verhindern, daß der Ausführer seine Ausfuhrpreise lediglich für die meistverkauften Modelle erhöht. Der Rat stellte jedoch fest, daß der Kommission keinerlei Hinweise dafür vorliegen, daß sich die Umstände im Sinne des Artikels 11 Absatz 9 der Grundverordnung geändert hätten, so daß es gerechtfertigt erscheinen könnte, die Methode zur Berechnung der Ausfuhrpreise zu ändern. Daher wurde es wie in der Ausgangsuntersuchung für angemessen angesehen, sich auf die Modelle zu stützen, auf die 70 % der Exportmengen von Rubycon entfielen. 7- 2. Normalwert (12) Bei der Ermittlung der Normalwerte für die meist verkauften Modelle wurde zwischen zwei Kategorien von Modellen unterschieden. Für Modelle, die im Untersuchungszeitraum auf dem japanischen Inlandsmarkt in ausreichenden Mengen und im normalen Handelsverkehr verkauft wurden, wurden die Normalwerte gemäß Artikel 2 Absätze 2 und 4 der Grundverordnung anhand der (gewinnbringenden) inländischen Verkaufspreise ermittelt. (13) Für die übrigen Modelle, die im Untersuchungszeitraum gar nicht bzw. nicht in ausreichenden Mengen im normalen Handelsverkehr auf dem Inlandsmarkt verkauft wurden, wurden die Normalwerte gemäß Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung rechnerisch ermittelt. Dazu wurden die Herstellkosten, die VVG-Kosten bei den Inlandsverkäufen und eine angemessene Gewinnspanne addiert, die anhand der gewogenen durchschnittlichen Gewinnspanne von Rubycon bei seinen gewinnbringenden LAEC-Verkäufen uif dem Inl ndsmarkt festgesetzt wurde. Die von Rubycon angegebenen Herstellkosten wurden berichtigt, da sich herausstellte, daß das Unternehmen nicht den tatsächlichen Einkaufspreis bestimmter im Ausland veredelter Teile angegeben hatte, die bei der LAEC-Herstellung verwendet wurden. 8- 3. Ausfuhrpreise (14) Bei der Ermittlung des Ausfuhrpreises wurde zwischen Verkäufen an geschäftlich verbundene und an unabhängige Parteien in der Gemeinschaft unterschieden. Gemäß Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung wurden die Ausfuhrpreise für Verkäufe an unabhängige Unternehmen anhand der tatsächlich gezahlten Preise bei Verkauf der Ware zur Ausfuhr in die Gemeinschaft ermittelt. (15) Bei den Exportverkäufen an Rubycon UK wurden die Ausfuhrpreise anhand der Wiederverkaufspreise errechnet, die dem ersten unabhängigen Käufer in Rechnung gestellt wurden und die zur Erfassung aller zwischen der Einfuhr und dem Wiederverkauf tatsächlich angefallenen Kosten ordnungsgemäß berichtigt wurden. Außerdem wurde eine Berichtigung zur Berücksichtigung einer Gewinnspanne von 5 % vorgenommen, die als angemessen angesehen wurde und gemäß Artikel 11 Absatz 9 der Grundverordnung derjenigen entspricht, die in der Ausgangsuntersuchung zugrunde gelegt worden war. Die Gewinnangaben der beiden Einführer, die sich im Verlauf der Untersuchung selbst gemeldet hatten, konnten nicht verwendet werden, da es sich bei dem einen Einführer um eine nichtkooperierende Partei handelte und der andere Einführer die betroffene Ware nicht weiterverkaufte. (16) Bei der rechnerischen Ermittlung der Ausfuhrpreise ab Werk wurden die bei der Einfuhr entrichteten Antidumpingzölle gemäß Artikel 2 Absatz 9 und Artikel 11 Absatz 10 der Grundverordnung als Kosten abgezogen, da während der Untersuchung keine schlüssigen Beweise dafür vorgelegt wurden, daß sich die Antidumpingzölle in den späteren Verkaufspreisen der Abnehmer von Rubycon UK in der Gemeinschaft ordnungsgemäß niederschlugen. (17) Schließlich wurde festgestellt, daß ein Teil der von Rubycon hergestellten Waren an Abnehmer in der Gemeinschaft verkauft wurde, die im Rahmen der aktiven Veredelung von den Einfuhrabgaben befreit waren. Die betreffenden Exporttransaktionen wurden in die Berechnung des Ausfuhrpreises von Rubycon einbezogen. Dagegen erhob Rubycon Einwände. In diesem Zusammenhang wurde die Auffassung vertreten, daß der Ausführer nicht zwangsläufig bei allen Transaktionen weiß, ob seine Kunden die im Rahmen der aktiven Veredelung zollfrei eingeführten Modelle zu einer I späteren Zeitpunkt in den zollrechtlich freien Verkehr überfuhren oder ob Fertigerzeugnisse, die LAEC von Rubycon enthalten, in der Folge in die Gemeinschaft wiedereingeführt werden. 10 Im übrigen können die LAEC-Verkäufe an Unternehmen, die im Rahmen der aktiven Veredelung von den Einfuhrabgaben befreit sind, zur Schädigung der Gemeinschaftshersteller beitragen, da sie deren Absatzmöglichkeiten beschränken. Dies steht nicht im Widerspruch zu den Voraussetzungen in Artikel 552 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission5, in dem die Bestimmungen über die Bewilligung des Verfahrens der aktiven Veredelung gemäß dem Zollkodex der Gemeinschaften niedergelegt sind. Insbesondere wurde festgestellt, daß die "wirtschaftlichen Voraussetzungen" für die Bewilligung der Abgabenbefreiung im Rahmen der aktiven Veredelung - in zahlreichen Fällen - als erfüllt gelten können, ohne daß (eingehend) geprüft wird, ob in der Gemeinschaft tatsächlich vergleichbare Waren hergestellt werden. In diesem Zusammenhang ist auch darauf hinzuweisen, daß Rubycon - trotz einer entsprechenden Aufforderung der Kommission - keine ausreichenden Informationen über die Gründe vorlegte, aus denen diesem Unternehmen oder seinen Abnehmern die entsprechende Bewilligung erteilt worden war. Daher kann nicht ausgeschlossen werden, daß den Gemeinschaftsherstellern in diesem Fall Absatzmöglichkeiten vorenthalten wurden, die sich ihnen andernfalls geboten hätten. Im übrigen steht die Einbeziehung von Export-Transaktionen im Rahmen der aktiven Veredelung im Einklang mit Artikel 1 Absatz 2 der Grundverordnung, dem zufolge eine Ware als gedumpt gilt, "wenn ihr Preis bei der Ausfuhr in die Gemeinschaft" (im Gegensatz zur Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr in der Gemeinschaft) niedriger ist als ihr Normalwert. Daher kam der Rat zu dem Schluß, daß die Einbeziehung der abgabenfreien Export-Transaktionen im Rahmen der aktiven Veredelung in dieser Untersuchung gerechtfertigt ist. 5 ABl. Nr. L 253 vom 11. 10. 1993, S. 1, zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1427/97, ABl. Nr. L 196 vom 24. 7. 1997, S. 31. - 11 - 4. Vergleich (18) Die Normalwerte wurden mit den Ausfuhrpreisen auf der Stufe ab Werk verglichen. Was die Unterschiede bei den Verkaufsbedingungen anbetrifft, so wurden gemäß Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung Berichtigungen für die Liefer- und die Zahlungsbedingungen vorgenommen. (19) Die beantragten Berichtigungen wegen der Gehälter des Verkaufspersonals und der Werbekosten konnten nicht zugestanden werden, da nicht nachgewiesen wurde, daß diese Faktoren die Vergleichbarkeit des Normalwertes und des Ausfuhrpreises beeinflußten. 5. Dumpingspanne (20) Der Vergleich der gewogenen durchschnittlichen Normalwerte mit den gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreisen ergab das Vorliegen von Dumping. Die gewogene durchschnittliche Dumpingspanne, ausgedrück, als Prozent -atz des Preises frei Grenze der Gemeinschaft, erreicht folgenden Wert: Rubycon 4,2 % 12- D. NEUER ZOLLSATZ (21) Die in dieser Überprüfung ermittelte Dumpingspanne ist niedriger als die bei der Ausgangsuntersuchung festgestellte Dumpingspanne, die bei der Festsetzung des Zollsatzes zugrunde gelegt wurde. Da keine eindeutigen Hinweise dafür vorliegen, daß sich die Dumpingspanne nach Abschluß der Überprüfung wieder erhöhen dürfte, kommt der Rat zu dem Schluß, daß die Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 im Falle der Rubycon Corporation, Ina Nagano, geändert werden sollte. Der neue Zollsatz beläuft sich auf 4,2 %. (22) Diese Überprüfung berührt nicht den Zeitpunkt, zu dem die Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 gemäß Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung außer Kraft tritt - HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: - 1 3- Artikel 1 Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 3482/92 wird wie folgt geändert: Der in der Spalte "Zollsatz" angegebene Prozentsatz von "30,1 %" für die Rubycon Corporation, Ina Nagona, wird durch "4,2 %" ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Brüssel Im Namen des Rates Der Präsident 14 ISSN 0254-1467 KOM(97) 697 endg. DOKUMENTE DE 02 06 10 11 Katalognummer : CB-C0-97-717-DE-C ISBN 92-78-29169-2 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg Ib


title: ENERGIE : monatliche Statistiken. 11/1997.,ENERGY : monthly statistics. 11/1997.,ÉNERGIE : statistiques mensuelles. 11/1997.

eurovoc_concepts:
coal
electrical energy
hydrocarbon
statistics


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3902/97 von Alexandros ALAVANOS an die Kommission. Fortschritte im Zusammenhang mit dem Unterprogramm "Allgemeine und technische Bildung des Programms "Bildung und berufliche Erstausbildung" in Griechenland

eurovoc_concepts:
Greece
educational reform
information technology
library
secondary education
vocational education

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 3909/97 by Hiltrud BREYER to the Commission. Seveso directive

eurovoc_concepts:
EU environmental policy
dangerous substance
environmental impact
environmental risk prevention
environmental standard
industrial hazard
pollution control measures
prevention of pollution
safety standard
waste management

text: C 223/32 EN Official Journal of the European Communities 17. 7. 98 2. At its meeting of 3 December 1997, the programme monitoring committee in principle agreed to the modification of sub-programme 1 (general and technical education) to take account of the need to support the integrated lyceum. Moreover, the monitoring committee stressed that the main structure of the sub-programme in question will be maintained. Budgets will be adapted on the basis of the implementation to date, without damaging the current planning. Multifund actions of the adopted programme, like school libraries, information technologies and mobility programmes will be adjusted to give priority to the development of the integrated lyceum. Implementation mechanisms will remain unchanged. Following the above, the ministry of Education will submit to the monitoring committee, as soon as possible, detailed proposals regarding the implementation of the new actions, as well as the necessary financial information (e. g. budgets, financial tables). On the basis of the detailed proposals, the monitoring committee will then proceed to final decisions. Consequently, it is premature for the Commission to express its views on the subject, before having the detailed proposals. (98/C 223/35) WRITTEN QUESTION E-3909/97 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (11 December 1997) Subject: Seveso directive For requirements relating to the protection of the environment and the safety of establishments the directives › of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment (85/337/EEC) (1), › of 24 September 1996 concerning integrated pollution prevention and control (96/61/EC) (2) and › of 9 December 1996 on the control of major-accident hazards involving dangerous substances (96/82/EC) (3) are of fundamental importance. The last two of these directives must be implemented by the Member States by 1999 at the latest. During the discussions this has prompted a number of views giving rise to the following questions to the Commission have been put forward. 1. Were the three directives referred to above based on a uniform Commission concept associated with the expectation that the Member States would transform the directives into appropriate all-embracing legislation? 2. All three directives define the term (cid:145)installation(cid:146), and although the wording is not the same in each case, it is not inconsistent. Are the various definitions based on a single concept of (cid:145)installation(cid:146), or may the Member States use different definitions when implementing the directives? (1) OJ L 175, 5. 7. 1985, p. 40. (2) OJ L 257, 10. 10. 1996, p. 26. (3) OJ L 10, 14. 1. 1997, p. 13. (98/C 223/36) WRITTEN QUESTION E-3910/97 by Hiltrud Breyer (V) to the Commission (11 December 1997) Subject: Seveso directive For requirements relating to the protection of the environment and the safety of establishments the directives › of 27 June 1985 on the assessment of the effects of certain public and private projects on the environment (85/337/EEC) (1), › of 24 September 1996 concerning integrated pollution prevention and control (96/61/EC) (2) and


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2474/97 af 11. december 1997 om ændring af importtold for korn

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import
stock-exchange listing


title: WRITTEN QUESTION No. 3921/97 by Paul LANNOYE to the Commission. Contamination by Mancozeb

eurovoc_concepts:
Rwanda
industrial pollution
pesticide
soil pollution
waste disposal
water pollution


title: QUESTION ECRITE no 3915/97 de Ria OOMEN-RUIJTEN à la Commission. Syndrome psycho-organique

eurovoc_concepts:
dangerous substance
environmental protection
medical research
occupational disease
occupational health
occupational safety
public health
solvent
toxic substance


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3926/97 do Deputado Angela SIERRA GONZÁLEZ à Comissão. Regime económico e fiscal das ilhas Canárias

eurovoc_concepts:
Canary Islands
business start-up
code of conduct
economic system
investment aid
investment policy
regional aid
tax relief
tax system


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2467/97 av den 11 december 1997 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 2200/97 om sanering av gemenskapens produktion av äpplen, päron, persikor och nektariner

eurovoc_concepts:
EU production
grubbing premium
pip fruit
stone fruit

formats: html pdfa1b print


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3894/97 von Gerardo FERNÁNDEZ- ALBOR an die Kommission. Förderung von speziellen Studien durch die Kommission

eurovoc_concepts:
EU policy
European Commission
access to EU information
archives
database
information system
public awareness campaign
research programme
transparency in decision-making

text: C 187/78 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften 16. 6. 98 Antwort von Herrn Van den Broek im Namen der Kommission (2. Februar 1998) Die Kommission hat in ihrer Stellungnahme zum Beitrittsantrag der Tschechischen Republik im Juli 1997 abschlie(cid:223)end erkla¤rt, da(cid:223) sich die tschechischen Beho¤rden unter anderem mit der Lage der Roma in ihrem Land befassen sollten. In bezug auf einige andere beitrittswillige La¤nder a¤u(cid:223)erte sich die Kommission entsprechend. Die Gemeinschaft unterstu¤tzt die assoziierten La¤nder bei der Vorbereitung auf ihre Mitgliedschaft im Rahmen der Heranfu¤hrungsstrategie, bei der das Phare-Programm eine entscheidende Rolle spielt. In diesem Programm sind eine Reihe von Projekten vorgesehen, die insbesondere die Menschenrechtsfragen und die Lage der Minderheiten einschlie(cid:223)lich jene der Roma betreffen. Die Kommission wird die Menschenrechtssituation und die Lage der Minderheiten in allen assoziierten La¤ndern weiterhin genau verfolgen. Im Falle der Tschechischen Republik wird dabei auch die Umsetzung des von der tschechischen Regierung am 29. Oktober zur Verbesserung der Lage der Roma verabschiedeten Programms genau u¤berwacht. Gleichzeitig wird die Kommission diese La¤nder weiterhin dabei unterstu¤tzen, die in diesen Bereichen bestehenden im Rahmen des Phare-Programms aufgezeigten Defizite effizient zu behandeln. (98/C 187/123) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3893/97 von Gerardo Ferna·ndez-Albor (PPE) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Forstpolitik der Europa¤ischen Union In mehreren nationalen Aktionsprogrammen wird vorgeschlagen, den Staatsforst auszudehnen und die Privateigentu¤mer zu subventionieren, um die umweltgerechte Erhaltung der Wa¤lder zu fo¤rdern. Damit soll das europa¤ische Forstschutzgebiet betra¤chtlich erweitert werden. Trotz dieses Umstandes und der diesbezu¤glichen guten Absichten sei darauf hingewiesen, da(cid:223) die einer konsolidierten Regelung unterliegenden Wa¤lder in zahlreichen La¤ndern mehr schlecht als recht u¤berleben, da die betreffenden Rechtsvorschriften zum Schutz der Wa¤lder veraltet sind. Deshalb mu¤(cid:223)ten im Rahmen der neuen gemeinschaftlichen Forstpolitik die o¤ffentlichen und privaten Wa¤lder gefo¤rdert und gleichzeitig auf Gemein- schaftsebene die Rechtsvorschriften zum Schutz der betreffenden Wa¤lder gea¤ndert werden. Kann die Kommission angeben, welchen Grad die Konsolidierung der gemeinschaftlichen Forstpolitik derzeit erreicht hat und aufgrund welcher aktuellen Programmierung die Zukunft des o¤ffentlichen und privaten Waldes in der Gemeinschaft hinsichtlich der Erhaltung und Ausweitung der Waldfla¤chen geplant wird? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (13. Januar 1998) Die Kommission mi(cid:223)t der Erhaltung und dem Schutz des Waldbestands der Gemeinschaft gro(cid:223)e Bedeutung bei und kann dem Herrn Abgeordneten versichern, da(cid:223) dieses Anliegen im Mittelpunkt der Vorschla¤ge fu¤r die ku¤nftigen Strategien im Bereich der Forstpolitik stehen wird. Dabei ist jedoch anzumerken, da(cid:223) die Forstgesetzgebung in den Zusta¤ndigkeitsbereich der Mitgliedstaaten fa¤llt. (98/C 187/124) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3894/97 von Gerardo Ferna·ndez-Albor (PPE) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Fo¤rderung von speziellen Studien durch die Kommission Die Ausarbeitung spezieller Studien ist eines der wichtigsten Elemente, auf die sich bestimmte Gemeinschafts- politiken stu¤tzen, da ihnen deren Ergebnisse als Grundlage dienen. Die Erstellung dieser Studien obliegt in zahlreichen Fa¤llen auf der Grundlage bestimmter Auswahlkriterien Einrichtungen oder Gruppen au(cid:223)erhalb der Kommission


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se modifica la Directiva 97/33/CE en lo que se refiere a la portabilidad de los números entre operadores y a la preselección del operador»

eurovoc_concepts:
communications policy
liberalisation of the market
new technology
telecommunications
telephone

text: 9. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 73/107 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Parlamento Europeo y del Consejo por la que se modifica la Directiva 97/33/CE en lo que se refiere a la portabilidad de los nu´meros entre operadores y a la preseleccio´n del operador» (98/C 73/26) El 30 de octubre de 1997, de conformidad con el artı´culo 100 A del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, el Consejo decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre la propuesta mencionada. La Seccio´n de Transportes y Comunicaciones, encargada de preparar los trabajos en este asunto, constituyo´ un Grupo de estudio y designo´ como Ponente al Sr. Mobbs. En su 350o Pleno (sesio´n del 11 de diciembre de 1997), el Comité Econo´ mico y Social ha designado como Ponente general al Sr. Mobbs y ha aprobado por unanimidad el presente Dictamen. 1. Introduccio´n El 20 de noviembre de 1996, 1. 1. la Comisio´ n sobre una polı´tica de publico´ un Libro Verde numeracio´n de los servicios de telecomunicacio´ n en Europa (1). Como consecuencia de ello, se llevo´ a cabo una amplia consulta de todas las partes interesadas en la UE sobre diversas opciones para llegar a un planteamiento comu´n con respecto a varias cuestiones relacionadas con la numeracio´ n, con vistas a alcanzar el objetivo acordado de instaurar un mercado de telecomunicaciones competitivo y liberalizado. El Comité emitio´ su Dictamen el 28 de mayo de 1997 (2). 1. 2. El 21 de mayo de 1997, la Comisio´n publico´ una Comunicacio´ n sobre la consulta relativa al Libro Verde sobre una polı´tica de numeracio´n de los servicios de telecomunicacio´n en Europa (3). El Comité emitio´ su Dictamen el 29 de octubre de 1997 (4). La Comunicacio´ n de la Comisio´ n de 21 de mayo 1. 3. de 1997 se publico´ antes de que el Comité emitiera su Dictamen de 28 de mayo de 1997, pero los puntos de vista del Comité no eran, en términos generales, sustancialmente diferentes de la opinio´n expresada por la Comisio´n en su Comunicacio´ n sobre el Libro Verde. 1. 3. 1. No obstante, la Comisio´n so´ lo aborda aquellos aspectos que inciden en la portabilidad de los nu´meros (1) COM(96) 590 final. (2) DO C 287 de 22. 9. 1997, p. 15. (3) COM(97) 203 final. (4) DO C 19 de 21. 1. 1998. y la preseleccio´ n del operador (5) en su actual propuesta de modificacio´n de la Directiva relativa a la inter- conexio´n (6). 2. La propuesta de la Comisio´ n 2. 1. La propuesta, presentada como consecuencia de la consulta pu´blica mencionada anteriormente en el punto 1. 1. , hace mencio´ n de la Resolucio´ n del Consejo de 22 de septiembre de 1997(7), pero la Comisio´n so´lo se refiere a dos acciones. Antes del 1 de enero del an˜ o 2000, deberı´an 2. 2. ofrecer la portabilidad de los nu´meros entre operadores (5) Portabilidad de los nu´meros: la posibilidad de transferir un nu´mero de teléfono de un operador a otro. En consecuencia, la portabilidad de nu´mero permite al cliente conservar su nu´mero de teléfono cuando decide cambiar de operador y elimina un importante obsta´culo a la competencia. Preseleccio´n del operador: mecanismo por el que el provee- dor de servicios u operador local encamina automa´tica- mente las llamadas internacionales y de larga distancia de un cliente al operador de larga distancia de su eleccio´ n. De este modo, el cliente no tiene que marcar o preprogramar un co´ digo especı´fico para seleccionar el operador en cada llamada («igualdad de acceso»). Seleccio´n de operador llamada por llamada: un mecanismo sencillo que permite al cliente escoger un operador por medio de un co´digo o un equipo preprogramado, en cuya ausencia interviene el proveedor del acceso local (operador local) para escoger automa´ticamente un operador de larga distancia, con la posibilidad de que el usuario anule la seleccio´n en cada llamada («facilidad de acceso»). (6) Directiva 97/33/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 30. 6. 1997, relativa a la interconexio´n en las telecomuni- caciones en lo que respecta a garantizar el servicio universal y la interoperabilidad mediante la aplicacio´n de los princi- pios de la oferta de red abierta (ONP) (DO L 199 de 26. 7. 1997, p. 32). Dictamen del CES: DO C 153 de 28. 5. 1996, p. 21. (7) Resolucio´ n del Consejo de 22 de septiembre de 1997 sobre el desarrollo de la futura polı´tica de numeracio´n en el sector de las telecomunicaciones en la Comunidad Europea (DO C 303 de 4. 10. 1997, p. 1). C 73/108 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 3. 98 todos los proveedores de acceso local fijo, mientras que la totalidad de los operadores deberı´an ofrecer la portabilidad de los nu´meros de servicios especiales no geogra´ficos. 2. 2. 1. Habida cuenta de que deberı´a examinarse con mayor detenimiento la necesidad de que los operadores mo´viles ofrezcan este servicio, la Comisio´n propone volver a evaluar esta cuestio´n antes de finales de 1998. Antes del 1 de enero del an˜o 2000, deberı´an 2. 3. ofrecer la preseleccio´n del operador (siendo el abonado el que designa el operador por defecto, con posibilidad de anulacio´ n llamada por llamada) todos los proveedores de acceso local fijo con un peso significativo en el mercado de todos los Estados miembros donde deba producirse la liberalizacio´n completa antes del 1 de enero de 1998 y, en el caso de los Estados miembros a los que se ha concedido perı´odos de transicio´n adicionales, deberı´a ofrecerse antes de finalizar dicho perı´odo. 2. 3. 1. La seleccio´n del operador llamada por lla- mada (1) debera´ ofrecerse antes del 1 de enero de 1998 (la Comisio´ n no presenta ninguna nueva propuesta legislativa en la materia ya que considera que este servicio esta´ suficientemente cubierto por lo dispuesto en la actual Directiva relativa a la interconexio´n). En su propuesta, la Comisio´n se refiere a los 2. 3. 2. argumentos esgrimidos por la minorı´a de oponentes a la preseleccio´n del operador y, a continuacio´ n, enumera (1) Portabilidad de los nu´meros: la posibilidad de transferir un nu´mero de teléfono de un operador a otro. En consecuencia, la portabilidad de nu´mero permite al cliente conservar su nu´mero de teléfono cuando decide cambiar de operador y elimina un importante obsta´culo a la competencia. Preseleccio´n del operador: mecanismo por el que el provee- dor de servicios u operador local encamina automa´tica- mente las llamadas internacionales y de larga distancia de un cliente al operador de larga distancia de su eleccio´ n. De este modo, el cliente no tiene que marcar o preprogramar un co´ digo especı´fico para seleccionar el operador en cada llamada («igualdad de acceso»). Seleccio´n de operador llamada por llamada: un mecanismo sencillo que permite al cliente escoger un operador por medio de un co´ digo o un equipo preprogramado, en cuya ausencia interviene el proveedor del acceso local (operador local) para escoger automa´ticamente un operador de larga distancia, con la posibilidad de que el usuario anule la seleccio´n en cada llamada («facilidad de acceso»). Bruselas, el 11 de diciembre de 1997. las principales razones por las cuales no le parecen convincentes estos argumentos. 3. Observaciones generales 3. 1. El Comité se congratula al comprobar que la Comisio´n sigue tomando medidas positivas con vistas a la liberalizacio´n completa de la telefonı´a vocal. Las dos acciones propuestas (portabilidad de los nu´meros entre operadores y preseleccio´n del operador) han sido presen- tadas como consecuencia de la Comunicacio´ n de la Comisio´n sobre el resultado de la consulta pu´blica (2). El Comité suscribio´ este planteamiento en su 3. 2. u´ltimo Dictamen (3). Sin embargo, en lo que se refiere a la preseleccio´ n del operador, el Comité sen˜alo´ asimismo que el examen de esta cuestio´n debe «incluir un ana´lisis exhaustivo de los costes y beneficios». 3. 3. En el transcurso de las consultas iniciadas en el marco del Libro Verde (4), la Comisio´n se refirio´ a una serie de estudios sobre el ana´lisis de coste-beneficio. No obstante, la Comisio´n no ha publicado su propio ana´lisis de coste-beneficio. Por consiguiente, el Comité pide a la Comisio´n que presente una evaluacio´n especı´fica de coste-beneficio de la UE. Asimismo, la Comisio´n deberı´a dar a conocer su punto de vista sobre el nivel de competitividad de un mecanismo comunitario de pre- seleccio´ n del operador en el mercado global, especial- mente a la luz de la experiencia adquirida en los u´ltimos tiempos en otros paı´ses como, por ejemplo, los Estados Unidos. Se ha de dar prioridad a los intereses de los 3. 4. consumidores a la hora de evaluar el mecanismo de preseleccio´n del operador. En particular, se deberı´a facilitar una informacio´n exhaustiva a los consumidores sobre el conjunto de los costes de la preseleccio´n del operador. El Comité recomienda que estos costes no representen un gasto adicional para los abonados exis- tentes que recurran a un segundo operador o servicio, de acuerdo con la legislacio´n en vigor en algunos Estados miembros. 3. 5. En principio, se considera que la preseleccio´n del operador contribuye a la existencia de condiciones similares y de una competencia leal. Sin embargo, esta cuestio´n no debe examinarse de forma aislada, sino en el sentido ma´s amplio de la plena competencia y teniendo en cuenta las consecuencias para todos los consumidores desde el punto de vista de los costes. (2) COM(97) 203 final. (3) DO C 19 de 21. 1. 1998. (4) COM(96) 590 final. El Presidente del Comité Econo´mico y Social Tom JENKINS


title: 97/830/EF: Kommissionens beslutning af 11. december 1997 om ophævelse af beslutning 97/613/EF og fastsættelse af særlige betingelser for importen af pistacienødder og visse afledte produkter med oprindelse i eller hidrørende fra Iran (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Iran
food inspection
health certificate
import
nut
public health


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3899/97 van Cristiana MUSCARDINI aan de Commissie. Rai International en bescherming van informatie

eurovoc_concepts:
Italy
access to information
free movement of programmes
national law
overseas countries and territories
pluralism in the media
right to information
television


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3891/97 af Alexandros ALAVANOS til Kommissionen. Organisationer til forvaltning af udgifter under EUGFL - garantisektionen

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU expenditure
EU financing
closing of accounts
coordination of financing
management
management audit

formats: pdf print

text: 16. 6. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 187/77 (98/C 187/121) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-3891/97 af Alexandros Alavanos (GUE/NGL) til Kommissionen (11. december 1997) Om: Organisationer til forvaltning af udgifter under EUGFL › garantisektionen Kommissionen bedes freml(cid:230)gge oplysninger om, hvilke organisationer (med ansvar for udbetaling, certificering og koordinering) som er blevet godkendt i hver medlemsstat i overensstemmelse med R(cid:229)dets forordning 1287/95 (1) og Kommissionens forordning 1663/95 (2) til forvaltning af udgifterne under EUGFL › garantisek- tionen (for hvilke produkter blev de godkendt, deres juridiske stilling, r(cid:229)der de over en teknisk tjeneste eller har de overdraget den tekniske kontrol til andre organer osv. )? (1) EFT L 125 af 8. 6. 1995, s. 1. (2) EFT L 158 af 8. 7. 1995, s. 6. Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Franz Fischler (21. januar 1998) De łnskede oplysninger om de organisationer med ansvar for udbetaling, certificering og koordinering, som er oprettet i henhold til artikel 4, stk. 1, i R(cid:229)dets forordning nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den f(cid:230)lles landbrugspolitik (1) og artikel 1, 2 og 3 i forordning (E(cid:216)F) nr. 1663/95 af 7. juli 1995 om gennemfłrelsesbes- temmelser til R(cid:229)dets forordning (E(cid:216)F) nr. 2729/70, for s(cid:229) vidt ang(cid:229)r proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen, sendes direkte til det (cid:230)rede medlem og til Parlamentets sekretariat. Medlemsstaterne bekr(cid:230)ftede den 1. maj 1997, at det seneste regnskab er korrekt. Oplysningerne skal revideres og opdateres i april 1998 efter afgłrelsen om regnskabsafslutning for regnskabs(cid:229)ret 1997. Alle udbetalingsorganer r(cid:229)der over en teknisk tjeneste, enten internt eller hos andre nationale myndigheder. Normalt er det toldmyndighederne, der foretager fysisk kontrol af anmodninger om eksportrestitutioner. Hvad andre foranstaltninger ang(cid:229)r, uddelegeres det tekniske i henhold til hver enkelt medlemsstats administrative strukturer. Alle tekniske tjenester › interne eller uddelegerede › skal opfylde de relevante kriterier for godkendelse, som er beskrevet i punkt 4 i bilaget til forordning (E(cid:216)F) 1663/95. Kommissionen har allerede tjekket alle stłrre udbetalingsorganers arbejde mod de kriterier for godkendelse, der er anfłrt i bilaget til forordning (E(cid:216)F) nr. 1663/95, og har udvirket, at eventuelle mangler blev udbedret. Denne gennemgang forts(cid:230)tter gennem besłg aflagt p(cid:229) stedet og gennem de (cid:229)rlige revisionsberetninger, som certificeringsinstanserne forel(cid:230)gger til bedłmmelse af Kommissionen, der retter op p(cid:229) de mangler, den finder frem til. (1) EFT L 94 af 28. 4. 1970. (98/C 187/122) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-3892/97 af Graham Watson (ELDR) til Kommissionen (11. december 1997) Om: Diskrimination af roma-folket i Den Tjekkiske Republik I de seneste m(cid:229)neder har der v(cid:230)ret en r(cid:230)kke foruroligende meddelelser om udbredt diskrimination af roma-folket i Den Tjekkiske Republik, hvor mange medlemmer af denne befolkningsgruppe m(cid:229) konstatere, at de uretm(cid:230)ssigt fratages tjekkisk statsborgerskab. Hvilke skridt agter Kommissionen at tage for at tvinge den tjekkiske regering til at anerkende rettighederne for denne befolkningsgruppe? Deler Kommissionen den opfattelse, at en tilfredsstillende lłsning p(cid:229) dette problem er en grundl(cid:230)ggnde foruds(cid:230)tning for Den Tjekkiske Republiks tiltr(cid:230)delse til Den Europ(cid:230)iske Union?