title: Neuvoston säädös, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella tullihallintojen keskinäisestä avunannosta ja yhteistyöstä - Julistukset

eurovoc_concepts:
aid policy
customs cooperation
customs regulations

text: 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/1 (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoa soveltamalla annetut säädökset) NEUVOSTON SÄÄDÖS, annettu 18 päivänä joulukuuta 1997, yleissopimuksen tekemisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan perusteella tullihallintojen keskinäisestä avunannosta ja yhteistyöstä (98/C 24/01) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K. 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan, ja katsoo, että unionin tavoitteiden saavuttamiseksi jäsenvaltiot pitävät tulliyhteistyötä perustamis- sopimuksen VI osastossa käyttöön otetun yhteistyön alana, yhteistä etua koskevana asiana, PÄÄTTÄÄ tehdä liitteenä olevan yleissopimuksen, jonka jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat tänään allekirjoittaneet, ja SUOSITTAA jäsenvaltioille tämän yleissopimuksen hyväksymistä niiden valtiosääntöjen asetta- mien vaatimusten mukaisesti. Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 1997. Neuvoston puolesta F. BODEN Puheenjohtaja C 24/2 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan perusteella tehty YLEISSOPIMUS tullihallintojen keskinäisestä avunannosta ja yhteistyöstä Tämän yleissopimuksen KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioita ja jotka VIITTAAVAT 18 päivänä joulukuuta 1997 annettuun Euroopan unionin neuvoston säädökseen, PALAUTTAVAT MIELIIN tarpeen lujittaa tullihallintojen keskinäisestä avunannosta Roomassa 7 päivänä syyskuuta 1967 allekirjoitettuun yleissopimukseen sisältyviä velvoitteita, KATSOVAT, että tullihallinnot vastaavat paitsi yhteisön sääntöjä vastaan myös kansallista lainsäädäntöä, etenkin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 36 ja 223 artiklan alaan kuuluvaa lainsäädäntöä vastaan tehtyjen rikosten estämisestä ja tutkinnasta sekä torjunnasta yhteisön tullialueella, erityisesti sen saapumis- ja poistumispaikoissa, KATSOVAT, että kaikenlaisen laittoman kaupan lisääntyminen on vakava kansanterveyteen, julkiseen moraaliin ja yleiseen turvallisuuteen kohdistuva uhka, KATSOVAT, että olisi luotava erityisiä yhteistyömuotoja, jotka sisältävät rajojen yli ulottuvia toimia tiettyjen, niin jäsenvaltioiden kansallisiin lainsäädäntöihin kuin yhteisön tullilainsäädäntöön kohdistuvien rikkomusten estämiseksi ja tutkimiseksi ja että kyseisiä rajojen yli ulottuvia toimia toteutettaessa on aina noudatettava laillisuusperiaatetta (noudatetaan sovellettavaa lakia ja toimivaltaisten viranomaisten toiminta- ohjeita), toissijaisuusperiaatetta (kyseisiin toimiin ryhdytään vain, jos muut vaikutuksiltaan vähäisemmät toimet eivät ole sopivia) ja suhteellisuusperiaatetta (toimenpiteen merkitys ja kesto määritellään niin, että se on oikeassa suhteessa oletetun rikkomuksen vakavuuteen), OVAT VAKUUTTUNEITA siitä, että on tarpeen vahvistaa tullihallintojen keskinäistä yhteistyötä luomalla menettelyt, jotka mahdollistavat tullihallintojen yhteisen toiminnan ja laittomaan kauppaan liittyvien tietojen vaihdon niiden välillä, ja, OVAT TIETOISIA siitä, että tullihallintojen on päivittäisessä työssään sovellettava sekä yhteisön että kansallisia säännöksiä, minkä vuoksi on ilmeinen tarve varmistaa, että keskinäistä avunantoa ja yhteistyötä koskevat säännökset kehittyvät molemmilla alueilla mahdollisimman yhdenmukaisesti, OVAT SOPINEET SEURAAVAA: I LUKU YLEISET MÄÄRÄYKSET 1 artikla Soveltamisala 1. Euroopan unionin jäsenvaltiot antavat toisilleen kes- kinäistä apua ja toimivat keskenään yhteistyössä tullihal- lintojensa välityksellä — estääkseen ja tutkiakseen kansallisiin tullilainsäädän- töihin kohdistuvia rikkomuksia sekä — ryhtyäkseen syyte- ja rankaisutoimiin yhteisön ja kan- sallisiin tullilainsäädäntöihin kohdistuvissa rikkomuk- sissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön toimivaltaa. 2. Tämän yleissopimuksen määräykset eivät koske sään- nöksiä, joita sovelletaan oikeusviranomaisten väliseen keskinäiseen oikeusapuun rikosasioissa, tai jäsenvaltioi- den välillä voimassa olevien kahden- tai monenvälisten sopimusten suotuisampia määräyksiä, jotka koskevat 1 kohdan mukaista yhteistyötä jäsenvaltioiden tulliviran- omaisten tai muiden toimivaltaisten viranomaisten välillä, eikä myöskään samaa alaa koskevia järjestelyjä, joista on sovittu yhdenmukaisen lainsäädännön tai erityisen järjes- telyn perusteella, jossa määrätään keskinäisen avun vasta- vuoroista soveltamista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan soveltamista. 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/3 2 artikla Toimivalta Tullihallinnot soveltavat tätä yleissopimusta kansallisen lainsäädännön mukaisen toimivaltansa rajoissa. Tämän yleissopimuksen määräysten ei voida tulkita vaikuttavan tässä yleissopimuksessa tarkoitetuille tullihallinnoille kan- sallisen lainsäädännön mukaisesti kuuluvaan toimival- taan. 3 artikla Suhde oikeusviranomaisten antamaan keskinäiseen oikeusapuun 1. Tämä yleissopimus käsittää kansalliseen ja yhteisön tullilainsäädäntöön kohdistuvia rikoksia koskevan tutkin- nan yhteydessä annettavan keskinäisen avun ja yhteis- työn, kun nämä tutkimukset kuuluvat kyseisen jäsenval- tion kansallisten säännösten nojalla pyynnön esittävän viranomaisen toimivaltaan. Jos oikeusviranomainen suorittaa rikostutkinnan tai 2. se tehdään tämän johdolla, mainittu viranomainen päät- tää, esitetäänkö kyseisessä tapauksessa keskinäistä avu- nantoa tai yhteistyötä koskevat pyynnöt keskinäiseen oikeusapuun rikosasioissa sovellettavien määräysten mu- kaisesti vai tämän yleissopimuksen perusteella. oloa, kun on kyse tavaroista, joilla ei ole Euroo- pan yhteisön perustamissopimuksen 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua yhteisöasemaa, tai tava- roista, joiden yhteisöaseman vahvistamiseksi tarvi- taan lisätarkastuksia tai -tutkimuksia, — kaikkia yhteisen maatalouspolitiikan yhteydessä annettuja yhteisön säännöksiä ja erityissääntöjä, jotka koskevat maataloustuotteiden jalostamisessa tuotettuja tavaroita, — kaikkia tuonnin yhteydessä suoritettavia valmiste- veroja ja arvonlisäveroa koskevia yhteisön sään- nöksiä ja niitä koskevia kansallisia soveltamis- säännöksiä; 3) ’rikkomuksilla’ kansallisen tai yhteisön tullilainsää- dännön vastaisia tekoja, mukaan lukien erityisesti: — osallisuus tällaiseen rikkomukseen tai rikkomuk- sen yritykseen, — osallistuminen tällaisia rikkomuksia tekevän rikol- lisjärjestön toimintaan, — tässä kohdassa mainituilla rikkomuksilla saadun rahan pesu; 4) ’keskinäisellä avunannolla’ jäsenvaltioiden tulliviran- omaisten tämän yleissopimuksen mukaisesti toisilleen antamaa apua; 4 artikla Määritelmät 5) ’pyynnön esittäneellä viranomaisella’ sen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista, joka esittää avunpyyn- nön; Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan: 1) ’kansallisella tullilainsäädännöllä’ jäsenvaltion lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joiden sovelta- minen kuuluu kokonaisuudessaan tai osittain kyseisen jäsenvaltion tullihallinnon toimivaltaan ja jotka kos- kevat: — sellaisten tavaroiden liikkuvuutta rajojen yli, joi- hin kohdistuu erityisesti Euroopan yhteisön perus- tamissopimuksen 36 ja 223 artiklassa tarkoitettuja kielto-, rajoitus- tai valvontatoimenpiteitä, — yhdenmukaistamattomia valmisteveroja; 2) ’yhteisön tullilainsäädännöllä’: — kaikkia yhteisön säännöksiä ja niiden soveltamista koskevia säännöksiä, jotka koskevat jäsenvaltioi- den ja kolmansien maiden välisessä kaupassa sekä jäsenvaltioiden välisessä kaupassa liikkuvien tava- roiden tuontia, vientiä, kauttakulkua ja alueella 6) ’pyynnön vastaanottaneella viranomaisella’ sen jäsen- valtion toimivaltaista viranomaista, jolle avunpyyntö esitetään; 7) ’tullihallinnolla’ jäsenvaltioiden tulliviranomaisia ja muita viranomaisia, jotka ovat toimivaltaisia pane- maan täytäntöön tämän yleissopimuksen määräykset; 8) ’henkilötiedoilla’ kaikkia tietoja, jotka liittyvät tunnis- tettuun tai tunnistettavissa olevaan luonnolliseen hen- kilöön; henkilö pidetään tunnistettavissa olevana, kun hänet voidaan tunnistaa suoraan tai välillisesti erityi- sesti henkilötunnusnumeroon tai yhden tai useamman hänen fyysiseen, fysiologiseen, psykologiseen, talou- delliseen, kulttuuriseen tai sosiaaliseen identiteettiin liittyvän erityispiirteensä avulla; 9) ’rajojen yli ulottuvalla yhteistyöllä’ rajat ylittävää yhteistyötä jäsenvaltioiden tullihallintojen välillä. C 24/4 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 5 artikla c) avustaa avunantopyyntöjen käsittelyssä, Koordinoinnin keskusyksiköt 1. Jäsenvaltiot nimeävät tulliviranomaisistaan keskusyk- sikön (koordinointiyksikön). Sen tehtävänä on ottaa vas- taan tämän yleissopimuksen mukaista keskinäistä avun- antoa koskevat pyynnöt ja huolehtia keskinäisen avun- annon koordinoinnista tämän kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista. Tämän yksikön tehtävänä on myös yhteistyö muiden viranomaisten kanssa, jotka osallistuvat tämän yleissopimuksen mukaiseen avunantoon. Jäsenval- tioiden koordinointiyksiköt pitävät keskenään yllä tarvit- tavia suoria yhteyksiä erityisesti IV luvussa tarkoitetuissa tapauksissa. 2. Koordinointiyksiköiden toiminta ei estä jäsenvaltioi- den tulliviranomaisten muiden yksiköiden välistä suoraa yhteistyötä varsinkaan kiireellisissä tapauksissa. Toimin- nan tehokkuuden ja yhdenmukaisuuden vuoksi koordi- nointiyksiköille on tiedotettava kaikista toimista, joissa käytetään suoraa yhteistyötä. 3. Jos pyynnön käsittely ei kuulu tulliviranomaisen toi- mivaltaan tai kuuluu siihen vain osittain, koordinointiyk- sikkö välittää pyynnön toimivaltaiselle kansalliselle viran- omaiselle ja tiedottaa tästä pyynnön esittäneelle viran- omaiselle. 4. Jos pyyntöön ei voida vastata oikeudellisista tai asian luonteesta johtuvista syistä, koordinointiyksikkö lähettää pyynnön takaisin pyynnön esittäneelle viranomaiselle ja liittää siihen perustelut siitä, miksi pyyntöä ei voida käsitellä. 6 artikla Yhteyshenkilöt Jäsenvaltiot voivat sopia keskenään yhteyshenkilöiden 1. vaihtamisesta määrätyksi tai määräämättömäksi ajaksi keskinäisesti sovittujen edellytysten mukaisesti. 2. Yhteyshenkilöillä ei ole väliintulo-oikeutta vastaanot- tajavaltiossa. 3. Jäsenvaltioiden tullihallintojen yhteistyön edistämi- seksi yhteyshenkilöillä voi jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten suostumuksella tai näiden pyynnöstä olla seuraavia tehtäviä: a) helpottaa ja nopeuttaa jäsenvaltioiden välistä tietojen- vaihtoa, d) neuvoa ja avustaa vastaanottajavaltiota rajojen yli ulottuvien toimien valmistelussa ja toteuttamisessa, e) hoitaa muita tehtäviä, joista jäsenvaltiot voivat keske- nään sopia. Jäsenvaltiot voivat sopia yhteyshenkilöiden toimeksi- 4. annoista ja asemapaikoista kahdenvälisesti tai monenväli- sesti. Yhteyshenkilöt voivat myös edustaa yhden tai use- amman jäsenvaltion etuja. 7 artikla Henkilöllisyydentodistamisvelvollisuus Jollei tässä yleissopimuksessa toisin määrätä, pyynnön esittäneen viranomaisen edustajien, jotka ovat toisessa jäsenvaltiossa käyttääkseen siellä tämän yleissopimuksen mukaisia oikeuksia, on voitava pyydettäessä esittää kirjal- linen valtuutus, josta käyvät ilmi heidän henkilöllisyy- tensä ja virkatehtävänsä. II LUKU PYYNNÖSTÄ ANNETTAVA APU 8 artikla Periaatteet 1. Annettaessa apua tämän luvun mukaisesti pyynnön vastaanottanut viranomainen tai toimivaltainen viran- omainen, jolle viimeksi mainittu on toimittanut pyynnön, menettelee samalla toimiessaan omaan tavoin kuin lukuunsa tai maansa muun viranomaisen pyynnöstä. Viranomainen käyttää tällöin kaikkia kansallisen lainsää- däntönsä mukaisia laillisia toimivaltuuksiaan vastatak- seen pyyntöön. 2. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa apua kaikissa kyseiseen rikkomukseen liittyvissä tilanteissa, jotka selvästi ovat yhteydessä pyynnön kohteeseen, ilman että lisäpyyntöä tarvittaisiin. Epäselvissä tapauksissa pyynnön vastaanottava viranomainen ottaa ensin yhteyttä pyynnön esittäneeseen viranomaiseen. 9 artikla Avunantopyyntöjen muoto ja sisältö 1. Avunantopyynnöt tehdään aina kirjallisesti. Niihin liitetään pyynnön täyttämiseksi tarvittavat asiakirjat. b) avustaa omaan tai edustamaansa jäsenvaltioon liitty- vässä tutkinnassa, 2. Näissä 1 kohdan mukaisissa pyynnöissä on esitettävä seuraavat tiedot: 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/5 a) pyynnön esittänyt viranomainen, b) pyydetyt toimenpiteet, c) pyynnön tarkoitus ja syy, d) asiaan liittyvä oikeudelliset säännökset, lainsäädäntö, määräykset ja muut e) mahdollisimman tarkat ja laajat tiedot luonnollisista henkilöistä tai oikeushenkilöistä, joihin tutkimus koh- distuu, f) yhteenveto asiaa koskevista seikoista, lukuun otta- matta 13 artiklassa tarkoitettuja tapauksia. 3. Pyynnöt tehdään pyynnön vastaanottaneen viranoma- isen edustaman jäsenvaltion virallisella kielellä tai jollakin tämän viranomaisen hyväksymällä kielellä. 4. Suullisesti esitetyt pyynnöt hyväksytään kiireellisissä tapauksissa, mutta ne on vahvistettava viipymättä kirjalli- sesti. 5. Jos pyyntö ei täytä muodollisia vaatimuksia, pyynnön vastaanottanut viranomainen voi pyytää sen oikaisemista tai täydentämistä; tänä aikana voidaan kuitenkin toteut- taa pyynnön edellyttämiä toimenpiteitä. 6. Pyynnön vastaanottanut viranomainen suostuu nou- dattamaan pyynnön toteuttaessaan erityistä menettelyä, edellyttäen ettei menettely ole pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion lakien ja hallinnollisten määräysten vastai- nen. 10 artikla Tietojen pyytäminen 1. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä tälle kaikki tiedot, joiden avulla pyynnön esittänyt viranomainen voi estää ja tutkia rikkomuksia sekä ryhtyä niitä koskeviin syytetoi- miin. 2. Annettaviin tietoihin on liitettävä pyynnön vastaanot- taneen viranomaisen hallussa olevat tai pyyntöön vastaa- mista varten laaditut tai saadut selvitykset ja muut asia- kirjat tai otteet tai oikeaksi todistetut jäljennökset niistä selvityksistä joihin annettavat tiedot perustuvat. ja asiakirjoista, niin pyynnön 3. Jos pyynnön esittänyt ja pyynnön vastaanottanut esittäneen sopivat, viranomainen viranomaisen valtuuttamat virkamiehet voivat hankkia pyynnön vastaanottaneen viranomaisen antamia yksityis- kohtaisia ohjeita noudattaen 1 kohdan mukaisia tietoja pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion virastoista. Tämä koskee kaikkia sellaisista asiakirjoista ilmeneviä tietoja, jotka ovat näiden virastojen henkilöstön käytettävissä. Kyseisillä virkamiehillä on oikeus ottaa jäljennöksiä asi- akirjoista. 11 artikla Valvontapyynnöt Pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä pyynnön vastaanottanut viranomainen mahdollisuuksien mukaan valvoo erityisesti tai antaa tehtäväksi valvoa erityisesti henkilöä, jonka voidaan perustellusti uskoa rikkoneen tai aikovan rikkoa kansallista tai yhteisön tullilainsäädäntöä. Se myös valvoo pyynnön esittäneen viranomaisen pyyn- nöstä paikkoja, kuljetusvälineitä ja tavaroita, jotka liitty- vät mahdolliseen edellä mainittujen tullilainsäädäntöjen vastaiseen toimintaan. 12 artikla Tutkimuspyynnöt 1. Pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä pyynnön vastaanottanut viranomainen tekee tai huolehtii, että teh- dään aiheelliset tutkimukset toimista, jotka ovat rikko- muksia tai pyynnön esittäneen viranomaisen mielestä näyttävät olevan rikkomuksia. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ilmoittaa näiden tutkimusten tulokset pyynnön esittäneelle viranomaiselle. Soveltuvin osin sovelletaan 10 artiklan 2 kohtaa. 2. Jos pyynnön esittänyt viranomainen ja pyynnön vas- taanottanut viranomainen niin sopivat, pyynnön esittä- neen viranomaisen nimeämät virkamiehet voivat olla läsnä 1 kohdassa tarkoitettuja tutkimuksia tehtäessä. Pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virkamiehet huo- lehtivat koko ajan tutkimusten tekemisestä. Pyynnön esit- täneen viranomaisen virkamiehet eivät voi omasta aloit- teestaan käyttää pyynnön vastaanottaneen viranomaisen edustajille kuuluvia valtuuksia. Heillä on kuitenkin oikeus päästä samoihin tiloihin ja tutustua samoihin asiakirjoihin kuin viimeksi mainitut näiden välityksellä ja ainoastaan meneillään olevaa tutkimusta varten. 13 artikla Tiedoksianto 1. Pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa tiedoksi tai huolehtii, että vastaanottajalle annetaan tiedoksi sen jäsenvaltion kansallisten säännösten mukaisesti, jossa pyynnön vas- taanottaneella viranomaisella on toimipaikka, kaikista sen jäsenvaltion, jossa pyynnön esittävällä viranomaisella on toimipaikka, toimivaltaisten viranomaisten antamista määräyksistä tai päätöksistä, jotka koskevat tämän yleis- sopimuksen soveltamista. 2. Tiedoksiantopyyntöihin, joissa mainitaan määräyksen tai päätöksen aihe, liitetään käännös sen jäsenvaltion viralliselle kielelle tai jollekin sen virallisista kielistä, jossa toimi- pyynnön vastaanottaneella viranomaisella on C 24/6 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 paikka. Pyynnön vastaanottanut viranomainen voi kui- tenkin ilmoittaa, ettei tarvitse käännöstä. tai tehtyjä rikkomuksia koskevat tiedot, erityisesti tiedot rikkomuksiin liittyvistä tavaroista sekä rikkomusten suo- rittamisessa käytettävistä uusista välineistä tai menetel- mistä. 14 artikla Käyttäminen todisteen Sen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa pyyn- nön esittäneen viranomaisen toimipaikka sijaitsee, voivat käyttää pyynnön vastaanottaneen viranomaisen virka- miesten kautta näiden kansallisen lainsäädännön mukai- sesti hankittuja lausuntoja, todistuksia, tietoja, asiakir- joja, viralliseksi todistettuja jäljennöksiä ja muita pyyn- nön esittäneelle viranomaiselle 10, 11 ja 12 artiklassa tarkoitetuissa avunantotapauksissa lähetettyjä asiakirjoja todisteina kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti. 18 artikla Todisteena käyttäminen Tiedot vastaanottaneen jäsenvaltion toimivaltaiset viran- omaiset voivat kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti käyttää todisteena valvontaraportteja ja tietoja, jotka jonkin jäsenvaltion virkamiehet ovat hankkineet ja toi- mittaneet toiselle jäsenvaltiolle 15, 16 ja 17 artiklassa tarkoitetun oma-aloitteisen avunannon yhteydessä. III LUKU OMA-ALOITTEINEN AVUNANTO 15 artikla Periaate Kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset antavat apua 16 ja 17 artiklan määräysten mukaisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ilman näi- den ennalta esittämää pyyntöä, jollei tälle aseteta rajoi- tuksia kansallisessa lainsäädännössä. 16 artikla Valvonta Jos tämä edistää rikkomusten estämistä ja tutkimista tai niitä koskeviin syytetoimiin ryhtymistä toisessa jäsenvalti- ossa, kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset a) mahdollisuuksiensa mukaan hoitavat itse tai antavat hoidettavaksi 11 artiklassa määritellyn erityisen val- vonnan, b) toimittavat muiden asianomaisten jäsenvaltioiden toi- mivaltaisille viranomaisille kaikki hallussaan olevat tiedot ja erityisesti selvitykset ja muut asiakirjat tai oikeaksi todistetut jäljennökset tai otteet selvityksistä ja muista asiakirjoista, jotka koskevat suunniteltuun tai tehtyyn rikkomukseen liittyvää toimintaa. 17 artikla Tietojen toimittaminen oma-aloitteisesti Kunkin jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset toimitta- vat viipymättä muiden asianomaisten jäsenvaltioiden toi- mivaltaisille viranomaisille kaikki tarvittavat suunniteltuja IV LUKU YHTEISTYÖN ERITYISMUODOT 19 artikla Periaatteet 1. Tullihallintojen välillä tehdään rajojen yli ulottuvaa yhteistyötä tämän luvun mukaisesti. Tullihallinnot anta- vat toisilleen tarvittavaa henkilöstö- ja organisatorista apua. Yhteistyöpyynnöt on pääsääntöisesti esitettävä 9 artiklan mukaisten avunantopyyntöjen muodossa. Tässä luvussa tarkoitetuissa nimenomaisissa tapauksissa pyyn- nön esittäneen viranomaisen edustajat voivat pyynnön vastaanottaneen viranomaisen suostumuksella ryhtyä toi- miin kyseisen jäsenvaltion alueella. Koordinoinnin keskusyksiköt huolehtivat rajojen yli ulot- tuvien toimien koordinoinnista ja suunnittelusta 5 artik- lan mukaisesti. 2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua rajojen yli ulottuvaa yhteistyötä voidaan tehdä rikkomusten estämiseksi ja tutkimiseksi tai niitä koskeviin syytetoimiin ryhtymiseksi seuraavissa tapauksissa: a) laiton huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden, aseiden, ammuksien, räjähteiden, kulttuuriesineiden, vaarallisten ja myrkyllisten jätteiden, ydinaineiden tai sellaisten aineiden tai laitteiden kauppa jotka on tar- koitettu ydinaseiden, biologisten ja/tai kemiallisten aseiden valmistamiseen (kielletyt tavarat), b) huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden laitto- man kaupan estämisestä tehdyn Yhdistyneiden Kansa- kuntien yleissopimuksen taulukoissa I ja II olevien, huumausaineiden laittomaan valmistamiseen tarkoi- tettujen aineiden (lähtöaineiden) kauppa, c) rajojen yli tapahtuva verollisten tavaroiden laiton kauppa, jolla pyritään kiertämään veroja tai perus- teettomasti saamaan tavaroiden tuontiin tai vientiin liittyviä maksuja julkisista varoista, kun kaupan laa- 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/7 juus ja siihen liittyvä riski verojen ja tukien kannalta merkitsee huomattavaa Euroopan yhteisöjen tai jäsen- valtioiden taloudellista talousarvioon kohdistuvaa rasitusta, d) muu yhteisön tai kansallisissa tullilainsäädännöissä kiellettyjen tavaroiden kauppa. 3. Pyynnön vastaanottanut viranomainen ei ole velvolli- nen käyttämään jotain tiettyä, tässä luvussa mainittua yhteistyömuotoa, jos aiottu tutkinta on vastoin pyynnön vastaanottavan viranomaisen kansallista lainsäädäntöä tai siitä ei säädetä kyseisen jäsenvaltion kansallisessa lainsää- dännössä. Tällöin pyynnön esittänyt viranomainen voi käänteisessä tapauksessa samasta syystä kieltäytyä vastaa- vantyyppisestä rajojen yli ulottuvasta yhteistyöstä, jota pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion viranomainen pyy- tää. 4. Jos jäsenvaltioiden kansallinen lainsäädäntö niin edel- lyttää, kyseiset viranomaiset pyytävät kansallisten oikeus- viranomaistensa hyväksynnän aiotuille tutkimuksille. Jos toimivaltaisten oikeusviranomaisten hyväksyntään liittyy ehtoja ja vaatimuksia, kyseiset viranomaiset noudattavat näitä ehtoja ja vaatimuksia tutkinnan aikana. 5. Jos jäsenvaltion virkamiehet osallistuvat toisen jäsen- valtion alueella tämän luvun nojalla toimiin ja aiheuttavat siellä toimillaan vahinkoa, jäsenvaltio, jonka alueella vahingot aiheutettiin, korvaa vahingon kansallisen lain- säädäntönsä mukaisesti samalla tavoin kuin se olisi teh- nyt, jos sen omat virkamiehet olisivat aiheuttaneet vahin- gon. Kyseinen jäsenvaltio saa täyden korvauksen vahin- koa kärsineille osapuolille tai muille korvaukseen oikeute- tuille henkilöille tai laitoksille maksamistaan summista siltä jäsenvaltiolta, jonka virkamiehet ovat aiheuttaneet vahingon. 6. Kukin jäsenvaltio pidättäytyy 5 kohdan ensimmäi- sessä virkkeessä tarkoitetussa tapauksessa pyytämästä kärsimiensä vahinkojen korvaamista toiselta jäsenvalti- olta, tämän kuitenkaan rajoittamatta sen oikeuksia kol- mansiin osapuoliin nähden ja sen estämättä, mitä 5 kohdan toisessa virkkeessä määrätään vahinkojen korvaa- misesta. 7. Tiedon saaneen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomai- set voivat käyttää virkamiesten 20—24 artiklassa tarkoi- tetun rajojen yli ulottuvan yhteistyön puitteissa saamia tietoja todisteina kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja tiedot antaneen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten asettamilla erityisehdoilla. 8. Jäljempänä 20—24 artiklassa tarkoitettujen toimien aikana toisen jäsenvaltion alueelle lähetetyt virkamiehet virkamie- rinnastetaan jäsenvaltion kyseisen hiin niiden rikkomusten osalta, jotka mahdollisesti koh- distuvat heihin tai joita he mahdollisesti tekevät. 20 artikla Välitön takaa-ajo 1. Jäsenvaltion tullihallinnon virkamiehet, jotka omassa maassaan seuraavat henkilöä, joka on tavattu itse teossa suorittamasta 19 artiklan 20 kohdassa tarkoitettuja, rikoksen johdosta tapahtuvan luovuttamisen mahdollista- via rikkomuksia tai joka on ollut osallisena mainituissa rikkomuksissa, saavat jatkaa takaa-ajoa toisen jäsenval- tion alueella ilman ennalta annettua lupaa, kun toisen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille ei ole voitu ennalta ilmoittaa sen alueelle tulemisesta asian erityisen kiireellisyyden vuoksi tai kun nämä viranomaiset eivät ole voineet saapua ajoissa paikalle jatkaakseen takaa-ajoa. tapahtuu, Takaa-ajavien viranomaisten on viimeistään rajaa ylittäes- sään otettava yhteyttä sen jäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin, jonka alueella takaa-ajo tapahtuu. Takaa- ajo keskeytetään heti, kun jäsenvaltio, jonka alueella takaa-ajo pyytää. Toimivaltaiset sitä viranomaiset pysäyttävät takaa-ajetun henkilön takaa- ajajien pyynnöstä hänen henkilöllisyytensä toteamiseksi tai hänen pidättämisekseen. Jäsenvaltiot ilmoittavat tallet- tajalle ne takaa-ajavat viranomaiset, joihin määräystä sovelletaan, ja tallettaja ilmoittaa asiasta muille jäsenvalti- oille. 2. Takaa-ajossa noudatetaan seuraavia menettelyjä, jotka määritellään 6 kohdassa tarkoitetussa ilmoituk- sessa: a) takaa-ajavilla oikeutta, viranomaisilla ei ole kiinniotto- b) kuitenkin, jos pyyntöä takaa-ajon keskeyttämisestä ei esitetä eivätkä sen jäsenvaltion toimivaltaiset viran- omaiset, jonka alueella takaa-ajo tapahtuu, voi jatkaa toimintaa riittävän nopeasti, takaa-ajavat viranoma- iset voivat ottaa kiinni takaa-ajetun henkilön, kunnes mainitun jäsenvaltion virkamiehet, joille asiasta on välittömästi ilmoitettava, voivat todeta tämän henki- lön henkilöllisyyden tai pidättää hänet. 3. Takaa-ajo tapahtuu 1 ja 2 kohdan mukaisesti noudat- taen yhtä seuraavista menettelyistä, joka määritellään 6 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa: a) ilmoituksessa määriteltävällä alueella tai ilmoituksessa määriteltävän, rajanylityksestä laskettavan ajan kulu- essa, C 24/8 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 b) alue- tai aikarajoituksetta. 4. Takaa-ajoon voidaan ryhtyä vain seuraavin yleisin edellytyksin: a) takaa-ajavat virkamiehet noudattavat tämän artiklan määräyksiä ja sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella he toimivat; he noudattavat toimivaltaisten paikallisten viranomaisten ohjeita, b) merellä tapahtuvassa takaa-ajossa noudatetaan, siltä osin kuin se ulottuu aavalle merelle tai talousvyöhyk- keelle, kansainvälistä merioikeutta sellaisena kuin siitä määrätään Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeus- yleissopimuksessa, ja toisen jäsenvaltion aluevesillä tämän artiklan määräyksiä, c) pääsy asuntoihin tai yleisöltä suljettuihin paikkoihin on kiellettyä, d) takaa-ajavat virkamiehet ovat helposti tunnistettavissa virkapuvustaan, käsivarsinauhastaan tai kulkuneuvos- saan käytettävistä tunnuksista; siviiliasun käyttö yhdessä edellä mainituin tunnuksin varustamattoman kulkuneuvon kanssa on kiellettyä; takaa-ajavien vir- kamiesten on milloin tahansa voitava todistaa toimi- vansa viranomaisen ominaisuudessa, e) takaa-ajavat virkamiehet saavat kantaa virka-asettaan takaa-ajon aikana, paitsi i) jos pyynnön vastaanotta- nut jäsenvaltio on ilmoittanut yleisesti, että aseen kanto sen alueella on kokonaan kielletty tai jos ii) pyynnön vastaanottanut jäsenvaltio nimenomaisesti päättää toisin. Kun toisen jäsenvaltion virkamiehet saavat kantaa virka-asettaan, sen käyttö on kiellettyä muutoin kuin hätävarjelua varten, f) kun takaa-ajettu henkilö on otettu kiinni 2 kohdan b alakohdan mukaisesti, hänelle voidaan sen jäsenval- tion, jonka alueella takaa-ajo on tapahtunut, toimival- taisten viranomaisten kuultavaksi viemistä varten tehdä ainoastaan turvatarkastus; kyseisen henkilön kuljetuksen aikana voidaan käyttää käsirautoja; takaa-ajetun henkilön hallussa olevat esineet voidaan takavarikoida, g) takaa-ajavien virkamiesten on ilmoittauduttava kun- kin 1, 2 ja 3 kohdassa mainitun operaation jälkeen sen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten luona, jonka alueella he ovat toimineet, ja annettava selvitys toimistaan; riippumatta siitä, onko takaa-ajettu voitu pidättää, virkamiesten on oltava kyseisten viranomais- ten pyynnöstä näiden käytettävissä, kunnes virkamies- ten toimiin liittyvät seikat on selvitetty asianmukai- sesti, h) takaa-ajavien virkamiesten kotivaltiona olevan jäsen- jäsenvaltion valtion viranomaiset osallistuvat sen viranomaisten pyynnöstä, jonka alueella takaa-ajo on tapahtunut, kuulusteluihin, jotka seuraavat operaatio- ta, johon he ovat osallistuneet, mukaan lukien oikeus- käsittely. 5. Henkilö, jonka sen jäsenvaltion toimivaltaiset viran- omaiset, jonka alueella takaa-ajo on tapahtunut, ovat pidättäneet 2 kohdan mukaisen toiminnan seurauksena, voidaan hänen kansallisuudestaan riippumatta pidättää kuulusteluja varten. Kansallisen lainsäädännön asiaa kos- kevia sääntöjä sovelletaan soveltuvin osin. Jos tämä henkilö ei ole sen jäsenvaltion kansalainen, jonka alueella hänet on pidätetty, hänet on vapautettava viimeistään kuuden tunnin kuluttua pidättämisestä, eikä tähän aikaan lasketa keskiyön ja aamun kello yhdeksän välisiä tunteja, jolleivät mainitun jäsenvaltion toimivaltai- set viranomaiset ole sitä ennen saaneet väliaikaista pidät- tämistä koskevaa pyyntöä, joka on esitetty missä muo- dossa tahansa rikoksentekijän luovutusta varten. 6. Allekirjoittaessaan tämän yleissopimuksen kukin jä- senvaltio antaa ilmoituksen, jossa se määrittelee 2, 3 ja 4 kohdan pohjalta, kuinka takaa-ajossa menetellään sen alueella. Jäsenvaltio voi milloin hyvänsä korvata ilmoituksensa toisella ilmoituksella, jollei tämä rajoita ensiksi mainitun soveltamisalaa. Kukin ilmoitus annetaan kunkin kyseisen jäsenvaltion kanssa näissä valtioissa sovellettavien järjestelmien vas- taavuudesta sopimiseksi käytyjen neuvottelujen jälkeen. 7. Jäsenvaltiot voivat laajentaa kahdenvälisesti 1 kohdan soveltamisalaa ja antaa täydentäviä määräyksiä tämän artiklan soveltamiseksi. 8. Jäsenvaltio voi tämän yleissopimuksen hyväksymis- asiakirjan tallettaessaan ilmoittaa, ettei se sitoudu nou- dattamaan tätä artiklaa tai osaa siitä. Tämä ilmoitus voidaan peruuttaa milloin tahansa. 21 artikla Rajojen yli tapahtuva valvonta Jäsenvaltion tullihallinnon virkamiehet, jotka tarkkai- 1. levat maassaan henkilöä, jonka voidaan perustellusti epäillä olevan osallisena 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitet- tuihin rikkomuksiin, saavat jatkaa tätä tarkkailua toisen jäsenvaltion alueella, kun tämä on antanut luvan rajojen 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/9 kummallakin puolella tapahtuvaan tarkkailuun ennalta esitetyn oikeusapupyynnön perusteella. Lupaan voidaan liittää ehtoja. b) virkamiehet pitävät 2 kohdassa tarkoitettuja tapauk- sia lukuun ottamatta tarkkailun aikana mukanaan asiakirjaa, josta käy ilmi, että lupa on myönnetty, Kukin jäsenvaltio ilmoittaa tallettajalle ne viranomaiset, joihin määräystä sovelletaan, ja tallettaja ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille. Pyydettäessä tarkkailu annetaan sen jäsenvaltion virka- miesten tehtäväksi, jonka alueella se tapahtuu. Ensimmäisessä alakohdassa mainittu oikeusapupyyntö lähetetään kunkin jäsenvaltion nimeämälle ja pyydetyn luvan myöntämiseen tai edelleen välittämiseen toimival- taiselle viranomaiselle. Jäsenvaltiot ilmoittavat tallettajalle tätä varten nimetyt viranomaiset, ja tallettaja ilmoittaa asiasta muille jäsen- valtioille. c) tarkkailevat virkamiehet voivat milloin tahansa todis- taa, että he toimivat virkatehtävässä, d) tarkkailevat virkamiehet saavat kantaa virka-asettaan tarkkailun aikana, paitsi jos i) pyynnön vastaanotta- nut jäsenvaltio on ilmoittanut yleisesti, että aseen kanto sen alueella on kokonaan kielletty tai ii) pyyn- nön vastaanottanut jäsenvaltio nimenomaisesti päät- tää toisin. Kun toisen jäsenvaltion virkamiehet saavat kantaa virka-asettaan, sen käyttö on kiellettyä muu- toin kuin hätävarjelua varten, e) pääsy asuntoihin tai yleisöltä suljettuihin paikkoihin on kielletty, f) tarkkailevat virkamiehet eivät saa pysäyttää tai pidät- tää tarkkailtavaa henkilöä, g) kaikista toimista annetaan selvitys sen jäsenvaltion viranomaisille, jonka alueella ne tapahtuivat; tarkkai- levia virkamiehiä voidaan pyytää tulemaan henkilö- kohtaisesti paikalle, 2. Jos lupaa ei voida asian erityisen kiireellisyyden vuoksi pyytää ennalta toiselta jäsenvaltiolta, tarkkailevat virkamiehet saavat jatkaa rajan toisella puolella sellaisen henkilön tarkkailua, jonka voidaan perustellusti epäillä syyllistyneen johonkin 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitet- tuun rikkomukseen, seuraavin edellytyksin: h) sen jäsenvaltion viranomaiset, joka on tarkkailevien virkamiesten kotivaltio, osallistuvat sen jäsenvaltion viranomaisten pyynnöstä, jonka alueella tarkkailu on tapahtunut, näitä toimia seuraaviin tutkimuksiin, mukaan lukien oikeuskäsittelyt. a) rajanylityksistä ilmoitetaan välittömästi tarkkailun aikana sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jonka alueella tarkkailua jatketaan, b) 1 kohdan mukainen pyyntö, josta käyvät ilmi ilman ennakkolupaa tapahtuneen rajanylityksen syyt, esite- tään viipymättä. Tarkkailu lopetetaan heti, kun se jäsenvaltio, jonka alu- eella tarkkailu tapahtuu, sitä pyytää a alakohdassa tar- koitetun ilmoituksen tai b alakohdassa tarkoitetun pyyn- nön saatuaan tai jos lupaa ei ole saatu viiden tunnin kuluessa rajanylityksestä. 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu tarkkailu voi tapahtua vain seuraavin yleisin edellytyksin: 4. Jäsenvaltiot voivat laajentaa kahdenvälisesti tämän artiklan soveltamisalaa ja antaa sen soveltamiseksi täy- dentäviä määräyksiä. 5. Tallettaessaan tämän yleissopimuksen ratifiointi- tai hyväksymisasiakirjansa jäsenvaltio voi ilmoittaa, ettei se sitoudu noudattamaan tätä artiklaa tai osaa siitä. Tämä ilmoitus voidaan peruuttaa milloin tahansa. 22 artikla Valvottu läpilasku a) tarkkailevat virkamiehet noudattavat tämän artiklan määräyksiä ja sen jäsenvaltion lainsäädäntöä, jonka alueella he toimivat; heidän on noudatettava mainitun jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten määräyk- siä, Jokainen jäsenvaltio sitoutuu varmistamaan alueellaan 1. toisen tapahtuvien valvottujen kuljetusten sallimisen jäsenvaltion pyynnöstä, kun se luovuttamisen perusteeksi käypiä rangaistavia tekoja koskevaan rikos- tutkintaan. liittyy C 24/10 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 2. Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset tekevät tapauskohtaisesti päätöksen valvo- tuista kuljetuksista kyseisen jäsenvaltion kansallisen lain- säädännön mukaisesti. omainen päättää kyseisten tietojen käyttämisestä kansal- lisen lainsäädäntönsä mukaisesti. 3. Valvotut kuljetukset tapahtuvat pyynnön vastaanotta- neen jäsenvaltion menettelytapojen mukaisesti. Operaati- oiden suorittaminen ja niiden johtaminen kuuluu asian- omaisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten toimi- valtaan. Pyynnön vastaanottaneet viranomaiset vastaavat läpilas- kun valvonnasta rajanylityspaikalta tai muusta sovitusta paikasta lähtien, jotta valvonta ei keskeytyisi. Ne huoleh- tivat tavaran jatkuvasta valvonnasta siten, että ne voivat jatkokuljetuksen aikana milloin tahansa ottaa kiinni teki- jät tai takavarikoida tavarat. 4. Lähetykset, joiden valvotusta läpilaskusta on sovittu, voidaan asianomaisten jäsenvaltioiden suostumuksella pysäyttää, ja niiden kuljetuksen jatkaminen voidaan sallia joko sellaisenaan tai sen jälkeen, kun niiden alkuperäinen sisältö on otettu talteen tai korvattu kokonaan tai osit- tain muilla tuotteilla. 23 artikla Peitetutkinta 1. Pyynnön esittäneen viranomaisen pyynnöstä pyynnön vastaanottanut viranomainen voi valtuuttaa sellaiset pyynnön esittäneen jäsenvaltion tulihallinnon virkamiehet tai tämän hallinnon puolesta toimivat edustajat, jotka toimivat väärän henkilöllisyyden turvin (peitetutkijat), toimimaan pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion alu- eella. Pyynnön esittänyt viranomainen esittää pyynnön vain, jos tapausta on erittäin vaikeaa selvittää ilman suunniteltuja tutkimustoimia. Kyseiset virkamiehet ja henkilöt valtuutetaan tehtäviensä puitteissa hankkimaan tietoja ja ottamaan yhteyksiä epäiltyihin tai muihin näi- den lähipiirissä oleviin henkilöihin. 2. Pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa tehtävä pei- tetutkinta saa kestää vain rajoitetun ajan. Pyynnön vas- taanottaneen jäsenvaltion ja pyynnön esittäneen jäsenval- tion asianomaiset viranomaiset valmistelevat ja valvovat tutkimuksia tiiviissä yhteistyössä. 3. Pyynnön vastaanottanut viranomainen päättää oman jäsenvaltionsa lainsäädännön mukaisesti edellytyksistä, joilla peitetutkinta sallitaan, sekä niistä edellytyksistä, joilla peitetutkinta tapahtuu. Jos peitetutkinnan kuluessa ilmenee tietoja muista kuin alkuperäisessä pyynnössä tar- koitetuista rikkomuksista, pyynnön vastaanottanut viran- 4. Pyynnön vastaanottanut viranomainen antaa tarpeelli- set henkilöresurssit ja teknisen tuen. Pyynnön vastaanot- tanut viranomainen toteuttaa toimet 1 kohdassa tarkoi- tettujen virkamiesten suojelemiseksi, kun nämä toimivat pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa. 5. Tallettaessaan tätä yleissopimusta koskevan hyväksy- miskirjansa jäsenvaltio voi ilmoittaa, ettei se sitoudu noudattamaan tätä artiklaa tai sen osaa. Tämä ilmoitus voidaan peruuttaa milloin tahansa. 24 artikla Yhteiset erityistutkimusryhmät 1. Useiden jäsenvaltioiden viranomaiset voivat yhteisestä sopimuksesta perustaa yhteisen erityistutkimusryhmän, joka muodostuu asianomaisiin aloihin erikoistuneista vir- kamiehistä ja joka sijoitetaan johonkin jäsenvaltioon. Yhteisen erityistutkimusryhmän tehtävät ovat seuraavat: — määrättyjen rikkomusten hankalien ja vaativien tutki- musten suorittaminen, mikä edellyttää osallistuvien jäsenvaltioiden samanaikaisia ja yhteensovitettuja toi- mia, — yhteisten toimien koordinointi määrättyjen rikkomus- ten estämiseksi ja selvittämiseksi sekä tietojen saami- seksi asianomaisista henkilöistä, heidän lähipiiristään ja menettelytavoistaan. 2. Yhteiset erityistutkimusryhmät toimivat seuraavien yleisten edellytysten mukaisesti: a) ne perustetaan vain tiettyä tarkoitusta varten ja mää- räajaksi, b) ryhmää johtaa sen jäsenvaltion virkamies, jossa ryhmä toimii, c) ryhmään kuuluvien virkamiesten on noudatettava sen jäsenvaltion lakia, jonka alueella ryhmä toimii, d) se jäsenvaltio, jonka alueella ryhmä toimii, vastaa ryhmän toiminnan vaatimista järjestelyistä. 3. Ryhmän jäsenyys ei anna siihen kuuluville virkamie- hille oikeutta toimia jonkin muun jäsenvaltion alueella. 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/11 V LUKU d) asianomaiset viranomaiset pitävät kirjaa toimitetuista ja vastaanotetuista tiedoista; TIETOSUOJA 25 artikla Tietojen suojaaminen tietoja vaihdettaessa 1. Vaihtaessaan tietoja tullihallinnot ottavat kussakin tapauksessa huomioon henkilötietojen suojaa koskevat vaatimukset. Ne noudattavat Euroopan neuvoston 28 päivänä tammikuuta 1981 tekemän, yksilöiden suojelua henkilötietojen automaattisessa tietojenkäsittelyssä koske- van yleissopimuksen asiaa koskevia määräyksiä. Tietojen suojaamiseksi jäsenvaltio voi 2 kohdan mukaisesti mää- rätä edellytyksistä henkilötietojen käsittelylle jäsenval- tiossa, jolle kyseiset tiedot on annettu. 2. Tietotekniikan käyttöä tullialalla koskevan yleissopi- muksen määräysten soveltamista rajoittamatta jäljempänä esitettäviä määräyksiä sovelletaan tätä yleissopimusta sovellettaessa toimitettaviin henkilötietoihin. a) tiedot vastaanottanut viranomainen voi käsitellä hen- kilötietoja vain 1 artiklan 1 kohdassa määrätyssä tarkoituksessa. Viranomainen voi ilman tiedot toimit- taneen jäsenvaltion etukäteen antamaa suostumusta toimittaa ne tullihallinnolleen sekä syyte- ja oikeusvi- ranomaisille syytetoimia ja 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen rikkomusten estämistä varten. Kaikissa muissa tapauksissa, joissa tietoja toimitetaan, edellyte- tään tiedot toimittaneen jäsenvaltion suostumusta; b) tiedot toimittavan jäsenvaltion viranomaiset varmista- vat tietojen oikeellisuuden ja ajantasaisuuden. Jos ilmenee, että on toimitettu virheellisiä tietoja tai sellai- sia tietoja, joita ei olisi pitänyt toimittaa, tai että laillisesti toimitetut tiedot on poistettava myöhem- mässä vaiheessa tiedot toimittaneen jäsenvaltion lain- säädännön mukaan, vastaanottavalle viranomaiselle ilmoitetaan siitä viipymättä. Se on velvollinen oikaise- maan tai poistamaan kyseiset tiedot. Jos vastaanotta- valla viranomaisella on aihetta epäillä, että toimitetut tiedot ovat virheellisiä tai että ne olisi poistettava, näiden on ilmoitettava tästä tiedot toimittaneelle jäsenvaltiolle;. c) niissä tapauksissa, joissa tiedot toimittaneen jäsenval- tion lainsäädännön mukaan toimitetut tiedot olisi poistettava tai niitä olisi muutettava, asianomaiselle henkilölle on varmistettava tehokkaat oikeudet tieto- jen oikaisemiseen; e) toimittavan viranomaisen ja vastaanottavan viran- omaisen on pyynnöstä annettava henkilölle tietoja häntä koskevien tietojen toimittamisesta sekä siitä tarkoituksesta, johon niitä aiotaan käyttää. Tätä vel- voitetta ei ole, jos tarkastelun jälkeen ilmenee, että yleisen edun vuoksi on tärkeämpää olla antamatta henkilölle kyseisiä tietoja, vaikka henkilön etu edellyt- täisi tietojen saamista. Henkilön oikeus saada tietoja häntä koskevien tietojen toimittamisesta määräytyy lisäksi sen jäsenvaltion kansallisten lakien, asetusten ja menettelyjen nojalla, jonka alueella tietoja pyyde- tään. Ennen kuin päätös tietojen antamisesta tehdään, toimittavan viranomaisen on saatava tilaisuus esittää kantansa; f) jäsenvaltiot ovat vastuussa omien lakiensa, asetus- tensa ja menettelyjensä mukaisesti vahingosta, joka henkilölle aiheutuu toimitettujen tietojen käsittelystä asianomaisessa jäsenvaltiossa. Sama koskee virheellis- ten tietojen toimittamisesta tai yleissopimuksen vastai- sesta toimittavan viranomaisen toiminnasta aiheutu- vaa vahinkoa; g) tietoja säilytetään vain niin kauan kuin on tarpeen sen tarkoituksen toteuttamiseksi, jota varten ne toimitet- tiin. Kyseinen jäsenvaltio tarkastelee sopivana ajan- kohtana niiden säilyttämisen tarpeellisuutta; h) tietoja koskee joka tapauksessa vähintään sama tieto- suoja kuin se, jonka tiedot vastaanottanut jäsenvaltio antaa samanluonteisille tiedoille; i) jäsenvaltiot toteuttavat aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tämän artiklan noudattamista valvotaan tehokkaasti. Ne voivat antaa tämän tehtä- vän niille kansallisille valvontaviranomaisille, joita tar- koitetaan tietotekniikan käyttöä tullialalla koskevan yleissopimuksen 17 artiklassa. 3. Tässä artiklassa ’henkilötietojen käsittelyllä’ tarkoite- taan yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä loka- kuuta 1995 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY 2 artiklan b kohdan mukaista käsit- telyä (1). (1) EYVL L 281, 23. 11. 1995, s. 31. C 24/12 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 VI LUKU YLEISSOPIMUKSEN TULKITSEMINEN että kysymys on ratkaistava, jotta se voisi antaa asiassa päätöksen. 26 artikla Euroopan yhteisöjen tuomioistuin 1. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista tämän yleissopimuksen tulkintaa tai sovelta- mista koskevat jäsenvaltioiden väliset riidat, jos riitaa ei ole voitu sopia neuvostossa kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun joku neuvoston jäsenistä saattoi asian sen käsiteltäväksi. 2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on toimivalta ratkaista tämän yleissopimuksen tulkintaa tai sovelta- mista koskevat jäsenvaltioiden ja komission väliset riidat, joita ei ole voitu sopia neuvottelemalla. Tällainen riita voidaan saattaa tuomioistuimen ratkaistavaksi kuuden kuukauden kuluttua siitä, kun jompikumpi riidan osapuolista on ilmoittanut toiselle osapuolelle riidan ole- massaolosta. 3. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimella on jäljempänä 4—7 kohdassa vahvistettujen edellytysten mukaisesti toi- mivalta antaa ennakkoratkaisuja tämän yleissopimuksen tulkinnasta. Jäsenvaltiot voivat hyväksyä Euroopan yhteisöjen 4. tuomioistuimen toimivallan antaa ennakkoratkaisuja tä- män yleissopimuksen tukinnasta jäljempänä 5 kohdan a tai b alakohdassa määriteltyjen edellytysten mukaisesti julistuksessa, jonka ne voivat antaa joko allekirjottaes- saan tämän yleissopimuksen tai minä tahansa muuna ajankohtana sen jälkeen. Jäsenvaltio, joka antaa 4 kohdan mukaisen julistuk- 5. sen, mainitsee joko, että a) kyseisen valtion tuomioistuin, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muu- tosta, voi pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta antamaan asiasta ennakkoratkaisun kysymyksessä, joka tulee esille sen käsiteltävänä olevassa asiassa ja joka koskee tämän yleissopimuksen tulkintaa, jos kyseinen tuomioistuin katsoo, että kysymys on rat- kaistava, jotta se voisi antaa asiassa päätöksen, tai, että b) kyseisen jäsenvaltion tuomioistuin voi pyytää Euroo- pan yhteisöjen tuomioistuinta antamaan ennakkorat- kaisun kysymyksestä, joka tulee esille sen käsiteltä- vänä olevassa asiassa ja joka koskee tämän yleissopi- muksen tulkintaa, jos kyseinen tuomioistuin katsoo, 6. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen perussäännöstä tehtyä pöytäkirjaa ja tuomioistuimen työjärjestystä sovel- letaan. 7. Jokainen jäsenvaltio on oikeutettu jättämään vasti- neita tai kirjallisia huomautuksia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimelle asioissa, jotka on saatettu tämän käsitel- täväksi 5 kohdan nojalla, riippumatta siitä, onko se antanut julistuksen 4 kohdan mukaisesti. 8. Yhteisöjen tuomioistuin ei ole toimivaltainen tutki- maan tämän yleissopimuksen alalla toimivaltaisen jäsen- valtion rikosten torjunnasta vastaavan viranomaisen toteuttamien toimien pätevyyttä tai oikeasuhteisuutta tai niiden velvollisuuksien täyttämistä, joita jäsenvaltioilla on yleisen järjestyksen ylläpitämiseksi sekä sisäisen turvalli- suuden suojaamiseksi. VII LUKU SOVELTAMINEN JA LOPPUMÄÄRÄYKSET 27 artikla Salassapito Tullihallinnot ottavat jokaisessa yksittäisessä tietojenvaih- totapauksessa huomioon tutkintasalaisuuden vaatimuk- set. Tämän vuoksi jäsenvaltio voi määrätä edellytykset tietojen käytölle siinä jäsenvaltiossa, jolle kyseiset tiedot on annettu. 28 artikla Poikkeus avunantovelvollisuudesta 1. Tämä yleissopimus ei velvoita jäsenvaltioiden viran- omaisia keskinäisen avun antamiseen, jos se voi vahin- goittaa kyseisen jäsenvaltion yleistä järjestystä tai muita olennaisia etuja erityisesti tietosuojan alalla tai, jos pyy- dettyjen toimien laajuus erityisesti IV luvussa tarkoitettu- jen yhteistyön erityismuotojen puitteissa on ilmeisessä epäsuhteessa oletetun rikkomuksen vakavuuden kanssa. Tällaisessa tapauksessa avunannosta voidaan kieltäytyä kokonaan tai osittain tai siihen voidaan suostua tietyillä ehdoilla. 2. Kieltäytyminen avunannosta on aina perusteltava. 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/13 29 artikla Kulut 1. Jäsenvaltiot luopuvat pääsääntöisesti kaikista tämän yleissopimuksen soveltamisesta johtuvien kulujen korvaa- mista koskevista vaatimuksista, lukuun ottamatta asian- tuntijoille korvattavia kuluja. Helgolandin saari ja Büsingenin alue (Saksan liittotasaval- lan ja Sveitsin valaliiton välillä Büsingen am Hochrhein -kunnan sisällyttämisestä Sveitsin valaliiton tullialueeseen 23 päivänä marraskuuta 1964 tehdyn sopimuksen tai sen voimassa olevan toisinnon puitteissa ja nojalla) ja Italian tasavallan osalta Livignon ja Campione d’Italian alueet, sekä edellä tarkoitettuihin jäsenvaltioiden alueisiin liitty- villä aluemerillä, sisäisillä merivesillä ja ilmatilassa. Jos pyynnön 2. täyttämisestä aiheutuu merkittäviä, tavallisuudesta poikkeavia kustannuksia, kyseessä olevien tulliviranomaisten on neuvottelemalla määrättävä pyyn- nön täyttämisen ehdot ja vaatimukset sekä kustannusten jakotapa. 2. Neuvosto voi yksimielisesti Euroopan unionista teh- dyn sopimuksen VI osastossa määrättyä menettelyä nou- dattaen mukauttaa 1 kohtaa siinä viitattuihin yhteisön säädöksiin tehtyjen muutosten mukaisesti. 30 artikla Varaumat 32 artikla Voimaantulo 1. Tähän yleissopimukseen ei voi tehdä varaumia, jollei 20 artiklan 8 kohdan, 21 artiklan 5 kohdan ja 23 artiklan 5 kohdan määräyksistä muuta johdu. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä tämä yleissopimus 1. valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisesti. 2. Ne jäsenvaltiot, jotka ovat jo tehneet keskinäisiä sopimuksia, jotka kattavat tämän yleissopimuksen IV luvussa säänneltyjä asioita, voivat tehdä varaumia 1 koh- dan nojalla ainoastaan, jos ne eivät vaikuta kyseisistä sopimuksista aiheutuviin velvoitteisiin. 2. Jäsenvaltiot ilmoittavat tallettajalle valtiosääntönsä asettamien vaatimusten mukaisten, tämän yleissopimuk- sen hyväksymiseksi tarvittavien menettelyjen saattami- sesta päätökseen. 3. Tämä yleissopimus ei vaikuta tarkastusten asteittai- sesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14 päivänä kesä- kuuta 1985 tehdyn Schengenin sopimuksen soveltami- sesta 19 päivänä kesäkuuta 1990 tehdyn yleissopimuksen niistä määräyksistä johtuviin velvoitteisiin, joissa määrä- tään tehostetusta yhteistyöstä, kyseisiin määräyksiin sitoutuneiden jäsenvaltioiden välisissä suhteissa. 3. Tämä yleissopimus tulee voimaan yhdeksänkymme- nen päivän kuluttua siitä päivästä, jona kyseisen muodol- lisuuden viimeisenä suorittava valtio, joka on Euroopan unionin jäsen neuvoston antaessa säädöksensä tämän yleissopimuksen tekemisestä, on tehnyt 2 kohdassa tar- koitetun ilmoituksen. 31 artikla Alueellinen soveltaminen 1. Tätä yleissopimusta sovelletaan niillä jäsenvaltioiden alueilla, joita tarkoitetaan yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY N:o 2913/92 (1) 3 artiklan 1 kohdassa, sellaisena kuin se on tarkistettuna Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan liittymisehdoista ja niiden sopimusten mukautuksista, joihin Euroopan uni- oni perustuu, tehdyn asiakirjan (2) mukaisesti, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston 19 päivänä joulu- kuuta 1996 antaman asetuksen (EY) N:o 82/97 (3) mukaisesti, mukaan lukien Saksan liittotasavallan osalta (1) EYVL L 302, 19. 10. 1992, s. 2. (2) EYVL L 1, 1. 1. 1995, s. 181. (3) EYVL L 17, 21. 1. 1997. s. 2. 4. Tämän yleissopimuksen voimaantuloon saakka joka- inen jäsenvaltio voi 2 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen antaessaan tai milloin tahansa myöhemmin antaa julis- tuksen, että yleissopimusta sovelletaan, lukuun ottamatta sen 26 artiklaa, asianomaisen valtion ja muiden samanlai- sen julistuksen tehneiden jäsenvaltioiden välisissä suh- teissa. Näitä julistuksia sovelletaan yhdeksänkymmenen päivän kuluttua niiden tallettamispäivästä. 5. Tätä yleissopimusta sovelletaan vain pyyntöihin, jotka on tehty sen jälkeen, kun sopimus on tullut voimaan tai kun sitä sovelletaan pyynnön vastaanottaneen ja pyynnön esittäneen jäsenvaltion välillä. 6. Tämän yleissopimuksen voimaantulopäivänä kumo- taan jäsenvaltioiden 7 päivänä syyskuuta 1967 allekirjoit- tama yleissopimus tullihallintojen keskinäisestä avunan- nosta. C 24/14 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 33 artikla Liittyminen muutosehdotukset toimitetaan tallettajalle, joka välittää ne neuvostolle ja komissiolle. 1. Tähän yleissopimukseen voi liittyä jokainen valtio, josta tulee Euroopan unionin jäsenvaltio. 2. Tämän yleissopimuksen teksti, joka on laadittu siihen liittyvän jäsenvaltion kielellä Euroopan unionin neuvos- tossa, on todistusvoimainen. 3. Liittymisasiakirjat talletetaan tallettajan huostaan. 4. Tämä yleissopimus tulee voimaan siihen liittyneen valtion osalta yhdeksänkymmenen päivän kuluttua sen liittymisasiakirjan tallettamispäivästä, tai tämän yleissopi- muksen voimaantulopäivänä, jos se ei vielä ole tullut voimaan edellä mainitun yhdeksänkymmenen päivän määräajan päättyessä. Jos tämä yleissopimus ei ole vielä tullut voimaan 5. päivänä, jona liittyvät jäsenvaltiot tallettavat liittymisasia- kirjansa, liittyviin jäsenvaltioihin sovelletaan 32 artiklan 4 kohtaa. 34 artikla Muutokset 1. Jokainen jäsenvaltio, joka on korkea sopimuspuoli, voi ehdottaa muutoksia tähän yleissopimukseen. Kaikki 2. Neuvosto hyväksyy yleissopimukseen tehtävät muu- tokset ja suosittaa jäsenvaltioille niiden hyväksymistä niiden valtiosääntöjen asettamien vaatimusten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 31 artiklan 2 kohdan soveltamista. 3. Muutokset, jotka on tehty 2 kohdan mukaisesti, tulevat voimaan 32 artiklan 3 kohdan määräysten mukai- sesti. 35 artikla Tallettaja 1. Euroopan unionin neuvoston pääsihteeri on tämän yleissopimuksen tallettaja. 2. Tallettaja julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tiedot sen hyväksymisistä ja siihen liittymisistä, sen soveltamisesta, julistuksista ja varaumista sekä kai- kista muista tähän yleissopimukseen liittyvistä ilmoituk- sista. 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/15 En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio. Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention. Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt. Σ(cid:229) (cid:240)(cid:221)(cid:243)(cid:244)ω(cid:243)η (cid:244)(cid:239)ν Æνω(cid:244)(cid:229)ρω, (cid:239)Ø υ(cid:240)(cid:239)γρ(cid:192)(cid:230)(cid:239)ν(cid:244)(cid:229)ς (cid:240)ληρ(cid:229)Œ(cid:239)υ(cid:139) (cid:243)Ø(cid:239)Ø (cid:229)(cid:139) θ(cid:229)(cid:243)Æν (cid:244)ην υ(cid:240)(cid:239)γρÆ(cid:230)η(cid:139) (cid:244)(cid:239)υς κ(cid:192)(cid:244)ω Æ(cid:240)(cid:222) (cid:244)ην (cid:240)Æρ(cid:239)ú(cid:243)Æ(cid:240)Æρ(cid:239)υ(cid:139) (cid:243)Æ (cid:243)υ(cid:139) µ(cid:226)Æ(cid:243)η. In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands. En foi de quoi, les ple´nipotentiaires soussigne´s ont appose´ leurs signatures au bas de la pre´sente convention. Dá Fhianú sin, chuir la Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo. In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione. Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Over- eenkomst hebben gesteld. Em fe´ do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente Convenção. Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopi- muksen. Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konven- tion. Hecho en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente aute´nticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea. Udfærdiget i Bruxelles, den attende december nitten hundrede og syvoghalvfems, i e´t eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekre- tariatet for Rådet for Den Europæiske Union. Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretari- ats des Rates der Europäischen Union hinterlegt. C 24/16 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 ˛γØν(cid:229) (cid:239)(cid:244)Øς ΒρυŒ(cid:229)(cid:139) λλ(cid:229)ς, (cid:243)(cid:244)Øς (cid:228)(cid:229)(cid:139) κÆ(cid:239)κ(cid:244)ω(cid:139) ∆(cid:229)κ(cid:229)µ(cid:226)ρ(cid:221)(cid:239)υ ł(cid:221)λØÆ (cid:229)ννØÆκ(cid:222)(cid:243)ØÆ (cid:229)ν(cid:229)νη(cid:139) ν(cid:244)Æ (cid:229)(cid:240)(cid:244)(cid:192), (cid:243)(cid:229) (cid:229)(cid:139) νÆ µ(cid:222)ν(cid:239) Æν(cid:244)(cid:221)(cid:244)υ(cid:240)(cid:239) (cid:243)(cid:244)ην ÆγγλØκη(cid:139) , γÆλλØκη(cid:139) , γ(cid:229)ρµÆνØκη(cid:139) , (cid:228)ÆνØκη(cid:139) , (cid:229)λληνØκη(cid:139) , ØρλÆν(cid:228)Øκη(cid:139) , Ø(cid:243)(cid:240)ÆνØκη(cid:139) , Ø(cid:244)ÆλØκη(cid:139) , (cid:239)λλÆν(cid:228)Øκη(cid:139) , (cid:240)(cid:239)ρ(cid:244)(cid:239)γÆλØκη(cid:139) , (cid:243)(cid:239)υη(cid:228)Øκη(cid:139) κÆØ (cid:230)ØνλÆν(cid:228)Øκη(cid:139) γλω(cid:139) (cid:243)(cid:243)Æﬂ κ(cid:192)θ(cid:229) κ(cid:229)(cid:221)µ(cid:229)ν(cid:239) (cid:229)(cid:221)νÆØ (cid:229)Œ(cid:221)(cid:243)(cid:239)υ Æυθ(cid:229)ν(cid:244)Øκ(cid:222) κÆØ κÆ(cid:244)Æ(cid:244)(cid:221)θ(cid:229)(cid:244)ÆØ (cid:243)(cid:244)Æ Æρł(cid:229)(cid:221)Æ (cid:244)ης Γ(cid:229)νØκη(cid:139) ς ΓρÆµµÆ(cid:244)(cid:229)(cid:221)Æς (cid:244)(cid:239)υ Συµ(cid:226)(cid:239)υλ(cid:221)(cid:239)υ (cid:244)ης Ευρω(cid:240)Æϊκη(cid:139) ς ˛νω(cid:243)ης. Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union. Fait à Bruxelles, le dix-huit de´cembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlan- daise, italienne, ne´erlandaise, portugaise et sue´doise, chaque texte faisant e´galement foi, exemplaire qui est de´pose´ dans les archives du Secre´tariat ge´ne´ral du Conseil de l’Union europe´enne. Arna dhe´anamh sa Bhruise´il ar an ochtú lá de´ag de Nollaig sa bhliain míle naoi gce´ad nócha a seacht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhe´arla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghre´igis, san lodáilis, san Ollainnis, sa Phortainge´ilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na te´acsanna i ngach ceann de na teangacha sin; de´anfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh. Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantasette, in un unico esemplare, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell’Unione europea. Gedaan te Brussel, de achttiende december negentienhonderd zevenennegentig, in e´e´n exem- plaar, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie. Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlan- desa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fe´ todos os textos, depositado nos archivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia. Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksän- kymmentäseitsemän englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen. Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiosju i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd. 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/17 Pour le gouvernement du royaume de Belgique Voor de Regering van het Koninkrijk België Für die Regierung des Königreichs Belgien For regeringen for Kongeriget Danmark Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland ΓØÆ (cid:244)ην κυ(cid:226)(cid:229)(cid:139) ρνη(cid:243)η ΕλληνØκη(cid:139) ς ∆ηµ(cid:239)κρÆ(cid:244)(cid:221)Æς Por el Gobierno del Reino de España Pour le gouvernement de la Re´publique française C 24/18 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 Thar ceann Rialtas na hÉireann For the Government of Ireland Per il governo della Repubblica italiana Pour le gouvernement du grand-duche´ de Luxembourg Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden Für die Regierung der Republik Österreich 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/19 Pelo Governo da República Portuguesa Suomen hallituksen puolesta På finska regeringens vägnar På Konungariket Sveriges vägnar For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland C 24/20 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 LIITE YLEISSOPIMUKSEEN LIITETTÄVÄT JA EUROOPAN YHTEISÖJEN VIRALLISESSA LEHDESSÄ JULKAISTAVAT JULISTUKSET 1. 1 artiklan 1 kohdan ja 28 artiklan osalta Italia julistaa viitaten yleissopimuksen 28 artiklassa määrättyihin keskinäistä avunantovelvollisuutta koskeviin poikkeuksiin, että avunantopyyntöjen täyttäminen yleissopimuksen perusteella sellaisten rikko- musten osalta, jotka Italian lainsäädännön mukaan eivät ole kansallisten tai yhteisön tullimääräysten rikkomuksia voi — syistä, jotka liittyvät kansallisten viranomaisten toimivallan jakoon rikosten torjunnan ja rikoksista syyttämisen alalla — haitata yleistä järjestystä tai muita olennaisia kansallisia etuja. 2. 1 artiklan 2 kohdan ja 3 artiklan 2 kohdan osalta Tanska ja Suomi julistavat, että ne tulkitsevat yleissopimuksen 1 artiklan 2 kohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa olevan termin ”oikeusviranomaiset” tai ”oikeusviranomainen” Strasbourgissa 20 päivänä huhtikuuta 1959 allekirjoitetusta, keskinäistä oikeusapua rikosasioissa koskevan eurooppalaisen yleisso- pimuksen mukaan antamiensa lausumien mukaisesti. 3. 4 artiklan 3 kohdan toisen luetelmakohdan osalta Tanska julistaa omalta osaltaan, että 4 artiklan 3 kohdan toista luetelmakohtaa sovelletaan ainoastaan toimintaan, jossa henkilö osallistuu ryhmään, jonka yhteisenä tarkoituksena on kyseisen rikkomuksen tai kyseisten rikkomusten tekeminen, mukaan lukien tilanteet, joissa asianomainen henkilö ei osallistu kyseisen rikkomuksen tai kyseisten rikkomusten tekemiseen; osallistumisen on perustuttava ryhmän tarkoituksen ja yleisen rikollisen toiminnan tuntemiseen tai tietoihin ryhmän aikeesta tehdä kyseinen rikkomus tai kyseisiä rikkomuksia. 4. 4 artiklan 3 kohdan kolmannen luetelmakohdan osalta Tanska julistaa omalta osaltaan, että 4 artiklan 3 kohdan kolmatta luetelmakohtaa sovelletaan ainoastaan sellaisiin rikkomuksiin, joiden yhteydessä varastetun tavaran kätkeminen on Tanskan lain mukaan aina rangaistava teko mukaan lukien Tanskan rikosoikeuden 191 pykälä varastettujen huumausaineiden kätkemisestä ja 284 pykälä tavaran kätkemisestä erityisen törkeän salakuljetuksen yhteydessä. 5. 6 artiklan 4 kohdan osalta Tanska, Suomi ja Ruotsi julistavat, että 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut yhteyshenkilöt voivat edustaa myös Norjan ja Islannin etuja tai päinvastoin. Viisi Pohjoismaata ovat vuodesta 1982 lukien sopineet järjestelystä, jonka mukaan yhden asianosaisen valtion asemapaikkaan lähetetyt yhteyshenkilöt edustavat myös muita Pohjoismaita. Tällä järjestelyllä on vahvistettu huumeiden salakuljetuksen vastaista työtä ja helpotettu yksittäisille valtioille yhteyshenkilöiden asemapaikkaan lähettämisestä aiheutuvaa taloudellista taakkaa. Tanska, Suomi ja Ruotsi pitävät erittäin tärkeänä sitä, että tätä hyvin toimivaa järjestelyä jatketaan. 6. 20 artiklan 8 kohdan osalta Tanska julistaa hyväksyvänsä 20 artiklan määräykset seuraavin edellytyksin: Jos jonkin muun jäsenvaltion tulliviranomaiset harjoittavat välitöntä takaa-ajoa merellä tai ilmassa, kyseinen takaa-ajo voidaan ulottaa Tanskan alueelle mukaan lukien Tanskan aluevedet ja Tanskan alueen ja aluevesien yläpuolinen ilmatila ainoastaan jos Tanskan toimivaltaisille viranomaisille on ilmoitettu asiasta etukäteen. 7. 21 artiklan 5 kohdan osalta Tanska julistaa hyväksyvänsä 21 artiklan määräykset seuraavin edellytyksin: Rajat ylittävää valvontaa, johon ei ole ennalta myönnettyä lupaa, voidaan harjoittaa 21 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti ainoastaan, jos voidaan vakaasti uskoa, että tarkkailtavat henkilöt ovat syyllistyneet johonkin 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun rangaistavaan tekoon, josta voidaan luovuttaa. 23. 1. 98 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti C 24/21 8. 25 artiklan 2 kohdan i alakohdan osalta Jäsenvaltiot sitoutuvat ilmoittamaan toisilleen neuvostossa toimenpiteistä, joita on toteutettu sen varmistamiseksi, että i alakohdassa tarkoitettuja sitoumuksia noudatetaan. 9. 26 artiklan 4 kohdan mukaisesti annettu julistus Allekirjoittaessaan tämän pöytäkirjan jäljempänä mainitut valtiot julistavat hyväksyvänsä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivallan 26 artiklan 5 kohdassa määrättyjen sääntöjen mukaisesti: — Irlanti 26 artiklan 5 kohdan a alakohdassa määrättyjen menettelyiden mukaisesti, — Saksan liittotasavalta, Helleenien tasavalta, Italian tasavalta ja Itävallan tasavalta 26 artiklan 5 kohdan b alakohdassa määrättyjen menettelyiden mukaisesti. C 24/22 FI Euroopan yhteisöjen virallinen lehti 23. 1. 98 JULISTUS Saksan liittotasavalta, Italian tasavalta ja Itävallan tasavalta pidättävät itselleen oikeuden määrätä sisäisessä lainsäädännössään, että tullihallintojen keskinäistä avunantoa ja yhteistyötä koskevan yleissopimuksen tulkintaa koskevan kysymyksen tullessa esille sellaisessa kansallisessa tuomioistuimessa käsiteltävänä ole- vassa asiassa, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan saa hakea muutosta, kyseisen tuomioistuimen on saatettava asia Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi


title: Resolutie over Nigeria

eurovoc_concepts:
Nigeria
international sanctions
military regime
political prisoner
sanction (EU)

formats: html print


title: Internationale aftale i form af et godkendt protokollat mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om standarder for human fældefangst - Standarder for human fældefangst af specificerede terrestriske og semiakvatiske pattedyr

eurovoc_concepts:
United States
agreement (EU)
animal welfare
bilateral agreement
hides and furskins industry
hunting
hunting regulations
international standard
protection of animals

formats: html pdf print

text: L 219/26 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 (OVERSÆTTELSE) (1) GODKENDT PROTOKOLLAT 1. Under forhandlingerne om den aftale, der er nævnt i stk. 8 nedenfor, om fælles rammer for beskrivelse og vurdering af fremskridt mod anvendelse af mere humane fælder og fælde- fangstmetoder, anerkender repræsentanterne for Det Europæiske Fællesskab og for Amerikas Forenede Stater, at de er n(cid:134)et til følgende forst(cid:134)else. 2. Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater skønner, at de som bilag til denne forst(cid:134)else knyttede standarder udgør s(cid:134)danne rammer og et grundlag for samarbejde om yder- ligere udvikling af disse standarder og deres respektive kompetente myndigheders implemen- tering af dem. 3. Amerikas Forenede Stater, som understreger, at det med sin godkendelse ikke agter, at ændre p(cid:134) myndighedsfordelingen inden for De Forenede Stater med hensyn til anvendelse af fælder og fældefangstmetoder, godkender bilagte standarder som fælles rammer, som dets kompe- tente myndigheder skal anvende i forbindelse med human fældefangst af specificerede terre- striske og semiakvatiske pattedyr. 4. Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater agter at anspore til og støtte for deres respektive forsknings-, udviklings-, overv(cid:134)gnings- og uddannelsesprogrammer myndigheder, som kan fremme anvendelsen af fælder og fældefangstmetoder til human behandling af s(cid:134)danne pattedyr. De erkender begge behovet for at nyvurdere og ajourføre de som bilag til denne forst(cid:134)else knyttede standarder, efterh(cid:134)nden som nye videnskabelige oplysninger og data indsamles p(cid:134) basis af s(cid:134)danne programmer. 5. Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater agter desuden at tilskynde deres kompetente myndigheder til at overv(cid:134)ge og rapportere om fremskridt med hensyn til anven- delsen af de som bilag til denne forst(cid:134)else knyttede standarder. 6. Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater erkender at intet i denne forst(cid:134)else berører deres rettigheder og forpligtelser i henhold til Marrakech-overenskomsten om opret- telse af Verdenshandelsorganisationen. 7. Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater sl(cid:134)r fast, at de agter at afholde indbyrdes konsultationer p(cid:134) anmodning af en af dem om alle anliggender vedrørende denne forst(cid:134)else eller de dertil knyttede standarder med sigte p(cid:134) at finde gensidigt acceptable løsninger. 8. Ved udtrykket »aftalen« i de bilagte standarder forst(cid:134)s aftalen mellem Canada, Det Europæ- iske Fællesskab og Den Russiske Føderation om standarder for human fældefangst. (1) Kun den engelske udgave er autentisk. 7. 8. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/27 Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 1998 i to eksemplarer p(cid:134) engelsk. For De Europæiske Fællesskab For Amerikas Forenede Stater Jean-Jacques KASEL Johannes Friedrich BESELER Donald B. KURSCH L 219/28 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 BILAG STANDARDER FOR HUMAN FÆLDEFANGST AF SPECIFICEREDE TERRESTRISKE OG SEMIAKVATISKE PATTEDYR DEL I: STANDARDERNE 1. FORM(cid:143)L, PRINCIPPER OG GENERELLE OVERVEJELSER I FORBINDELSE MED STAN- DARDERNE 1. 1. Form(cid:134)l Form(cid:134)let med standarderne er at sikre dyr, der fanges i fælder, et tilstrækkeligt velfærdsniveau og at højne dette yderligere. 1. 2. Principperne 1. 2. 1. Ved vurderingen af, om en fældefangstmetode er human, skal det fangne dyrs velfærd vurderes. 1. 2. 2. 1. 2. 3. Afgørelse om, hvorvidt fældefangstmetoder er humane, træffes ud fra princippet om, at metoderne skal overholde de tærskelværdier, der er anført i afsnit 2 og 3. Standarderne skal udformes ud fra princippet om, at fælder skal være selektive, effektive og være i overensstemmelse med de krav om sikkerhed for mennesker, de enkelte parter stiller. 1. 3. Generelle overvejelser 1. 3. 1. Dyrevelfærd beregnes ved m(cid:134)ling af, i hvilken udstrækning dyret har let ved eller svært ved at klare sig i omgivelserne, og i hvilken udstrækning det ikke klarer sig. Da forskellige dyr bruger forskel- lige metoder til at klare sig i deres omgivelser, bør der anvendes forskellige m(cid:134)l til vurdering af dyrenes velfærd. Velfærdsindikatorer for dyr, der er fanget i fælder, omfatter fysiologi, kvæstelser og adfærd. Da ikke alle disse indikatorer er blevet undersøgt for alle de p(cid:134)gældende arter, er det nødvendigt at gennemføre yderligere videnskabelige undersøgelser for at kunne opstille tærskelværdier i standar- derne. Velfærd er et vidt begreb, men udtrykket »human« anvendes kun for fældefangstmetoder, der bevarer de p(cid:134)gældende dyrs velfærd p(cid:134) et acceptabelt niveau; det erkendes dog, at der med dræbende fælder i visse situationer vil være et kort tidsrum, hvor velfærdsniveauet kan være ringe. 1. 3. 2. De tærskelværdier, der er fastsat i standarderne for certificering af fælder, omfatter: a) b) for fastholdende fælder: det niveau for de forskellige indikatorer, under hvilket de fangne dyrs velfærd anses for ringe, og for dræbende fælder: den tid der g(cid:134)r, indtil bevidstløshed og følelsesløshed indtræder, og beva- relse af denne tilstand indtil dyrets død. 1. 3. 3. Selv om fældefangstmetoderne skal opfylde kravene i punkt 2. 4 og 3. 4, bør der sættes ind p(cid:134) fortsat at forbedre udformningen af fælderne og udsætningen heraf, navnlig s(cid:134)ledes at: a) velfærden for dyr, der fanges i fastholdende fælder, forbedres i fastholdelsestidsrummet b) bevidstløshed og følelsesløshed sætter ind hurtigst muligt for dyr, der fanges i dræbende fælder, og fangst af ikke-m(cid:134)ldyr minimeres. c) 2. KRAV TIL FASTHOLDENDE FÆLDEFANGSTMETODER 2. 1. Definition »Fastholdende fældefangstmetoder«: Fælder, der er udformet og som udsættes med henblik p(cid:134) ikke at dræbe det fangne dyr, men at begrænse dets bevægelser i en s(cid:134)dan grad, at et menneske kan komme i direkte kontakt med det. 7. 8. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/29 2. 2. Parametre 2. 2. 1. 2. 2. 2. Vurdering af, om en fastholdende fældefangstmetode opfylder standarderne, skal hvile p(cid:134) en vurde- ring af velfærden for et dyr, som er fanget i en fælde. Parametrene skal omfatte de indikatorer for adfærd og kvæstelser, der er anført i punkt 2. 3. 1 og 2. 3. 2. 2. 2. 3. Reaktionsstyrken skal vurderes for hver af disse parametre. 2. 3. Indikatorer 2. 3. 1. Følgende adfærdsmæssige indikatorer anses for at være indikatorer for ringe velfærd hos vilde dyr, der er fanget i en fælde: a) dyret bider sig selv p(cid:134) en m(cid:134)de, der medfører svære kvæstelser (selv-mutilation) b) usædvanlig ubevægelighed og passivitet. 2. 3. 2. Følgende kvæstelser anses for at være indikatorer for ringe velfærd hos vilde dyr, der er fanget i en fælde: a) knoglebrud b) c) ledskred nær carpus eller tarsus løsrivelse af sene eller ledb(cid:134)nd d) alvorlig knoglehindeafskrabning e) alvorlig ydre blødning eller blødning i indre hulrum f) g) alvorlig beskadigelse af skeletmuskel iskæmi i lem h) brud p(cid:134) blivende tand med blotlæggelse af tandhulen i) beskadigelse af øje, herunder sønderrivelse af hornhinde j) beskadigelse af rygmarv k) alvorlig beskadigelse af indre organ l) beskadigelse af hjertemuskulatur m) amputation n) død. 2. 4. Tærskelværdi En fastholdende fældefangstmetode opfylder standarderne: a) hvis antallet af individer af samme m(cid:134)lart, hvorfra dataene er indhentet, er mindst 20, og b) hvis mindst 80 % af disse dyr ikke udviser nogen af indikatorerne i punkt 2. 3. 1 og 2. 3. 2. 3. KRAV TIL DRÆBENDE FÆLDEFANGSTMETODER 3. 1. Definition »Dræbende fældefangstmetoder«: Fælder, der er udformet og som udsættes med henblik p(cid:134) at dræbe dyr af m(cid:134)larten. 3. 2. Parametre 3. 2. 1. indtil bevidstløshed og følelsesløshed indtræder som følge af aflivningsmetoden, Tidsrummet, bestemmes, og det kontrolleres, om denne tilstand vedvarer indtil dødens indtræden (dvs. indtil irreversibelt hjertestop). 3. 2. 2. Bevidstløshed og følelsesløshed overv(cid:134)ges ved at kontrollere hornhindens og øjenl(cid:134)genes reflekser eller en hvilken som helst anden passende, videnskabeligt dokumenteret parameter (1). (1) Ifald der er behov for yderligere undersøgelser til at fastsl(cid:134), om en given fældefangstmetode opfylder standarderne, kan der foretages yderligere m(cid:134)linger i form af elektroencefalografi (EEG), visuelt fremkaldt reaktion (VER) og auditivt frem- kaldt reaktion (SER). L 219/30 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 3. 3. Indikatorer og tidsgrænser Tidsgrænse for tab af hornhinde- og øjenl(cid:134)gsreflekser Art 45 sekunder 120 sekunder Mustela erminea Martes americana Martes zibellina Martes martes 300 sekunder (1) Alle andre arter som anført i punkt 4. 1 (1) Komit(cid:130)en vurderer denne tidsgrænse i forbindelse med tre(cid:134)rsrevisionen jf. artikel 9, litra b), og tilpasser om nødvendigt tidsgrænserne p(cid:134) et art til art-grundlag med henblik p(cid:134) at nedsætte 300 sekunders tidsgrænsen til 180 sekunder; den fastsætter samtidig en rimelig gennemførelsesfrist. 3. 4. Tærskelværdi En dræbende fældefangstmetode opfylder standarderne: a) hvis antallet af individer af den samme m(cid:134)lart, hvorfra dataene er udledt, er mindst 12, og b) hvis mindst 80 % af disse dyr er bevidstløse og følelsesløse inden for den fastsatte tidsfrist og forbliver i denne tilstand indtil dødens indtræden. DEL II: LISTE OVER ARTER OG TIDSPLAN FOR GENNEMFØRELSEN 4. LISTE OVER DE I AFTALENS ARTIKEL 3 OMHANDLEDE ARTER OG TIDSPLAN FOR GENNEMFØRELSEN 4. 1. Liste over arter Standarderne gælder for de nedenfor opførte arter: Almindelig betegnelse Prærieulv Ulv Bæver (nordamerikansk) Bæver (europæisk) Rødlos Odder (nordamerikansk) Odder (europæisk) Los (nordamerikansk) Los (europæisk) M(cid:134)r Fiskem(cid:134)r Zobel Skovm(cid:134)r Grævling (europæisk) Hermelin M(cid:134)rhund Bisamrotte Vaskebjørn Grævling Listen kan udvides med yderligere arter. Art Canis latrans Canis lupus Castor canadensis Castor fiber Felis rufus Lutra canadensis Lutra lutra Lynx canadensis Lynx lynx Mattes americana Martes pennanti Martes zibellina Martes martes Meles meles Mustela erminea Nyctereutes procyonoides Ondatra zibethicus Procyon lotor Taxidea taxus 7. 8. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/31 4. 2. Tidsplan for gennemførelsen (1) 4. 2. 1. Fældefangstmetoderne afprøves af de kompetente myndigheder til p(cid:134)visning af, at de er i overens- stemmelse med disse standarder, inden: 4. 2. 2. 4. 2. 3. a) tre til fem (cid:134)r efter aftalens ikrafttræden for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r fastholdende fældefangstmetoder, afhængigt af afprøvningsprioriteterne og adgangen til afprøvningsfaciliteter, og b) fem (cid:134)r efter aftalens ikrafttræden for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r dræbende fældefangstmetoder. Inden for en frist p(cid:134) tre (cid:134)r efter udløbet af de i punkt 4. 2. 1 nævnte perioder sørger de kompetente myndigheder for, at anvendelsen af fælder, der ikke er i overensstemmelse med disse standarder, gradvis bringes til ophør. Uanset bestemmelserne i punkt 4. 2. 2 kan en kompetent myndighed, n(cid:134)r den fastsl(cid:134)r, at resultaterne af fældeafprøvning viser, at fælder ikke er i overensstemmelse med standarderne for specifikke arter eller under specifikke miljøforhold, fortsætte med at tillade anvendelsen af fælder p(cid:134) et midlertidigt grundlag, medens der forskes i alternative fælder. I s(cid:134)danne tilfælde skal der gives forudg(cid:134)ende meddelelse til Det Europæiske Fællesskab og De Forenede Stater om fælder, som tillades anvendt midlertidigt, og om forløbet af forskningsprogrammet. I tilfælde, hvor dette stykke anvendes i forbindelse med fældefangst i De Forenede Stater, forelægger de kompetente myndig- heder i De Forenede Stater disse oplysninger for De Forenede Staters regering med henblik p(cid:134) fremsendelse til Det Europæiske Fællesskab. 4. 2. 4. I forlængelse af punkt 4. 2. 3 og uanset bestemmelserne i punkt 4. 2. 2 kan en kompetent myndighed fra sag til sag p(cid:134) linje med m(cid:134)lene for standarderne indrømme undtagelser begrundet i: a) folkesundheden eller -sikkerheden b) beskyttelse af offentlig eller privat ejendom c) forskning, uddannelse og miljøbeskyttelse, herunder genoprettelse af bestande, genudsættelse, avl eller beskyttelse af flora og fauna d) anvendelse af traditionelle træfælder, der er afgørende for bevarelse af de indfødte samfunds kulturarv. Det Europæiske Fællesskab eller De Forenede Stater giver i forbindelse med anvendelsen af dette punkt forudg(cid:134)ende meddelelse om s(cid:134)danne undtagelser sammen med en begrundelse og betingel- serne herfor. I De Forenede Staters tilfælde giver de kompetente myndigheder en skriftlig medde- lelse til De Forenede Staters regering med henblik p(cid:134) fremsendelse heraf til Det Europæiske Fællesskab sammen med begrundelsen og betingelserne for undtagelsen. 4. 2. 5. Konsultationer om de i punkt 4. 2. 3 og 4. 2. 4 omhandlede spørgsm(cid:134)l afholdes i overensstemmelse med stk. 7 i det godkendte protokollat p(cid:134) anmodning enten af Det Europæiske Fællesskab eller Amerikas Forenede Stater. DEL III: RETNINGSLINJER 5. RETNINGSLINJER FOR AFPRØVNING AF FÆLDER OG FORSKNING MED HENBLIK P(cid:143) VIDEREUDVIKLING AF FÆLDEFANGSTMETODER For at sikre nøjagtighed og p(cid:134)lidelighed bør afprøvning af fældefangstmetoder til p(cid:134)visning af, at de opfylder standardkravene, følge af de generelle principper for god forsøgspraksis. Udarbejdes der afprøvningsprocedurer inden for rammerne af Den Internationale Standardiserings- organisation (ISO), og er disse anvendelige til vurderring af fældefangstmetodernes overensstem- melse med nogle af eller alle kravene i standarderne, anvendes disse procedurer. 5. 1. Generelle retningslinjer 5. 1. 1. Prøverne bør gennemføres i overensstemmelse med omfattende undersøgelsesprotokoller. 5. 1. 2. Fældemekanismens funktion bør afprøves. (1) Beføjelserne til at regulere fælder og fældefangstmetoder for fangst i De Forenede Stater af de specificerede terrestriske el- ler semiakvatiske pattedyr ligger i første række hos stats- eller stammemyndighederne. L 219/32 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 5. 1. 3. Afprøvning af fælder i marken bør udføres navnlig med henblik p(cid:134) vurdering af selektivitet. Denne afprøvning kan ogs(cid:134) anvendes til at indsamle data om fangsteffektivitet og brugersikkerhed. 5. 1. 4. Fastholdende fælder afprøves i indelukke, navnlig til vurdering af adfærdsmæssige og fysiologiske parametre. Dræbende fælder afprøves i indelukke, navnlig til p(cid:134)visning af bevidstløshed. 5. 1. 5. I markprøver kontrolleres fælderne hver dag. 5. 1. 6. Dræbende fælders effektivitet med hensyn til at gøre m(cid:134)ldyret bevidstløst og dræbe det bør afprøves p(cid:134) bevidste, mobile dyr ved m(cid:134)linger i i et indelukke eller i marken. Fældernes evne til at ramme m(cid:134)ldyrene p(cid:134) vitale steder bør vurderes. laboratoriet, 5. 1. 7. Afprøvningsprocedurernes rækkefølge kan varieres til sikring af en s(cid:134) effektiv vurdering af fælderne som muligt. 5. 1. 8. Fælderne m(cid:134) ikke udsætte brugeren for urimelig fare ved normal brug. 5. 1. 9. Om muligt bør en række yderligere forhold kontrolleres ved afprøvning af fælder. Afprøvning i marken bør omfatte undersøgelser af fældefangstens virkninger p(cid:134) b(cid:134)de m(cid:134)l- og ikke-m(cid:134)larter. 5. 2. Afprøvningsvilk(cid:134)rene 5. 2. 1. Fælden udsættes og anvendes ifølge instrukser fra fremstilleren eller andre. 5. 2. 2. 5. 2. 3. Ved afprøvning i indelukke anvendes et indelukke, hvor dyrene af m(cid:134)larten finder passende omgi- velser, hvor de kan bevæge sig frit, skjule sig og s(cid:134) vidt muligt udvise normal adfærd. Det bør være muligt at udsætte fælder og overv(cid:134)ge de fangne dyr. Fælderne sættes p(cid:134) en s(cid:134)dan m(cid:134)de, at der kan tages video- og lydoptagelser af hele fangstepisoden. Ved afprøvning i marken bør stederne udvælges s(cid:134)ledes, at de er repræsentative for de steder, der vil blive anvendt i praksis. Da fældernes selektivitet og eventuelle negative virkninger for ikke- m(cid:134)ldyr er væsentlige (cid:134)rsager til gennemførelse af afprøvning i marken, kan det være nødvendigt at udvælge steder til markprøvning i forskellige levesteder, hvor der kan ventes at forekomme forskel- lige ikke-m(cid:134)larter. Der tages billeder af hver enkelt fælde og dens placering og omgivelser. Fældens identifikationsnummer skal medtages i de fotografiske optagelser før og efter en fangst. 5. 3. Undersøgelsespersonale 5. 3. 1. Personalet skal have passende kvalifikationer og uddannelse. 5. 3. 2. Personalet bør omfatte mindst (cid:130)n person, der har erfaring i anvendelsen af fælderne, og som er i stand til at fange de dyr, der anvendes i prøven, med fælder, og mindst (cid:130)n person, der har erfaring med hver af metoderne til vurdering af fastholdende fælder, for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r dyrenes velfærd, og med metoder til vurdering af dræbende fælder, for s(cid:134) vidt ang(cid:134)r bevidstløshed. F. eks, bør vurdering af adfærdsmæssige reaktioner p(cid:134) fældefangst og skyhed foretages af en faguddannet person, der er fortrolig med fortolkning af s(cid:134)danne data. 5. 4. Dyr 5. 4. 1. Dyr, der anvendes til afprøvning i indelukke, skal være sunde og repræsentative for de dyr, som normalt vil blive fanget i naturen. De anvendte dyr m(cid:134) ikke have tidligere erfaringer med den fældetype, der afprøves. 5. 4. 2. Forud for prøvning opbevares dyrene under passende forhold og forsynes med tilstrækkeligt foder og vand. Dyrene m(cid:134) ikke opbevares under forhold, som i sig selv kan medføre ringe velfærd. 5. 4. 3. Dyrene tilvænnes forsøgsindelukket inden afprøvningens start. 7. 8. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/33 5. 5. Observationer 5. 5. 1. Adfærd 5. 5. 1. 1. Observationer af dyrenes adfærd bør foretages af en faguddannet person, der navnlig har kendskab til de p(cid:134)gældende arters etologi. 5. 5. 1. 2. Skyhed over for fælden kan vurderes ved at fange dyret i en let erkendbar situation og dernæst p(cid:134) ny udsætte dyret for fælden i den relevante situation og vurdere dets adfærd. 5. 5. 1. 3. Det er vigtigt, at der skelnes mellem reaktioner p(cid:134) yderligere stimuli og reaktioner p(cid:134) selve fælden eller situationen. 5. 5. 2. Fysiologi 5. 5. 2. 1. Nogle dyr bør inden afprøvning udstyres med anordninger til fjernregistrering (hjertefrekvens, (cid:134)ndedrætsfrekvens osv. ). Disse anordninger bør placeres tilstrækkelig længe inden selve testen, s(cid:134) dyret kan komme sig efter eventuelle forstyrrelser for(cid:134)rsaget af registreringsanordningens placering. 5. 5. 2. 2. Der bør træffes de videst mulige foranstaltninger til at begrænse mangelfulde eller fejlbehæftede observationer og m(cid:134)linger, bl. a. for(cid:134)rsaget af menneskelig indgriben i forbindelse med prøvetag- ning. 5. 5. 2. 3. Udtagning af biologiske prøver (blod, urin, spyt osv. bør gøres p(cid:134) tidspunkter, der er relevante i forhold til fangstøjeblikket og tidsafhængighedsaspekterne ved den parameter, der evalueres. Der bør ogs(cid:134) indsamles kontroldata fra dyr, der holdes andetsteds under gode betingelser og med henblik p(cid:134) andre aktiviteter, samt udgangsdata inden fældefangsten s(cid:134)vel som visse referencedata efter ekstrem stimulering (f. eks. provokationstest med kortikotropin). 5. 5. 2. 4. Alle biologiske prøver bør udtages og opbevares efter bedst mulig forsøgspraksis for at sikre god bevaringsmæssig stand før analysen. 5. 5. 2. 5. Analysemetoderne bør valideres. 5. 5. 2. 6. Neurologiske undersøgelser p(cid:134) grundlag af reflekser (smerte, øjne osv. ) kombineret med m(cid:134)ling af EEG og/eller VER eller SER i relation til dræbende fælder foretages af en sagkyndig person, s(cid:134) der sikres relevante oplysninger om dyrets bevidsthedstilstand eller aflivningsmetodens effektivitet. 5. 5. 2. 7. Er dyrene ikke bevidstløse eller følelsesløse inden for den tidsfrist, der er anført i forsøgsprotokol- len, aflives de p(cid:134) human vis. 5. 5. 3. Kvæstelser og patalogi 5. 5. 3. 1. Hvert enkelt forsøgsdyr bør undersøges omhyggeligt til vurdering af eventuelle kvæstelser. Der foretages røntgenundersøgelser til p(cid:134)visning af mulige knoglebrud. 5. 5. 3. 2. Der bør foretages yderligere detaljerede patologiske undersøgelser af de døde dyr. En erfaren dyrlæge foretager obduktion i overensstemmelse med accepteret veterinærmedicinsk undersøgelses- praksis. 5. 5. 3. 3. De berørte organer og/eller regioner undersøges makroskopisk og i givet fald histologisk. 5. 6. Rapport 5. 6. 1. Undersøgelsesrapporten bør indeholde alle relevante oplysninger om forsøgsplan, -materiale og -metoder, samt resultater, herunder navnlig: a) b) c) d) e) f) g) teknisk beskrivelse af af fældens udformning, herunder konstruktionsmaterialer fremstillerens brugsvejledning beskrivelse af forsøgssituationen vejrforhold, navnlig temperatur og snelagets tykkelse forsøgspersonale antal dyr og fælder, der er afprøvet i forsøget det samlede antal indfangne m(cid:134)l- og ikke-m(cid:134)ldyr af hver art og deres relative forekomst i det p(cid:134)gældende omr(cid:134)de, udtrykt som sjælden, almindeligt forekommende eller hyppigt forekom- mende L 219/34 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 h) i) j) k) l) m) n) selektivitet oplysninger om eventuelle tegn p(cid:134), at fælden har ramt eller beskadiget et dyr, som ikke er fanget i fælden observationer af adfærd værdierne af de m(cid:134)lte fysiologiske parametre samt metodologi beskrivelse af kvæstelser og obduktion tidsrum indtil indtræden af bevidstløshed og følelsesløshed statistiske analyser. 7. 8. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/35 Tillægsskrivelse Bruxelles, den 18. december 1997. Hr. , Som De ved, undertegnede Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater i dag et godkendt protokollat vedrørende standarder for human fældefangst. Jeg skal med hensyn til det godkendte protokollat meddele Dem følgende: Som det fremg(cid:134)r af det godkendte prtokollat ligger beføjelserne til at regulere fælder og fælde- fangstmetoder for fangst i De Forenede Stater af de specificerede terrestriske eller semiakvatiske pattedyr i første række hos stats- eller stammemyndighederne. Som følge af vore drøftelser om disse emner har repræsentanter for de kompetente myndigheder i De Forenede Stater oplyst, at de har gjort sig større bestræbelser for at identificere mere humane fælder, og som led i et initi- ativ omfattende 50 stater i samarbejde med flere forbundsorganer er man begyndt med at udar- bejde en praksis for god forvaltning (BMP) i forbindelse med fælder og fældefangstmetoder. Praksis for god forvaltning involverer praksis eller en kombination af praksis, der er identificeret som værende det mest effektive og (teknisk, økonomisk og socialt) anvendelige middel til at reducere eller forhindre problemer i forbindelse med en aktivitet. Repræsentanter for de kompe- tente myndigheder har oplyst, at BMP for fælder og fældefangstmetoder i De Forenede Stater vil blive baseret p(cid:134) seneste tekniske og videnskabelige information og data. Repræsentanter for de kompetente myndigheder i De Forenede Stater har oplyst, at BMP for fælder og fældefangstmetoder i De Forenede Stater vil blive baseret p(cid:134) standarderne i bilaget til det godkendte protokollat. Det er mig en særlig glæde at kunne meddele, at det program, der gennemføres af de kompetente amerikanske myndigheder, ikke er begrænset til de 19 arter, der er opregnet i de standarder, der er knyttet som bilag til det godkendte protokollat, men ogs(cid:134) anvendes p(cid:134) yderligere ti pelsdyrarter, som fanges med fælder p(cid:134) et kommercielt grundlag i De Forenede Stater. Disse arter er mink, rød ræv, polarræv, vulpes velox, sumpbæver, opposum, stinkdyr, vaskebjørn (bassariscus sumichrasti) og jærv. Dette er et væsentligt skridt fremad, som de kompetente myndigheder i De Forenede Stater har taget til at forbedre dyrs velfærd, og som vi ikke mener finder noget sidestykke i noget andet land eller nogen international aftale. Repræsentanterne for de kompetente myndigheder i De Forenede Stater har desuden oplyst, at anvendelsen af fastholdende anordninger af rævesaksetypen i overensstemmelse med de standar- der, der er knyttet som bilag til det godkendte protokollat, hvad ang(cid:134)r Mustela ermina og Ondatra zibethicus vil blive bragt gradvis til ophør inden for fire (cid:134)r efter ikrafttrædelsen af aftalen mellem Canada, Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderation om standarder for human fældefangst. Disse to arter tegner sig for over 2,2 millioner dyr, der fanges med fælder hvert (cid:134)r i De Forenede Stater, og repræsenterer typisk 50 % af alle dyr, der er opført p(cid:134) listen i standarderne og fanges med fælder (cid:134)rligt i De Forenede Stater. Hvad ang(cid:134)r fældefangst af andre arter, der er omtalt i standarderne, har ovennævnte myndig- heder oplyst, at anvendelsen af konventionelle fastholdende fælder af st(cid:134)lrævesaksetypen i over- ensstemmelse med standarderne gradvis vil blive bragt til ophør inden seks (cid:134)r efter ikrafttræ- delsen af aftalen mellem Canada, Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderation. Jeg h(cid:134)ber, at det ovenfor anførte i tilstrækkelig grad tydeliggør, hvorledes situationen forholder sig i De Forenede Stater. De kompetente myndigheder i De Forenede Stater ser frem til fortsat samarbejde p(cid:134) dette omr(cid:134)de med Det Europæiske Fællesskab og andre interesserede parter. Med venlig hilsen Donald B. KURSCH Charg(cid:130) d’affaires a. i. L 219/36 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7. 8. 98 Tillægsskrivelse Bruxelles, den 18. december 1997. Hr. , Som De ved, blev vore forhandlinger om et godkendt protokollat om standarder for human fældefangst for nyligt afsluttet. Jeg skriver dette brev for at minde om en forst(cid:134)else, som vi n(cid:134)ede til, om hvordan det godkendte protokollat og de dertil knyttede standarder skal forst(cid:134)s og anven- des. I stk. 6 i det godkendte protokollat hedder det følgende: »Amerikas Forenede Stater og Det Euro- pæiske Fællesskab erkender, at intet i denne forst(cid:134)else berører deres rettigheder og forpligtelser i henhold til Marrakech-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen«. Ved udformningen af dette stykke besluttede vi, at det ikke var nødvendigt i slutningen af stykket at tilføje sætningen »eller udgør en opgivelse af s(cid:134)danne rettigheder«, og at ingen af parterne m(cid:134)tte referere til, at denne sætning ikke er medtaget, i forbindelse med nogen tvist eller drøftelse, der m(cid:134)tte opst(cid:134) i forbindelse med dette stykke. Vi ville sætte pris p(cid:134) en svarskrivelse, hvis De er enig i det ovenfor anførte. Tak for Deres fort- satte opmærksomhed omkring sagen. Med venlig hilsen Donald B. KURSCH Charg(cid:130) d’affaires a. i. 7. 8. 98 ‹ ‹DA De Europæiske Fællesskabers Tidende L 219/37 Tillægsskrivelse Bruxelles, den 18. december 1997. Hr. , Tak for Deres brev, hvori De minder om den forst(cid:134)else, som vi n(cid:134)ede til, om hvordan det godkendte protokollat og de dertil knyttede standarder skal forst(cid:134)s og anvendes. Som svar herp(cid:134) skal jeg bekræfte, at det ikke var nødvendigt i slutningen af stykket at tilføje sætningen »eller udgør en opgivelse af s(cid:134)danne rettigheder« og at ingen af parterne m(cid:134)tte referere til, at denne sætning ikke er medtaget i forbindelse med nogen tvist eller drøftelse, der m(cid:134)tte opst(cid:134) i forbindelse med dette stykke. Med venlig hilsen Jean-Jacques KASEL Ambassadør Luxembourgs faste repræsentant Formand for De Faste Repræsentanters Komit(cid:130) Johannes Friedrich BESELER Generaldirektør for generaldirektoratet for økonomiske forbindelser med tredjelande i Kommissionen for De Europæiske Fælles- skaber


title: Rådets forordning (EF) nr. 2633/97 af 18. december 1997 om ændring af forordning (EF) nr. 702/97 om åbning og forvaltning af autonome fællesskabstoldkontingenter for visse fiskerivarer

eurovoc_concepts:
CCT duties
fishery product
tariff quota

formats: html pdfa1b print


title: Nariadenie Rady (ES) č. 2596/97 z 18. decembra 1997 o predĺžení obdobia stanoveného v článku 149 ods. 1 Aktu o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska

eurovoc_concepts:
Finland
Sweden
human nutrition
marketing standard
milk
transitional period (EU)

text: 180 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 22 31997R2596 L 351/12 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 23. 12. 1997 NARIADENIE RADY (ES) č. 2596/97 z 18. decembra 1997 o predĺžení obdobia stanoveného v článku 149 ods. 1 Aktu o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Akt o pristúpení Rakúska, Fínska a Švédska, najmä na jeho článok 149 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2), keďže článok 149 ods. 1 aktu o pristúpení z roku 1994 stanovuje obdobie, počas ktorého sa môžu prijímať prechodné opatrenia na uľahčenie prechodu z režimu existujúceho v Rakúsku, Fínsku a Švédsku v čase pristúpenia na režim vyplývajúci z uplatňovania spoločnej organizácie trhu za podmienok stanovených v uvedenom akte a najmä na preko- nanie závažných ťažkostí pri uplatňovaní nového režimu k ustanovenému dňu; keďže toto obdobie sa skončí 31. de- cembra 1997; keďže v určitých sektoroch sa nemôžu tieto ťažkosti prekonať do ustanoveného dňa; keďže by sa preto mala využiť možnosť, stanovená v akte, predĺžiť príslušné obdobie; keďže by sa uvedené obdobie malo predĺžiť o jeden rok; keďže v sektore mlieka a mliečnych výrobkov požiadavky týkajúce sa obsahu tuku v mlieku určenom na ľudskú spotrebu naďalej spôsobujú ťažkosti vo Fínsku a Švédsku; keďže tieto ťažkosti nie je možné prekonať do 31. decembra 1998; keďže by sa preto mala využiť možnosť, stanovená v akte o pristú- pení z roku 1994, predĺžiť príslušné obdobia na dva roky, pokiaľ ide o tento osobitný prípad, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Obdobie uvedené v článku 149 ods. 1 aktu o pristúpení z roku 1994 sa týmto predlžuje do 31. decembra 1998. Toto obdobie sa však týmto predlžuje až do 31. decembra 1999, pokiaľ ide o požiadavky týkajúce sa obsahu tuku v mlieku určenom na ľudskú spotrebu a vyrobenom vo Fínsku a Švédsku. Toto nariadenie nadobúda účinnosť 1. januára 1998. Článok 2 Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých člen- ských štátoch. V Bruseli 18. decembra 1997 Za Radu predseda F. BODEN (1) Ú. v. ES C 352, 20. 11. 1997, s. 11. (2) Stanovisko doručené 17. decembra 1997 (zatiaľ neuverejnené v Úradnom vestníku)


title: Regolamento (CE) n. 2615/97 del Consiglio del 18 dicembre 1997 relativo alla conclusione del protocollo che fissa le possibilità di pesca e la contropartita finanziaria previste nell'accordo tra la Comunità economica europea e il governo della Repubblica di Guinea Bissau sulla pesca al largo della costa della Guinea Bissau per il periodo 16 giugno 1997 - 15 giugno 2001

eurovoc_concepts:
Guinea-Bissau
authorised catch
financial compensation of an agreement
fishing agreement
fishing area
protocol to an agreement


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2566/97 af 18. december 1997 om fastsættelse af produktionsrestitutioner i korn- og rissektoren

eurovoc_concepts:
cereals
production refund
rice