title: Directive 97/66/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the telecommunications sector

eurovoc_concepts:
cross-frontier data flow
data processing
disclosure of information
personal data
protection of privacy
telecommunications

text: 30. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities L 24/1 I (Acts whose publication is obligatory) DIRECTIVE 97/66/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL of 15 December 1997 concerning the processing of personal data and the protection of privacy in the telecommunications sector THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 100a thereof, Having regard to the proposal from the Commission (1), Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee (2), Acting in accordance with the procedure laid down in Article 189b of the Treaty (3), in the light of the joint text approved by the Conciliation Committee on 6 November 1997, (1) Whereas Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (4) requires Member States to ensure the rights and freedoms of natural persons with regard to the processing of personal data, and in particular their right to privacy, in order to ensure the free flow of personal data in the Community; (2) Whereas confidentiality of communications is guaranteed in accordance with the international instruments relating to human rights (in particular the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms) and the constitutions of the Member States; (1) OJ C 200, 22. 7. 1994, p. 4. (2) OJ C 159, 17. 6. 1991, p. 38. (3) Opinion of the European Parliament of 11 March 1992 (OJ C 94, 13. 4. 1992, p. 198). Council Common Position of 12 September 1996 (OJ C 315, 24. 10. 1996, p. 30) and Decision of the European Parliament of 16 January 1997 (OJ C 33, 3. 2. 1997, p. 78). Decision of the European Parliament of 20 November 1997 (OJ C 371, 8. 12. 1997). Council Decision of 1 December 1997. (4) OJ L 281, 23. 11. 1995, p. 31. introduced technologies are (3) Whereas currently in the Community new advanced digital in public telecommunications networks, which give rise to specific requirements concerning the protection of personal data and privacy of the user; whereas society the the development of is characterised by introduction of new the telecommunications services; whereas the successful cross-border development of these services, such as video-on-demand, interactive television, is partly dependent on the confidence of the users that their privacy will not be at risk; information (4) Whereas this is the case, in particular, with the introduction of the Integrated Services Digital Network (ISDN) and digital mobile networks; (5) Whereas the Council, in its Resolution of 30 June 1988 on the development of the common market for telecommunications services and equipment up to 1992 (5), called for steps to be taken to protect personal data, in order to create an appropriate future development of environment telecommunications in the Community; whereas the Council re-emphasised the protection of personal data and privacy in its Resolution of 18 July 1989 on the strengthening of introduction of the the coordination for the Integrated Services Digital Network (ISDN) in the European Community up to 1992 (6); importance of the the for (6) Whereas the European Parliament has underlined the importance of the protection of personal data and privacy in the telecommunications networks, in particular with regard to the introduction of the Integrated Services Digital Network (ISDN); (7) Whereas, in the case of public telecommunications networks, specific legal, regulatory, and technical (5) OJ C 257, 4. 10. 1988, p. 1. (6) OJ C 196, 1. 8. 1989, p. 4. L 24/2 EN Official Journal of the European Communities 30. 1. 98 legitimate provisions must be made in order to protect fundamental rights and freedoms of natural persons and in particular with regard to the increasing risk connected with automated storage and processing of data relating to subscribers and users; legal persons, interests of interest of legal persons, (8) Whereas legal, regulatory, and technical provisions adopted by the Member States concerning the protection of personal data, privacy and the legitimate the telecommunications sector, must be harmonised in order to avoid obstacles to the internal market for telecommunications the objective set out in Article 7a of the Treaty; harmonisation whereas to is requirements to guarantee that are necessary that the promotion and development of new telecommunications services and networks between Member States will not be hindered; conformity with limited the in in (9) Whereas the Member States, providers and users competent together with concerned, bodies, in Community introducing relevant and technologies where this is necessary to apply the guarantees provided for by the provisions of this Directive. should developing cooperate the the (10) Whereas these new services include interactive television and video on demand; (11) Whereas, in the telecommunications sector, in particular for all matters concerning protection of fundamental rights and freedoms, which are not specifically covered by the provisions of this Directive, the controller and the rights of individuals, Directive 95/46/EC applies; whereas Directive 95/46/EC applies to non-publicly available telecommuni- cations services; the obligations on including (12) Whereas related freedoms to what rights and this Directive, similarly is provided for by Article 3 of Directive 95/46/EC, issues of protection of does not address fundamental to activities which are not governed by Community law; whereas it is for Member States to take such the measures as protection of public security, defence, State security (including the economic well-being of the State when the activities relate to State security matters) and the enforcement of criminal law; whereas this Directive shall not affect the ability of Member States interception of telecommunications, for any of these purposes; they consider necessary to carry out lawful for (13) Whereas subscribers of a publicly available telecommunications service may be natural or legal persons; whereas the provisions of this Directive the are aimed to protect, by supplementing Directive 95/46/EC, fundamental rights of natural persons and particularly their right to privacy, as well as the legitimate interests of legal persons; whereas these provisions may in no case entail an the obligation application of Directive 95/46/EC to the protection of the legitimate interests of legal persons; whereas this protection is ensured within the framework of the applicable Community and national legislation; for Member States to extend (14) Whereas the application of certain requirements relating to presentation and restriction of calling and connected line identification and to automatic call forwarding to subscriber lines connected to analogue exchanges must not be made mandatory in specific cases where such application would prove to be technically impossible or would require a disproportionate economic effort; whereas it is important for interested parties to be informed of such cases and the Member States should therefore notify them to the Commission; (15) Whereas service providers must take appropriate measures to safeguard the security of their services, if necessary in conjunction with the provider of the network, and inform subscribers of any special risks of a breach of the security of the network; whereas security is appraised in the light of the provision of Article 17 of Directive 95/46/EC; (16) Whereas measures must be taken to prevent the unauthorised access to communications in order to protect the confidentiality of communications by means of public telecommunications networks and publicly available services; whereas national legislation in some Member States only prohibits intentional unauthorized access to communications; telecommunications (17) Whereas the data relating to subscribers processed to establish calls contain information on the private life of natural persons and concern the right to respect for their correspondence or concern the legitimate interests of legal persons; whereas such data may only be stored to the extent that is necessary for the provision of the service for the purpose of billing and interconnection payments, and for a limited time; whereas any further processing which the provider of the publicly available telecommunications services may want to perform for the marketing of its own telecommunications services may only be allowed if the subscriber has agreed to this on the basis of accurate and full information given by the provider of telecommunications services about the types of further processing he intends to perform; the publicly available for 30. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities L 24/3 telecommunications (18) Whereas the introduction of itemized bills has improved the possibilities for the subscriber to verify the correctness of the fees charged by the service provider; whereas, at the same time, it may jeopardise the privacy of the users of publicly services; whereas available therefore, in order to preserve the privacy of the user, Member the States must development of telecommunications service options such as alternative payment facilities which allow anonymous or strictly private access to publicly available telecommunications services, for example calling cards and facilities for payment by credit card; whereas, alternatively, Member States may, for the same purpose, require the deletion of a certain number of digits from the called numbers mentioned in itemized bills; encourage the interest right and to protect to withhold the presentation of (19) Whereas it is necessary, as regards calling line identification, to protect the right of the calling party the identification of the line from which the call is being made and the right of the called party to reject calls from unidentified lines; whereas it is justified to override the elimination of calling line identification presentation in specific cases; whereas in particular helplines and certain subscribers, similar organizations, have in an their callers; the anonymity of guaranteeing whereas it is necessary, as regards connected line identification, the legitimate interest of the called party to withhold the presentation of the identification of the line to which the calling party is actually connected, in the case of forwarded calls; in particular the providers of publicly available whereas telecommunications services must inform their the existence of calling and subscribers of connected line identification in the network and of all services which are offered on the basis of calling and connected line identification and about the privacy options which are available; whereas this will allow the subscribers to make an informed choice about the privacy facilities they may want to use; whereas the privacy options which are offered on a per-line basis do not necessarily have to be available as an automatic network service but may be obtainable through a simple request to the publicly available the provider of telecommunications service; (20) Whereas safeguards must be provided for subscribers against the nuisance which may be caused by automatic call forwarding by others; whereas, it must be possible for subscribers to stop the forwarded calls being passed on to their terminals by simple request to the publicly available the provider of telecommunications service; in such cases, (21) Whereas directories are widely distributed and publicly available; whereas the right to privacy of that subscribers are able natural persons and the legitimate interest of legal persons require to determine the extent to which their personal data are published in a directory; whereas Member States may limit this possibility to subscribers who are natural persons; (22) Whereas safeguards must be provided for subscribers against intrusion into their privacy by means of unsolicited calls and telefaxes; whereas Member States may limit such safeguards to subscribers who are natural persons; (23) Whereas to ensure is necessary the it introduction of telecommunications equipment for data protection purposes is harmonised in order to be compatible with the implementation of the internal market; technical features that of (24) Whereas in particular, similarly to what is provided for by Article 13 of Directive 95/46/EC, Member States can restrict the scope of subscribers’ obligations and rights in certain circumstances, for example by ensuring that the provider of a publicly available telecommunications service may override the elimination of the presentation of calling line in conformity with national legislation the purpose of prevention or detection of criminal offences or State security; identification for (25) Whereas where the rights of the users and subscribers are not respected, national legislation must provide for judicial remedy; whereas sanctions must be imposed on any person, whether governed by private or public law, who fails to comply with the national measures taken under this Directive; (26) Whereas it is useful in the field of application of this Directive to draw on the experience of the Working Party on the protection of individuals with regard to the processing of personal data composed of representatives of the supervisory authorities of the Member States, set up by Article 29 of Directive 95/46/EC; (27) Whereas, given the technological developments and the attendant evolution of the services on offer, it will be necessary technically to specify the categories of data listed in the Annex to this Directive for the application of Article 6 of this Directive with the assistance of the Committee composed of representatives of the Member States set up in Article 31 of Directive 95/46/EC in order to ensure a coherent application of the requirements set out in this Directive regardless of changes in technology; whereas this procedure applies solely to specifications necessary to adapt L 24/4 EN Official Journal of the European Communities 30. 1. 98 the Annex to new technological developments, taking into consideration changes in market and consumer demand; whereas the Commission must duly its intention to apply this procedure and whereas, otherwise, the procedure laid down in Article 100a of the Treaty shall apply; the European Parliament of inform (28) Whereas, compliance with facilitate this Directive, certain the to specific provisions of arrangements are needed for processing of data already under way on the date that national implementing legislation pursuant to this Directive enters into force, (b) (c) (d) HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE: Article 1 Object and scope 1. This Directive provides for the harmonisation of the provisions of the Member States required to ensure an equivalent level of protection of fundamental rights and freedoms, and in particular the right to privacy, with in the respect to the processing of personal data telecommunications sector and free movement of such data and of telecommunications equipment and services in the Community. to ensure the The provisions of this Directive particularise and 2. complement Directive 95/46/EC the purposes mentioned in paragraph 1. Moreover, they provide for protection of legitimate interests of subscribers who are legal persons. for This Directive shall not apply to the activities which 3. fall outside the scope of Community law, such as those provided for by Titles V and VI of the Treaty on European Union, and in any case to activities concerning public security, defence, State security (including the economic well-being of the State when the activities relate to State security matters) and the activities of the State in areas of criminal law. Article 2 Definitions In addition to the definitions given in Directive 95/46/EC, for the purposes of this Directive: (a) ‘subscriber’ shall mean any natural or legal person who or which is party to a contract with the provider of publicly available telecommunications services for the supply of such services; ‘user’ shall mean any natural person using a publicly available telecommunications service, for private or business purposes, without necessarily having subscribed to this service; systems and, where ‘public telecommunications network’ shall mean transmission applicable, switching equipment and other resources which permit the conveyance of signals between defined termination points by wire, by radio, by optical or by other electromagnetic means, which are used, in whole or in part, for the provision of publicly available telecommunications services; ‘telecommunications service’ shall mean services in whose provision consists wholly or partly the signals on telecommunications networks, with the exception of radio- and television broadcasting. transmission and routing of Article 3 Services concerned This Directive shall apply to the processing of 1. personal data in connection with the provison of publicly available telecommunications services in public in telecommunications networks particular via the Integrated Services Digital Network (ISDN) and public digital mobile networks. in the Community, Articles 8, 9 and 10 shall apply to subscriber lines 2. connected to digital exchanges and, where technically possible and if it does not require a disproportionate economic effort, to analogue exchanges. lines connected to subscriber Cases where it would be technically impossible or 3. require a disproportionate investment to fulfil the requirements of Articles 8, 9 and 10 shall be notified to the Commission by the Member States. Article 4 Security a of The publicly provider available 1. telecommunications take appropriate service must technical and organisational measures to safeguard security of its services, if necessary in conjunction with the provider of the public telecommunications network with respect to network security. Having regard to the state of the art and the cost of their implementation, these measures shall ensure a level of security appropriate to the risk presented. 2. In case of a particular risk of a breach of the security of the network, the provider of a publicly available telecommunications service must inform the subscribers concerning such risk and any possible remedies, including the costs involved. 30. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities L 24/5 Article 5 applicable legislation in view of settling disputes, in particular interconnection or billing disputes. Confidentiality of the communications telecommunications network 1. Member States shall ensure via national regulations the confidentiality of communications by means of a public and publicly available telecommunications services. In particular, they shall prohibit listening, tapping, storage or other kinds of interception or surveillance of communications, by others than users, without the consent of the users concerned, except when legally authorised, in accordance with Article 14 (1). 2. Paragraph 1 shall not affect any legally authorised recording of communications in the course of lawful business practice for the purpose of providing evidence of a commercial transaction or of any other business communication. Article 6 Traffic and billing data 1. Traffic data relating to subscribers and users processed to establish calls and stored by the provider of a public telecommunications network and/or publicly available telecommunications service must be erased or made anonymous upon termination of the call without prejudice to the provisions of paragraphs 2, 3 and 4. For the purpose of subscriber billing and 2. interconnection payments, data indicated in the Annex may be processed. Such processing is permissible only up to the end of the period during which the bill may lawfully be challenged or payment may be pursued. the For purpose of marketing 3. own telecommunications services, the provider of a publicly available telecommunications service may process the data referred to in paragraph 2, if the subscriber has given his consent. its 4. Processing of traffic and billing data must be restricted to persons acting under the authority of providers of the public telecommunications networks and/or publicly available telecommunications services handling billing or traffic management, customer enquiries, fraud detection and marketing the provider’s it must be own restricted to what is necessary for the purposes of such activities. telecommunications services and 5. Paragraphs 1, 2, 3 and 4 shall apply without prejudice to the possibility for competent authorities to be informed of billing or traffic data in conformity with Article 7 Itemized billing 1. Subscribers non-itemized bills. shall have the right to receive 2. Member States shall apply national provisions in order to reconcile the rights of subscribers receiving itemised bills with the right to privacy of calling users and called subscribers, for example by ensuring that sufficient alternative modalities for communications or payments are available to such users and subscribers. Article 8 Presentation and restriction of calling and connected line identification 1. Where presentation of calling-line identification is offered, the calling user must have the possibility via a simple means, the presentation of the calling-line identification on a per-call basis. The calling subscriber must have this possibility on a per-line basis. free of charge, to eliminate 2. Where presentation of calling-line identification is offered, the called subscriber must have the possibility via a simple means, free of charge for reasonable use of this function, to prevent the presentation of the calling line identification of incoming calls. 3. Where presentation of calling line identification is offered and where the calling is presented prior to the call being established, the called subscriber must have the possibility via a simple means to reject incoming calls where the presentation of the calling line identification has been eliminated by the calling user or subscriber. identification line 4. Where presentation of connected line identification is offered, the called subscriber must have the possibility via a simple means, free of charge, to eliminate the presentation of the connected line identification to the calling user. 5. The provisions set out in paragraph 1 shall also apply with regard to calls to third countries originating in the Community; the provisions set out in paragraphs 2, 3 and 4 shall also apply to incoming calls originating in third countries. 6. Member States shall ensure that where presentation of calling and/or connected line identification is offered, the providers of publicly available telecommunications services inform the public thereof and of the possibilities set out in paragraphs 1, 2, 3 and 4. L 24/6 EN Official Journal of the European Communities 30. 1. 98 Article 9 Exceptions directory in the light of the universal service, it is limited to the actual costs incurred by the operator for the adaptation and updating of the list of subscribers not to be included in the public directory. Member States shall ensure that there are transparent procedures governing the way in which a provider of a public telecommunications network and/or a publicly service may override available the elimination of the presentation of calling line identification: telecommunications (a) on a temporary basis, upon application of a subscriber requesting the tracing of malicious or nuisance calls; in this case, in accordance with national law, the data containing the identification of the calling subscriber will be stored and be the provider of a public made available by telecommunications publicly and/or network available telecommunications service; The rights conferred by paragraph 1 shall apply to 3. subscribers who are natural persons. Member States shall also guarantee, in the framework of Community law and applicable national legitimate legislation, interests of subscribers other than natural persons with regard to their entry in public directories are sufficiently protected. that the Article 12 Unsolicited calls (b) on a per-line basis for organisations dealing with emergency calls and recognized as such by a Member State, including law enforcement agencies, ambulance services and fire brigades, for the purpose of answering such calls. The use of automated calling systems without 1. human intervention (automatic calling machine) or facsimile machines (fax) for the purposes of direct marketing may only be allowed in respect of subscribers who have given their prior consent. Article 10 Automatic call forwarding is Member States shall ensure that any subscriber provided, free of charge and via a simple means, with the possibility to stop automatic call forwarding by a third party to the subscriber’s terminal. Article 11 Directories of subscribers the 1. Personal data contained in printed or electronic directories of subscribers available to the public or obtainable through directory enquiry services should be limited to what is necessary to identify a particular subscriber, unless subscriber has given his unambiguous consent to the publication of additional personal data. The subscriber shall be entitled, free of charge, to be omitted from a printed or electronic directory at his or her request, to indicate that his or her personal data may not be used for the purpose of direct marketing, to have his or her address omitted in part and not to have a reference revealing his or her sex, where this is applicable linguistically. 2. Notwithstanding paragraph 1, Member States may allow operators to require a payment from subscribers wishing to ensure that their particulars are not entered in a directory, provided that the sum involved does not act as a disincentive to the exercise of this right, and that, taking account of the quality requirements of the public 2. Member States shall take appropriate measures to ensure that, free of charge, unsolicited calls for purposes of direct marketing, by means other than those referred to in paragraph 1, are not allowed either without the consent of the subscribers concerned or in respect of subscribers who do not wish to receive these calls, the choice between these options to be determined by national legislation. 3. The rights conferred by paragraphs 1 and 2 shall apply to subscribers who are natural persons. Member States shall also guarantee, framework of Community law and applicable national legislation, that the legitimate interests of subscribers other than natural persons with regard to unsolicited calls are sufficiently protected. the in Article 13 Technical features and standardisation In implementing the provisions of this Directive, 1. Member States shall ensure, subject to paragraphs 2 and 3, that no mandatory requirements for specific technical features are imposed on terminal or other telecommunications equipment which could impede the placing of equipment on the market and the free circulation of such equipment in and between Member States. 2. Where provisions of this Directive can be implemented only by requiring specific technical features, Member States shall inform the Commission according to 30. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities L 24/7 the procedures provided for by Directive 83/189/EEC (1) which lays down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations. Article 15 Implementation of the Directive 1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary for them to comply with this Directive not later than 24 October 1998. By way of derogation from the first subparagraph, Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary for them to comply with Article 5 of this Directive not later than 24 October 2000. When Member States adopt these measures, they shall contain a reference to this Directive or shall be accompanied by such a reference at the time of their official publication. The procedure for such reference shall be adopted by Member States. 2. By way of derogation from Article 6(3), consent is not required with respect to processing already under way on the date the national provisions adopted pursuant to this Directive enter into force. In those cases the subscribers shall be informed of this processing and if they do not express their dissent within a period to be determined by the Member State, they shall be deemed to have given their consent. 3. Article 11 shall not apply to editions of directories which have been published before the national provisions adopted pursuant to this Directive enter into force. States 4. Member the shall Commission the text of the provisions of national law which this the Directive. field governed by communicate they adopt to in Article 16 Addressees This Directive is addressed to the Member States. Done at Brussels, 15 December 1997. For the European Parliament For the Council The President J. M. GIL-ROBLES The President J. -C. JUNCKER specific technical 3. Where required, the Commission will ensure the drawing up of common European standards for the in implementation of accordance with Community the approximation of the laws of the Member States terminal equipment, concerning including the mutual recognition of their conformity, and Council Decision 87/95/EEC of 22 December 1986 on standardisation in the field of information technology and telecommunications (2). telecommunications legislation on features, Article 14 Extension of the scope of application of certain provisions of Directive 95/46/EC 1. Member States may adopt legislative measures to restrict the scope of the obligations and rights provided for in Articles 5, 6 and Article 8(1), (2), (3) and (4), when such restriction constitutes a necessary measure to safeguard national security, defence, public security, the prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences or of unauthorised use of the telecommunications system, as referred to in Article 13(1) of Directive 95/46/EC. The provisions of Chapter III on judicial remedies, 2. liability and sanctions of Directive 95/46/EC shall apply with regard to national provisions adopted pursuant to this Directive and with regard to the individual rights derived from this Directive. to The Working Party on the Protection of Individuals 3. with regard the Processing of Personal Data established according to Article 29 of Directive 95/46/EC shall carry out the tasks laid down in Article 30 of the abovementioned Directive also with regard to the protection of fundamental rights and freedoms and of legitimate interests in the telecommunications sector, which is the subject of this Directive. The Commission, assisted by 4. the Committee established by Article 31 of Directive 95/46/EC, shall technically specify the Annex according to the procedure mentioned in this Article. The aforesaid Committee shall be convened specifically for the subjects covered by this Directive. (1) OJ L 109, 26. 4. 1983, p. 8. Directive as last amended by Directive 94/10/EC (OJ L 100, 19. 4. 1994, p. 30). (2) OJ L 36, 7. 2. 1987, p. 31. Decision as last amended by the 1994 Act of Accession. L 24/8 EN Official Journal of the European Communities 30. 1. 98 ANNEX List of data For the purpose referred to in Article 6(2) the following data may be processed: Data containing the: — number or identification of the subscriber station, — address of the subscriber and the type of station, — total number of units to be charged for the accounting period, — called subscriber number, — type, starting time and duration of the calls made and/or the data volume transmitted, — date of the call/service, — other information concerning payments such as advance payment, payments by instalments, disconnection and reminders


title: Direktiva 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
postal service
provision of services
quality standard
single market

text: L_1998015HR. 01001401. xml 06/Sv. 9 HR Službeni list Europske unije 53 31997L0067 L 015/14 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE DIREKTIVA 97/67/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 57. stavak 2. , članak 66. i članka 100. a, uzimajući u obzir prijedlog Komisije (1), uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora (2), uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (3), uzimajući u obzir Rezoluciju Europskog parlamenta od 22. siječnja 1993. u vezi Zelene knjige o razvoju jedinstvenog tržišta poštanskih usluga (4), uzimajući u obzir rezoluciju Vijeća od 7. veljače 1994. o razvoju poštanskih usluga u Zajednici (5), u skladu s postupkom utvrđenim u članku 189. b Ugovora u svjetlu zajedničkog teksta koji je 7. studenoga 1997. odobrio Odbor za mirenje (6), (1) budući da je potrebno donijeti mjere s ciljem uspostavljanja unutarnjeg tržišta u skladu s člankom 7. a Ugovora; budući da to tržište obuhvaća područje bez unutarnjih granica u kojem je osigurano slobodno kretanje robe, ljudi, usluga i kapitala; (2) budući da je uspostavljanje unutarnjeg tržišta u poštanskom sektoru od dokazane važnosti za gospodarsku i socijalnu koheziju Zajednice, s obzirom da su poštanske usluge bitan instrument komunikacija i trgovine; (3) budući da je 11. lipnja 1992. Komisija predstavila Zelenu knjigu o razvoju jedinstvenog tržišta poštanskih usluga, a 2. lipnja 1993. Komunikaciju o smjernicama za razvoj poštanskih usluga Zajednice; (4) budući da je Komisija provela opsežno javno savjetovanje o onim aspektima poštanskih usluga koje su od interesa za Zajednicu i da su zainteresirane strane u poštanskom sektoru dostavile svoja zapažanja Komisiji; (5) budući da postojeći opseg univerzalnih poštanskih usluga i uvjeti njihovog pružanja znatno variraju od jedne do druge države članice; budući da je naročito kvaliteta usluga veoma neujednačena među državama članicama; (6) budući da prekogranične poštanske veze ne zadovoljavaju uvijek očekivanja korisnika i građana Europske unije, te da je učinak u pogledu kvalitete u pogledu prekograničnih poštanskih usluga Zajednice u ovome trenutku nezadovoljavajući; (7) budući da neujednačenost uočena u poštanskom sektoru ima znatan utjecaj za one sektore aktivnosti koji se posebno oslanjaju na poštanske usluge, te da ometaju napredak unutarnje kohezije Zajednice, time što se regije u kojima kvaliteta poštanskih usluga nije dostatna nalaze u nepovoljnoj poziciji po pitanju dostave pismenih pošiljaka i dostave robe; (8) budući da su mjere za osiguranje postupne i kontrolirane liberalizacija tržišta i osiguranja primjerene ravnoteže potrebne kako bi se u čitavoj Zajednici i u skladu s obvezama i pravima pružatelja univerzalnih usluga zajamčilo slobodno pružanje usluga u samom poštanskom sektoru; (9) budući da je stoga potrebno djelovati na razini Zajednice kako bi se osigurala veća usklađenost uvjeta u poštanskom sektoru, te da je shodno tome potrebno poduzeti korake kako bi se utvrdila zajednička pravila; (10) budući da je, u skladu s načelom supsidijarnosti, na razini Zajednice potrebno usvojiti niz općih načela, dok bi odabir samog postupka trebalo prepustiti državama članicama, koje bi trebale biti slobodne izabrati sustav koji najbolje odgovara njihovim okolnostima; (11) budući da je na razini Zajednice neophodno zajamčiti da univerzalne poštanske usluge obuhvaćaju minimalan niz usluga određene kvalitete koje će se pružati u svim državama članicama po pristupačnoj cijeni za sve korisnike, bez obzira na njihov zemljopisni položaj u Zajednici; (12) budući da je cilj univerzalnih usluga da se svim korisnicima osigura lak pristup poštanskoj mreži, a naročito tako da se osigura dostatan broj pristupnih točaka, te da se osiguraju zadovoljavajući uvjeti u pogledu učestalosti primanja i dostave pošiljaka; budući da pružanje univerzalnih usluga mora zadovoljavati temeljnu potrebu da se osigura kontinuitet poslovanja, a da se istodobno ostane prilagodljiv potrebama korisnika, te da im se zajamči pošten i nediskriminirajući postupak; (13) budući da univerzalne usluge moraju obuhvaćati nacionalne i prekogranične usluge; (14) budući da korisnici univerzalnih usluga moraju biti prikladno informirani o rasponu usluga koje se nude, uvjetima njihovog pružanja i korištenja, kvaliteti usluga i tarifama; (15) budući da odredbe ove Direktive koje se odnose na pružanje univerzalnih usluga ne dovode u pitanje pravo operatora univerzalnih usluga da s korisnicima ugovaraju pojedinačne ugovore; (16) budući da se održavanje niza usluga koje je moguće rezervirati, u skladu s pravilima iz Ugovora, a ne dovodeći u pitanje primjenu pravila tržišnog natjecanja, čini opravdanim kako bi se osiguralo pružanje univerzalnih usluga pod financijski uravnoteženim uvjetima; budući da proces liberalizacije ne bi trebao ograničiti kontinuitet pružanja određenih besplatnih usluga za slijepe i slabovidne osobe uvedenih u državama članicama; (17) budući da pismovne pošiljke težine 350 g i više predstavljaju manje od 2 % pismovnih pošiljaka i manje od 3 % ukupno primljenih pošiljaka javnih operatora; budući da će se kriterijima cijena (peterostruka osnovna cijena) omogućiti bolje razlikovanje između rezerviranih usluga i ekspresnih usluga, koje su liberalizirane; (18) budući da, s obzirom da je bitna razlika između hitne pošte i univerzalnih poštanskih usluga u dodatnoj vrijednosti (bez obzira na njezin oblik) koju pružaju hitne usluge, a koju korisnici uočavaju, najdjelotvorniji način utvrđivanja dodatne uočene vrijednosti je da se razmotri dodatna cijena koju su korisnici spremni platiti, ne dovodeći, međutim, u pitanje ograničene cijene za rezervirana područja, koje se moraju poštovati; (19) budući da je razumno na privremenoj osnovi dopustiti da za izravnu poštu i prekograničnu poštu i nadalje budu moguće rezervacije unutar predviđenih cjenovnih i težinskih ograničenja; budući da, kao daljnji korak prema dovršenju unutarnjeg tržišta poštanskih usluga, Europski parlament i Vijeće trebaju najkasnije do 1. siječnja 2000. , a na prijedlog komisije nakon revizije sektora, donijeti odluku o daljnjoj postupnoj kontroliranoj liberalizaciji poštanskog tržišta, a naročito s ciljem liberalizacije prekogranične i izravne pošte, te o daljnjoj reviziji cjenovnih i težinskih ograničenja; (20) budući da, zbog javnog reda i javne sigurnosti, države članice mogu imati legitiman interes u povjeravanju jednom ili više tijela koje one odrede prava postavljanja poštanskih sandučića namijenjenih prihvatu poštanskih pošiljaka; budući da iz istih razloga one imaju pravo odrediti tijelo ili tijela odgovorna za izdavanje poštanskih maraka s oznakom države podrijetla i onih koja će biti odgovorna za pružanje usluga preporučene pošte u sudskim ili upravnim postupcima sukladno njihovom nacionalnom zakonodavstvu; budući da one uključenjem znaka s dvanaest zvjezdica također mogu označiti i članstvo u Europskoj uniji; (21) budući da nove usluge (usluge koje se prilično razlikuju od uobičajenih usluga) i razmjena dokumenata ne čine dio univerzalnih usluga, te tako i ne postoji opravdanje da one budu rezervirane za pružatelje univerzalnih usluga; budući da ovo vrijedi i za samodostavu (poštanske usluge koje daju fizičke ili pravne osobe koje su ujedno i pošiljatelji pošte, odnosno prikupljanje i usmjeravanje takvih pošiljaka koje isključivo u ime tih osoba vrše treće osobe), koje ne spada u kategoriju usluga; (22) budući da države članice trebaju moći odgovarajućim postupcima izdavanja ovlasti na svom državnom području regulirati pružanje poštanskih usluga koje nisu rezervirane za pružatelje univerzalnih usluga; budući da takvi postupci moraju biti transparentni, nediskriminativni, razmjerni i zasnovani na objektivnim kriterijima; (23) budući da države članice trebaju imati mogućnost da izdavanje dozvole uvjetuju obveznim pružanjem univerzalnih usluga ili doprinosa kompenzacijskom fondu namijenjenom isplati naknada pružatelja univerzalnih usluga za pružanje usluga koje predstavljaju nepravedno financijsko opterećenje; budući da države članice trebaju moći u ovlaštenje uključiti i obvezu da se aktivnostima obuhvaćenim ovlaštenjem ne smiju povrijediti isključiva ili posebna prava odobrena pružateljima univerzalnih usluga za rezervirane usluge; budući da se zbog nadzora može uvesti sustav identifikacije izravne pošte, ako je izravna pošta liberalizirana; (24) budući da će biti potrebno donijeti mjere usklađivanja postupaka izdavanja ovlasti kojima se u državama članicama regulira komercijalno pružanje nerezerviranih usluga javnosti; (25) budući da će, u slučaju da se to pokaže potrebnim, morati biti donesene mjere kojima će se osigurati transparentnost i nediskriminativnost uvjeta pristupa u javnu poštansku mrežu u državama članicama; (26) budući da tarife koje se primjenjuju na univerzalne usluge moraju biti objektivne, transparentne, nediskriminativne i usklađene s troškovima, kako bi se osiguralo ispravno upravljanje univerzalnim uslugama i izbjeglo narušavanje tržišnog natjecanja; (27) budući da naknade za pružanje prekograničnih poštanskih usluga unutar Zajednice, ne dovodeći u pitanje najmanji opseg obveza koje proistječu iz dokumenata Svjetske poštanske unije, trebaju biti prilagođene kako bi pokrivale troškove dostave koje pružatelj univerzalnih usluga počini u državi odredišta; budući da bi ta naknada također trebala predstavljati poticaj poboljšanju ili održavanju kvalitete prekograničnih usluga primjenom ciljeva vezanih uz kvalitetu usluga; budući da bi se time opravdali prikladni sustavi odgovarajućeg pokrivanja troškova koji su posebno vezani za postignutu kvalitetu usluga; (28) budući da je, radi uvođenja transparentnosti u stvarne cijene različitih usluga i kako bi se osiguralo da međusobne subvencije rezerviranog u nerezervirani sektor ne utječu nepovoljno na uvjete konkurencije u potonjem, potrebno voditi posebne račune za usluge u rezerviranom i nerezerviranom sektoru; (29) budući da, kako bi se osigurala provedba načela navedenih u prethodne tri uvodne izjave, pružatelji univerzalnih usluga trebali bi u razumnom roku provesti sustave praćenja troškova koji se mogu nezavisno provjeriti, a po kojima bi troškovi mogli biti to točnije raspoređeni po uslugama na temelju transparentnih postupaka; budući da je takve zahtjeve moguće ispuniti, primjerice, primjenom načela potpune raspodjele troškova; budući da takvi sustavi praćenja troškova možda ne bi bili potrebni u okolnostima kada postoje stvarni uvjeti otvorene konkurencije; (30) budući da je potrebno uzeti u razmatranje i interese korisnika koji imaju pravo na usluge visoke kvalitete; budući da je stoga potrebno učiniti sve napore kako bi se poboljšala i unaprijedila kvaliteta usluga koje se pružaju na razini Zajednice; budući da takva poboljšanja kvalitete traže od država članica da utvrde norme koje pružatelji usluga trebaju postići ili nadmašiti u pogledu usluga koje čine dio univerzalne usluge; (31) budući da kvaliteta usluge koju korisnici očekuju predstavlja bitan aspekt pružanih usluga; budući da se norme ocjenjivanja kvalitete usluga i postignutih razina kvalitete u interesu korisnika moraju objavljivati; budući da je potrebno imati na raspolaganju usklađene norme kvalitete usluga i zajedničku metodologiju mjerenja, kako bi se mogla ocijeniti usklađenost kvalitete usluga u čitavoj Zajednici; (32) budući da države članice moraju utvrditi nacionalne norme kvalitete koje će biti dosljedne normama Zajednice; budući da se u slučaju prekograničnih usluga unutar Zajednice koje zahtijevaju zajedničke napore najmanje dvaju pružatelja univerzalnih usluga iz dviju različitih država članica norme kvalitete moraju se utvrditi na razini Zajednice; (33) budući da se nezavisna provjera usklađenosti s tim normama mora vršiti redovito i na usklađenoj osnovi; budući da korisnici moraju imati pravo biti informirani o rezultatima provjere, a države članice moraju osigurati poduzimanje mjera za poboljšanje ako ti rezultati pokažu da norme nisu dostignute; (34) budući da Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (7) vrijedi za poštanske operatere; (35) budući da potreba za poboljšanjem kvalitete usluga znači da se sporovi moraju rješavati brzo i djelotvorno; budući da, pored pravnih sredstava raspoloživih u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i zakonodavstvom Zajednice treba osigurati i postupak obrade pritužbi, koji treba biti transparentan, jednostavan i jeftin, te omogućiti sudjelovanje svim relevantnim stranama; (36) budući da napredak na uzajamnom povezivanju poštanskih mreža i interesi korisnika traže poticanje tehničke normizacije; budući da je tehnička normizacija neophodna za promicanje interoperabilnosti nacionalnih mreža i za djelotvornost univerzalnih usluga Zajednice; (37) budući da smjernice za europsko usklađenje predviđaju posebne aktivnosti tehničke normizacije koje će se povjeriti Europskom odboru za normizaciju; (38) budući da je potrebno osnovati odbor koji će pomoći Komisiji pri provedbi ove Direktive; naročito u pogledu budućih aktivnosti na razvoju mjera vezanih za kvalitetu prekograničnih usluga Zajednice i tehničku normizaciju; (39) budući da je, kako bi se osiguralo ispravno funkcioniranje univerzalnih usluga i nenarušeno tržišno natjecanje u nerezerviranom sektoru, važno razdvojiti funkciju regulatora s jedne strane i operatora s druge strane; budući da ni jedan poštanski operator ne može biti i sudac i zainteresirana strana; budući da je na državama članicama da definiraju statut jednog ili više regulatornih tijela, koja mogu biti izabrana između tijela javnih vlasti i nezavisnih subjekata određenih za tu svrhu; (40) budući da će trebati ocijeniti učinke usklađenih uvjeta funkcioniranja unutarnjeg tržišta poštanskim uslugama; budući da će stoga Komisija, tri godine nakon njenog stupanja na snagu, a u svakom slučaju najkasnije do 31. prosinca 2000. , dostaviti izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi ove Direktive, uključujući i odgovarajuće informacije o razvoju u ovom sektoru, naročito što se tiče ekonomskih, socijalnih, tehnoloških i aspekta zapošljavanja, te kvalitete usluga; (41) budući da ova Direktiva ne utječe na primjenu pravila iz Ugovora, a naročito pravila koja se odnose na tržišno natjecanje i na slobodu pružanja usluga; (42) budući da ništa ne smije priječiti države članice da zadrže na snazi ili uvedu mjere za poštanski sektor koje su liberalnije od predviđenih ovom Direktivom ili, prestane li ona vrijediti, da zadrže na snazi mjere koje su uvele kako bi je provele, u svakom slučaju pod uvjetom da su te mjere spojive s Ugovorom; (43) budući da je prikladno da se ova Direktiva primjenjuje do 31. prosinca 2004. , osim ako Europski parlament i Vijeće na temelju prijedloga Komisije ne odluče drukčije; (44) budući da ova Direktiva ne primjenjuje za aktivnosti koje nisu obuhvaćene zakonodavstvom Zajednice, kao što su one iz naslova V. i VI. Ugovora o Europskoj uniji, te ni u kojem slučaju za aktivnosti koje se tiču javne sigurnosti, obrane, državne sigurnosti (uključujući i gospodarsku dobrobit dotične države ako se aktivnosti odnose na pitanja sigurnosti te države), te aktivnosti te države u području kaznenog prava; (45) budući da ova Direktiva, u slučaju poduzeća s poslovnim nastanom izvan Zajednice ne sprečava usvajanje mjera sukladno pravu Zajednice i postojećim međunarodnim obvezama osmišljenim kako bi se državljanima država članica osigurao sličan postupak u trećim zemljama; budući da poduzeća Zajednice u trećim zemljama trebaju imati tretman i djelotvoran pristup na tržište usporediv s tretmanom odnosno pristupom koji je državljanima dotičnih država osiguran u okviru Zajednice, DONIJELI SU OVU DIREKTIVU: POGLAVLJE 1. Cilj i područje primjene Članak 1. Ovom Direktivom utvrđuju se zajednička pravila o: — pružanju univerzalnih poštanskih usluga unutar Zajednice, — kriterijima koji određuju usluge koje mogu biti rezervirane za pružatelje univerzalnih usluga i uvjete za pružanje nerezerviranih usluga, — tarifnim načelima i transparentnosti obračuna o pružanju univerzalnih usluga, — utvrđenju normi kvalitete za pružatelje univerzalnih usluga i uspostavljanje sustava kojim bi se osigurala usklađenost s tim normama, — usklađivanju tehničkih normi, — stvaranju nezavisnih nacionalnih regulatornih tijela. Članak 2. Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije: 1. poštanske usluge: usluge koje uključuju prikupljanje, sortiranje, transport i dostavu poštanskih pošiljaka; 2. javna poštanska mreža: sustav organizacija i sredstava svih vrsta koje pružatelj(i) univerzalnih usluga koristi(-e) posebno za potrebe: — primanja poštanskih pošiljaka obuhvaćenih obvezom univerzalnih usluga s pristupnih točaka na čitavom državnom području, — usmjeravanje i rukovanje tim pošiljkama od pristupnih točaka poštanske mreže do distribucijskog centra, — dostava na adrese naznačene na pošiljkama; 3. pristupne točke: fizički objekti, uključujući poštanske sandučiće osigurane za javnost na javnim prometnicama ili u prostorijama pružatelja univerzalnih usluga, gdje korisnici mogu poštanske pošiljke predati u javnu poštansku mrežu; 4. prikupljanje: preuzimanje poštanskih pošiljaka predanih na pristupnim točkama; 5. distribucija: proces od sortiranja u distributivnim centrima do dostave poštanskih pošiljaka adresatima; 6. poštanska pošiljka: pošiljka adresirana u konačnom obliku u kojem ga preuzima pružatelj univerzalnih usluga. Pored pisanih pošiljaka, takve pošiljke također uključuju npr. knjige, kataloge, novine, časopise i poštanske pakete koji sadrže proizvode sa ili bez komercijalne vrijednosti; 7. pismovna pošiljka: komunikacija u pisanom obliku na bilo kojoj vrsti fizičkog medija koje se prenosi i dostavlja na adresu koju je pošiljatelj naznačio na samoj pošiljci ili na njenom omotu. Knjige, katalozi, novine i časopisi ne smatraju se pismovnim pošiljkama; 8. izravna pošta: pošiljka koja se sastoji isključivo od oglasnog, marketinškog ili reklamnog materijala koji nosi identičnu poruku, osim imena, adrese i identifikacijske oznake adresata, te drugih izmjena koje ne mijenjaju narav poruke, a koja se šalje znatnom broj primatelja, kako bi se prenijele i dostavile na adresu koju je pošiljatelj naznačio na samoj pošiljci ili na njenom omotu. Nacionalno regulativno tijelo tumači izraz „znatan broj primatelja” u svakoj državi članici i objavljuje odgovarajuću definiciju. Računi, fakture, financijska izvješća i druge ne identične poruke ne smatraju se izravnom poštom. Pošiljke u kojima se izravna pošta kombinira s drugim predmetima u istom omotu ne smatra se izravnom poštom. Izravna pošta obuhvaća prekograničnu i domaću izravnu poštu; 9. preporučena pošiljka: usluga kojom se pruža paušalno jamstvo protiv rizika gubitka, krađe ili oštećenja, pri čemu se pošiljatelju na zahtjev, izdaje dokaz o predaji poštanske pošiljke i/ili njezine dostave primatelju; 10. vrijednosna pošiljka: usluga pri kojoj se poštanska pošiljka osigurava do vrijednosti koju navede pošiljatelj za slučaj gubitka, krađe ili oštećenja; 11. prekogranična pošta: pošta iz ili za drugu državu članicu odnosno iz ili za treću zemlju; 12. dokumentirana razmjena: dostavljanje sredstava, uključujući i pribavljanje ad hoc prostora te prijevoz koji obavlja treća strana, pri čemu se omogućuje samodostava uzajamnom razmjenom poštanskih pošiljaka između korisnika pretplaćenih na takvu uslugu; 13. pružatelj osnovnih usluga: javni ili privatni subjekt koji pruža osnovne poštanske usluge ili njihove dijelove unutar neke države članice, o čijem je identitetu Komisija obaviještena u skladu s člankom 4. ; 14. ovlaštenja: sva odobrenja kojima se utvrđuju prava i obveze specifične za poštanski sektor, a kojima se poduzećima omogućuje pružanje poštanskih usluga odnosno da uspostavljaju i/ili upravljaju poštanskim mrežama za pružanje takvih usluga, a koja mogu imati oblik „opće ovlaštenja” ili „pojedinačne dozvole” kako je niže definirano: — „opće ovlaštenje” znači ovlaštenje bez obzira je li regulirano „klasnom dozvolom” ili u skladu s općim zakonom i bez obzira traži li takva regulativa postupak registracije ili prijave, a za koju dotično poduzeće ne treba pribaviti nikakvu izričitu odluku nacionalnog regulatornog tijela prije realizacije prava koja proistječu iz takvog ovlaštenja, — „pojedinačna dozvola” znači ovlaštenje koje izdaje nacionalno regulatorno tijelo, a kojim se poduzeću daju posebna prava odnosno kojim se tome poduzeću utvrđuju posebne obveze kojima se dopunjuje opća obveza, pri čemu to poduzeće nema pravo realizacije dotičnih prava dok ne dobije odluku nacionalnog regulatornog tijela; 15. terminalne pristojbe: naknada pružateljima univerzalnih usluga za distribuciju dolazne prekogranične pošte koja obuhvaća poštanske pošiljke iz druge države članice ili iz treće zemlje; 16. pošiljatelj: fizička ili pravna osoba odgovorna za slanje poštanske pošiljke; 17. korisnici: sve fizičke ili pravne osobe koje kao pošiljatelji ili primatelji koriste univerzalne usluge; 18. nacionalno regulatorno tijelo: tijelo ili tijela u svakoj državi članici kojima dotična država članica povjerava, među ostalim i regulatornu funkciju iz djelokruga ove Direktive; 19. osnovni zahtjevi: opći neekonomski zahtjevi koji mogu potaknuti neku državu članicu da utvrdi uvjete za pružanje poštanskih usluga. Ti razlozi su povjerljivost prepiske, sigurnost mreže pri prijevozu opasnih tereta i, ako je to opravdano, zaštita podataka, zaštita okoliša i regionalno planiranje. Zaštita podataka može obuhvaćati zaštitu osobnih podataka, povjerljivosti informacija koje se prenose ili pohranjuju, te zaštitu privatnosti. POGLAVLJE 2. Univerzalne usluge Članak 3. 1. Države članice osiguravaju pravo korisnika na univerzalne usluge, uključujući i stalno pružanje poštanskih usluga određene kvalitete na svim dijelovima svog državnog područja, uz prihvatljive cijene za sve korisnike. 2. U tome cilju, države članice poduzimaju korake kako bi osigurale da gustoća kontaktnih točaka i pristupnih točaka uzima u obzir potrebe korisnika. 3. One poduzimaju korake kako bi osigurale da pružatelj(i) univerzalnih usluga zajamče svakog radnog dana, a najmanje pet dana tjedno, osim u okolnostima ili zemljopisnim uvjetima koje nacionalna regulatorna tijela budu smatrala iznimnima, najmanje: — jedno prikupljanje, — jednu dostavu u stambeni ili poslovni prostor svake fizičke ili pravne osobe ili, kao iznimku, pod uvjetima po diskreciji nacionalnog regulatornog tijela, jednu dostavu u odgovarajući objekt. Sve iznimke ili odstupanja koja sukladno ovom stavku odobre nacionalna regulatorna tijela moraju se priopćiti Komisiji i svim nacionalnim regulatornim tijelima. 4. Svaka država članica donosi potrebne mjere kako bi osigurala da univerzalne usluge obuhvaćaju barem slijedeće mogućnosti: — prikupljanje, razvrstavanje, transport i distribuciju poštanskih pošiljaka do dva kilograma, — prikupljanje, razvrstavanje, transport i distribuciju poštanskih pošiljaka do 10 kilograma, — usluge preporučene i vrijednosne pošte. 5. Nacionalna regulatorna tijela mogu povećati ograničenja težine obuhvaćena univerzalnim poštanskim uslugama za poštanske pakete na bilo koju težinu koja ne prelazi 20 kilograma, te mogu utvrditi posebne uvjete za dostavu takvih paketa u kuću. Bez obzira na ograničenja težine obuhvaćena osnovnim poštanskim uslugama za poštanske pakete, utvrđena u nekoj državi članici, države članice osiguravaju da se poštanski paketi primljeni iz drugih država članica, a koji teže do 20 kilograma dostave unutar njihovog državnog područja. 6. Minimalne i maksimalne dimenzije dotičnih poštanskih pošiljaka su one koje su utvrđene u Konvenciji i Sporazumu o poštanskim paketima koje je donijela Svjetska poštanska unija. 7. Univerzalne poštanske usluge definirane u ovom članku obuhvaćaju i nacionalne i međunarodne usluge. Članak 4. Svaka država članica osigurava da pružanje univerzalnih usluga bude zajamčeno, te izvješćuje Komisiju o koracima koje je poduzela kako bi ispunila ovu obvezu, a naročito o identitetu pružatelja univerzalnih usluga. Svaka država članica utvrđuje i objavljuje prava i obveze pružatelja univerzalnih usluga sukladno pravu Zajednice. Članak 5. 1. Svaka država članica poduzima mjere kako bi osigurala da pružatelji univerzalnih usluga zadovoljavaju slijedeće zahtjeve: — da se usluge pružaju uz zajamčenu usklađenost s osnovnim zahtjevima, — da se korisnicima nude identične usluge pod usporedivim uvjetima, — da usluge budu raspoložive bez ikakve diskriminacije, a naročito bez diskriminacije koja proistječe iz političkih, vjerskih ili ideoloških razloga, — da usluge ne budu prekinute ili obustavljene u slučaju više sile, — da se usluge razvijaju u skladu s tehničkim, ekonomskim i socijalnim okruženjem, te potrebama korisnika. 2. Odredbe iz stavka 1. ne sprečavaju mjere koje države članice poduzimaju sukladno zahtjevima vezanim za javni interes utvrđenim Ugovorom, a naročito njegovim člancima 36. i 56. , koji se među ostalim odnose na javni moral, javnu sigurnost, uključujući kaznene istrage, te javni red. Članak 6. Države članice poduzimaju korake kako bi osigurale da pružatelji univerzalnih usluga korisnicima redovito pružaju dovoljno detaljne i ažurne informacije o pojedinim segmentima ponuđenih univerzalnih usluga, posebno u vezi s općim uvjetima pristupa tim uslugama, te cijenama i razini normi kvalitete. Ove informacije objavljuju se na prikladan način. Države članice izvješćuju Komisiju u roku od 12 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Direktive o načinu na koji će se informacije koje se objavljuju sukladno prvom podstavku staviti na raspolaganje. Sve naknadne izmjene se u najkraćem roku priopćuju Komisiji. POGLAVLJE 3. Usklađenje usluga koje se mogu rezervirati Članak 7. 1. U mjeri potrebnoj kako bi se osiguralo održavanje univerzalnih usluga, usluge koje se mogu rezervirati u svakoj državi članici za pružatelja(-e) univerzalnih usluga su prikupljanje, razvrstavanje, transport i dostava domaćih pismovnih pošiljaka, bez obzira radi li se o žurnim pošiljkama, kojima je cijena manja od peterostruke javne tarife za pismovnu pošiljku u prvom težinskom razredu najbrže standardne kategorije ako takve kategorije postoje, pod uvjetom da im je težina manja od 350 grama. U slučaju besplatnih poštanskih usluga za slijepe i slabovidne osobe mogu se dopustiti iznimke iz težinskih i cjenovnih ograničenja. 2. U opsegu potrebnom kako bi se osiguralo održavanje univerzalnih usluga, prekogranična pošta i izravna pošta mogu se zadržati unutar težinskih i cjenovnih ograničenja utvrđenih u stavku 1. 3. Kao daljnji korak prema dovršenju unutarnjeg tržišta poštanskih usluga, Europski parlament i Vijeće odlučuju najkasnije do 1. siječnja 2000. godine, ne dovodeći u pitanje nadležnost Komisije, o daljnjoj postupnoj i kontroliranoj liberalizaciji poštanskog tržišta, naročito s ciljem liberalizacije prekogranične i izravne pošte, kao i o daljnjoj reviziji težinskih i cjenovnih ograničenja, s djelovanjem od 1. siječnja 2003. , uzimajući u obzir dotadašnji razvoj zbivanja, naročito na ekonomskom, socijalnom i tehnološkom području, te uzimajući u obzir financijsku ravnotežu pružatelja osnovnih usluga s ciljem daljnjeg postizanja ciljeva iz ove Direktive. Takve odluke temelje se na prijedlogu Komisije koji ona podnosi do kraja 1998. godine nakon revizije sektora. Na zahtjev Komisije, države članice dostavljaju sve informacije potrebne za dovršenje revizije. 4. Razmjena dokumenata ne može biti rezervirana. Članak 8. Odredbe članka 7. ne dovode u pitanje pravo država članica da organiziraju razmještaj poštanskih sandučića na javnim prometnicama, izdavanje poštanskih maraka i usluge preporučene dostave koje se koriste tijekom upravnih ili sudskih postupaka u skladu s njihovim nacionalnim zakonodavstvom. POGLAVLJE 4. Uvjeti pružanja nerezerviranih usluga i pristupa u mrežu Članak 9. 1. Za nerezervirane usluge koje ne spadaju u opseg univerzalnih usluga određenih u članku 3. , države članice mogu uvesti opća ovlaštenja u mjeri u kojoj je to potrebno kako bi se zajamčila usklađenost s osnovnim zahtjevima. 2. Za nerezervirane usluge koje spadaju u opseg univerzalnih usluga definiran u članku 3. , države članice mogu uvesti postupke izdavanja ovlaštenja, uključujući i pojedinačne dozvole, u mjeri u kojoj je to potrebno kako bi se zajamčila usklađenost s osnovnim zahtjevima i kako bi se zaštitile univerzalne usluge. Izdavanje ovlaštenja može: — ako je to prikladno, biti uvjetovano obvezom univerzalnih usluga, — prema potrebi podrazumijevati zahtjeve u pogledu kvalitete, dostupnosti i izvršavanja određenih usluga, — uključivati obvezu nekršenja isključivih ili posebnih prava dodijeljenih pružatelju(-ima) univerzalnih usluga za rezervirane poštanske usluge sukladno članku 7. stavcima 1. i 2. 3. Postupci opisani u stavcima 1. i 2. moraju bit transparentni, nediskriminativni, razmjerni i zasnovani na objektivnim kriterijima. Države članice moraju osigurati da se podnositelju zahtjeva priopće razlozi za odbijanje izdavanja ovlaštenja u cijelosti ili djelomično i moraju predvidjeti žalbeni postupak. 4. Kako bi se osigurala zaštita univerzalnih usluga, utvrdi li neka država članica da obveza univerzalnih usluga kako je predviđeno ovom Direktivom predstavlja nepravedno financijsko opterećenje za pružatelja univerzalnih usluga, ona može osnovati kompenzacijski fond kojime za ovu svrhu upravlja tijelo neovisno o korisniku ili korisnicima. U tome slučaju, ona može izdavanje ovlaštenja uvjetovati obvezom uplate financijskog doprinosa u taj fond. Dotična država članica mora osigurati da se pri osnivanju kompenzacijskog fonda i pri utvrđivanju iznosa financijskog doprinosa poštuju načela transparentnosti, nediskriminativnosti i proporcionalnosti. Na taj se način mogu financirati samo usluge iz članka 3. 5. Države članice mogu predvidjeti identifikacijski sustav za izravnu poštu, kojime bi se omogućio nadzor takvih usluga ako su one liberalizirane. Članak 10. 1. Postupajući na prijedlog Komisije i na temelju članka 57. stavka 2. i članaka 66. i 100. a Ugovora, Europski parlament i Vijeće usvajaju mjere potrebne za usklađenje postupaka iz članka 9. kojima se rukovodi komercijalno pružanje javnosti nerezerviranih poštanskih usluga. 2. Mjere usklađenja iz stavka 1. odnose se naročito na kriterije koje je potrebno poštovati i načine postupanja poštanskih operatora, način objavljivanja tih kriterija i postupaka, te žalbeni postupak. Članak 11. Postupajući na prijedlog Komisije i na temelju članka 57. stavka 2. i članaka 66. i 100. a Ugovora, Europski parlament i Vijeće usvajaju mjere usklađenja koje su potrebne kako bi se osiguralo da korisnici i pružatelji univerzalnih usluga imaju pristup javnoj poštanskoj mreži pod transparentnim i nediskriminativnim uvjetima. POGLAVLJE 5. Tarifna načela i transparentnost računovodstva Članak 12. Države članice poduzimaju korake kako bi osigurale da tarife za svaku od usluga koje čine dio univerzalnih usluga budu usklađene sa sljedećim načelima: — cijene moraju biti pristupačne i takve da svi korisnici imaju pristup ponuđenim uslugama, — cijene moraju biti prilagođene troškovima; države članice mogu odlučiti da se na čitavom njihovom državnom području primjenjuje jedinstvena tarifa, — primjena jedinstvene tarife ne isključuje pravo pružatelja univerzalnih usluga na zaključivanje pojedinačnih ugovora o cijenama s korisnicima, — tarife moraju biti transparentne i nediskriminativne. Članak 13. 1. Kako bi se osiguralo prekogranično pružanje univerzalnih usluga, države članice potiču svoje pružatelje univerzalnih usluga da u svojim ugovorima o terminalnim pristojbama za prekograničnu poštu unutar Zajednice poštuju sljedeća načela: — minimalne pristojbe se utvrđuju u odnosu na troškove obrade i dostave dolazne prekogranične pošte, — iznosi naknade vežu se na postignutu kvalitetu usluga, — terminalne pristojbe su transparentne i nediskriminativne. 2. Provedba tih načela može uključivati prijelazne aranžmane osmišljene kako bi se izbjegle nepotrebne smetnje na poštanskim tržištima ili nepovoljne implikacije za ekonomske operatore, pod uvjetom da postoji sporazum između operatora u dolasku i odlasku; takve aranžmane, međutim, treba ograničiti na minimum potreban za postizanje tih ciljeva. Članak 14. 1. Države članice poduzimaju mjere potrebne kako bi u roku od dvije godine od dana stupanja na snagu ove Direktive osigurale da se računovodstvo pružatelja univerzalnih usluga vodi u skladu s odredbama ovog članka. 2. Pružatelji univerzalnih usluga vode u svom internom računovodstvenom sustavu zasebne račune za svaku od usluga u rezerviranom odnosno nerezerviranom sektoru. U računovodstvu mora se jasno razlikovati usluge, koje su sastavni dio univerzalnih usluga i onih koje to nisu. Takvi interni računovodstveni sustavi vode se na temelju dosljedno primjenjivanih i objektivno opravdanih načela obračuna troškova. 3. U računovodstvenim sustavima iz stavka 2. troškovi se, ne dovodeći u pitanje stavak 4. , raspoređuju na svaku od rezerviranih odnosno nerezerviranih usluga na sljedeći način: (a) troškovi koji se mogu izravno pripisati određenim uslugama, pripisuju se tim uslugama; (b) opći troškovi, to jest troškovi koje nije moguće izravno pripisati određenoj usluzi raspoređuju se na sljedeći način: i. kad god je to moguće opći troškovi raspoređuju se na temelju izravne analize podrijetla samih troškova; ii. kad izravna analiza nije moguća, kategorije općih troškova raspoređuju se na temelju neizravne povezanosti s drugim kategorijama troškova ili skupine kategorija troškova za koje je moguće izravno pripisivanje ili raspodjela; neizravna povezanost mora biti zasnovana na usporedivim strukturama troškova; iii. ako nije moguće otkriti ni izravne ni neizravne mjere raspodjele troškova, kategorija troškova utvrđuju se na temelju opće podjele koja se izračunava korištenjem omjera svih troškova izravno ili neizravno pripisanih ili raspoređenih, s jedne strane za rezervirane usluge, a s druge strane za ostale usluge. 4. Ostali sustavi praćenja troškova mogu se primjenjivati samo ako su kompatibilni sa stavkom 2. i ako ih je odobrilo nacionalno regulativno tijelo. Prije njihove primjene potrebno je izvijestiti Komisiju. 5. Nacionalna regulatorna tijela osiguravaju da usklađenost s jednim od sustava praćenja troškova opisanih u stavcima 3. ili 4. potvrdi mjerodavno tijelo neovisno o pružatelju univerzalnih usluga. Države članice osiguravaju da se periodički objavljuje izjava o usklađenosti. 6. Nacionalno regulatorno tijelo ima na raspolaganju primjereno detaljne informacije o sustavima praćenja troškova koje primjenjuju pružatelji univerzalnih usluga, te takve informacije na zahtjev dostavlja Komisiji. 7. Na zahtjev, Komisiji i nacionalnom regulatornom tijelu s povjerenjem se stavljaju na raspolaganje detaljne računovodstvene informacije, koje proizlaze iz tih sustava. 8. Ako neka država članica nije rezervirala nijednu od usluga koje se mogu rezervirati u skladu s člankom 7. i nije osnovala kompenzacijski fond za pružanje univerzalnih usluga, kako je dopušteno člankom 9. stavkom 4. , te ako je nacionalno regulatorno tijelo uvjereno da ni jedan od označenih pružatelja univerzalnih usluga ne prima državnu subvenciju, u prikrivenom obliku ili drukčije, nacionalno regulatorno tijelo može odlučiti da ne primijeni zahtjeve iz stavaka 2. , 3. , 4. , 5. , 6. i 7. ovog članka. Nacionalno regulatorno tijelo izvješćuje Komisiju o svim takvim odlukama. Članak 15. Financijski računi svih pružatelja univerzalnih usluga sastavljaju se i podnose na reviziju nezavisnom revizoru, te objavljuju sukladno odgovarajućim propisima Zajednice i nacionalnim propisima za trgovačka društva. POGLAVLJE 6. Kvaliteta usluga Članak 16. Države članice osiguravaju da se norme kvalitete univerzalnih usluga utvrde i objave, kako bi se zajamčila kvaliteta poštanske usluge. Kvalitativne norme se naročito usredotočuju na vrijeme dostave, te na redovitost i pouzdanost usluga. Ove norme utvrđuju: — države članice u slučaju nacionalnih usluga, — Europski parlament i Vijeće za nacionalne usluge, države članice, za prekogranične usluge unutar Zajednice, (vidjeti prilog). Daljnja prilagodba tih normi tehničkom napretku ili razvoju zbivanja na tržištu vrši se sukladno postupku iz članka 21. Nezavisno praćenje učinkovitosti obavljaju barem jednom godišnje vanjska tijela koja nemaju nikakve veze s pružateljima univerzalnih usluga, i to pod standardiziranim uvjetima koji se utvrđuju u skladu s postupkom iz članka 21. a o njima se objavljuje izviješće najmanje jednom godišnje. Članak 17. Države članice utvrđuju kvalitativne norme za nacionalnu poštu i osiguravaju da oni budu kompatibilni s onima koji su utvrđeni za prekogranične usluge unutar Zajednice. Države članice o svojim kvalitativnim normama za nacionalne usluge izvješćuju Komisiju, koja ih objavljuje na isti način kao i norme za prekogranične usluge unutar Zajednice iz članka 18. Nacionalna regulatorna tijela osiguravaju da se provodi nezavisno praćenje učinkovitosti sukladno četvrtom podstavku članka 16. , da rezultati budu opravdani, te da se prema potrebi poduzmu mjere za poboljšanje. Članak 18. 1. Sukladno članku 16. , kvalitativne norme za prekogranične usluge unutar Zajednice utvrđene su u Prilogu. 2. Ako to traže iznimne situacije vezane za infrastrukturu ili zemljopisni položaj, nacionalna regulatorna tijela mogu utvrditi izuzeća od kvalitativnih normi iz Priloga. Utvrde li nacionalna regulatorna tijela izuzeća na takav način, ona izvješćuju Komisiju. Komisija dostavlja godišnje izvješće o obavijestima primljenim tijekom prethodnih 12 mjeseci Odboru osnovanom u skladu s člankom 21. 3. Komisija u Službenom listu Europskih zajednica objavljuje sve prilagodbe kvalitativnih normi za prekogranične usluge u Zajednici, te poduzima korake kako bi osiguralo redovito nezavisno praćenje i objavljivanje razine učinkovitosti kojima se potvrđuje usklađenost s tim normama i postignuti napredak. Nacionalna regulatorna tijela poduzimaju mjere za poboljšanje prema potrebi. Članak 19. Države članice osiguravaju transparentne, jednostavne i povoljne postupke za obradu pritužbi korisnika, naročito u slučaju gubitka, krađe, oštećenja ili neusklađenosti s kvalitativnim normama usluga. Države članice usvajaju mjere kojima se osigurava da se postupci rješavaju pravedno i brzo, uz osiguran sustav naknade i/ili obeštećenja ako je to opravdano. Ne dovodeći u pitanje druge mogućnosti žalbe u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i zakonodavstvom Zajednice, države članice osiguravaju da korisnici, postupajući pojedinačno ili, ako to zakonodavstvo dopušta, u okviru organizacija koje zastupaju interese korisnika i/ili potrošača, mogu pred nadležnim nacionalnim tijelima pokrenuti postupke u slučajevima kada pritužbe pružateljima univerzalnih usluga nisu riješene na zadovoljavajući način. U skladu s člankom 16. , države članice obvezno osiguravaju da pružatelji univerzalnih usluga, zajedno s godišnjim izvješćem o praćenju njihove učinkovitosti, objave i informaciju o broju pritužbi i načinu njihovog rješavanja. POGLAVLJE 7. Usklađenje tehničkih normi Članak 20. Usklađenje tehničkih normi nastavlja se, uzimajući naročito u obzir interese korisnika. Europskom odboru za normizaciju povjerava se utvrđivanje tehničkih normi koje se primjenjuju na poštanski sektor, na temelju podnesaka koji su mu upućeni u skladu s načelima Direktive Vijeća 83/189/EEZ od 28. ožujka 1983. o utvrđivanju postupaka pružanja informacija u području tehničkih normi i propisa (8). Pri tome se uzimaju u obzir mjere usklađenja donesene na međunarodnoj razini, a naročito one o kojima je odlučila Svjetska poštanska unija. Važeće norme objavljuju se jednom godišnje u Službenom listu Europskih zajednica. Države članice osiguravaju da se pružatelji osnovnih usluga u interesu korisnika prema potrebi pozivaju na norme, objavljene u Službenom listu, a naročito kada dostavljaju informacije iz članka 6. Odbor iz članka 21. neprekidno se izvještava o raspravama u Europskom odboru za normizaciju i o napretku koji je to tijelo postiglo na ovome području. POGLAVLJE 8. Odbor Članak 21. Komisiji pomaže odbor sastavljen od predstavnika država članica kojim predsjeda predstavnik Komisije. Odbor utvrđuje svoj poslovnik. Predstavnik Komisije predlaže odboru mjere koje treba poduzeti. Odbor donosi mišljenje o predloženim mjerama u roku koji prema hitnosti stvari može utvrditi predsjednik. U slučaju odluka koje Vijeće mora donijeti na prijedlog Komisije, mišljenje se donosi većinom utvrđenom u članku 148. stavku 2. Ugovora. Glasovi predstavnika država članica u odboru ponderiraju se na način utvrđen tim člankom. Predsjednik ne glasuje. Komisija usvaja predviđene mjere, ako su one u skladu s mišljenjem odbora. Ako predviđene mjere nisu u skladu s mišljenjem odbora ili ako mišljenje nije doneseno, Komisija bez odlaganja podnosi Vijeću prijedlog mjera koje je potrebno poduzeti. Vijeće odlučuje kvalificiranom većinom. Ako nakon isteka razdoblja od tri mjeseca od dana podnošenja prijedloga Vijeću, Vijeće nije postupilo, predložene mjere usvaja Komisija. POGLAVLJE 9. Nacionalno regulatorno tijelo Članak 22. Svaka država članica određuje jedno ili više nacionalnih regulatornih tijela za poštanski sektor koja su pravno odvojena i operativno nezavisna od poštanskih operatora. Države članice obavješćuju Komisiju koja su nacionalna regulatorna tijela odredile za provođenje zadaća koje proistječu iz ove Direktive. Posebna zadaća nacionalnih regulatornih tijela je osiguravanje poštovanja obveza koje proistječu iz ove Direktive. Ona također mogu biti zadužena za osiguranje poštovanja pravila o natjecanju u poštanskom sektoru. POGLAVLJE 10. Završne odredbe Članak 23. Ne dovodeći u pitanje članak 7. stavak 3. , tri godine nakon stupanja na snagu ove Direktive, a u svakom slučaju najkasnije 31. prosinca 2000. , Komisija podnosi izviješće Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi ove Direktive, uključujući i odgovarajuće informacije o razvoju zbivanja u tom sektoru, a naročito o gospodarskim, socijalnim i tehnološkim aspektima, o zapošljavanju te o kvaliteti usluga. Ako je to primjereno, izviješću se prilažu prijedlozi Europskom parlamentu i Vijeću. Članak 24. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom najkasnije 12 mjeseci nakon njezina stupanja na snagu. One o tome odmah obavješćuju Komisiju. Kada države članice donose ove mjere, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Članak 25. Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europskih zajednica. Članak 26. 1. Ova Direktiva ne sprječava nijednu od država članica da zadrži ili uvede mjere liberalnije od mjera predviđenih ovom Direktivom. Te mjere moraju biti u skladu s Ugovorom. 2. Prestane li važiti ova Direktiva, mjere koje su države članice poduzele radi njene provedbe mogu se zadržati u mjeri u kojoj su u skladu s Ugovorom. Članak 27. Odredbe ove Direktive, uz iznimku članka 26. , primjenjuju se do 31. prosinca 2004. , osim ako se u skladu s člankom 7. stavkom 3. ne odluči drukčije. Članak 28. Ova je Direktiva upućena državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 15. prosinca 1997. Za Europski parlament Predsjednik J. M. GIL-ROBLES Za Vijeće Predsjednik J. -C. JUNICKER (1)  SL C 322, 2. 12. 1995. , str. 22. , i SL C 300, 10. 10. 1996. , str. 22. (2)  SL C 174, 17. 6. 1996. , str. 41. (3)  SL C 337, 11. 11. 1996. , str. 28. (4)  SL C 42, 15. 2. 1993. , str. 240. (5)  SL C 48, 16. 2. 1994. , str. 3. (6)  Mišljenje Europskog parlamenta od 9. svibnja 1996. (SL C 152, 27. 5. 1996. , str. 20. ), Zajedničko stajalište Vijeća od 29. travnja 1997. (SL C 188, 19. 6. 1997. , str. 9. ) i Odluka Europskog parlamenta od 16. rujna 1997. (SL C 304, 6. 10. 1997. , str. 34. ), Odluka Europskog parlamenta od 19. studenoga 1997. i Odluka Vijeća od 1. prosinca 1997. (7)  SL L 95, 21. 4. 1993. , str. 29. (8)  SL L 109, 26. 4. 1983. , str. 8. Direktiva, kako je zadnje izmijenjena Odlukom Komisije 96/139/EZ (SL L 32, 10. 2. 1996. , str. 31. ). PRILOG Kvalitativne norme za prekograničnu poštu unutar Zajednice Kvalitativne norme za prekograničnu poštu unutar Zajednice utvrđuju se u svakoj državi s obzirom na rokove dostave koji se računaju od kraja do kraja (1) za poštanske pošiljke najbrže kategorije normi, koristeći formulu D + n, pri čemu D predstavlja datum predaje (2), i to u broju radnih dana koji isteku između tog datuma i dostave primatelju. Kvalitativne norme za prekograničnu poštu unutar Zajednice Rokovi Ciljevi D + 3 85 % pošiljki D + 5 97 % pošiljki Norme moraju biti postignuti ne samo u cjelokupnom prometu unutar Zajednice, nego i u svim bilateralnim tokovima između dviju država članica. (1)  Dostava od kraja do kraja mjeri se od točke pristupa u mrežu do točke dostave primatelju. (2)  Datum predaje koji se uzima u obzir isti je dan kao i onaj kojega je pošiljka predana, pod uvjetom da do predaje dođe prije krajnjeg vremena prikupljanja o kojem izvijesti dotična točka pristupa u mrežu. Ako do predaje dođe nakon tog vremena, datumom predaje smatra se slijedeći dan prikupljanja pošte


title: Forslag til Rådets forordning (EF) om fastsættelse for 1998 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører norsk flag

eurovoc_concepts:
Norway
conservation of fish stocks
fishery management
fishing licence
fishing regulations

text: 'iïgjygïjir si» KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 15. 12. 1997 KOM(97) 710 endelig udg. Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om fastsættelse for 1998 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører norsk flag (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE Der blev ført konsultationer mellem Fællesskabet og Norge i Bergen fra den 12. til den 14. november 1997 og i Bruxelles fra den 26. til den 28. november 1997, som førte til en aftale om gensidige fiskeriarrangementer for 1998. Endvidere blev der i Oslo den 28. oktober 1997 ført konsultationer om forvaltningen af den atlantisk-skandinaviske sild mellem de implicerede kyststater, dvs. EF, Færøerne, Island, Norge og Den Russiske Føderation. Disse konsultationer førte bl. a. til arrangementer om gensidig adgang for 1998, ifølge hvilke Norge vil være berettiget til at fiske 9 000 tons af sin kvote i EF- fiskerifarvande. Formålet med dette forslag til rådsforordning er at bemyndige norske fartøjer til at udnytte de kvoter, der er tildelt dem i EF-farvande indtil den 31. december 1998, i overensstemmelse med ovenstående arrangementer. SL Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om fastsættelse for 1998 af visse foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder anvendelse på fartøjer, der fører norsk flag RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur, særlig artikel 8, stk. 4, til Rådets forordning (EØF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud Ira følgende betragtninger: Fællesskabet og Norge har efter proceduren i artikel 2 og 7 i fiskeriaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge ført konsultationer om deres gensidige fiskerirettigheder for 1998 og forvaltningen af de fælles biologiske ressourcer; under disse konsultationer blev delegationerne enige om at henstille til deres respektive myndigheder, at der fastsættes visse fangstkvoter for 1998 for den anden parts fartøjer; ifølge aftalen af 19. december 1966 mellem Danmark, Norge og Sverige om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak og Kattegat skal hver part give de øvrige parters fartøjer adgang til sin fiskerizone i Skagerrak og en del af Kattegat op til fire sømil fra basislinjerne; der blev ligeledes ført konsultationer med deltagelse af EF,. Færøerne, Island, Norge og Den Russiske Føderation om forvaltningen og fordelingen af atlantisk-skandinavisk sild for 1998; disse konsultationer førte bl. a. til efterfølgende arrangementer om gensidig adgang, ifølge hvilke Norge kan fiske 9 000 tons af sin kvote i EF-fiskerifarvande nord for 62° N; Rådet skal fastsætte de særlige betingelser, der skal gælde for sådanne fangster; det fiskeri, der er omhandlet i denne forordning, skal undergives kontrolforanstaltningerne i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik ; i artikel 3, stk. 2, i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1381/87 af 20. maj 1987 om fastsættelse af mærknings- og dokumentationsbestemmelser for fiskerfartøjer er det fastsat, at alle fartøjer med tanke EFT nr. L 389 af 31. 12. 1992, s. 1. Forordningen ændret ved 1994-tiltrædelseesakten. EFT nr. L 226 af 29. 8. 1980, s. 48. EFTnr. L 261 af 20. 10. 1993, s. 1. EFTnr. L 132 af 21. 5. 1987, s. 9. 2 3 4 **> med nedkølet havvand om bord skal medføre et af en kompetent myndighed certificeret dokument med angivelse af tankenes kalibrering i m med intervaller på 10 cm; del er af almene hensyn strengt nødvendigt, at denne forordning anvendes fra den 1. januar 1998 - UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING: Artikel 1 1. 2. 3. 4. 5. 1. 2. 3. Fartøjer, der fører norsk flag, kan indtil den 31. december 1998 drive fiskeri efter de arter, der anført i bilag I og IA, inden for de i nævnte bilag fastsatte geografiske og mængdemæssige begrænsninger og i overensstemmelse med denne forordning i medlemsstaternes fiskerizone på 200 sømil i Nordsøen, Skagerrak, Kattegat, Østersøen og Atlanterhavet nord for 43°00'N. Fiskeri, der er tilladt i henhold til stk. 1, må kun finde sted i de dele i fiskerizonen på 200 sømil, som ligger mere end 12 sømil fra de basislinjer, hvorfra medlemsstaternes fiskerizoner måles; fiskeri i Skagerrak er dog tilladt mere end 4 sømil fra de danske basislinjer. Fiskeri i den del af ICES-afsnit III a, der i vest er afgrænset af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og i syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra videre til det nærmeste punkt på den svenske kyst, er ikke underkastet mængdemæssige restriktioner, bortset fra fiskeri efter makrel og sej. Uanset stk. 1 er uundgåelige bifangster afarter, for hvilke der i en zone ikke er fastsat kvoter, tilladt inden for de grænser, der er fastsat i de bevarelsesforanstaltninger, der gælder for den pågældende zone. Bifangster i en given zone afarter, for hvilke der er fastsat kvoter i denne zone," afskrives på den pågældende kvote. Artikel 2 Fartøjer, der fisker i henhold til de i artikel 1 fastsatte kvoter, skal overholde de bevarelses- og kontrolforanstaltninger og øvrige bestemmelser, der gælder for fiskeriet i de i artikel 1 nævnte zoner. De i stk. 1 omhandlede fartøjer skal føre en logbog, hvori de i bilag II anførte oplysninger indføres. De i stk. 1 omhandlede fartøjer undtagen fartøjer, der driver fiskeri i ICES-afsnit III a, fremsender de i bilag III nævnte oplysninger til Kommissionen efter de regler, der er fastsat i nævnte bilag. De i stk. 1 omhandlede fartøjer med tanke med nedkølet havvand om bord skal have et af en kompetent myndighed godkendt dokument med angivelse af tankenes kalibrering i m med kompetent myndigh intervaller på 10 cm. 5. Fartøjers registreringsbogstaver og -numre skal tydeligt anføres på begge sider af fartøjets forstavn. k Artikel 3 1. Ved fiskeri i alle ICES-afsnit. i henhold til de i artikel 1 fastsalte kvoter skal fartøjer på over 200 BRT have en licens og en særlig fiskeritilladelse, der er udstedt af Kommissionen på fællesskabets vegne, og skal overholde de betingelser, der er fastsat i nævnte licens og særlige fiskeritilladelse. Uanset første afsnit udsteder Kommissionen på Fællesskabets vegne ti licenser og særlige fiskeritilladelser, der er gyldige på en hvilken som helst dag, for fartøjer, der fisker efter sild i ICES-afsnit lia (nord for 62° N). Norge meddeler Kommissionen navnene og kendetegnene for de fartøjer, for hvilke der kan udstedes licenser og særlige fiskeritilladelser. 2. Kommissionen udsteder de i stk. 1 nævnte licenser og særlige fiskeritilladelser til alle fartøjer, for hvilke de norske myndigheder anmoder om licens og særlig fiskeritilladelse. Anmodninger om ændring af listen over fartøjer med licenser kan fremsættes på ethvert tidspunkt og vil blive behandlet så hurtigt som muligt. 3. Ved indgivelse af ansøgning om licens og særlig fiskeritilladelse til Kommissionen gives følgende oplysninger: (a) (b) (c) (d) (e) (f) (g) (h) (i) (j) (k) (1) fartøjets navn registreringsnummer havnekendingsbogstav og -nummer registreringshavn ejerens eller befragterens navn og adresse bruttotonnage og længde overalt maskinkraft kaldesignal og radiofrekvens fangstmetode fiskerizone arter, der vil blive fisket efter periode, for hvilken der søges om licens. 4. 5. 6. 7. Hver licens og særlig fiskeritilladelse gælder for ét fartøj. Hvis flere fartøjer fisker i fællesskab, skal hvert af disse fartøjer have en licens og en særlig fiskeritilladelse. Licenser og særlige fiskeritilladelser kan tilbagekaldes med henblik på udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Tilbagekaldelser får virkning dagen forud for datoen for Kommissionens udstedelse af nye licenser og særlige fiskeritilladelser. Nye licenser og særlige fiskeritilladelser far virkning fra udstedelsesdatoen. Licensen og den særlige fiskeritilladelse tilbagekaldes helt eller delvis inden udløbstidspunktet, såfremt de i artikel 1 fastsatte respektive kvoter er opbrugt. Licensen og den særlige fiskeritilladelse tilbagekaldes i tilfælde af manglende overholdelse af forpligtelserne i henhold til denne forordning. 6" 8. 9. Der udstedes i en periode på op til tolv måneder ikke licens og særlig fiskeritilladelse til fartøjer, for hvilke forpligtelserne i henhold til denne forordning ikke er overholdt. Kommissionen meddeler på Fællesskabets vegne Norge navn på og beskrivelse af de norske fartøjer, som ikke vil lå tilladelse til at fiske i Fællesskabets fiskerizone i de(n) følgende måned(er) som følge af overtrædelse af Fællesskabets regler. Artikel 4 Fiskeri i henhold til de i artikel 1 fastsatte kvoter efter byrkelange, lange og brosme må kun finde sted med langline i ICES-afsnit V b og -underområde VI og VII. Artikel 5 Anvendelse af trawl og snurpenot ved fiskeri efter pelagiske arter er forbudt i Skagerrak fra midnat lørdag til midnat søndag. Artikel 6 Fartøjer, som har tilladelse til at fiske den 31. december, kan fortsætte med at fiske fra begyndelsen af det følgende år på grundlag af denne tilladelse, indtil de nye lister over fartøjer for del pågældende ål er blevet godkendt af Kommissionen på Fællesskabets vegne. Artikel 7 Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen Tidende. i De Europæiske Fællesskabers Den anvendes fra den 1. januar 1998. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den december 1997 På Rådets vegne Formand C BILAG I Norges fangstkvoter for 1998 (tons, levende vægt) Art Område, hvor fiskeri er tilladt Mængde Makrel Sild Brisling Torsk Kuller Sej Hvilling Rødspætte Makrel Tobis, sperling, blåhvilling Blåhvilling Byrkelange Lange, brosme Pighaj Brugde(l) Sildehaj Rejer Andre arter Sild Hestemakrel Kombineret kvote Hellefisk ICES Via(2), Vild, e, f, h, Ha ICES Via(2) ICES IV ICES IV ICES IV ICES IV, Skagerrak(3) ICES IV ICES IV ICES IV, 111a ICES IV ICES II, IVa, Vla(2), VIb, VI1(4) ICES IV, Vb, VI, VII, Ha ICES IV, Vb, VI, VII, Ha ICES IV, VI, VII ICES IV, VI, VII ICES IV, VI, VII ICES IV ICES IV, Ha ICES IVa, b ICES IV ICES Vb, VI, VII ICES lia, VI(5) (6) (7) (8) (9X'0) ("x'2) ("x'2) (13) (14) (l5) 12 02 3 000 19 000 14 800 15 000 45 000 6 000 3 090 40 400 50 000 245 000 1 000 16 000 600 100 200 100 5 000 50 000 5000 1 400 1 500 (1) (2) (3) (4) (5) ((>) (7) (8) (9) (10) (11) (12) (13) (14) (15) Lever af brugde. Nord for 56°30'N. I vest afgrænset af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og i syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarne fyr og derfra videre til den nærmeste svenske kyst. Vest for 12°00*V. Må kun fiskes med langline i underområde VI. Heraf må 12 020 tons fiskes i perioden 1. oktober til 31. december 1998 i EF-farvande i afsnit IVa. Må kun fiskes i IVa, undtagen 3 000 tons, som må fiskes i afsnit Hla. Heraf højst 50 000 tons tobis alene eller højst 50 000 tons for sperling og blåhvilling tilsammen, Indtil 10 000 af sperlingkvoten kan tages i afsnit Via nord for 56°30'N. Denne mængde skal dog trækkes fra kvoten for tobis, sperling og blåhvilling i underområde IV. Heraf må ikke mere end 40 000 tons fiskes i afsnit IVa. Heraf må der fiskes op til 9 000 tons guldlaks. Heraf er 25% utilsigtede fangster af andre arter tilladt pr. skib på ethvert tidspunkt i underområde VI og VII. Denne procentsats kan dog overskrides i de første 24 timer efter påbegyndelsen af fiskeriet på en bestemt fiskeplads. Den samlede mængde af utilsigtede fangster må ikke overstige 3 000 tons i de nævnte underområder. Heraf højst 13 000 tons lange, højst 7 000 tons brosme og højst 3 000 tons byrkelange, taget med langline i afsnit Vb og underområde VI og VII. Inkluderer fangster af Deania calceus, Etmopterus princeps, Lepidorfmus equamosus, Etmopterus pusillus, Centrocymnus coelallpis, taget med langline. Inkluderer fiskeri, der ikke specifikt er nævnt; undtagelser kan om nødvendigt indføres efter konsultationer; fangster af tunge er begrænset til bifangster. Må kun fiskes med langline; inkluderer skolæst, mora-mora og skælbrosme. ¥ BILAG IA Atlantisk-skandinavisk sild Norsk fangst for 1998 (tons, levende vægt) Art Sild Område, hvor fiskeri er tilladt Mængde ICES lia 9 000 g Når der fiskes inden for den fiskerizone på 200 sømil ud for EF-medlemsstaternes kyster, som er omfattet af Fællesskabets fiskeriforskrifter, indføres følgende. oplysninger i logbogen: BILAG II 1. Umiddelbart efter hvert træk: 1. 1. fangstmængde pr. art (i kg, levende vægt) 1. 2. dato og klokkeslæt for trækket 1. 3. fangstposition 1. 4. fangstmetode. 2. Umiddelbart efter hver omladning til eller fra et andet fartøj: 2. 1. angivelsen »modtaget fra« eller »overført til« 2. 2. mængde pr. omladet art (i kg, levende vægt) 2. 3 navn og havnekendingsbogstaver og -nummer for det fartøj, til eller fra hvilket omladningen fandt sted. 3. Umiddelbart efter hver landing i en havn i Fællesskabet: 3. 1. havnens navn 3. 2. mængde pr. landet art (i kg, levende vægt). 4. Umiddelbart efter hver fremsendelse af oplysninger til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber: 4. 1. dato og klokkeslæt for fremsendelsen 4. 2. meddelelsens art: IN, OUT, ICES, WKL eller 2 WKL 4. 3. i tilfælde af rudiotransmission: radiostationens navn. <\ BILAG III 1. Følgende oplysninger fremsendes til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber efter nedenstående tidsplan: 1. 1. Ved hver indsejling i de fiskerizoner på 200 sømil ud for EF-medlemsstaternes kyster, som omfattes af Fællesskabets fiskeriforskrifter: a) de under punkt 1. 5 anførte oplysninger b) last afliver art (i kg, levende vægt) c) dato og ICES-afsnit, i hvilket føreren påtænker at begynde fiskeri. Hvis fiskeriet kræver mere end én indsejling i den under punkt 1. 1 nævnte zone på en given dag, er det tilstrækkeligt at give indberetning ved første indsejling. 1. 2. Ved hver udsejling fra den under punkt 1. 1 nævnte zone: a) de under punkt 1. 5 anførte oplysninger b) last afliver art (i kg, levende vægt) c) mængde (i kg, levende vægt) afliver art, fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse d) det ICES-afsnit, hvor fangsterne blev taget c) mængde (i kg, levende vægt) af hver art, omladet til og/eller fra andre fartøjer siden indsejlingen i zonen og modtagerfartøjets havnekendingsbogstaver og -nummer 1) mængde (i kg, levende vægt) af hver art, landet i en fællesskabshavn siden indsejlingen i zonen. Hvis fiskeriet kræver mere end én indsejling i den under punkt 1. 1 nævnte zone på en given dag, er det tilstrækkeligt at give indberetning ved sidste udsejling. 1. 3. Hver tredje dag begyndende på tredjedagen efter første indsejling i de under punkt 1. 1 nævnte zoner, når der fiskes efter sild og makrel, og hver uge begyndende på syvendedagen efter første indsejling i de under punkt 1. 1 nævnte zoner, når der fiskes efter andre arter end sild og makrel: a) de under punkt 1. 5 anførte oplysninger b) mængde (i kg, levende vægt) af hver art, fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse c) det ICES-afsnit, hvor fangsterne er taget. 1. 4. Hver gang fartøjet sejler fra ét ICES-afsnit til et andet: a) de under punkt 1. 5 anførte oplysninger b) mængde (i kg, levende vægt) afliver art, fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse c) det ICES-afsnit, hvor fangsterne er taget. 1. 5. a) Skibets navrt, radiokaldesignal, havnekendingsbogstaver og -nummer, førerens navn licensnummer, hvis fartøjet har en licens b) c) meddelelsens løbenummer for den pågældende fangstrejse d) meddelelsesform e) dato, klokkeslæt og position. 2. 1. De under punkt 1 anførte oplysninger fremsendes til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i Bruxelles (telex 24189 FISEU-B) via en af de under punkt 3 angivne radiostationer og i den under punkt 4 beskrevne form. 2. 2. Hvis meddelelsen på grund af force majeure ikke kan fremsendes af det pågældende fartøj, kan fremsendelsen ske via et andet fartøj på førstnævnte fartøjs vegne. AJO Radiostationens navn Radiostationens kaldesignal Skagen Blåvand Rønne Norddeich Scheveningen Oostende North Foreland Humber Cullercoats Wick Portpatrick Anglesey Ilfracombe Niton Stonehaven Portishead Land's lind Valentia Malin Head Boulogne Brest Saint-Nazaire Bordeaux-Arcachon Torshavn Bergen Farsund Florø Rogaland Tjomc Ålesund Meddelelsernes form OXP OXB OYE DAF DAK DAH DAL DAI DAM DAJ DAN PCH OST GNF GKZ GCC GKR GPK GLV GIL GNI GND GKA GKB GKC GLD EJK EJM FFB FFU FFO FFC OXJ LGN LGZ LGL LGQ LGT LG A De under punkt 1 omhandlede oplysninger skal indeholde følgende enkeltheder, der meddeles i nedenstående rækkefølge: fartøjets navn radiokaldesignal ydre havnekendingsbogstaver og -nummer løbenummer for meddelelsen for den pågældende fangstrejse angivelse af meddelelsens art efter følgende kode: meddelelse ved indsejling i en af de under punkt 1. 1 nævnte zoner: "IN", /M meddelelse ved udsejling af en af de under punkt 1. 1 nævnte zoner: "OUT", meddelelse ved udsejling af et ICES-afsnit til et andet: "ICES", ugentlig meddelelse: "WKL", meddelelse hver tredje dag: "2 WKL" dato, klokkeslæt og position det ICES-afsnit, hvor fiskeriet forventes begyndt dato for fiskeriets begyndelse last (i kg, levende vægt) af hver art, under anvendelse af den under punkt 5 anførte kode mængde (i kg, levende vægt) af hver art fanget siden fremsendelsen af forrige meddelelse, under anvendelse af den under punkt 5 anførte kode det ICES-afsnit/-underområde, hvor fangsterne er taget mængde (i kg, levende vægt) af hver art, omladet til og/eller fra andre fartøjer siden fremsendelsen af forrige meddelelse navn og kaldesignal for det fartøj til og/eller fra hvilket det er omladet mængde (i kg, levende vægt) af hver art landet i en fællesskabshavn siden fremsendelse af forrige meddelelse førerens navn. 5. Kode til oplysning om de arter, lasten omfatter, i henhold til punkt 4: PRA IIKE CÎ11L COD HAD HAL MAC HOM RNG POK WIIG HER SAN SPR PLE NOP LIN PEZ ANE RED PLA SQX YEL WHB TUN BLI USK IXiS BSK POR Dybhavsreje {Pandalus boralis) Kulmule (Merluccius merluccius) Hellelisk (Reinhardtius hippogglossoides) Torsk (Gadus morhua) Kuller (Melanogrammus æglefinus) Helleflynder (Hippoglossus hippoglossus) Makrel (Scomber scombrus) Hestemakrel (Trachurus trachurus) Skolæst (Coryphænoides rupestris) Sej (Pollachius virens) Hvilling (Merlangius meriangus) Sild (Clupea harengus) Tobis (Ammodyles s pp. ) Brisling (Sprattus spralius) Rødspætte (Pleuronectes plalessa) Sperling (Trisopterus esmarkii) Lange (Molva molva) Reje (Pandalidæ) Ansjos (Engraulis encrasicholus) Rødfisk (Sebastes spp. ) Amerikansk rødspætte (Hypoglossoides platessoides) Blæksprutte (Illex spp. ) Ising (Limanda ferruginea) Blåhvilling (Micromesistius poutassou) Tunfisk (Thunnidæ) Byrkelange (Molva dypterygia) Brosme (Brosme brosme) Pighaj (Squalus acanlhias) Brudge (Cetorinhus maximus) Sildehaj (Lamma nasus) M- SQC POA PIL CSH LET, M NZ NEP POL ARG OT11 - Blækspruttte (Loligo spp. ) - Havbrasen (Brama brama) - Sardin (Sardina pilchardus) - Hestereje (Crangon crangon) - Glashvar (Lepidorhombus spp. ) - Havtaske (Lophius spp. ) - Dybvandshummer (Nephrops norvégiens) - Lubbe (Pollachius pollachius) - Guldlaks (Argentina sphyræna) - Andre Ab ISSN 0254-1459 KOM(97) 710 endelig udg. DOKUMENTER DA 03 n Katalognummer : CB-CO97-730-DA-C ISBN 92-78-29665- Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg ÀU


title: Kooskõlastatud protokoll Kanada ja Euroopa Ühenduse vahel rahvusvahelise humaanse püünisjahi standardite lepingu allkirjastamise kohta

eurovoc_concepts:
Canada
USSR
animal welfare
bilateral agreement
hunting
hunting regulations
international standard
multilateral agreement
protection of animals
wildlife

formats: html pdf print

text: 250 ET Euroopa Liidu Teataja 11/27. kd 21998A0214(01) 14. 2. 1998 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 42/42 KOOSKÕLASTATUD PROTOKOLL Kanada ja Euroopa Ühenduse vahel rahvusvahelise humaanse püünisjahi standardite lepingu allkirjastamise kohta KANADA JA EUROOPA ÜHENDUS, MÄRKIDES oma soovi Kanada, Euroopa Ühenduse ja Venemaa Föderatsiooni vahel sõlmitava rahvusvahelise püünisjahi standardite lepingu (edaspidi “leping”), mis on toodud käesoleva protokolli lisas, allkirjastamiseks selle autentses versioonis, TÕDEDES Venemaa Föderatsiooni hindamatut panust kolmepoolsetele läbirääkimistele ja lepingu edukale sõlmimisele, ja OLLES VEENDUNUD, et lepingut Kanada ja Euroopa Ühenduse vahel on vaja kohaldada niipea kui võimalik, SOOVIDES Venemaa Föderatsiooni saamist lepinguosaliseks niipea kui võimalik, KUTSUVAD KÄESOLEVAGA Venemaa Föderatsiooni allkirjastama lepingut niipea, kui see tema jaoks võimalik on, ja LEPIVAD KOKKU, et — kuni jõustumiseni kolme osapoole vahel kohaldatakse lepingut kahepoolselt Kanada ja Euroopa Ühenduse vahel alates kuupäevast, mille nad lepivad omavahel kokku 30 päeva jooksul alates Kanada ja Euroopa Ühenduse ratifitseerimis-, kinnitamis- või vastuvõtmisdokumentide hoiuleandmise kuupäevast, — lepingu venekeelne versioon muutub autentseks alles alates kuupäevast, mil leping jõustub kolme osapoole vahel. Koostatud Brüsselis 15. detsembril 1997. aastal kahes inglisekeelses originaalis. Euroopa Ühenduse nimel Kanada valitsuse nimel