eurovoc_concepts:
Kyoto Protocol
air quality
climate change
environmental policy
environmental protection
greenhouse gas

formats: pdf print

text: 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 27 22002A0515(01) L 130/4 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 15. 5. 2002. I PIELIKUMS APVIENOTO NĀCIJU ORGANIZĀCIJAS VISPĀRĒJĀS KONVENCIJAS PAR KLIMATA PĀRMAIŅĀM KIOTO PROTOKOLS ŠĀ PROTOKOLA LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES, BŪDAMAS Apvienoto Nāciju Vispārējās Konvencijas par klimata pārmaiņām, turpmāk sauktas par “Konvenciju”, Līgumslēdzējas puses, TIECOTIES pēc Konvencijas galīgā mērķa, kā tas formulēts tās 2. pantā, ATGĀDINOT Konvencijas nosacījumus, IEVĒROJOT Konvencijas 3. pantu, SASKAŅĀ ar Berlīnes Mandātu, kas pieņemts ar Konvencijas Līgumslēdzēju pušu konferences pirmās sesijas lēmumu 1/CP. 1, IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO: 1. pants Šā protokola mērķiem lietojamas definīcijas, kas ietvertas Konven- cijas 1. pantā. Proti: 1. “Līgumslēdzēju pušu konference” nozīmē Konvencijas Līgum- slēdzēju pušu konferenci. 2. “Konvencija” nozīmē Ņujorkā 1992. gada 9. maijā pieņemto Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējo Konvenciju par kli- mata pārmaiņām. 3. “Klimata pārmaiņu starpvaldību padome” nozīmē Klimata pārmaiņu Starpvaldību padomi, kuru 1988. gadā kopīgi nodi- bināja Vispasaules Meteoroloģiskā organizācija un Apvienoto Nāciju Vides programma. 4. “Monreālas protokols” nozīmē Monreālā 1987. gada 16. sep- tembrī pieņemto un pēc tam pielāgoto un izlaboto Monreālas protokolu par ozona slāņa noārdītājvielām. 7. “I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse” nozīmē Līgumslē- dzēju pusi, kas iekļauta Konvencijas I pielikumā, kuru var labot, vai arī Līgumslēdzēju pusi, kas sniegusi paziņojumu saskaņā ar Konvencijas 4. panta 2. (g) paragrāfu. 2. pants 1. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse, pildot tās noteiktā emisijas daudzuma ierobežošanas un samazināšanas sais- tības saskaņā ar 3. pantu, lai veicinātu ilgtspējīgu attīstību: a) īstenos un/vai tālāk rūpīgi izstrādās ar savas valsts apstākļiem saskaņotu politiku un pasākumus, tādus kā: i) Enerģijas efektivitātes palielināšana būtiskos valsts eko- nomikas sektoros; ii) Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu novadņu un krātuvju aizsardzība un pastiprināšana, ņemot vērā savas saistības saskaņā ar būtiskiem starptau- tiskiem vides līgumiem; ilgtspējīgas mežu apsaimnieko- šanas prakses, apmežošanas un meža atjaunošanas veici- nāšana; 5. “Klātesošās un balsojošās Līgumslēdzējas puses” nozīmē klā- tesošās Līgumslēdzējas puses, kas balsojošas “par” vai “pret”. iii) Ilgtspējīgu lauksaimniecības formu veicināšana, ņemot vērā klimata pārmaiņas; 6. “Līgumslēdzēja puse” nozīmē šā Protokola Līgumslēdzēju pusi, ja vien tekstā nav norādīts citādi. iv) Jaunu un pašatjaunojošās enerģijas formu, oglekļa diok- sīda izolēšanas tehnoloģiju un progresīvu un novatorisku videi draudzīgu tehnoloģiju pētīšana, veicināšana, attīstī- šana un arvien plašāka lietošana; 28 v) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. Tirgus nepilnību arvien lielāka samazināšana vai pakāpe- niska likvidēšana, finanšu stimuli, atbrīvošana no nodok- ļiem un nodevām un subsīdijas visos siltumnīcefekta gāzu izplūdes sektoros, ja tas ir pretrunā ar Konvencijas mērķi un tirgus instrumentu izmantošanu; 4. Ja Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, nolems, ka, ņemot vērā valstu dažādos apstākļus un iespējamo ietekmi, var būt izdevīgi koordi- nēt jebkuru no 1. (a) paragrāfā minētajām politikām un pasāku- miem, tā apsvērs veidus un līdzekļus, kā pilnveidot šādu politiku un pasākumu koordināciju. vi) Atbilstošu reformu veicināšana būtiskos sektoros, cenšo- ties sekmēt politiku un pasākumus, kas ierobežo vai samazina Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīce- fekta gāzu izmešus; 3. pants vii) Pasākumi Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīce- fekta gāzu izmešu ierobežošanai un/vai samazināšanai transporta sektorā; viii) Metāna izmešu ierobežošana un/vai samazināšana ar reģenerāciju un lietošanu atkritumu saimniecībā, kā arī enerģijas ražošanā, pārvadīšanā un izplatīšanā; 1. I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses individuāli vai kopīgi nodrošinās, ka to kopējais A pielikumā norādīto siltumnī- cefekta gāzu antropogēnais oglekļa dioksīda izmešu ekvivalents nepārsniedz tām noteikto daudzumu, kas aprēķināts saskaņā ar tām noteiktā emisiju ierobežošanas un samazināšanas daudzuma saistībām, kas ierakstītas B pielikumā, un saskaņā ar šā panta nosacījumiem paredzot samazināt kopējos šādu gāzu izmešus vis- maz par 5 procentiem salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni 2008. –2012. gada saistību periodā. b) sadarbosies ar citām šādām Līgumslēdzējām pusēm, lai palie- linātu šajās valstīs saskaņā ar šo pantu pieņemtās un Konven- cijas 4. panta 2. (e) (i) paragrāfam atbilstošās politikas un pasā- kumu lietderīgumu individuāli un kopumā. Lai to panāktu šīm Līgumslēdzējām pusēm jādalās savā pieredzē un jāapmainās ar informāciju par šādu politiku un pasākumiem, ieskaitot paņē- mienus, kā uzlabot savstarpējo salīdzināmību, caurspīdīgumu un rezultativitāti. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, tās pirmajā sesijā vai, tiklīdz tas iespējams pēc tam, apsvērs ceļus šādas sadarbības sekmēšanai, ņemot vērā visu būtisko informāciju. 2. I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses nodarbosies ar Monreālas protokolā neiekļauto aviācijas un kuģu uzpildes deg- vielu radīto siltumnīcefekta gāzu izmešu ierobežošanu vai sama- zināšanu, attiecīgi sadarbojoties ar Starptautisko civilās aviācijas organizāciju un Starptautisko jūrniecības organizāciju. 3. I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses centīsies ieviest politiku un pasākumus saskaņā ar šo pantu tādā veidā, lai līdz minimumam samazinātu nelabvēlīgo ietekmi, ieskaitot klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi, ietekmi uz starptautisko tirdznie- cību un sociālo, vides un ekonomisko iedarbību uz citām Līgum- slēdzējām pusēm, sevišķi Līgumslēdzēju pusēm no jaunattīstības valstīm, īpaši tām, kas identificētas Konvencijas 4. panta 8. un 9. paragrāfā, ņemot vērā Konvencijas 3. pantu. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāk- sme, var veikt tālākas piemērotas darbības, lai veicinātu šā para- grāfa nosacījumu izpildīšanu. 2. Ikviena I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse 2005. gadā sasniegs acīm redzamu progresu šajā protokolā iekļauto saistību izpildē. 3. Lai izpildītu katrai I pielikumā iekļautajai Līgumslēdzējai pusei šai pantā paredzētās saistības, tiks izmantotas neto pārmaiņas no avotiem izmesto un pa novadnēm atsūknēto siltumnīcefekta gāzu apjomā, ko cilvēks tieši panācis ar zemes lietojuma maiņu un mežsaimniecisko darbību un kopš 1990. gada ierobežojis ar apmežošanu, meža atjaunošanu un izciršanu un kas izmērīts kā pārbaudāma oglekļa krājuma maiņa katrā saistību periodā. Sais- tībā ar šīm aktivitātēm par siltumnīcefekta gāzu avotu izmešiem un atsūknēšanu pa novadnēm tiks ziņots skaidrā un pārbaudāmā veidā un to apkopos pārskatā saskaņā ar 7. un 8. pantu. 4. Pirms Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksmes pirmās sesijas katra I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse nodrošinās izskatīšanai Zinātniskajā un tehnoloģiskajā konsultatīvajā padomē datus, lai noteiktu to oglekļa krājumu līmeni 1990. gadā un dotu iespēju aprēķināt savu oglekļa krājumu maiņu nākošajos gados. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, savā pirmajā sesijā vai, tiklīdz būs iespējams to izdarīt pēc tam, izlems, kādā veidā, ar kādiem noteikumiem un vadlīni- jām, un kuras cilvēku izraisītās papilddarbības, kas attiecas uz sil- tumnīcefekta gāzu avotu izmešiem un to atsūknēšanu pa novad- nēm, lauksaimniecības zemju lietojuma un mežsaimniecības pārmaiņu kategorijās ir jāpievieno I pielikumā iekļautajām Līgum- slēdzējām pusēm piešķirtajiem daudzumiem vai no tiem jāatņem, ņemot vērā ziņojuma nenoteiktību, caurspīdīgumu, pārbaudāmī- bu, Klimata pārmaiņu Starpvaldību padomes metodisko darbu, ko nodrošina Zinātniskā un tehnoloģiskā konsultāciju, 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 29 konsultatīvā padome saskaņā ar 5. pantu un Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumus. Šādu lēmumu piemēros otrajā un nākoša- jos saistību periodos. Līgumslēdzēja puse var izvēlēties piemērot šādu lēmumu par šīm cilvēku izraisītām papildu aktivitātem tās pirmajā saistību periodā, paredzot, ka šīs aktivitātes notiek kopš 1990. gada. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, ierosinās šādu saistību izskatīšanu vis- maz septiņus gadus pirms 1. paragrāfā norādīto pirmā saistību perioda beigām. 5. I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses, kuras pakļautas pārejas procesam uz tirgus ekonomiku un kuru bāzes gads vai periods ir ieviests saskaņā ar Līgumslēdzēju pušu konferences otrās sesijas lēmumu 9/CP. 2, izmantos šo bāzes gadu vai periodu, lai izpildītu savas saistības saskaņā ar šo pantu. Jebkura cita I pie- likumā iekļautā Līgumslēdzēja puse, kura pakļauta pārejas proce- sam uz tirgus ekonomiku un kura nav iesniegusi tās pirmo nacio- nālo ziņojumu saskaņā ar Konvencijas 12. pantu, arī var paziņot Līgumslēdzēju pušu konferencei, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, ka tā domā lietot nevis 1990. gadu, bet citu kalendāro bāzes gadu vai periodu savu saistību ieviešanai saskaņā ar šo pantu. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, nolems par šāda pazi- ņojuma pieņemšanu. 10. Jebkuras izmešu samazināšanas vienības vai jebkuru piešķirtā daudzuma daļu, kuru viena Līgumslēdzēja puse saņem no citas Līgumslēdzējas puses saskaņā ar 6. un 17. panta nosacījumiem, pievienos saņēmējai Līgumslēdzējai pusei piešķirtajam daudzu- mam. 11. Jebkuras izmešu samazināšanas vienības vai jebkuru piešķirtā daudzuma daļu, kuru viena Līgumslēdzēja puse nodod citai Līgumslēdzējai pusei saskaņā ar 6. vai 17. panta nosacījumiem, atņems no nododošajai Līgumslēdzējai pusei piešķirtā daudzuma. 12. Jebkurus apstiprinātus izmešu samazinājumus, ko viena Līgumslēdzēja puse gūst no citas Līgumslēdzējas puses saskaņā ar 12. panta nosacījumiem, pievienos saņēmējai Līgumslēdzējai pusei noteiktajam daudzumam. 6. Ņemot vērā Konvencijas 4. panta 6. paragrāfu, izpildot šajā Protokolā paredzētās saistības, kas ir citādas, nekā noteikts saskaņā ar šo pantu, Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, pieļaus zināmu ela- stības pakāpi I pielikumā iekļautām Līgumslēdzējām pusēm, kas ir pārejas procesā uz tirgus ekonomiku. 13. Ja I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses izmeši saistību periodā ir mazāki nekā saskaņā ar šo pantu tai piešķirtais dau- dzums, šo starpību pēc Līgumslēdzējas puses pieprasījuma pievie- nos nākošajā saistību periodā šai Līgumslēdzējai pusei piešķirta- jam daudzumam. 7. Pirmajā noteiktā izmešu daudzuma ierobežošanas un samazi- nāšanas saistību periodā no 2008. līdz 2012. gadam katrai I pie- likumā iekļautajai Līgumslēdzējai pusei noteiktajam daudzumam jāatbilst procentiem, kas tai paredzēti B pielikumā tās kopīgajam A pielikumā minēto siltumnīcefekta gāzu antropogēnajam oglekļa dioksīda izmešu ekvivalentam 1990. gadā vai bāzes gadā, vai peri- odā, kas noteikts sakaņā ar 5. paragrāfu, reizinot šos procentus ar pieci. Tās I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses, kurām zemes lietošanas maiņas un mežsaimniecība 1990. gadā radīju- šas siltumnīcefekta gāzu neto avotu, lai aprēķinātu tām noteikto izmešu daudzumu 1990. gada izmešu bāzes gadā vai periodā iekļaus savus kopējos antropogēnos oglekļa dioksīda ekvivalentu izmešus, atņemot zemes lietošanas izmaiņu radīto atsūknēšanu pa novadnēm 1990. gadā. 14. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse centīsies ieviest 1. paragrāfā minētās saistības tādējādi, lai līdz minimumam samazinātu nelabvēlīgo sociālo, vides un ekonomisko ietekmi uz jaunattīstības valstu Līgumslēdzējām pusēm, īpaši tām, kas iden- tificētas Konvencijas 4. panta 8. un 9. paragrāfā. Atbilstoši būti- skiem Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumiem par šo para- grāfu ieviešanu Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, tās pirmajā sesijā apsvērs, kuras darbības ir nepieciešamas, lai līdz minimumam samazinātu nelabvēlīgas klimata pārmaiņu sekas un/vai atbildes pasākumu ietekmes uz šajos paragrāfos minētajām Līgumslēdzē- jām pusēm. Starp izskatāmajiem jautājumiem jābūt finansēšanas, apdrošināšanas un tehnoloģijas nodošanas izkārtošanai. 8. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse var izmantot 1995. fluorogļūdeņražu, perfluorogļūdeņražu, un sēra heksafluorīda 7. paragrāfā norādīto aprēķinu mērķiem. bāzes gadu gadu kā 9. I pielikumā iekļauto Līgumslēdzēju pušu saistības nākošajiem periodiem nostiprinās šā protokola B pielikuma labojumos, kas pieņemami saskaņā ar 21. panta 7. paragrāfa nosacījumiem. 4. pants 1. Jebkuras I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses, kas panā- kušas vienošanos kopīgi izpildīt to saistības saskaņā ar 3. pantu, uzskatīs, ka šīs saistības jāapmierina ar noteikumu, ka to summā- rais kombinētais A pielikumā norādīto siltumnīcefekta gāzu antropogēnā oglekļa dioksīda izmešu ekvivalentu kopums, nepār- sniedz tām noteiktos daudzumus, kas aprēķināti saskaņā ar to saistību noteiktiem izmešu ierobežošanas un samazināšanas dau- dzumiem, kādi ierakstīti B pielikumā un atbilst 3. panta nosacīju- miem. 30 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. Attiecīgais izmešu līmenis, kāds noteikts katrai vienošanās Līgumslēdzējai vienošanās tekstā. izklāstīts pusei, šajā tiks 2. Jebkuras šādas vienošanās Līgumslēdzējas puses paziņos sekre- tariātam par šīs vienošanās noteikumiem to ratificēšanas, atzīša- nas vai apstiprināšanas, vai arī pievienošanās dokumentu iesnieg- šanas dienā. Sekretariāts pēc kārtas informēs par šīs vienošanās noteikumiem Konvencijas Līgumslēdzējas puses un parakstītājus. 3. Jebkura šāda vienošanās turpinās darboties 3. panta 7. para- grāfā norādītajā saistību periodā. 4. Ja Līgumslēdzējas puses, kas darbojas kopā, dara to reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas ietvaros un kopā ar to, jeb- kuras pārmaiņas organizācijas sastāvā pēc šā Protokola pieņem- šanas nevar iespaidot saskaņā ar šo Protokolu esošās saistības. Jeb- kurus grozījumus organizācijas sastāvā izmantos tikai tādu 3. pantā paredzēto saistību mērķiem, kas pieņemtas pēc šīm pār- maiņām. 5. Ja šādas vienošanās Līgumslēdzējām pusēm neizdodas sasniegt savu kopējo kombinēto izmešu samazināšanas līmeni, katra šīs vienošanās Līgumslēdzēja puse būs atbildīga pati par savu izmešu līmeni, kas izklāstīts vienošanās tekstā. 6. Ja Līgumslēdzējas puses, kas darbojas kopā, dara to tādas reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas ietvaros, kas pati ir šā Protokola Līgumslēdzēja puse, un kopā ar to, tad katra šīs reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas dalībvalsts atsevišķi un kopā ar reģionālo ekonomisko integrācijas organizā- ciju, kas darbojas saskaņā ar 24. pantu, gadījumā, ja neizdodas sasniegt kopējo kombinēto izmešu samazināšanas līmeni, būs atbildīga par tās izmešu līmeni, kā tas paziņots saskaņā ar šo pantu. 5. pants 1. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse ne vēlāk kā gadu pirms pirmā saistību perioda sākuma ieviesīs nacionālo sis- tēmu, pēc kuras novērtēs visus Monreālas protokolā neiekļautos siltumnīcefekta gāzu antropogēnos izmešus no avotiem un atsūk- nēšanas pa novadnēm. Šādu nacionālo sistēmu vadlīnijas, kurām jāietver zemāk 2. paragrāfā norādītās metodoloģijas, noteiks Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, tās savā pirmajā sesijā. 2. Metodoloģijas, novērtējot visu Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu izmešus no avotiem un atsūknēšanu pa novadnēm, būs tās, ko atzinusi Klimata pārmaiņu Starpvaldību padome un kam piekritusi Līgumslēdzēju pušu konference savā trešajā sesijā. Tur, kur šādas metodoloģijas netiek lietotas, tiks izmantotas atbilstošas korekcijas saskaņā ar metodoloģijām, kam piekritusi Līgumslēdzēju pušu konference, kura kalpo kā šā Pro- tokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, savā pirmajā sesijā. Balsto- ties uz, inter alia, Klimata pārmaiņu Starpvaldību padomes darbu un Zinātnisko un tehnoloģisko konsultāciju padomes padomiem, Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, regulāri pārskatīs un atbilstoši pārstrā- dās šādas metodoloģijas un korekcijas, pilnībā ņemot vērā jebku- rus būtiskus Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumus. Jebkuru metodoloģiju un korekciju pārskatīšanu veiks tikai tādēļ, lai pār- liecinātos par atbilstību 3. panta saistībām jebkurā saistību peri- odā, par kuru vienojas pēc šādas pārskatīšanas. 3. Globālās sasilšanas potenciāli, kurus lieto, lai aprēķinātu A pie- likumā ierakstīto siltumnīcefekta gāzu antropogēniskos oglekļa dioksīda ekvivalenta izmešus no avotiem un atsūknēšanu pa novadnēm, būs tie, ko atzinusi Klimata pārmaiņu Starpvaldību padome un kam piekritusi Līgumslēdzēju pušu konference savā trešajā sesijā. Balstoties uz, inter alia, Klimata pārmaiņu Starpval- dību padomes darbu un Zinātnisko un tehnoloģisko konsultāciju padomes padomiem, Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, regulāri pārskatīs un atbilstoši pārstrādās katras šādas siltumnīcefekta gāzes globā- los sasilšanas potenciālus, pilnībā ņemot vērā jebkurus būtiskus Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumus. Jebkura globālā sasil- šanas potenciāla pārskatīšana attieksies tikai uz 3. panta saistībām jebkurā saistību periodā, kas pieņemts pēc šādas pārskatīšanas. 6. pants 1. 3. panta saistību apmierināšanai jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse var nodot jebkurai citai šādai Līgumslēdzējai pusei vai saņemt no tās izmešu samazināšanas vienības, kas rodas no projektiem, kas vērsti uz to, lai jebkurā tautsaimniecības sek- torā samazinātu siltumnīcefekta gāzu antropogēnos izmešus no avotiem vai pastiprinātu antropogēno atsūknēšanu pa novadnēm ar noteikumu, ka: a) jebkuram šādam projektam ir iesaistīto Līgumslēdzēju pušu apstiprinājums; b) jebkurš šāds projekts paredz papildus samazināt izmešus no avotiem vai pastiprināt atsūknēšanu pa novadnēm, kas pretējā gadījumā varētu notikt; c) tā neiegūst nekādas izmešu samazināšanas vienības, ja tas nav saskaņā ar 5. un 7. pantā paredzētajām tās saistībām, un 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31 d) ieguvumam no izmešu samazināšanas vienībām jābūt papil- dus iekšzemes darbībām, kas tiek veiktas, lai apmierinātu 3. panta saistības. 2. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, savā pirmajā sesijā vai, tiklīdz tas iespējams pēc tam, var tālāk pilnveidot vadlīnijas šā panta īsteno- šanai, kā arī pārbaudes un ziņošanas vajadzībām. 3. I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse savas atbildības ietva- ros var pilnvarot juridiskas personas piedalīties darbībās, kas noved līdz izmešu samazināšanas vienību ģenerācijai, nodošanai vai iegūšanai saskaņā ar šo pantu. 4. Ja ir radies jautājums, vai I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse īsteno šajā pantā noteiktās prasības saskaņā ar būtiskiem 8. panta nosacījumiem, izmešu samazināšanas vienību nodošanu un iegūšanu var turpināt pēc jautājuma rašanās ar noteikumu, ka nevienu šādu vienību Līgumslēdzēja puse nevar lietot, lai apmie- rinātu savas saistības saskaņā ar 3. pantu, kamēr nav atrisināts jeb- kurš jautājums par atbilstību. 7. pants 1. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse, lai nodroši- nātu atbilstību 3. pantam, savā gadskārtējā Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu izmešu un atsūknējumu inventa- rizācijā, kas iesniedzama saskaņā ar būtiskiem Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumiem, iekļaus nepieciešamo papildu infor- māciju, kas noteikta tālāk saskaņā ar 4. paragrāfu. 2. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse savā nacionā- lajā ziņojumā, kas iesniedzams saskaņā ar Konvencijas 12. pantu, ietvers papildu informāciju, kas noteikta saskaņā ar 4. paragrāfu, lai pierādītu tās saistību atbilstību šim Protokolam. 3. Jebkura I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse ik gadu ies- niegs saskaņā ar iepriekš 1. paragrāfā prasīto informāciju, sākot ar pirmo inventarizāciju, kā paredzēts Konvencijā pirmajam saistību perioda gadam, pēc tam, kad šis Protokols šai Līgumslēdzējai pusei būs stājies spēkā. Jebkura šāda Līgumslēdzēja puse iesniegs iepriekš 2. paragrāfā prasīto informāciju kā daļu no tās nacionālā ziņojuma, kā paredzēts Konvencijā, pēc tam, kad šis Protokols šai Līgumslēdzējai pusei būs stājies spēkā, un pēc vadlīniju pieņem- šanas, kā tas paredzēts tālāk 4. paragrāfā. Nākošo saskaņā ar šo pantu pieprasīto informāciju iesniegšanas biežumu noteiks Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, ņemot vērā jebkuru nacionālo ziņojumu iesniegšanas pušu konference. Līgumslēdzēju nolēmusi grafiku, ko informācijas sagatavošanai, ņemot vērā Līgumslēdzēju pušu kon- ferences pieņemtās vadlīnijas I pielikumā iekļauto Līgumslēdzēju pušu nacionālo ziņojumu sagatavošanai. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāk- sme, pirms pirmā saistību perioda lems arī par noteikto izmešu daudzumu pārskatu variantiem. 8. pants 1. Jebkuras I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses saskaņā ar 7. pantu iesniegto informāciju pārbaudīs ekspertu pārbaudes gru- pas atbilstoši būtiskiem Līgumslēdzēju pušu konferences lēmu- miem un saskaņā ar vadlīnijām, kuras šim nolūkam pieņēmusi Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, kā tas noteikts tālāk 4. paragrāfā. Infor- māciju, ko saskaņā ar 7. panta 1. paragrāfu iesniegusi katra I pie- likumā iekļautā Līgumslēdzēja puse, pārbaudīs kā daļu no izmešu inventarizācijas un piešķirto daudzumu ikgadējās kompilācijas un pārskata. Papildu informāciju, ko saskaņā ar 7. panta 2. paragrāfu iesniegusi katra I pielikumā iekļautā Līgumslēdzēja puse, pārbau- dīs kā daļu no ziņojuma. 2. Ekspertu pārbaudes grupas koordinēs sekretariāts, un tās tiks komplektētas no ekspertiem, kas izvēlēti no tiem, ko minējušas Konvencijas Līgumslēdzējas puses, un īpaši starpvalstu organizā- cijas saskaņā ar ieteikumiem, ko šim mērķim paredzējusi Līgum- slēdzēju pušu konference. 3. Pārbaudes process nodrošinās pilnīgu un vispusīgu tehnisku novērtējumu par to, kā Līgumslēdzēja puse īstenojusi visus šā Pro- tokola aspektus. Ekspertu pārbaudes grupas sagatavos ziņojumu Līgumslēdzēju pušu konferencei, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, novērtējot Līgumslēdzējas puses saistību īstenošanu un nosakot jebkādas potenciālās problēmas un saistību īstenošanu ietekmējošos faktorus. Šādus ziņojumus sekre- tariāts izplatīs visām konvencijas Līgumslēdzējām pusēm. Sekre- tariāts pierakstīs tos īstenojuma jautājumus, kas norādīti šādos ziņojumos, tālākai izskatīšanai Līgumslēdzēju pušu konferencē, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme. 4. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, savā pirmajā sesijā pieņems un periodiski pēc tam pārskatīs vadlīnijas šā Protokola īstenošanas pārbaudei ekspertu pārbaudes grupās, ņemot vērā būtiskus Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumus. 4. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, savā pirmajā sesijā pieņems un pēc tam periodiski pārskatīs vadlīnijas saskaņā ar šo pantu pieprasītās 5. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, ar pakļautas izpildinstitūcijas un, 32 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. jo īpaši, Zinātnisko un tehnoloģisko konsultāciju padomes palī- dzību, izskatīs: a) informāciju, ko iesniegušas Līgumslēdzējas puses saskaņā ar 7. pantu, un ekspertu pārbaužu ziņojumus saskaņā ar šo pantu; un antropogēno izmešu un atsūknējumu nacionālās inventarizā- cijas sarakstus un lietojot salīdzināmas metodoloģijas, par kurām vienojusies Līgumslēdzēju pušu konference un kuras ir savienojamas konferences Līgumslēdzēju pieņemtajām vadlīnijām nacionālo ziņojumu sagatavošanai; pušu ar b) tos īstenojuma jautājumus, kurus sekretariāts ierakstījis sarak- stā saskaņā ar 3. paragrāfu, kā arī jebkurus jautājumus, ko ierosinājušas Līgumslēdzējas puses. b) formulēs, īstenos, publicēs un regulāri koriģēs nacionālās un, kur tas ir lietderīgi, reģionālās programmas, kas ietver pasāku- mus klimata pārmaiņu mīkstināšanai un klimata pārmaiņām piemērotas pielāgošanās atvieglošanai: 6. Saskaņā ar saviem apsvērumiem, kas attiecas uz 5. paragrāfā minēto informāciju, Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, pieņems lēmumus par jebkuru šā Protokola īstenošanai nepieciešamo jautājumu. 9. pants i) šādas programmas, inter alia, attiecas uz enerģijas, trans- porta un rūpniecības sektoriem, kā arī uz lauksaimniecību, mežsaimniecību un atkritumu saimniecību. Turklāt, pielā- gošanās tehnoloģijas un telpiskās plānošanas uzlabošanas metodes sekmēs pielāgošanos klimata pārmaiņām; un 1. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, periodiski pārskatīs šo Protokolu, ņemot vērā labāko pieejamo zinātnisko informāciju par klimata pārmaiņām un to ietekmes vērtējumu, kā arī būtisku tehnisko, sociālo un ekonomisko informāciju. Šādi pārskati tiks koordinēti ar attiecīgiem Konvencijā paredzētiem pārskatiem, īpaši tiem, ko pieprasa Konvencijas 4. panta 2. (d) paragrāfs un 7. panta 2. (a) paragrāfs. Balstoties uz šiem pārskatiem, Līgumslēdzēju pušu kon- ference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, veiks atbilstošu darbību. ii) I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses iesniegs infor- māciju par darbībām, kas veiktas saskaņā ar šo Protokolu, ieskaitot nacionālo programmu izstrādi saskaņā ar 7. pantu; pārējās Līgumslēdzējas puses savos nacionālajos ziņojumos centīsies atbilstoši iekļaut informāciju par prog- rammām, kas ietver pasākumus, kādus Līgumslēdzēja puse iecerējusi veltīt klimata pārmaiņu un to nelabvēlīgās ietek- mes sfērai, ieskaitot ieceri samazināt siltumnīcefekta gāzu izmešu pieaugumu un pastiprināt atsūknēšanu pa novad- nēm, vairojot šādas iespējas un izvēršot pielāgošanās pasā- kumus; 2. Pirmais pārskats tiks sniegts Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmes, otrajā sesijā. Tālā- kie pārskati tiks sniegti ar regulāriem intervāliem un laikā paveiktā veidā. 10. pants Visas Līgumslēdzējas puses, ņemot vērā to kopējo, bet atšķirīgo atbildību un to specifiskās valstiskās un reģionālās attīstības prio- ritātes, mērķus un apstākļus, neieviešot nekādas jaunas saistības I pielikumā neiekļautām Līgumslēdzējām pusēm, bet no jauna apstiprinot Konvencijas 4. panta 1. paragrāfa saistības un turpi- not šo saistību īstenošanas attīstību, lai sasniegtu ilgtspējīgu attīs- tību, ņemot vērā Konvencijas 4. panta 3. , 5. , un 7. paragrāfu: a) formulēs, kur tas ir būtiski un lielā mērā iespējams, rentablas nacionālās un, kur tas ir lietderīgi, reģionālās programmas, lai uzlabotu katras Līgumslēdzējas puses sociāli–ekonomisko apstākļu atspoguļotāju lokālo emisijas faktoru aktivitāšu datu un/vai modeļu kvalitāti, gatavojot un periodiski koriģējot visu gāzu Monreālas protokolā neiekļauto siltumnīcefekta c) sadarbosies un veiks visus praktiskos pasākumus, lai atbilstoši veicinātu, atvieglotu un finansētu efektīvu videi draudzīgu, kli- mata pārmaiņām piemērotu tehnoloģiju, zinātības, prakses un procesu variantu attīstību, izmantošanu un izplatīšanu un pie- eju tiem, it īpaši jaunattīstības valstīm, ieskaitot politikas un programmu formulēšanu, lai rezultatīvi izplatītu videi drau- dzīgas tehnoloģijas, kas ir publiski atzītas vai ir sabiedrības lie- tošanā, un stimulē vides radīšanu privātajam sektoram, lai vei- cinātu un vairotu videi draudzīgu tehnoloģiju izplatīšanu un pieeju tām šajā sektorā; d) sadarbosies zinātniskajā un tehniskajā pētniecībā un veicinās sistemātisku novērojumu sistēmu uzturēšanu un attīstību un datu arhīvu attīstību, lai samazinātu nenoteiktību attiecībā uz klimata sistēmu, klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi un dažādu atbildes stratēģiju ekonomiskajām un sociālajām sekām, un veicinās iekšējo spēju un iespēju attīstību un pasti- prināšanu, lai piedalītos starptautisko un starpvalstu pētījumu un sistemātisko novērojumu centienos, programmās un tīklos, ņemot vērā Konvencijas 5. pantu; 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 33 e) sadarbosies un veicinās starptautiskā līmenī un, kur tas būs lietderīgi, ar esošām organizācijām izglītības programmu attīs- tību un īstenošanu, ieskaitot nacionālo iespēju vairošanas pastiprināšanu, īpaši cilvēku un institūciju potences un perso- nāla apmaiņu vai asistēšanu, lai sagatavotu ekspertus šajā nozarē, it īpaši jaunattīstības valstīm, un nacionālā līmenī vei- cinās publisko sapratni par klimata pārmaiņām un pieeju attie- cīgai informācijai. Lai īstenotu šīs darbības, sadarbībā ar atbil- stīgu Konvencijas organizāciju būtu izstrādājami piemēroti varianti, ņemot vērā Konvencijas 6. pantu. f) iekļaus savos nacionālajos ziņojumos informāciju par prog- rammām un darbībām, kas uzsāktas atbilstoši šim pantam saskaņā ar atbilstīgajiem Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumiem; un ieskaitot tos, kas akceptēti pirms šā Protokola pieņemšanas, kopienai vai kopienām, kam uzticēta Konvencijas finansu mehānisma vadīšana, lietos mutatis mutandis šā paragrāfa nosacījumiem. 3. Konvencijas II pielikumā iekļautās attīstīto valstu Līgumslēdzē- jas puses un citas attīstītās Līgumslēdzējas puses pa divpusējiem, reģionāliem un citiem daudzpusējiem kanāliem, īstenojot 10. pantu, var arī paredzēt un jaunattīstības valstu Līgumslēdzē- jas puses pašas var derīgi izmantot finanšu resursus. 12. pants g) īstenojot šā panta saistības, pilnībā paudīs viedokli par Kon- vencijas 4. panta 8. paragrāfu. 1. Ar šo tiek noteikts tīras attīstības mehānisms. 11. pants 1. 10. panta īstenošanā Līgumslēdzējas puses ņems vērā Konven- cijas 4. panta 4. , 5. , 7. , 8. un 9. paragrāfa nosacījumus. 2. Tīras attīstības mehānisma nolūks būs palīdzēt I pielikumā neiekļautajām Līgumslēdzējām pusēm sasniegt ilgtspējīgu attīs- tību un dot savu ieguldījumu Konvencijas galīgā mērķa sasnieg- šanā un palīdzēt I pielikumā iekļautām Līgumslēdzējām pusēm sasniegt atbilstību tām noteikto izmešu daudzumu ierobežošanas un samazināšanas saistībām saskaņā ar 3. pantu. 2. Konvencijas 4. panta 1. paragrāfa īstenošanas kontekstā saskaņā ar Konvencijas 4. panta 3. paragrāfa un 11. panta nosa- cījumiem un sadarbībā ar institūciju vai institūcijām, kam uzticēta Konvencijas finanšu mehānisma vadīšana, attīstīto valstu Līgum- slēdzējas puses un citas attīstītās Līgumslēdzējas puses, kas iekļau- tas Konvencijas II pielikumā: a) nodrošinās jaunus un papildu finanšu resursus, lai samaksātu saskaņotās pilnās izmaksas, kas kārtojamas jaunattīstības valstu Līgumslēdzējām pusēm izpildot esošās saistības, kā paredzēts Konvencijas 4. panta 1. (a) paragrāfā un kas pārklā- jas ar 10. panta (a) apakšparagrāfu; un b) nodrošinās arī tādus finanšu resursus, ieskaitot tehnoloģiju izplatīšanai, kas nepieciešami jaunattīstības valstu Līgumslē- dzējām pusēm, lai saskaņā ar šo pantu samaksātu pieaugošās izmaksas pastāvošo saistību saskaņā ar Konvencijas 4. panta 1. paragrāfu, kas pārklājas ar 10. pantu un par kurām ir vieno- jušās jaunattīstības valsts Līgumslēdzēja puse un kopiena vai kopienas, kas norādītas Konvencijas 11. paragrāfā, īstenoša- nas sekmēšanai. Šo esošo saistību īstenošanā ņems vērā vaja- dzību pēc tā, lai naudas līdzekļu plūsma būtu pietiekama un pareģojama, un to, cik svarīgi ir, lai pienākumu sloga sadalī- jums starp attīstīto valstu Līgumslēdzējām pusēm būtu atbil- stošs. Būtiskus Līgumslēdzēju pušu konferences ieteikumus, 3. Saskaņā ar tīras attīstības mehānismu: a) b) I pielikumā neiekļautās Līgumslēdzējas puses gūs labumu no projekta aktivitātēm, kurās tiks apstiprināts izmešu samazinā- jums; un I pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses var izmantot šādās projekta aktivitātēs apstiprinātos izmešu samazinājumus, lai sekmētu atbilstību daļai no tām noteikto izmešu daudzuma ierobežošanas un samazināšanas saistībām saskaņā ar 3. pantu, kā to noteikusi Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme. 4. Tīras attīstības mehānisms būs Līgumslēdzēju pušu konferen- ces kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmes tiesību un vadības objekts un to uzraudzīs tīras attīstības mehānisma izpild- padome. 5. Katras projekta aktivitātes radītos izmešu samazinājumus apstiprinās izpildinstitūcijas, kuras būs norīkojusi Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, pamatojoties uz: 34 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. a) brīvprātīgu piedalīšanos, ko apstiprinājusi katra iesaistītā Līgumslēdzēja puse; b) reāliem, izmērojamiem un ilgtermiņa labumiem, kas saistīti ar klimata pārmaiņu mīkstināšanu; un c) izmešu samazinājumiem, kas katram varētu būt radušies papil- dus, ārpus apstiprinātām projekta aktivitātēm. 6. Tīras attīstības mehānisms palīdzēs sakārtot nepieciešamos apstiprinātu projekta aktivitāšu fondus. 7. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme tās pirmajā sesijā rūpīgi izstrādās variantus un procedūras, lai ar projekta aktivitāšu neatkarīgu revī- ziju un pārbaudi nodrošinātu caurspīdīgumu, efektivitāti un atbil- dību. 8. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, nodrošinās, ka daļa no apstipri- nāto projekta aktivitāšu ienākumiem tiek lietota, lai segtu admi- nistratīvos izdevumus, kā arī, lai, kārtojot pielāgošanās izdevu- mus, palīdzētu jaunattīstības valstu Līgumslēdzējām pusēm, kas ir sevišķi neaizsargātas pret klimata pārmaiņu nelabvēlīgo ietekmi. 9. Tīras attīstības mehānismā, ieskaitot 3. (a) paragrāfā minētās aktivitātes un apstiprināto izmešu samazinājumu iegūšanu, var iesaistīt privātas un/vai publiskas institūcijas, un tas var notikt saskaņā ar ieteikumiem, ko var nodrošināt tīras attīstības mehā- nisma izpildpadome. 10. Laikā no 2000. gada līdz pirmā saistību perioda sākumam iegūtos apstiprinātos izmešu samazinājumus var izmantot, lai pir- majā saistību periodā palīdzētu atbilstības sasniegšanā. 13. pants 1. Līgumslēdzēju pušu konference, Konvencijas galvenā institū- cija, kalpos kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme. konferences biroja locekli, kas pārstāv Konvencijas Līgumslēdzēju pusi, bet kura tai pašā laikā nav šā Protokola Līgumslēdzēja puse, aizstās ar papildu locekli, kas izvēlēts no šā Protokola Līgumslē- dzējām pusēm. 4. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, regulāri pārbaudīs šā Protokola īstenošanu un saskaņā ar savu mandātu pieņems nepieciešamos lēmumus, lai sekmētu tā efektīvu īstenošanu. Tā veiks ar šo Pro- tokolu tai piešķirtās funkcijas un: a) pamatojoties uz visu saskaņā ar šā Protokola nosacījumiem sev pieejamo informāciju, novērtēs, kā Līgumslēdzējas puses īsteno šo Protokolu, kādas ir saskaņā ar šo Protokolu veikto pasākumu vispārējās sekas, it īpaši vides, ekonomiskās un sociālās sekas, kā arī to kopējo ietekmi un ceļā uz Konvencijas mērķi sasniegtā progresa pakāpi; b) periodiski analizēs Līgumslēdzēju pušu saistības saskaņā ar šo Protokolu, dodot jebkura pārskata pienācīgu izvērtējumu, ko pieprasa Konvencijas 4. panta 2. (d) paragrāfs un 7. panta 2. paragrāfs, ņemot vērā Konvencijas mērķi, tās īstenošanā gūto pieredzi un zinātnisko un tehnisko zināšanu attīstību un šajā ziņā izvērtēs un pieņems regulāros šā Protokola īstenošanas pārskatus; c) veicinās un atvieglos informācijas apmaiņu par pasākumiem, ko pieņēmušas Līgumslēdzējas puses attiecībā uz klimata pār- maiņām un to sekām, ņemot vērā Līgumslēdzēju pušu atšķi- rīgos apstākļus, atbildību un iespējas un to attiecīgās ar šo Pro- tokolu noteiktās saistības; d) pēc vienas vai vairāku Līgumslēdzēju pušu pieprasījuma sek- mēs Līgumslēdzēju pušu pieņemto klimata pārmaiņām un to sekām veltīto pasākumu koordinēšanu, ņemot vērā Līgumslē- dzēju pušu atšķirīgos apstākļus, atbildību un iespējas un to attiecīgās ar šo Protokolu noteiktās saistības; 2. Konvencijas Līgumslēdzējas puses, kuras nav šā Protokola jebkuras Līgumslēdzējas puses, var piedalīties kā novērotāji Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmes sesijas sēdē. Kad Līgumslēdzēju pušu konference kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, šā protokola lēmumus pieņems tikai tās, kas ir šā protokola Līgumslēdzējas puses. e) saskaņā ar Konvencijas mērķiem un šā Protokola nosacīju- miem un pilnībā ņemot vērā Līgumslēdzēju pušu konferences lēmumus, veicinās un vadīs šā Protokola efektīvai īstenošanai Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgumslē- dzēju pušu sanāksmes apstiprināto salīdzināmo metodoloģiju attīstīšanu un periodisku uzlabošanu; 3. Kad Līgumslēdzēju pušu konference kalpo kā šā Protokola jebkuru Līgumslēdzēju pušu Līgumslēdzēju pušu sanāksme, f) gatavos ieteikumus par jebkuriem jautājumiem, kas nepiecie- šami šā Protokola īstenošanai; 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 35 g) centīsies mobilizēt papildu finanšu resursus saskaņā ar 14. pants 11. panta 2. paragrāfu; h) Izveidos tādas palīgorganizācijas, kuras uzskatīs par vajadzī- gām šā Protokola īstenošanai; 1. Sekretariāts, kas izveidots saskaņā ar Konvencijas 8. pantu, kal- pos kā šā Protokola sekretariāts. i) Meklēs un izmantos, kur tas ir lietderīgi, kompetentu starptau- tisku organizāciju un starpvaldību un nevalstisko institūciju pakalpojumus un kooperāciju un to apgādāto informāciju; un j) Izpildīs citas funkcijas, kuras var tikt pieprasītas šā Protokola īstenošanai, un apsvērs jebkuru uzdevumu, kas izriet no Līgumslēdzēju pušu konferences lēmuma. 2. Konvencijas 8. panta 2. paragrāfu par sekretariāta funkcijām un Konvencijas 8. panta 3. paragrāfu par sagatavošanas pasāku- miem sekretariāta funkcionēšanas piemēros mutatis mutandis šim Protokolam. Sekretariāts papildus realizēs funkcijas, kas tam pie- šķirtas saskaņā ar šo Protokolu. 5. Līgumslēdzēju pušu konferences procedūras noteikumus un Konvencijas noteiktās finanšu procedūras lietos mutatis mutan- dis saskaņā ar šo Protokolu, izņemot, ja Līgumslēdzēju pušu kon- ference kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, vienprā- tīgi nolemj citādi. 6. Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgumslē- dzēju pušu sanāksmes pirmo sesiju sekretariāts sasauks kopā ar Līgumslēdzēju pušu konferences pirmo sesiju, kas ir paredzēta pēc šī Protokola spēkā stāšanās datuma. Nākošās kārtējās Līgum- slēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmes sesijas, noturēs katru gadu kopā ar Līgumslēdzēju pušu konferences kārtējām sesijām, ja vien Līgumslēdzēju pušu konfe- rence, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, nav nolēmusi citādi. 7. Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, ārkārtējās sesijas noturēs tādos citos laikos, ko Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, uzskatīs par nepiecieša- miem, vai arī pēc jebkuras Līgumslēdzējas puses rakstiska piepra- sījuma ar noteikumu, ka sešu mēnešu laikā kopš sekretariāts pra- sību paziņojis Līgumslēdzējām pusēm, to ir atbalstījusi vismaz trešdaļa Līgumslēdzēju pušu. tās 8. Tādēļ Apvienoto Nāciju Organizācija, specializētās aģentūras un Starptautiskā Atomenerģētikas Aģentūra, kā arī jeb- kura Dalībvalsts vai bez tam novērotāji, kas nav Konvencijas Līgumslēdzējas puses, var tikt pārstāvēti Līgumslēdzēju pušu kon- ferences kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmes sesijās kā novērotāji. Jebkura institūcija vai aģentūra, nacionāla vai starptau- tiska, valstiska vai nevalstiska, kas ir kvalificēta jautājumos, ko aptver šis Protokols un kas ir informējusi sekretariātu par tās vēlmi būt pārstāvētai Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Pro- tokola Līgumslēdzēju pušu sanāksmes sesijā novērotāja statusā var tikt pieņemta, ja vien vismaz trešdaļa no Līgumslēdzējām pusēm neizsaka protestu. Novērotāju pielaišana un piedalīšanās tas norādīts būs pakļauta procedūras noteikumiem, kā 5. paragrāfā. 15. pants 1. Zinātniskā un tehnoloģiskā konsultatīvā padome un Pakļautā izpildinstitūcija, kas izveidotas saskaņā ar Konvencijas 9. un 10. pantu, attiecīgi kalpos kā šā Protokola Zinātniskā un tehnoloģiskā konsultāciju padome un Pakļautā izpildinstitūcija. Nosacījumus par šo divu institūciju funkcionēšanu saskaņā ar Konvenciju piemēros mutatis mutandis šim Protokolam. Šā Proto- kola Zinātniskās un tehnoloģiskās konsultatīvās padomes un Pakļautās izpildinstitūcijas sanāksmju sesijas noturēs attiecīgi kopā ar Konvencijas Zinātniskās un tehnoloģiskās konsultatīvās padomes un Pakļautās izpildinstitūcijas sanāksmēm. 2. Konvencijas Līgumslēdzējas puses, kuras nav šā Protokola Līgumslēdzējas puses, var piedalīties kā novērotāji jebkurā palī- ginstitūciju sesijas sēdē. Kad palīginstitūcijas kalpo kā šā Proto- kola palīginstitūcijas, šā protokola lēmumus izmantos tikai tās, kas ir šā protokola Līgumslēdzējas puses. 3. Kad palīginstitūcijas, kas izveidotas saskaņā ar 9. un 10. pantu, realizēs savas funkcijas jautājumos, kas skar šo Protokolu, jebkuru palīginstitūcijas biroja locekli, kas pārstāv Konvencijas Līgumslē- dzēju pusi, bet tai pašā laikā nav šā protokola Līgumslēdzēja puse, aizstās ar papildu locekli, kas izvēlēts no šā Protokola Līgumslē- dzējām pusēm. 16. pants Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, tiklīdz tas būs iespējams, apsvērs Kon- vencijas 13. pantā norādītā daudzpusīgā konsultatīvā procesa pie- mērošanu šim Protokolam un atbilstoši to pārveidos, ņemot vērā jebkurus būtiskus lēmumus, ko pieņēmusi Līgumslēdzēju pušu konference. Jebkurš daudzpusīgais konsultatīvais process, ko var piemērot šim Protokolam, darbosies bez kaitējuma procedūrām un mehānismiem, kas izveidoti saskaņā ar 18. pantu. 17. pants Līgumslēdzēju pušu konference noteiks būtiskus principus, variantus, noteikumus un vadlīnijas, it īpaši pārbaudei, ziņojumu 36 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. sniegšanai un atbildībai izmešu tirdzniecības jomā. B pielikumā iekļautās Līgumslēdzējas puses var piedalīties izmešu tirdzniecī- bā, lai pildītu savas 3. pantā noteiktās saistības. Jebkura šāda tirdz- niecība būs papildinājums iekšzemes darbībām, lai sasniegtu šajā pantā noteikto izmešu daudzuma ierobežošanas un samazināša- nas saistības. 18. pants Līgumslēdzēju pušu konference, kas kalpo kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksme, savā pirmajā sesijā, lai noteiktu un vērstu uzmanību uz neatbilstību šā Protokola nosacījumiem, apstiprinās piemērotas un efektīvas procedūras un mehānismus, tā skaitā seku rādītāju izveidi, ņemot vērā neatbilstības cēloni, tipu, pakāpi un frekvenci. Jebkuras ar šo pantu noteiktās procedūras un mehā- nismus, kas rada saistošas sekas, pieņems šā Protokola labojumu veidā. 19. pants dienā pēc tā datuma, kurā Depozitārijs saņēmis apstiprināšanas aktu no vismaz trim ceturtdaļām Protokola Līgumslēdzēju pušu. 5. Jebkurai citai Līgumslēdzējai pusei labojums stāsies spēkā deviņdesmitajā dienā pēc tā datuma, kurā šī Līgumslēdzēja puse iesniedz Depozitārijam savu minētā labojuma apstiprināšanas aktu. 21. pants 1. Šā Protokola pielikumi veido tā neatņemamu daļu un, ja vien nav īpaši norādīts citādi, atsaukšanās uz šo Protokolu tajā pašā laikā ir arī atsaukšanās uz jebkuru tā pielikumu. Jebkuri pieliku- mi, kas pieņemti pēc šā Protokola spēkā stāšanās, paliek kā sarak- sti, formas un jebkuri citi aprakstošas dabas materiāli, kam ir zinātnisks, procedūras vai administratīvs raksturs. Konvencijas 14. panta nosacījumus par strīdu atrisināšanu piemē- ros mutatis mutandis šim Protokolam. 2. Jebkura Līgumslēdzēja puse var gatavot priekšlikumus šā Pro- šā Protokola pielikumu tokola pielikumiem un ierosināt labojumus. 20. pants 1. Jebkura Līgumslēdzēja puse var labojumus. ierosināt šā Protokola 2. Šā Protokola labojumus pieņems Līgumslēdzēju pušu konfe- rence, kas kalpo kā šā Protokola Līgumslēdzēju pušu sanāksme, savā kārtējā sesijā. Jebkuru ierosināto šā Protokola labojuma tek- stu sekretariāts paziņos Līgumslēdzējām pusēm vismaz sešus mēnešus pirms sanāksmes, kurā to paredzēts pieņemt. Jebkura ierosinātā labojuma tekstu sekretariāts paziņos arī Konvencijas Līgumslēdzējām pusēm un parakstītājiem un zināšanai Depozitā- rijam. 3. Līgumslēdzējas puses darīs visu iespējamo, lai par katru iero- sināto šā Protokola labojumu vienotos vienbalsīgi. Ja visas iespē- jas panākt vienbalsīgu lēmumu būs izmantotas un vienošanās nebūs panākta, labojums tiks pieņemts ar trim ceturtdaļām balsu no klātesošajām un balsojošajām Līgumslēdzējām pusēm. Pieņemto labojumu sekretariāts nodos Depozitārijam, kurš izpla- tīs to visām Līgumslēdzējām pusēm apstiprināšanai. 4. Labojumu apstiprināšanas akti glabāsies Depozitārijā. Saskaņā ar šā panta 3. paragrāfu pieņemtais labojums tām Līgumslēdzē- jām pusēm, kas to apstiprinājušas, stāsies spēkā deviņdesmitajā 3. Šā Protokola pielikumus un šā Protokola pielikumu labojumus pieņems Līgumslēdzēju pušu konferences kā šā Protokola Līgum- slēdzēju pušu sanāksmes kārtējā sesijā. Jebkura ierosinātā pieli- kuma vai pielikuma labojuma tekstu sekretariāts paziņos Līgum- slēdzējām pusēm vismaz sešus mēnešus pirms sanāksmes, kurā to paredzēts pieņemt. Jebkura ierosinātā pielikuma vai pielikuma labojuma tekstu sekretariāts paziņos arī Konvencijas Līgumslēdzē- jām pusēm un parakstītājiem un, zināšanai, Depozitārijam. 4. Līgumslēdzējas puses darīs visu iespējamo, lai vienotos par katru ierosināto pielikumu vai pielikuma labojumu vienbalsīgi. Ja visas iespējas panākt vienbalsīgu lēmumu būs izmantotas un vie- nošanās nebūs panākta, pielikums vai pielikuma labojums tiks pieņemts ar trim ceturtdaļām balsu no klātesošajām un balsojo- šajām Līgumslēdzējām pusēm. Pieņemto pielikumu vai pielikuma labojumu sekretariāts nodos Depozitārijam, kurš izplatīs to visām Līgumslēdzējām pusēm apstiprināšanai. 5. Pielikums vai pielikuma labojums, cits, nevis kā A vai B pieli- kums, kas pieņemts saskaņā ar 3. un 4. paragrāfu, stāsies spēkā visām šā Protokola Līgumslēdzējām pusēm sešus mēnešus pēc datuma, kad par pielikuma pieņemšanu vai par pielikuma labo- juma pieņemšanu Depozitārijs paziņos šīm Līgumslēdzējām pusēm, izņemot tās Līgumslēdzējas puses, kuras rakstiski paziņo- jušas par nepiekrišanu pielikumam vai pielikuma labojumam. Līgumslēdzējām pusēm, kuras anulējušas savu paziņojumu par nepiekrišanu, pielikums vai pielikuma labojums stāsies spēkā deviņdesmitajā dienā pēc datuma, kad Depozitārijs saņēmis šāda paziņojuma anulējumu. 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 37 6. Ja pielikuma vai pielikuma labojuma pieņemšana ietver šā Pro- tokola labojumu, pielikums vai pielikuma labojums nestāsies spēkā līdz šā Protokola labojuma spēkā stāšanās brīdim. organizācijas deklarēs savas kompetences robežas Protokolam pakļautajos jautājumos. Šīs organizācijas arī informēs Depozitā- riju, kurš savukārt informēs Līgumslēdzējas puses, par jebkuru būtisku to kompetences robežu maiņu. 7. Šā Protokola A un B pielikumu labojumus pieņems un tie stā- sies spēkā atbilstoši procedūrai, kas izklāstīta 20. pantā, ar notei- kumu, ka jebkurš B pielikuma labojums tiks pieņemts tikai ar tās Līgumslēdzējas puses rakstisku piekrišanu, uz kuru tas attiecas. 25. pants 22. pants 1. Katrai Līgumslēdzējai pusei ir viena balss, izņemot gadījumu, kas paredzēts tālāk 2. paragrāfā. 2. Reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas savas kom- petences jautājumos izmantos savas tiesības balsot ar balsu skaitu, kas vienāds ar šā Protokola Līgumslēdzēju pušu dalībvalstu skaitu. Šādas organizācijas neizmantos savas balsstiesības, ja kaut viena no to dalībvalstīm izmantos savas, un otrādi. 23. pants Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālsekretariāts būs šā proto- kola Depozitārijs. 1. Šis Protokols stāsies spēkā deviņdesmitajā dienā pēc datuma, kad vismaz 55 Konvencijas Līgumslēdzējas puses, iekļaujot I pie- likumā ietvertās Līgumslēdzējas puses, kuras kopā atbild par vis- maz 55 procentiem I pielikumā ietverto Līgumslēdzēju pušu kopējiem 1990. gada oglekļa dioksīda izmešiem, būs iesniegušas savus ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienoša- nās dokumentus. 2. Šā panta mērķiem “I pielikumā ietverto Līgumslēdzēju pušu kopējie 1990. gada oglekļa dioksīda izmeši” nozīmē daudzumu, kuru I pielikumā ietvertās Līgumslēdzējas puses paziņojušas Pro- tokola pieņemšanas datumā vai pirms tā savā nacionālajā ziņo- jumā, kas iesniegts saskaņā ar Konvencijas 12. pantu. 3. Katrai valstij vai reģionālās ekonomiskās integrācijas organi- zācijai, kas ratificē, pieņem vai apstiprina šo Protokolu vai, bez tam, pievienojas pēc 1. paragrāfā izklāstīto spēkā stāšanās nosa- cījumu izpildes, šis Protokols stāsies spēkā deviņdesmitajā dienā pēc datuma, kad iesniegts tās ratifikācijas, pieņemšanas, apstipri- nāšanas vai pievienošanās dokuments. 24. pants 4. Šā panta mērķiem jebkurš dokuments, ko iesniegusi reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācija, netiks uzskatīts par papil- dinājumu tiem, ko iesniegušas organizācijas dalībvalstis. 1. Šis Protokols būs atvērts parakstīšanai un būs ratifikācijas, pie- ņemšanas un apstiprināšanas objekts valstīm un reģionālām eko- nomiskās integrācijas organizācijām, kuras ir Konvencijas Līgum- slēdzējas puses. Tas būs atvērts parakstīšanai Apvienoto Nāciju Organizācijas Galvenajā mītnē Ņujorkā no 1998. gada 16. marta līdz 1999. gada 15. martam. Šis protokols būs atvērts, lai tam pie- vienotos, dienu pēc datuma, kad būs slēgta tā parakstīšana. Rati- fikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās doku- menti jāiesniedz Depozitārijā. 26. pants Protokolam nav paredzētas nekādas atrunas. 27. pants 2. Jebkura reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija, kura kļūst par šā Protokola Līgumslēdzēju pusi, nevienai tās dalībval- stij neesot kā Līgumslēdzējai pusei, būs pakļauta visām šā Proto- kola saistībām. Ja viena vai vairākas šādu organizāciju dalībvalstis ir šā Protokola Līgumslēdzējas puses, organizācija un tās dalībval- stis izlems, kādi būs attiecīgie to pienākumi, lai izpildītu savas ar šo Protokolu noteiktās saistības. Šādos gadījumos organizācija un tās dalībvalstis nebūs tiesīgas vienlaicīgi izmantot šajā Protokolā noteiktās tiesības. 3. Savos ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievieno- integrācijas šanās ekonomiskās dokumentos reģionālās 1. Jebkurā laikā pēc tam, kad pagājuši trīs gadi kopš datuma, kurā Protokols kādai Līgumslēdzējai pusei stājies spēkā, šī Līgumslē- dzēja puse var izstāties no Protokola, iesniedzot rakstisku paziņo- jumu Depozitārijam. 2. Jebkura šāda izstāšanās stāsies spēkā pēc tam, kad paies viens gads kopš datuma, kurā Depozitārijs saņēmis paziņojumu par izstāšanos, vai arī vēlākā laika periodā, kas var būt norādīts pazi- ņojumā par izstāšanos. 3. Jebkura Līgumslēdzēja puse, kura izstājusies no Konvencijas, tiks uzskatīta par izstājušos no šā Protokola. 38 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. Šā Protokola oriģināls ar vienlīdz autentiskiem tekstiem arābu, ķīniešu, angļu, franču, krievu un spāņu valodā glabāsies pie Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālsekretāra. 28. pants SASTĀDĪTS Kioto tūkstoš deviņi simti deviņdesmit septītā gada vienpadsmitajā decembrī. PAR PIERĀDĪJUMU apakšā parakstījušās, pilnībā pilnvarotas šai nolūkā, pievienojušas savu parakstu šim Protokolam norādītajos datumos. 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 39 A PIELIKUMS Siltumnīcefekta gāzes Oglekļa dioksīds (CO2) Metāns (CH4) Vienvērtīgā slāpekļa oksīds (N2O) Fluorogļūdeņraži (HFCs) Perfluorogļūdeņraži (PFCs) Sēra heksafluorīds (SF6) Sektori/avotu kategorijas Enerģija Degvielas sadedzināšana Enerģētikas rūpniecība Apstrādes rūpniecība un celtniecība Transports Citi sektori Citas kategorijas Gaistošie degvielu izmeši Cietās degvielas Nafta un dabas gāze Citi izmeši Rūpnieciskie procesi Derīgo izrakteņu produkti Ķīmijas rūpniecība Metālu ražošana Cita ražošana Halogenēto ogļūdeņražu un sēra heksafluorīda ražošana Halogenēto ogļūdeņražu un sēra heksafluorīda sadedzināšana Citi procesi 40 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. Šķīdinātāju un citu produktu lietošana Lauksaimniecība Iekšējā fermentācija Mēslojuma apsaimniekošana Rīsu kultivēšana Lauksaimnieciskās zemes Noteiktā savannu sadedzināšana Lauksaimniecības atlikumu sadedzināšana uz lauka Citi veidi Atkritumi Cieto atkritumu izgāztuves Notekūdeņu apstrāde Atkritumu sadedzināšana Citi veidi 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 41 B PIELIKUMS Noteiktie izmešu ierobežošanas daudzumi vai to samazināšanas saistības (bāzes gada vai perioda procenti) Austrālija 108 Austrija 92 Beļģija 92 Bulgārija (*) 92 Kanāda 94 Horvātija (*) 95 Čehijas Republika (*) 92 Dānija 92 Igaunija (*) 92 Eiropas Savienība 92 Somija 92 Francija 92 Vācija 92 Grieķija 92 Ungārija (*) 94 Islande 110 Īrija 92 Itālija 92 Japāna 94 Latvija (*) 92 Lihtenšteina 92 Lietuva (*) 92 Luksemburga 92 Monako 92 Nīderlande 92 Jaunzēlande 100 Norvēģija 101 Polija (*) 94 Portugāle 92 Rumānija (*) 92 Krievijas Federācija (*) 100 Slovākija (*) 92 Slovēnija (*) 92 Spānija 92 Zviedrija 92 Šveice 92 Ukraina (*) 100 Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste 92 Amerikas Savienotās Valstis 92 (*) Valstis, kas ir iekļāvušās pārejas procesā uz tirgus ekonomiku 42 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/42. sēj. II PIELIKUMS Kvantitatīvi izteiktu emisiju ierobežošanas vai samazināšanas saistību tabula, lai noteiktu attiecīgos emisiju līmeņus, kas piešķirti Eiropas Kopienai un tās dalībvalstīm saskaņā ar Kioto Protokola 4. pantu Eiropas Kopiena 92 % Kvantitatīvi izteiktas emisiju samazināšanas saistības, kas noteiktas Kioto Protokola B pielikumā (procentuālais daudzums salīdzinot ar bāzes gadu vai bāzes laika posmu) Kvantitatīvi izteiktas emisiju ierobežošanas vai samazināšanas saistības, kas pieņemtas saskaņā ar Kioto Protokola 4. panta 1. punktu (procentuālais daudzums salīdzinot ar bāzes gadu vai bāzes laika posmu) Beļģija Dānija Vācija Grieķija Spānija Francija Īrija Itālija Luksemburga Nīderlande Austrija Portugāle Somija Zviedrija Apvienotā Karaliste. 92,5 % 79 % 79 % 125 % 115 % 100 % 113 % 93,5 % 72 % 94 % 87 % 127 % 100 % 104 % 87,5 % 11/42. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 43 III PIELIKUMS Eiropas Savienības deklarācija saskaņā ar Kioto Protokola 24. panta 3. punktu Pašlaik Eiropas Kopienas dalībvalstis ir šādas valstis: Beļģijas Karaliste, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Īrija, Itālijas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Portugāles Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste. Eiropas Kopiena deklarē, ka saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu tā ir kompetenta slēgt starptautiskus līgumus un pildīt no tiem izrietošās saistības, kas palīdz īstenot šādus mērķus: — saglabāt, aizsargāt un uzlabot vides kvalitāti, — aizsargāt cilvēku veselību, — taupīgi un racionāli izmantot dabas resursus, — starptautiskā līmenī veicināt pasākumus, kas risina reģionu vai pasaules mēroga vides problēmas. Eiropas Kopiena deklarē, ka savas kvantitatīvi izteiktās emisijas samazināšanas saistības saskaņā ar Protokolu pildīs, veicot Kopienas un tās dalībvalstu rīcību atbilstīgi to attiecīgajai kompetencei, un ka tā jau ir pieņēmusi juridiskos aktus, kas ir saistoši tās dalībvalstīm un attiecas uz jautājumiem, kurus regulē Protokols. Eiropas Kopiena regulāri sniedz informāciju par attiecīgajiem Kopienas tiesību aktiem, kas saistīti ar papildu informāciju, kura iekļauta tās valstiskajā saziņā, ko iesniedz saskaņā ar Konvencijas 12. pantu, lai uzskatāmi parādītu atbilstību saistībām saskaņā ar Protokola 7. panta 2. punktu un tam atbilstīgajām pamatnostādnēm


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2474/97, annettu 11 päivänä joulukuuta 1997, tuontitullien muuttamisesta vilja-alalla

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import
stock-exchange listing


title: WRITTEN QUESTION No. 3916/97 by Marianne THYSSEN to the Commission. Ruling of the WTO panel on hormones

eurovoc_concepts:
World Trade Organisation
animal feedingstuffs
animal nutrition
consumer protection
foodstuffs legislation
health control
hormone
public health
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: C 187/88 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 16. 6. 98 Ta¤ma¤ la¤hestymistapa on jo osa komission toimintalinjaa, silla¤ se liittyy kaikkiin markkinoilla oleviin 3. kemikaaleihin. Komissio on tarkistamassa ammattitauteja koskevaa eurooppalaista luetteloa. Se suunnittelee vuonna 4. ja 5. 1998 tutkivansa tieteelliseen ja tekniseen kehitykseen seka¤ epidemiologiseen analyysiin perustuvia tietoja. Ta¤ma¤n tarkistustyo¤n yhteydessa¤ voidaan perehtya¤ uusiin ammattitauteihin. Sairastuneille tarjottava apu kuuluu ja¤senvaltioiden vastuulle. (1) EYVL L 160, 26. 6. 1990. (2) EYVL C 375, 10. 12. 1997. (98/C 187/134) KIRJALLINEN KYSYMYS E-3916/97 komissiolle esitta¤ja¤(t): Marianne Thyssen (PPE) (11. joulukuuta 1997) Aihe: WTO-paneelin hormoneja koskeva pa¤a¤to¤s Euroopan parlamentti ja komissio ja¤rjestiva¤t 3. ja 4. marraskuuta 1997 elintarvikelainsa¤a¤da¤nto¤a¤ ka¤sitteleva¤n konferenssin, jossa era¤s puhujista va¤itti, etta¤ Euroopan yhteiso¤ ei ollut pystynyt puolustamaan kantaansa hormoneja ka¤sitelleessa¤ WTO-paneelissa puutteellisesti laaditun EU-lainsa¤a¤da¤nno¤n vuoksi. Oli erityisen vaikeaa ka¤ytta¤a¤ perusteluna sita¤, etta¤ eurooppalainen kuluttaja ei hyva¤ksy hormonien ka¤ytto¤a¤ ihmisravinnoksi tarkoitetun karjan kasvatuksessa, koska ta¤ta¤ ei mainita kyseisen direktiivin johdanto-osassa. Yhtyyko¤ komissio ta¤ha¤n kantaan? Eiko¤ komission mielesta¤ olekin ta¤ysin va¤ltta¤ma¤to¤nta¤ tarkistaa eurooppalaista elintarvikelainsa¤a¤da¤nto¤a¤ mahdollisesti muuttaa sita¤, jotta vastaavanlaisilta vaikeuksilta va¤ltytta¤isiin tulevaisuudessa? ja Onko komissio jo tehnyt tai onko se aikeissa tehda¤ aiheesta aloitteen? Komission ja¤senen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (2. helmikuuta 1998) Maailman kauppaja¤rjesto¤n (WTO) paneelin tehta¤va¤na¤ oli tutkia yhteiso¤n toimenpiteita¤, jotka koskivat hormonien ka¤ytto¤a¤ karjataloudessa kasvun lisa¤a¤miseen. Paneeli esitti kertomuksensa 18. elokuuta 1997. Yhteiso¤ valitti ta¤sta¤ kertomuksesta WTO:n valituselimeen, joka antoi kertomuksensa 16. tammikuuta 1998. Arvoisan parlamentinja¤senen mainitsema perustelu, etta¤ Euroopan kuluttajien on mahdotonta torjua hormonien ka¤ytto¤a¤, koska hormonien torjumista ei mainittu kyseisen direktiivin johdanto-osassa, ei esiinny sellaisenaan paneelin laatimassa kertomuksessa. Paneeli katsoi, etta¤ johdanto-osassa olisi pita¤nyt viitata niihin tutkijoihin ja tieteellisiin tutkimuksiin, joihin tuontikielto perustui. WTO:n valituselin on nyt kuitenkin kumonnut paneelin kannan


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3892/97 von Graham WATSON an die Kommission. Diskriminierung von Rumänen in der Tschechischen Republik

eurovoc_concepts: discrimination on the basis of nationality

text: 16. 6. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 187/77 (98/C 187/121) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3891/97 von Alexandros Alavanos (GUE/NGL) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Fu¤r die Verwaltung der Mittel des EAGFL Abteilung Garantie zusta¤ndige Stellen Kann die Kommission ausfu¤hrliche Angaben machen u¤ber die (fu¤r Zahlungen, Bescheinigungen und Koordinierung) zusta¤ndigen Stellen, die in den einzelnen Mitgliedstaaten gema¤(cid:223) der Verordnung des Rates 1287/95 (1) und 1663/95 (2) der Kommission mit der Verwaltung der Mittel aus dem EAGFL Abteilung Garantie betraut sind (Erzeugnis, fu¤r das sie eingesetzt wurden, Rechtsgrundlage, ob sie u¤ber einen technischen Dienst verfu¤gen oder die technische Kontrolle anderen Stellen u¤bertragen haben usw. )? (1) ABl. L 125 vom 8. 6. 1995, S. 1. (2) ABl. L 158 vom 8. 7. 1995, S. 6. Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (21. Januar 1998) Die erbetenen genauen Angaben u¤ber die fu¤r Zahlungen, Bescheinigungen und Koordinierungen zusta¤ndigen Stellen, die gema¤(cid:223) Artikel 4 (1) der Verordnung (EWG) Nr. 729/70 des Rates vom 21. April 1970 u¤ber die Finanzierung der gemeinsamen Agrarpolitik (1) und Artikel 1, 2 und 3 der Verordnung (EG) Nr. 1663/95 vom 7. Juli 1995 mit Durchfu¤hrungsbestimmungen zu der Verordnung (EWG) Nr. 729/70 des Rates bezu¤glich des Rechnungsabschlu(cid:223)verfahrens des EAGFL, Abteilung Garantie, eingerichtet wurden, werden dem Herrn Abgeordneten und dem Sekretariat des Parlaments direkt zugeleitet. Die Situation entspricht nach Auskunft der Mitgliedstaaten der vom 1. Mai 1997. Die Daten werden voraussichtlich im April 1998 nach der Entscheidung u¤ber den Rechnungsabschlu(cid:223) des Haushaltsjahres 1997 gepru¤ft und aktualisiert. Alle Zahlstellen wenden sich an interne technische Pru¤fdienste oder u¤bertragen Aufgaben an andere nationale Beho¤rden. Im allgemeinen wird die im Zusammenhang mit den Antra¤gen auf Ausfuhrerstattung vorgeschriebene Warenbeschau von den Zollbeho¤rden durchgefu¤hrt. Die U¤ bertragung technischer Kontrollen im Zusammenhang mit anderen Ma(cid:223)nahmen erfolgt gema¤(cid:223) den nationalen Verwaltungsstrukturen der Mitgliedstaaten. Alle intern durchgefu¤hrten oder u¤bertragenen technischen Kontrollen mu¤ssen gema¤(cid:223) Punkt 4 des Anhangs der Verordnung (EWG) Nr. 1663/95 das einschla¤gige Zulassungskriterium erfu¤llen. Die Kommission hat bereits die Einhaltung der Zulassungskriterien aller gro¤(cid:223)eren Zahlstellen gema¤(cid:223) dem Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 1663/95 gepru¤ft und Verbesserungen erzielt, wo Abweichungen festgestellt wurden. Dies geschieht weiterhin durch direkte Kontrollen vor Ort und durch die Bewertung der von den bescheinigenden Stellen vorgelegten ja¤hrlichen Pru¤fungsberichte durch die Kommission. Etwaigen Problemen wird entsprechend nachgegangen. (1) ABl. L 94 vom 28. 4. 1970. (98/C 187/122) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3892/97 von Graham Watson (ELDR) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Diskriminierung von Ruma¤nen in der Tschechischen Republik In den letzten Monaten gab es eine Reihe besorgniserregender Berichte u¤ber die verbreitete Diskriminierung von Ruma¤nen in der Tschechischen Republik, von denen vielen zu Unrecht ihre tschechische Staatsbu¤rgerschaft aberkannt wurde. Welche Schritte wird die Kommission unternehmen, um auf die tschechische Regierung dahingehend Druck auszuu¤ben, da(cid:223) sie die Rechte dieser Gruppen anerkennt? Teilt die Kommission die Auffassung, da(cid:223) die zufriedenstellende Lo¤sung dieses Problems eine grundlegende Voraussetzung des Beitritts der Tschechischen Republik zur Europa¤ischen Union sein mu(cid:223)?


title: Protocollo di Kyoto della Convenzione Quadro delle Nazioni Unite sui Cambiamenti Climatici - Dichiarazione

formats: html print


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3923/97 του Hedwig KEPPELHOFF-WIECHERT προς την Επ τροπή. Ενίσχυση μαθητριών και μαθητών στο πλαίσιο του προγράμματος COMENIUS

eurovoc_concepts:
EU programme
aid system
cultural cooperation
education policy
educational exchange
educational institution
student mobility
teaching curriculum
use of aid


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre: - la «Comunicación de la Comisión al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Económico y Social y al Comité de las Regiones sobre el futuro de desarrollo de las comunicaciones móviles e inalámbricas - Retos y opciones para la Unión Europea», y - la «Comunicación de la Comisión al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Económico y Social y al Comité de las Regiones - Estrategia y orientaciones políticas referentes al desarrollo futuro de las comunicaciones móviles e inalámbricas (UMTS) - Resultados de la consulta pública y propuestas para la creación de un entorno favorable»

eurovoc_concepts:
EU policy
information technology
new technology
radio telecommunications
telecommunications industry

text: 9. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 73/109 Dictamen del Comité Econo´ mico y Social sobre: — la «Comunicacio´ n de la Comisio´ n al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Econo´ mico y Social y al Comité de las Regiones sobre el futuro de desarrollo de las comunicaciones mo´viles e inala´mbricas — Retos y opciones para la Unio´n Europea», y — la «Comunicacio´ n de la Comisio´ n al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Econo´ mico y Social y al Comité de las Regiones — Estrategia y orientaciones polı´ticas referentes al desarrollo futuro de las comunicaciones mo´ viles e inala´mbricas (UMTS) — Resultados de la consulta pu´blica y propuestas para la creacio´n de un entorno favorable» (98/C 73/27) El 3 de junio de 1997 y el 23 de octubre de 1997, de conformidad con el artı´culo 198 del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, la Comisio´n decidio´ consultar al Comité Econo´ mico y Social sobre las comunicaciones mencionadas. La Seccio´n de Transportes y Comunicaciones, encargada de preparar los trabajos en este asunto, creo´ un grupo de estudio y designo´ al Sr. Mobbs como Ponente general. En su 350o Pleno (sesio´n del 11 de diciembre de 1997), el Comité Econo´ mico y Social designo´ al Sr. Mobbs como Ponente general y aprobo´ por unanimidad el presente Dictamen. 1. Introduccio´n 1. 1. El desarrollo de las comunicaciones mo´ viles ha sido espectacular a lo largo de los u´ltimos diez an˜ os, permitiendo a los usuarios, tanto privados como profe- sionales, efectuar y recibir llamadas telefo´ nicas, enviar y recibir faxes, utilizar el correo electro´nico o utilizar Internet sin tener que depender de una conexio´n fija. Este crecimiento ha tenido por resultado un verdadero desarrollo del conjunto del mercado de las telecomunica- ciones. La prestacio´n de servicios de itinerancia mo´viles tanto en las regiones industrializadas como en numerosas regiones en desarrollo ha contribuido de modo significa- tivo a una utilizacio´ n generalizada de todo tipo de telecomunicaciones en casi todos los sectores de la economı´a. El acceso personal generalizado también ha permitido superar el problema de las franjas horarias y otros obsta´culos al comercio y la actividad internaciona- les. Se ha pronosticado que continuara´ la ra´pida expan- sio´n de las comunicaciones mo´viles, aunque se manten- dra´ la demanda de instalaciones fijas dada la creciente demanda de transmisiones de datos ma´s ra´pidas y de mayor capacidad a precios ma´s econo´ micos. Habida cuenta de la disminucio´n de los costes de los equipos y servicios mo´viles, se prevé que el aumento de las nuevas conexiones mo´ viles sera´ superior al de las conexiones fijas, especialmente tras la plena liberalizacio´n del sector de telecomunicaciones europeo en la mayorı´a de los Estados miembros a partir del 1 de enero de 1998. Se dara´ un nuevo impulso a la utilizacio´n de las telecomunicaciones en todos los sectores de la vida econo´ mica y social en cuanto los usuarios puedan conservar su nu´mero de teléfono independientemente de que se trate de un teléfono mo´ vil o fijo. Este considerable crecimiento de la telefonı´a 1. 2. mo´vil en Europa ha quedado demostrado por las cifras correspondientes: 37 millones de usuarios de comuni- caciones mo´viles, 4,5 millones de usuarios de sistemas de radiobu´squeda y 3 millones de usuarios de sistemas de comunicaciones mo´viles de datos (1). Adema´s, el GSM (2) digital, considerado como tecnologı´a de segunda generacio´n (la primera esta´ personificada por los siste- mas analo´gicos), ha tenido un éxito extraordinario en Europa y se ha convertido en una norma mundial en el sector de las telecomunicaciones mo´ viles. La introduc- cio´n del GSM como sistema u´nico posibilita la itinerancia en casi toda Europa, contribuyendo a la creacio´n de una red de servicios verdaderamente paneuropea, supri- miendo las barreras nacionales y aumentando la compe- tencia y las posibilidades de eleccio´ n de productos. Todos estos elementos, junto con las tecnologı´as afines DCS 1800 y PCS 1900 (conocidas mundialmente como GSM 1800 y GSM 1900), también han permitido introducir una competencia efectiva y una dina´mica de mercado en el bucle local. 1. 3. Actualmente, la existencia de alrededor de 200 redes de comunicaciones mo´ viles basadas en los GSM, prestando servicios a ma´s de 55 millones de usuarios, da prueba del éxito de este sistema y de su aceptacio´n como norma mundial. Sin embargo, el sector no puede permitirse el lujo de dormirse en los laureles puesto que, a medida que va evolucionando la implantacio´ n comercial de la industria en Europa y en el mundo, las nuevas normas de GSM deben hacer frente a la feroz competencia de las diferentes normas en vigor en los EE UU y de las variantes existentes en Japo´n. El UMTS (3) podrı´a describirse como un sistema 1. 4. de comunicaciones mo´viles que mediante una red conver- (1) Véase el punto 2. 1 de la Comunicacio´n de la Comisio´n. (2) Global System for Mobile (Sistema mundial de comunica- ciones mo´viles). (3) Universal Mobile Telecommunication System (sistema universal de telecomunicaciones mo´viles). C 73/110 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 3. 98 gente de sistemas fijos, celulares y por satélite puede garantizar a todos los usuarios el acceso a comunicacio- nes mo´ viles personalizadas en un mercado competitivo global que incluyen servicios multimedia de gran calidad, independientemente del la red o el terminal lugar, utilizado. El UMTS es un concepto europeo promovido por el ETSI(1), la CEPT (2), el Foro UMTS (3) y la Comisio´n cuyo objetivo consiste en facilitar por primera vez una itinerancia verdaderamente mundial. Los princi- pales operadores europeos de redes fijas y mo´ viles y los fabricantes apoyan este concepto. El desarrollo de nuevas tecnologı´as cada vez ma´s accesibles contribuira´ a una utilizacio´n ma´s eficiente y efectiva de los sistemas de comunicaciones terrestres y por satélite, en beneficio de los usuarios. En particular, el UMTS facilitara´ el acceso a Internet. 1. 7. El UMTS operara´ tanto en entornos terrestres como vı´a satélite. Esto sera´ importante para el funciona- miento del UMTS en zonas poco pobladas. A principios de este an˜ o, la Comisio´n publico´ una Comunicacio´ n sobre un «Plan de accio´n de la UE: Las comunicaciones por satélite en la sociedad de la informacio´ n» (6) que presentaba un enfoque ma´s consistente en materia de comunicaciones por satélite. El Comité emitio´ un dictamen favorable en general (7). 1. 8. Habida cuenta del éxito cosechado por las telecomunicaciones mo´ viles y el ra´pido desarrollo de las tecnologı´as conexas, la Comisio´ n considera necesario adoptar una polı´tica determinada y tomar decisiones estratégicas a fin de garantizar la continuidad de su crecimiento. 1. 5. El UMTS esta´ destinado a formar parte de la familia de normas mundiales en materia de comunicacio- nes mo´viles de tercera generacio´n, conocidas por el nombre de Telecomunicaciones Mo´viles Internacionales 2000 (TMI 2000). En el marco del programa TMI 2000, la UIT (4) esta´ elaborando recomendaciones destinadas a asistir a las administraciones nacionales competentes en la transicio´n a los sistemas de tercera generacio´n y esta´ examinando actualmente el desarrollo de los sistemas mo´viles de tercera generacio´n en los sectores de las radiocomunicaciones (UIT-R) y las telecomunicaciones (UIT-T). La UIT deberı´a completar sus trabajos en 1999. Para Europa, el desarrollo del UMTS no so´ lo 1. 6. representa un desafı´o, sino también una oportunidad para sacar el ma´ximo partido de su posicio´n dominante en este mercado y beneficiarse plenamente tanto de la puesta en pra´ctica de una liberalizacio´n total en la mayorı´a de los Estados miembros como de la apertura, por parte de la OMC (5), de los mercados mundiales en el a´mbito de las telecomunicaciones ba´sicas. En particular, el UMTS podrı´a proporcionar un acceso mo´vil a una serie de comunicaciones, informaciones y servicios de ocio por vı´deo, aumentando la sinergia entre los mercados de radiodifusio´n y de telecomunicacio´n. Dada la importancia que reviste el contenido en lı´nea para los servicios multimedios interactivos, la industria de la tecnologı´a de la informacio´ n también desempen˜ ara´ un importante papel en la tarea de garantizar el éxito del UMTS. (1) Instituto Europeo de Normas de Telecomunicacio´n. (2) Conferencia Europea de Administraciones de Correos y Telecomunicaciones. (3) El Foro UMTS quedo´ inaugurado en diciembre de 1996, apoya´ndose en los trabajos efectuados previamente por el grupo operativo UMTS. Este Foro reu´ ne a entidades reguladoras, operadores, fabricantes, operadores de satélite y otras partes interesadas y asociaciones tales como el ETSI, la ERO y la ETO. Se financia a través de sus 70 miembros y su presupuesto anual asciende a 500 000 ecus. (4) Unio´ n Internacional de Telecomunicaciones. (5) Organizacio´ n Mundial del Comercio. 2. La Comunicacio´n de la Comisio´ n En la primera Comunicacio´ n (mayo de 1997), la 2. 1. Comisio´n responde a la peticio´ n del Consejo y del Parlamento Europeo respectivamente de que presente un informe sobre el desarrollo de las comunicaciones mo´viles. En la Comunicacio´ n de la Comisio´ n se presenta 2. 2. un resumen de la situacio´n actual y se afirma que es necesario precisar los pormenores de los conceptos del futuro servicio y las futuras necesidades del usuario para poder elaborar respuestas en materia de reglamentacio´n, frecuencias y normalizacio´n a nivel europeo y nacional. 2. 3. La Comisio´n precisa y resume sus puntos de vista a través de cinco preguntas clave que son objeto de observaciones en espera de las respuestas de las partes interesadas. Las preguntas son las siguientes: — ¿Es el momento adecuado para definir una estrategia de introduccio´ n del UMTS o serı´a prematura actual- mente una actuacio´n reguladora? — ¿Existe consenso en Europa sobre la nocio´n de UMTS o comunicaciones mo´viles de tercera generacio´n? ¿Estara´ integrada por una u´nica tecnologı´a nueva o por varias soluciones interoperables basadas en tecnologı´as diferentes? — ¿Cua´les deben ser las funciones respectivas de los sectores pu´blico y privado en la transicio´n hacia el UMTS? — ¿Co´mo puede incidir el UMTS en la competitividad de la industria europea? — ¿Co´mo proteger los intereses sociales ma´s generales en el desarrollo de la «sociedad de la informacio´n inala´mbrica»? (6) «Comunicacio´n de la Comisio´ n al Consejo, al Parlamento Europeo, al Comité Econo´ mico y Social y al Comité de las Regiones — Plan de accio´ n de la UE: Las comunicaciones por satélite en la sociedad de la informacio´ n» — COM(97) 91 final. (7) DO C 355 de 21. 11. 1997. 9. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 73/111 2. 4. La Comisio´n pidio´ a todas las partes interesadas que remitiesen sus observaciones antes del 15 de julio de 1997, pero esta fecha fue aplazada hasta septiembre a peticio´ n del Consejo de Telecomunicaciones. 2. 5. La segunda Comunicacio´ n de la Comisio´ n (octu- bre de 1997) ofrece una sı´ntesis de las observaciones y aportaciones recibidas. En particular, sus autores consideran que aclarar qué régimen se utilizara´ para la concesio´ n de licencias UMTS y garantizar que se dispondra´ de espectro de radiofrecuencias en el momento oportuno son dos aspectos crı´ticos en los que se precisa una intervencio´ n urgente de las autoridades. Los Estados miembros y la industria consideran casi una´nimemente que de esta manera se crearı´an unas condiciones favora- bles para el desarrollo del UMTS y se contribuirı´a, por tanto, a mantener la competitividad de la industria europea. Al mismo tiempo, los Estados miembros y los operadores consideran necesario que se protejan intereses ba´sicos del consumidor tales como la itinerancia europea de los servicios mo´ viles multimedios sobre la base de una norma de interfaz radioeléctrica comu´n, abierta e internacionalmente competitiva, para que los ciudadanos europeos puedan beneficiarse de la «sociedad de la informacio´ n inala´mbrica» sin fronteras de igual manera que lo hacen hoy de la telefonı´a vocal gracias al GSM. La Comunicacio´ n de la Comisio´ n aborda los 2. 6. siguientes temas clave: — Opiniones de la industria y la administracio´ n sobre cuestiones fundamentales y de reglamentacio´n. — Evaluacio´ n de las a´reas de consenso y los temas que exigen una nueva reflexio´n por parte de la Comisio´ n. — Orientaciones para los objetivos de la polı´tica pu´blica, las recomendaciones referentes a nuevas medidas, y objetivos, plan de actuacio´n y calendario propuestos. La Comisio´n propone el Plan de actuacio´n y el 2. 7. calendario siguientes: — CMR-97: preparacio´n del orden del dı´a de la CMR-99 (incluyendo la atribucio´n de espectro para UMTS): octubre 1997. — Resolucio´ n del Consejo sobre la presente Comunica- cio´n en la que se establezcan las prioridades polı´ticas: diciembre 1997. — Adopcio´ n de la Decisio´n UMTS: principios del 1999. — Mandato al ERC (1) sobre nuevas atribuciones de espectro: febrero 1999. — Negociaciones para llegar un ARM (Acuerdo de Reconocimiento Mutuo): permanente. — CMR-99: ampliacio´ n del espectro atribuido al UMTS: octubre 1999. — Reexamen del marco regulador de las telecomunica- ciones: finales del 1999. 3. Observaciones generales 3. 1. El Comité acoge favorablemente las Comunica- ciones de la Comisio´n que, a su juicio, representan una etapa necesaria que prepara el terreno para la puesta en pra´ctica de una polı´tica europea destinada a introducir el UMTS. El Comité acoge favorablemente el hecho de que la segunda Comunicacio´ n fuera publicada a tiempo para que el Comité pudiera ser consultado y pronun- ciarse. El Comité coincide con la posicio´n de la Comisio´ n 3. 2. (puesta de manifiesto en la primera Comunicacio´ n) de que es preciso tener una idea clara y firme sobre el UMTS para poder definir de forma exhaustiva las acciones que debera´n emprenderse a escala europea con el fin de contribuir u´tilmente al futuro desarrollo de las tecnologı´as mo´viles e inala´mbricas. La segunda Comunicacio´ n de la Comisio´n 3. 3. supone una esperada contribucio´ n a dos objetivos esenciales, que son la determinacio´n de la posicio´ n de la industria y el establecimiento de un calendario y las acciones que creen «un entorno favorable» para el UMTS. El Comité apoya las principales a´reas de consenso indicadas por la Comisio´ n en esta Comunica- cio´n. Las observaciones que se exponen en el apartado 4 amplı´an algunas de esas a´reas de consenso. La Comunicacio´ n adquiere cada vez ma´s impor- 3. 4. tancia a la luz de los avances tecnolo´gicos que permiten pronosticar una transicio´n al entorno de servicios de comunicaciones personales. En su Libro Verde sobre las comunicaciones mo´ viles y personales (2), la Comisio´n definio´ los servicios de comunicaciones personales («PCS») como una llamada de una persona a otra independientemente del lugar, el terminal utilizado, los medios de transmisio´ n (ala´mbricos o inala´mbricos) o la tecnologı´a seleccionada. El éxito del lanzamiento y la introduccio´ n del 3. 5. sistema GSM en Europa puede atribuirse a una coordina- cio´n oportuna y apropiada y a la cooperacio´n entre la industria y las autoridades pu´blicas europeas. El Comité — Propuesta de Decisio´n UMTS en materia de espectro y condiciones de concesio´ n de licencias: enero 1998. — Aplicacio´ n del V Programa Marco de Investigacio´ n y Desarrollo: 1998. (1) Comité Europeo de Radiocomunicaciones (ERC). (2) «Hacia un entorno de comunicaciones personales: Libro Verde sobre un planteamiento comu´n en el campo de las comunicaciones mo´viles y personales en la Unio´ n Europea» — COM(94) 145 final, parte III, punto 1. 7, p. 15. Dictamen del CES: DO C 393 de 31. 12. 1994, p. 64. C 73/112 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas 9. 3. 98 aboga por la adopcio´ n de un planteamiento equivalente para los problemas relacionados con la transicio´n al UMTS. El éxito del GSM también se debe al hecho de constituir una norma abierta y permitir una itinerancia transfronteriza plena. El GSM se ha convertido en la norma mundial de facto de las comunicaciones mo´viles, y actualmente son ma´s de 200 los operadores que explotan o construyen una red de este tipo, la mayorı´a de ellos fuera de Europa. 3. 6. No se debe pasar por alto la importancia que reviste la industria de fabricacio´n de productos de comunicaciones mo´ viles para la economı´a, la competiti- vidad y el empleo en Europa. Los fabricantes europeos de equipos GSM esta´n disfrutando de una posicio´n dominante en el mercado mundial y deben mantener su posicio´n a toda costa tras la introduccio´n del UMTS. 3. 7. El Comité también es consciente de que el éxito del GSM en Europa ha llamado la atencio´ n de terceros paı´ses sobre la importancia del mercado de telecomuni- caciones mo´viles e inala´mbricas y que aquellos que faltaron a la cita la u´ltima vez hara´n todo lo posible para no cometer el mismo error. Por consiguiente, es sumamente probable que, al margen de la resolucio´n de los problemas técnicos, la estrategia de mercado y las alianzas internacionales de los principales fabricantes europeos de equipos mo´ viles también desempen˜ en un papel esencial en el desarrollo mundial del UMTS. Un mercado interior fuerte podrı´a proporcionar las mejores condiciones para que la industria europea compitiese en otras partes del mundo. 3. 8. A medida que el mercado de la sociedad de la informacio´n inala´mbrica se vaya haciendo cada vez ma´s global, las decisiones en materia de I+D, desarrollo, fabricacio´n y otras inversiones se hara´n de forma creciente sobre la base de estrategias comerciales a nivel mundial. Los fabricantes europeos deben tener en cuenta todo esto, ya que se espera que los mercados, especialmente en la zona de Asia y el Pacı´fico, crezcan au´ n ma´s ra´pido que en Europa. En respuesta a la segunda Comunicacio´ n, el 3. 9. Comité considera que la polı´tica de la UE debera´ apoyar la competitividad de la industria europea pero también necesitara´ garantizar la continuacio´n del mercado u´nico europeo asegurando que los beneficios de la itinerancia europea proporcionada por la tecnologı´a GSM se mantienen en la sociedad de la informacio´ n inala´mbrica. 4. Observaciones especı´ficas Los puntos siguientes presentan las principales 4. 1. a´reas de consenso sen˜ aladas por la Comisio´ n. 4. 1. 1. Espectro de frecuencias. La atribucio´n de un espectro de frecuencias suficiente es un factor clave para la introduccio´ n del UMTS. El Comité coincide con la Comisio´n en que se requiere un espectro radioeléctrico suficientemente amplio, que se ha de seguir realizando en el contexto de la CEPT y en el mecanismo de la CMR (1), para permitir que el UMTS se desarrolle y responda a la creciente demanda del mercado. Adema´s es fundamental garantizar la disponibilidad de espectro suficiente durante la transicio´n de los sistemas GSM, DCS 1800 y PCS 1900 a los sistemas de segunda generacio´n. Atribucio´n de las bandas de frecuencia. Es 4. 1. 2. preciso estudiar cua´l es el mecanismo apropiado para la atribucio´n de espectro. ¿Deberı´a hacerse mediante subasta? Si es ası´, ¿hay algu´n riesgo de que los resultados pudieran repercutir negativamente en el interés general, en particular en lo que se refiere a la estructura competitiva? 4. 1. 3. Licencias. El Comité considera que las acciones emprendidas en este a´mbito debera´n tener en cuenta las previsiones de la industria en el sentido de que la prestacio´n de los primeros servicios del UMTS deberı´a empezar hacia el an˜ o 2002 y el pu´blico deberı´a acceder a estos servicios a nivel mundial en torno al an˜o 2005. A fin de respetar este calendario se deberı´a establecer un marco comunitario para garantizar que las autoridades nacionales de reglamentacio´n conceden licencias mediante procedimientos objetivos, transparentes y no discriminatorios con suficiente antelacio´n, es decir, a partir de finales de 1998. La Comunidad también debera´ garantizar que la atribucio´n de frecuencias de radio se atribuye a tiempo a los operadores. 4. 1. 4. Reglamentacio´n. Los Estados miembros debe- ra´n tomar las medidas necesarias para llevar a cabo la puesta en pra´ctica y la aplicacio´ n de la legislacio´n europea y las decisiones sobre frecuencias tomadas en el Comité Europeo de Radiocomunicaciones. No cabe duda de que el actual marco reglamentario en materia de telecomunicaciones de la UE es va´lido para el UMTS. Por ejemplo, la polı´tica y la legislacio´n en materia interconexio´n e itinerancia deberı´a ser de licencias, aplicable al UMTS al igual que otras actividades de telecomunicaciones fijas y mo´viles. Sin embargo, el tema de la itinerancia entre el UMTS y los sistemas de segunda generacio´n existentes (por ejemplo, los GSM, DCS 1800, PCS 1900) necesitan examinarse en detalle. 4. 1. 5. Decisio´n sobre el UMTS. La decisio´ n propuesta por la UE sobre el UMTS deberı´a contribuir a clarificar el marco jurı´dico (en materia de concesio´ n de licencias e interconexio´n, por ejemplo) del UMTS, pero también debe ampliarlo a fin de incluir la itinerancia y la certeza de la disponibilidad de espectro de frecuencia de radio. 4. 1. 6. Normas. La normalizacio´n abierta sera´ suma- mente importante para el éxito del UMTS a escala mundial. La cooperacio´ n entre la Comisio´ n y los Estados miembros de la UE, y con las organizaciones pertinentes tanto a nivel europeo como internacional, deberı´a contribuir a garantizar que la UE adopta un enfoque (1) Conferencia Mundial de Radiocomunicaciones. 9. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 73/113 u´nico para el UMTS, y promover ası´ las perspectivas para una aceptacio´n lo ma´s amplia posible de este enfoque en el mercado mundial (1). El proceso de normalizacio´n debe implicar la plena participacio´n de todos los actores principales de la industria que representan los intereses de los fabricantes y operadores a fin de minimizar los problemas de propiedad intelectual. 4. 1. 6. 1. Como miembro de la familia TMI-2000 de la UIT, el ETSI es responsable de la normalizacio´n del UMTS y debe satisfacer las necesidades europeas en un contexto global. Por consiguiente, el ETSI debe adoptar un interfaz radioeléctrico abierto, comu´n y competitivo a nivel internacional, con objeto de aplicarlo a escala mundial. La flexibilidad de la norma del UMTS, tal como ha sido definida por el ETSI, constituirı´a una ventaja, pero sera´ necesario atenuarla a través del requisito de que la norma esté lo suficientemente definida como para garantizar a los operadores UMTS que sera´ respetada por numerosos fabricantes y que todos los equipos sera´n interoperables. Las normas abiertas del ETSI reducirı´a el riesgo de que mu´ ltiples normas fragmentaran el mercado europeo. Este enfoque reduci- rı´a asimismo el riesgo de fragmentacio´n del mercado que implica el uso de teléfonos multimodales con mu´ltiples interfaces radioeléctricas, que no es una de las soluciones preferidas (debido a las posibles dificultades técnicas y los elevados costes). 4. 1. 6. 2. Cuesta imaginar una competencia entre nor- mas (dentro de las bandas del espectro UMTS) que no tenga por resultado una desestabilizacio´n del mercado europeo. Lo ocurrido en los EE UU, donde existe dicha competencia entre normas, confirma esta aseveracio´n. Por lo general, se reconoce que uno de los factores clave del éxito del GSM ha sido la estabilidad normativa y el apoyo prestado por numerosos fabricantes a lo que en gran medida constituye una norma abierta. La competencia entre normas conducirı´a invariablemente a normas de propiedad que presentan el importante inconveniente (desde el punto de vista de un operador y sus acreedores financieros) de atar el operador a un mismo fabricante durante muchos an˜os. El UMTS generara´ con toda probabilidad 4. 1. 6. 3. una convergencia mucho mayor entre las industrias de telecomunicaciones y las de tecnologı´as de la informa- cio´n. A este respecto, serı´a sumamente deseable una mayor participacio´n de la industria de tecnologı´as de la informacio´n en el proceso de normalizacio´n. (1) Los cuatro principales proveedores europeos de equipos mo´viles (Ericson, Nokia, Siemens y Alcatel) han apoyado ya pu´blicamente que la nueva plataforma comu´n europea para la UMTS sea normalizada por el ETSI. Bruselas, el 11 de diciembre de 1997. I+D. El Comité apoya la propuesta de seguir 4. 2. impulsando a la I+D en lo que se refiere a las soluciones técnicas necesarias para el UMTS dentro del Quinto Programa Marco de investigacio´n y desarrollo tecnolo´ - gico (1998-2002) (2). 4. 3. Competitividad. El desarrollo del UMTS deberı´a adaptarse a las necesidades de la industria. Los objetivos de I+D de una polı´tica de la UE relativa al UMTS deberı´an fijarse a través de una estrecha cooperacio´ n entre la Comisio´n y la industria. Se espera que el propio cara´cter del UMTS permita a los pequen˜os prestadores de servicio desarrollarse y se fomente ası´ la competencia. No obstante, debera´ aplicarse el Derecho europeo de competencia para impedir que los operadores fijos y mo´viles ya existentes obstaculicen el acceso a los mercados emergentes de UMTS. Aspectos sociales. El UMTS deberı´a contribuir a 4. 4. ampliar la oferta y disminuir el precio de los servicios, permitiendo al pu´blico en general sacar partido de estos medios avanzados de telecomunicaciones. No obstante, al margen de los a´mbitos tradicionales, el UMTS estimulara´ y generara´ nuevas actividades econo´ micas la telema´tica y como, por ejemplo, el teletrabajo, el comercio electro´ nico. Estas actividades deberı´an contribuir al desarrollo de la actividad econo´ mica en las zonas rurales y facilitar la puesta en pra´ctica de polı´ticas medioambientales. El desarrollo, la construccio´ n y el funcionamiento del UMTS creara´n numerosos empleos en toda Europa y brindara´n considerables oportunidades de exportacio´n. En el sector de las telecomunicaciones, en general, y en el de las comunicaciones mo´ viles, en particular, existen problemas sociales en relacio´ n con la proteccio´n de datos, la codificacio´n, el fraude y otras actividades delictivas, la obligacio´n de servicio universal y las preocupaciones en cuanto al entorno fı´sico y humano (incluida la salud). En particular a la hora de introducir nuevas tecnologı´as, los productores deberı´an prestar especial atencio´ n, siempre que fuera posible, a su compatibilidad de uso por parte de las personas con discapacidades, como dificultades auditivas. La ra´pida solucio´n de dichos problemas contribuira´ a la creacio´ n de un entorno favorable para el crecimiento del mercado. El futuro. La segunda Comunicacio´ n de la 4. 5. Comisio´n contiene un resumen de las acciones recomen- dadas y un calendario. El Comité esta´ de acuerdo con el mismo, apoya el plan de acciones comunitarias (véase punto 2. 6) y queda a la espera de las propuestas legislativas concretas de la Comisio´ n. (2) Quinto Programa Marco de Investigacio´ n y Desarrollo Tecnolo´ gico (1998-2002) — Documento de trabajo de la Comisio´n sobre Programas especı´ficos: Puntos de partida para el debate (COM(97) 553 final) (Tı´tulo provisional por carecerse de la versio´n espan˜ ola del documento). El Presidente del Comité Econo´mico y Social Tom JENKINS


title: WRITTEN QUESTION No. 3912/97 by Hiltrud BREYER to the Commission. Seveso directive

eurovoc_concepts:
accident prevention
dangerous substance
environmental impact
health control
industrial hazard
pollution control measures
prevention of pollution
public health
safety standard
technical standard


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3920/97 von Nikitas KAKLAMANIS an die Kommission. Abbildung der griechischen Inseln auf den Münzen und Banknoten der Euro-Währung

eurovoc_concepts:
EU Member State
European symbol
Greece
atlas
designs and models
euro
island
paper money

text: 22. 6. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 196/35 (98/C 196/49) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3920/97 von Nikitas Kaklamanis (UPE) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Abbildung der griechischen Inseln auf den Mu¤nzen und Banknoten der Euro-Wa¤hrung Das Mitglied der Kommission De Silguy hatte in seiner Antwort auf meine vorangegangene schriftliche Anfrage Nr. E-0885/97 (1) mitgeteilt, da(cid:223) die Abbildungen auf der Europakarte auf Mu¤nzen und Banknoten der Euro-Wa¤hrung vorla¤ufig seien, und da(cid:223) sie in ihrer endgu¤ltigen Gestalt auch die griechischen Inseln zeigen wu¤rden, die auf den vor geraumer Zeit der O¤ ffentlichkeit vorgestellten Vorentwu¤rfen fu¤r die neue europa¤ische Wa¤hrung einbezogen worden waren. Kann die Europa¤ische Kommission nun genau mitteilen, ob die Zusage des zusta¤ndigen Kommissionsmitglieds bei der endgu¤ltigen Gestaltung der Abbildungen auf den neuen Mu¤nzen und Banknoten der Euro-Wa¤hrung eingehalten wurde, weil diese Frage versta¤ndlicherweise die o¤ffentliche Meinung Griechenlands bescha¤ftigt und die psychologische Akzeptanz beru¤hrt, die die erste gemeinsame Wa¤hrung in der Geschichte des europa¤ischen Kontinents bei seinen Vo¤lkern finden mu(cid:223)? (1) ABl. C 319 vom 18. 10. 1997, S. 186. Antwort von Herrn de Silguy im Namen der Kommission (29. Januar 1998) Die endgu¤ltigen Abbildungen auf den Euro-Banknoten wurden vom Europa¤ischen Wa¤hrungsinstitut im Mai 1997 genehmigt. Die A¤ nderungen an den Abbildungen betrafen unter anderem die Europakarte, die berichtigt wurde, um eine korrekte geographische Darstellung Europas zu gewa¤hrleisten. So wurden insbesondere alle Inseln, Inselgruppen und Gebiete mit einer Fla¤che von mehr als 400 km† wiedergegeben. In bezug auf die Mu¤nzen hat die Kommission nach Abschlu(cid:223) des Europa¤ischen Rats von Amsterdam bekanntgegeben, da(cid:223) die fu¤r die gemeinsame Seite der Euro-Mu¤nzen ausgewa¤hlten Abbildungen geringfu¤gig gea¤ndert wurden, um eine korrekte Wiedergabe der Europakarte zu gewa¤hrleisten. Diese A¤ nderungen wurden auf der Grundlage der Angaben der Beho¤rden der fu¤nfzehn Mitgliedstaaten vorgenommen, und die endgu¤ltigen Abbildungen wurden vom Rat Wirtschafts- und Finanzfragen am 17. November 1997 genehmigt. Angesichts der technischen Beschra¤nkungen durch die Gro¤(cid:223)e der Mu¤nzen wurden nur Inseln mit einer Mindestgro¤(cid:223)e von 2. 500 km† abgebildet. Die Anwendung dieses Kriteriums hat insbesondere dazu gefu¤hrt, da(cid:223) Kreta auf der Abbildung der Mu¤nzen von 10 Cent bis 2 Euro hinzugefu¤gt wurde. Daru¤ber hinaus wurde die Wiedergabe Griechenlands nach Angaben der griechischen Beho¤rden berichtigt, die dazu gefu¤hrt haben, da(cid:223) insbesondere die Wiedergabe des Peloponnes und der Halbinsel Chalkidike korrigiert wurde. (98/C 196/50) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-3924/97 von Johannes Swoboda (PSE) an die Kommission (11. Dezember 1997) Betrifft: Fo¤rderbare Institute, die Aufkla¤rungsarbeit im Zuge der EU-Osterweiterung betreiben Mehrere o¤sterreichische Institute sind daran interessiert, Informationsveranstaltungen u¤ber die Auswirkungen der Osterweiterung auf Gemeinden in o¤sterreichischen Grenzgebieten sowie auf Gemeinden in Ungarn, Tschechien und Slowenien durchzufu¤hren. Sind Informations- und Beratungsveranstaltungen u¤ber voraussichtliche und zu erwartende Konsequenzen der Osterweiterung fu¤r Gemeinden diesseits und jenseits der derzeitigen Au(cid:223)engrenzen der EU fo¤rderungsfa¤hig?


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 2475/97 of 11 December 1997 fixing the export refunds on rice and broken rice

eurovoc_concepts:
export refund
rice


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3890/97 van Alexandros ALAVANOS aan de Commissie. Uitsluiting van getroffen producenten uit de compensatieregeling

eurovoc_concepts:
Greece
State aid
aid recipient
aid to disaster victims
farm income
household income
investment aid
terms for aid

text: 22. 6. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 196/31 In dit verband is via het TACIS-programma een voorstudie gefinancierd voor een groothandelscentrum voor levensmiddelen te Moskou. Deze studie is gevolgd door een steunmaatregel, die werd gefinancierd uit de bilaterale technische bijstand van de Nederlandse regering. De Raad wenst er in algemene zin op te wijzen dat het beheer van het TACIS-programma deel uitmaakt van de verantwoordelijkheden die de Commissie krachtens de achtereenvolgende verordeningen nr. 2157/91, nr. 2053/ 93 en nr. 1279/96 uitoefent. Het is derhalve de taak van deze instelling inlichtingen te verstrekken over de uitvoering van de door haar gefinancierde operaties. Wat meer specifiek het door de Nederlandse Staat uit eigen middelen gefinancierde project aangaat, meent de Raad dat het niet op zijn weg ligt om zich daarover uit te spreken, nu de zaak door een Russische vennootschap in de betrokken lidstaat in rechte aanhangig is gemaakt. (98/C 196/44) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-3890/97 van Alexandros Alavanos (GUE/NGL) aan de Commissie (11 december 1997) Betreft: Uitsluiting van getroffen producenten uit de compensatieregeling In de verklarende besluiten bij EU-Verordening 950/97 (1)(die Verordening 2328/91 (2) vervangt) gebruikt de Griekse regering als criterium voor de toepassing van artikel 5 het (cid:132)gezinsinkomen(cid:148) en niet het inkomen van de (cid:132)eigenaar van het landbouwbedrijf(cid:148). Dit heeft tot gevolg dat producenten van wie de gezinsleden (echtgenote, kinderen) buiten het landbouwbedrijf werken en over een eigen inkomen beschikken, geen recht hebben op compensaties wegens rampen. De plattelandsontwikkeling, zoals die wordt bevorderd door de communautaire beleidsmaatregelen, is mede gebaseerd op het bestaan van inkomens buiten de landbouw. 1. Kan de Commissie in het licht hiervan zeggen of het al dan niet wettig is om het inkomen van de eigenaar van het landbouwbedrijf en de inkomens buiten de landbouw van de andere leden van zijn gezin samen te tellen? 2. Welke maatregelen denkt de Commissie te nemen zodat de eigenaars van landbouwbedrijven die voldoen aan de in artikel 5 van Verordening 950/97 genoemde criteria, niet van compensaties worden uitgesloten om hoger vermelde reden? (1) PB L 142 van 2. 6. 1997, blz. 1. (2) PB L 218 van 6. 8. 1991, blz. 1. Antwoord van de heer Fischler namens de Commissie (13 februari 1998) Om de investeringssteun aan landbouwbedrijven in het kader van Verordening (EG) nr. 950/97 betreffende de verbetering van de doeltreffendheid van de landbouwstructuur te concentreren op de bedrijven die deze steun het meest nodig hebben, heeft Griekenland het begrip (cid:132)bedrijfshoofd met hoofdberoep landbouw(cid:148) zo gedefinieerd dat bij de bepaling van zijn totale inkomen rekening wordt gehouden met het gezinsinkomen. De lidstaten kunnen namelijk bij de bepaling van het begrip (cid:132)bedrijfshoofd met hoofdberoep landbouw(cid:148) aanvullende voorwaarden vaststellen, aangezien in de genoemde verordening alleen de minimumvoorwaarden zijn opgenomen waaraan een bedrijfshoofd met hoofdberoep landbouw moet voldoen om voor de betrokken steun in aanmerking te kunnen komen (1). Ook bij de bepaling van de begunstigden van de nationale steun die in geval van een natuurramp wordt toegekend, houdt Griekenland rekening met het gezinsinkomen. Dit is gerechtvaardigd om dezelfde redenen als die welke in aanmerking zijn genomen voor de steunverlening in het kader van Verordening (EG) nr. 950/97. Deze aanvullende voorwaarde bij de toekenning van nationale steun is evenmin in strijd met de hierop van toepassing zijnde artikelen 92 tot en met 94 van het EG-Verdrag. (1) Artikel 5, lid 5, van de genoemde verordening