title: Nolīgums par starptautiskiem humānas medību rīku lietošanas standartiem starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Krievijas Federāciju

eurovoc_concepts:
Canada
USSR
animal welfare
hunting
hunting regulations
international standard
multilateral agreement
protection of animals
wildlife

text: 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 251 21998A0214(02) L 42/43 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 14. 2. 1998. par starptautiskiem humānas medību rīku lietošanas standartiem starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Krievijas Federāciju NOLĪGUMS EIROPAS KOPIENA, KANĀDAS VALDĪBA, un KRIEVIJAS FEDERĀCIJAS VALDĪBA, šī nolīguma puses (še turpmāk “Puses”), ATCEROTIES savu apņemšanos izstrādāt starptautiskus humānas medību rīku lietošanas standartus, kas balstīti uz zinātnisko pētniecību, kā arī empīriskiem un praktiskiem pierādījumiem; APSTIPRINOT, ka saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtiem un starptautisko tiesību principiem katrai Pusei ir suverēnas tiesības izmantot savus resursus atbilstoši tās vides un attīstības politikai un katra Puse ir atbildīga par tās bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu un bioloģisko resursu noturīgu izmantošanu; ATZĪSTOT, ka savvaļas dzīvnieku noturīga izmantošana cilvēku vajadzībām atbilst Pasaules saglabāšanas stratēģijas, Pasaules vides un attīstības komisijas un Apvienoto Nāciju Organizācijas Konferences par vidi un attīstību principiem; IEVĒROJOT saistības iespējami ātrāk pārtraukt nehumānu medību rīku lietošanu, ko apņēmušās arī Starptautiskās dabas un dabas resursu saglabāšanas savienības (IUCN) dalībvalstis tās 18. Ģenerālajā asamblejā rezolūcijā 18. 25; ATZĪSTOT, ka starptautisku humānu standartu izstrādes process zīdītāju ķeršanai ar medību rīkiem, ko 1987. gadā uzsāka ISO (Starptautiskā standartizācijas organizācija), vēl nav pabeigts; APLIECINOT, ka jebkuru starptautisku tehnoloģisku standartu primārais mērķis ir cita starpā uzlabot sakarus un veicināt tirdzniecību; APLIECINOT, ka ir veikta ievērojama zinātniskā izpēte, īpaši Kanādā, Amerikas Savienotajās Valstīs, Krievijas Federācijā un Eiropas Kopienā, lai attīstītu humānākas un praktiskākas medību rīku lietošanas metodes; UZSVEROT ievērojamo darbu, ko paveikusi darba grupa starptautisku humānas medību rīku lietošanas standartu izstrādāšanai, kuras sastāvā bija eksperti no Kanādas, Amerikas Savienotajām Valstīm, Krievijas Federācijas un Eiropas Kopienas; NOVĒRTĒJOT, ka, neskatoties uz starptautisku humānas medību rīku lietošanas standartu neesamību, vairākas jurisdikcijas ir izmantojušas dažādas pieejas un ieviesušas tiesību aktus, lai uzlabotu medību rīku lietošanas metodes un savvaļas dzīvnieku labturību; ATZĪSTOT, ka katras Puses iekšējie konstitucionālie un institucionālie likumi nosaka galveno iestādi humānas medību rīku lietošanas standartu ieviešanai tās jurisdikcijā, VIENOJAS ŠĀDI. 1. pants Definīcijas Šajā nolīgumā: Lamatas ir mehāniski medību rīki, kas attiecīgā gadījumā vai nu nodrošina dzīvnieku nonāvēšanu, vai ierobežo to kustību. Humānas medību rīku lietošanas metodes ir kompetentu iestāžu sertificētas lamatas, kas atbilst humānas medību rīku lietošanas standartiem (standarti, kas noteikti šā nolīguma I pielikumā) un ko izmanto noteiktajiem lietošanas ražotāju noteikumiem. saskaņā ar 2. pants Mērķi Medību rīku lietošanas metodes ir lamatas un to lietošanas noteikumi (piemēram, mērķsugas, novietojums, pievilinātājs, ēsma un dabīgie vides apstākļi). a) noteikt humānas medību rīku lietošanas standartus; Šī nolīguma mērķi ir: 252 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. b) uzlabot komunikāciju un sadarbību pušu starpā, lai ieviestu un a) nosaka atbilstošu kārtību medību rīku sertificēšanai saskaņā ar izstrādātu šos standartus; c) veicinātu tirdzniecību Pušu starpā. 3. pants Darbības joma Šis nolīgums attiecas uz medību rīku lietošanas metodēm un medību rīku sertificēšanu, kas paredzēti I pielikumā minēto saus- zemes savvaļas zīdītāju un amfībisko zīdītāju ķeršanai: a) savvaļas dzīvnieku pārzināšanas, tai skaitā kaitēkļu apkaroša- nas nolūkos; b) lai iegūtu kažokādas, ādas vai gaļu; c) lai notvertu zīdītājus to saglabāšanas nolūkos. standartiem; b) nodrošina, ka medību rīku lietošanas metodes, ko izmanto to attiecīgajās teritorijās, atbilst standartiem; c) aizliedz izmantot medību rīkus, kas nav sertificēti saskaņā ar standartiem (1); d) pieprasa ražotājiem marķēt ar atšķirības zīmi sertificētos medību rīkus un nodrošināt instrukcijas par to pareizu uzstā- dīšanu, drošu ekspluatāciju un apkopi. 8. pants Standartu ieviešana 4. pants Ieviešot standartus, katra Pušu kompetentā iestāde pieliek visas pūles, lai nodrošinātu, ka: Saistības, kas izriet no citiem starptautiskajiem nolīgumiem a) ir noteikta atbilstoša kārtība: 1. Šis nolīgums neskar to Pušu tiesības un pienākumus, kuras ir Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) dalībnieces saskaņā Marakešas līgumu par Pasaules tirdzniecības organizācijas izvei- došanu. 2. Šis nolīgums neskar Pušu, kuras nav PTO dalībnieces, tiesības un pienākumus, kas izriet no II pielikumā minētajiem Pušu div- pusējiem nolīgumiem. 5. pants Esošie pasākumi Visas Puses var lamatu savā izmantošanu, kas bija aizliegtas šī nolīguma spēkā stāšanās dienā. teritorijā turpināt aizliegt 6. pants Starptautiskā sadarbība Neierobežojot 9. pantu, Puses vienojas: a) sadarboties savā starpā tieši vai ar kompetentu starptautisku organizāciju starpniecību savstarpēji interesējošos jautājumos, kas saistīti ar šo nolīgumu; b) attīstīt un veicināt daudzpusēju sadarbību humānu medību rīku lietošanas metožu jomā, balstoties uz savstarpējiem labu- miem un vēlmi veicināt tirdzniecību. i) lamatu lietošanas atļauju piešķiršanai un atņemšanai; ii) tiesību aktu par humānām medību rīku lietošanas meto- dēm piemērošanai; b) slazdu licēji tiek apmācīti medību rīku lietošanas metožu humānā, drošā un efektīvā izmantošanā, tai skaitā jaunu metožu izmantošanā, kad tādas tiek izstrādātas; c) nosakot iekšzemes sertificēšanas kārtību, tiek ņemtas vērā medību rīku pārbaužu pamatnostādnes, kas noteiktas I pieli- kumā. 9. pants Standartu tālāka attīstība Puses: a) veicina un sekmē pētniecību, kuras mērķis ir standartu tālāka attīstīšana; b) trīs gadus pēc šī nolīguma spēkā stāšanās pirmo reizi atkārtoti izvērtē un aktualizē I pielikumu, izmantojot a) apakšpunktā minēto pētījumu rezultātus. 10. pants Atkāpes 7. pants Pušu saistības 1. Atkāpes no 7. pantā minētajām saistībām kompetentā iestāde atsevišķos gadījumos var piešķirt šādā nolūkā ar nosacījumu, ka tās netiek piemērotas veidā, kas apdraud šī nolīguma mērķus: Katra Puse saskaņā ar I pielikumā noteikto grafiku veic nepiecie- šamos pasākumus, lai nodrošinātu, ka tās attiecīgās kompetentās iestādes: (1) Puses vienojas, ka 7. pants neaizliedz privātpersonām būvēt un izmantot lamatas ar nosacījumu, ka šādas lamatas atbilst projektiem, ko apstiprinājusi attiecīgā kompetentā iestāde. 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 253 a) iedzīvotāju veselības aizsardzības un drošības interesēs; b) valsts un privātā īpašuma aizsardzībai; c) izglītībai, populācijas atjaunošanai, reintrodukcijai, izpētei, audzēšanai vai aizsardzībai; d) tradicionālo koka lamatu izmantošanai, kas ir būtiska iedzimto kopienu kultūras mantojuma saglabāšanai. 2. Atkāpes, kas piešķirtas saskaņā ar 1. punktu, rakstiski jāpa- mato un jānosaka to nosacījumi. 3. Par atkāpēm, kas piešķirtas saskaņā ar 1. punktu, un 2. punktā minēto rakstisko pamatojumu un nosacījumiem Puses rakstiski paziņo Apvienotajai pārvaldības komitejai. 11. pants Paziņošana un informācijas apmaiņa 1. Puses regulāri apmainās ar informāciju saistībā ar visiem jau- tājumiem, kas attiecas uz šā nolīguma izpildi. Tās viena otru informē par panākumiem darbā saistībā ar medību rīku novērtē- šanu, kas veikta saskaņā ar I pielikumā noteikto grafiku, par sais- tītiem pētījumiem un par sertificētām lamatām. 2. Puses viena otru informē par kompetentajām iestādēm, kas atbild par šā nolīguma izpildi. 12. pants Savstarpēja atzīšana 1. Jebkura Puse var atļaut savā teritorijā lietot medību rīkus, ko sertificējusi cita Puse. Jebkurš atteikums ir rakstiski jāpamato. 2. Katra Puse atzīst jebkuras citas Puses medību rīku lietošanas metodes par līdzvērtīgām, ja šīs Puses medību rīku lietošanas metodes atbilst standartiem. 13. pants Kažokādu un kažokādu izstrādājumu tirdzniecība Pušu starpā 1. Neierobežojot 15. pantu un šī panta 2. punktu, kā arī 1973. gada 3. martā Vašingtonā noslēgtās Konvencijas par starp- tautisko tirdzniecību ar apdraudētajām savvaļas dzīvnieku un augu sugām (CITES) attiecīgos noteikumus, neviena Puse nedrīkst noteikt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz tirdzniecību ar kažokādām un kažokādu izstrādājumiem, kuru izcelsmes valsts ir kāda no Pusēm. 2. Ievešanas vietā tās muitas teritorijā Puse var pieprasīt izcelsmes apliecību, kas: a) apliecina, ka ievedamās kažokādas vai izstrādājumos iestrādā- tās kažokādas ir iegūtas no dzīvniekiem, kas noķerti vai audzēti jebkuras citas Puses teritorijā; b) ietver atsauci uz izcelsmes dokumentāciju, ko izdevušas kom- petentas iestādes. 14. pants Apvienotā pārvaldības komiteja 1. Puses izveido Apvienoto pārvaldības komiteju (še turpmāk “Komiteja”), kuras sastāvā ir Pušu pārstāvji. Komiteja var izskatīt jebkurus jautājumus saistībā ar šo nolīgumu. 2. Komiteja sanāk 12 mēnešu laikā pēc šī nolīguma spēkā stāša- nās dienas. Pēc tam Komiteja sanāk periodiski vai pēc jebkuras Puses lūguma. Sanāksmju starplaikā Komiteja var risināt jautāju- mus arī sarakstes veidā. Pirmās sanāksmes laikā Komiteja pieņem savu reglamentu. 3. Komiteja lēmumus pieņem vienprātīgi. 4. Laiku pa laikam Komiteja var izveidot ad hoc zinātniskās un tehniskās ekspertu darba grupas, lai izstrādātu ieteikumus Komi- tejai par: a) jebkuriem zinātniskiem un tehniskiem jautājumiem; b) Pušu ierosinātiem interpretējamiem jautājumiem; c) ieteikumiem attiecībā uz domstarpību atrisināšanu. 5. Komiteja var Pusēm ierosināt grozījumus šajā nolīgumā, pēc vajadzības ņemot vērā ekspertu darba grupu ieteikumus. 15. pants Strīdu izšķiršana 1. Puses sarunu ceļā cenšas panākt savstarpēji apmierinošu atri- sinājumu jebkuriem jautājumiem, kas varētu ietekmēt šā nolī- guma darbību. Ja iesaistītās Puses nespēj atrisināt savas domstar- pības, pēc vienas Puses pieprasījuma tiek sasaukta Komiteja jautājuma apspriešanai un atrisināšanai. Apsverot jautājumu, kas nodots tās izskatīšanai, ja nepieciešams, Komiteja var izveidot ad hoc zinātnisku un/vai tehnisku darba grupu saskaņā ar šā nolī- guma 14. panta 4. punktu. 2. Ja Komiteja nespēj atrisināt strīdu 90 dienu laikā, pēc sūdzības iesniedzējas Puses pieprasījuma tiek izveidota šķīrējtiesa atbilstoši III pielikumam. 3. Šķīrējtiesa var izdot nolēmumus attiecībā uz jebkuru strīdu par apsūdzētās Puses veikto nolīguma interpretāciju un piemērošanu. 254 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. 4. Šķīrējtiesa nepārsniedz kompetenci, par kuru Puses vienoju- šās, un neizdod nolēmumus, kas atrodas ārpus šajā pantā pare- dzētās darbības jomas. 3. Šis nolīgums nav tieši piemērojams. Katra Puse pilda saistības un pienākumus, kas izriet no šā nolīguma, saskaņā ar tās iekšē- jām procedūrām. 5. Šo pantu mutatis mutandis piemēro gadījumiem, kad ir vairāk nekā viena sūdzības iesniedzēja vai atbildētāja Puse. 16. pants Pievienošanās Šim nolīgumam var pievienoties noteikumiem, par kuriem vienojusies šī valsts un Puses. jebkura valsts atbilstoši 17. pants Nobeiguma noteikumi 4. Grozījumus šajā nolīgumā var ierosināt Komiteja vai jebkura Puse jebkurā laikā. Visi grozījumi, par ko Puses vienojušās, stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā ratifikācijas, noslēgšanas vai pie- ņemšanas dokumenta nodošanas glabāšanā atbilstoši noteiku- miem, kas attiecas uz katru Pusi. 5. Ikviena Puse var atkāpties no šā nolīguma, par to rakstveidā paziņojot vismaz sešus mēnešus iepriekš. Šādā gadījumā atkāpu- šās Puses pienākumi saskaņā ar šo nolīgumu izbeidzas, beidzoties paziņošanas termiņam. 1. Pielikumi ir šā nolīguma sastāvdaļa. 2. Šis nolīgums stājas spēkā 60 dienas pēc pēdējā ratifikācijas, noslēgšanas vai pieņemšanas dokumenta nodošanas glabāšanā atbilstoši noteikumiem, kas attiecas uz katru Pusi. 6. Šis nolīgums ir sagatavots angļu, dāņu, franču, grieķu, holan- diešu, itāļu, portugāļu, somu, spāņu, vācu, zviedru un krievu valo- dā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski. Šo nolīgumu nodod glabā- šanā Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretariāta arhīvos, kas katrai Pusei piegādā tā apliecinātu kopiju. 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 255 PIELIKUMI NOLĪGUMAM PAR STARPTAUTISKIEM HUMĀNAS MEDĪBU RĪKU LIETOŠANAS STANDARTIEM I PIELIKUMS I DAĻA: STANDARTI 1. STANDARTU MĒRĶI, PRINCIPI UN VISPĀRĪGI APSVĒRUMI 1. 1. Mērķi Šo standartu mērķis ir nodrošināt medību rīkos noķerto dzīvnieku pietiekamu labturību un vēl uzlabot šo labturību. 1. 2. Principi 1. 2. 1. Novērtējot, vai medību rīku lietošanas metode ir humāna, jāizvērtē medību rīkos noķertā dzīvnieka labturība. 1. 2. 2. Princips, kas ļauj noteikt, ka medību rīku lietošanas metode ir humāna, ir šīs metodes atbilstība 2. un 3. punktā noteiktajām robežvērtību prasībām. 1. 2. 3. Nosakot standartus tiek pieņemts, ka medību rīkiem jābūt selektīviem, efektīviem un tiem jāatbilst attiecīgajām katras Puses prasībām attiecībā uz cilvēku drošību. 1. 3. Vispārīgi apsvērumi 1. 3. 1. Dzīvnieku labturība tiek noteikta, veicot mērījumus, cik viegli vai grūti tie pielāgojas videi un kādā mērā tie nespēj piemēroties videi. Tā kā atšķiras dzīvnieku izmantotie paņēmieni, lai pielāgotos videi, izvērtējot viņu labturību, jāizmanto virkne mērījumu rezultātu. Rādītāji, kas liecina par medību rīkos noķerto dzīvnieku labturību, ietver fizioloģiskos, ievainojumu un uzvedības rādītājus. Tā kā daudzām sugām šie rādītāji vēl nav izpētīti, ir nepieciešami turpmāki zinātniskie pētījumi, lai noteiktu to robežvērtības šo standartu ietvaros. Lai gan labturība var ievērojami atšķirties, termins “humāns” tiek lietots tikai attiecībā uz tām medību rīku lietošanas metodēm, kas nodrošina pietiekamu attiecīgo dzīvnieku labturības līmeni, lai gan jāatzīst, ka atsevišķos gadījumos, kad tiek izmantoti medību rīki, kas nodrošina dzīvnieka nonāvēšanu, īsu brīdi labturības līmenis var būt zems. 1. 3. 2. Standartos noteiktās robežvērtības medību rīku sertificēšanai ietver: a) medību rīkiem, kas nenonāvē dzīvnieku: rādītāju līmeni, kuru pārsniedzot medību rīkos noķerto dzīvnieku labturību uzskata par nepietiekamu; b) medību rīkiem, kas nodrošina dzīvnieku nonāvēšanu: bezsamaņas un bezjūtības laiku un šī stāvokļa saglabāšanu līdz dzīvnieka nāvei. 1. 3. 3. Neatkarīgi no tā, ka medību rīku lietošanas metodēm jāatbilst 2. 4. un 3. 4. punkta prasībām, jāpievērš uzmanība medību rīku konstrukcijas un uzstādīšanas turpmākai uzlabošanai, jo īpaši saistībā ar: a) dzīvnieku, kuri noķerti medību rīkos, kas nenonāvē dzīvnieku, labturības uzlabošanu laikā, kamēr tie atrodas lamatās; b) ātras bezsamaņas un bezjūtības iestāšanās nodrošinājumu dzīvniekiem, kas notverti medību rīkos, kuri nodrošina dzīvnieku nonāvēšanu; c) dzīvnieku, kas nav mērķa dzīvnieki, notveršanas samazināšanu. 2. PRASĪBAS MEDĪBU RĪKU LIETOŠANAS METODĒM, KAS NENONĀVĒ DZĪVNIEKUS 2. 1. Definīcija “Medību rīku lietošanas metodes, kas nenonāvē dzīvniekus” ir medību rīki, kas konstruēti un uzstādīti ar mērķi nevis nonāvēt noķerto dzīvnieku, bet gan ierobežot tā kustības tā, lai tas vairs nevar aizbēgt no cilvēka. 256 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. 2. 2. Parametri 2. 2. 1. Novērtējot, vai medību rīku lietošanas metode, kas nenonāvē dzīvniekus, atbilst šiem standartiem, jāizvērtē medību rīkos noķertā dzīvnieka labturība. 2. 2. 2. Parametriem jāietver uzvedības un ievainojumu rādītāji, kas uzskaitīti 2. 3. 1. un 2. 3. 2. punktā. 2. 2. 3. Jāizvērtē reakcijas apjoms katram šim parametram. 2. 3. Rādītāji 2. 3. 1. Uzvedības rādītāji, kas ir atzīti par medību rīkos noķerto savvaļas dzīvnieku nepietiekamas labturības rādītājiem, ir šādi: a) pret sevi vērsta agresīva darbība, kas izraisa nopietnus ievainojumus (pašsakropļošanās); b) pārmērīgs kustību un reakcijas trūkums. 2. 3. 2. Ievainojumi, kas atzīti par medību rīkos noķerto savvaļas dzīvnieku nepietiekamas labturības rādītājiem ir šādi: a) kaulu lūzums; b) proksimāls plaukstas vai pēdas pamata locītavu izmežģījums; c) cīpslas vai saites plīsums; d) ievērojams kaulu plēves bojājums; e) smaga ārējā vai iekšējā asiņošana; f) ievērojama kustību muskuļa deģenerācija; g) locekļa išēmija; h) īstā zoba lūzums, kas atsedz pulpas caurumu; i) acu, tai skaitā radzenes, bojājums; j) muguras smadzeņu bojājums; k) nopietns iekšējā orgāna bojājums; l) sirds muskuļa bojājums; m) amputācija; n) nāve. 2. 4. Robežvērtības Medību rīku lietošanas metode, kas nenonāvē dzīvnieku, atbilst standartiem, ja: a) dati iegūti no vismaz 20 vienas un tās pašas mērķsugas īpatņiem; b) vismaz 80 % šo dzīvnieku neuzrāda nevienu no 2. 3. 1. un 2. 3. 2. punktā minētajiem rādītājiem. 3. PRASĪBAS MEDĪBU RĪKU LIETOŠANAS METODĒM, KAS NODROŠINA DZĪVNIEKA NONĀVĒŠANU 3. 1. Definīcija “Medību rīku lietošanas metodes, kas nodrošina dzīvnieka nonāvēšanu” ir medību rīki, kas konstruēti un uzstādīti ar mērķi nonāvēt medību rīkos noķerto mērķsugas dzīvnieku. 3. 2. Parametri 3. 2. 1. Jānosaka laiks, kas paiet, līdz iestājas nonāvēšanas mehānisma izraisītā bezsamaņa un bezjūtība, un jāpārbauda, vai šis stāvoklis saglabājas līdz nāvei (t. i. , līdz sirdsdarbības neatgriezeniskai apstājai). 3. 2. 2. Bezsamaņa un bezjūtība jāuzrauga, pārbaudot radzenes un plakstiņa refleksus vai citus zinātniski pierādītus piemērotus aizstājējparametrus (1). (1) Gadījumos, kad nepieciešamas turpmākas pārbaudes, lai noteiktu, vai medību rīku lietošanas metode atbilst standartiem, var veikt papildu elektroencefalogrammas (EEG), vizuālās reakcijas (VER) un reakcijas uz skaņu (SER) mērījumus. 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 257 3. 3. Rādītāji un maksimālais laiks Maksimālais laiks līdz radzenes un plakstiņu refleksa zudumam Suga 45 sekundes 120 sekundes Mustela erminea Martes americana, Martes zibellina, Martes martes 300 sekundes (1) Visas citas 4. 1. punktā minētās sugas (1) Komiteja maksimālo laiku novērtē pēc trim gadiem, veicot 9. panta b) apakšpunktā minēto pārskatīšanu, ja dati pamato šādu rīcību, lai maksimālā laika prasību pielāgotu katrai atsevišķai sugai ar mērķi pazemināt 300 sekunžu maksimālo ilgumu uz 180 sekundēm un lai noteiktu pamatotu ieviešanas termiņu. 3. 4. Robežvērtības Medību rīku lietošanas metode, kas nodrošina dzīvnieka nonāvēšanu, atbilst standartiem, ja: a) dati iegūti no vismaz 12 vienas un tās pašas mērķsugas eksemplāriem; b) vismaz 80 % šo dzīvnieku ir bezsamaņā un bezjūtīgi maksimālo laiku un paliek šādā stāvoklī līdz nāvei. II DAĻA SUGU SARAKSTS UN IEVIEŠANAS GRAFIKS 4. NOLĪGUMA 3. PANTĀ MINĒTO SUGU SARAKSTS UN IEVIEŠANAS GRAFIKS 4. 1. Sugu saraksts Standarti attiecas uz šādām sugām: Plaši pazīstams nosaukums: Koijots Vilks Ziemeļamerikas bebrs Bebrs Rūsganais lūsis Ziemeļamerikas ūdrs Ūdrs Ziemeļamerikas lūsis Lūsis Cauna Sibīrijas sabuļa ekoloģiskais vikariāts Sabulis Meža cauna Āpsis Sermulis Jenotsuns Bizamžurka Jenots Ziemeļamerikas āpsis Papildu sugas tiks iekļautas turpmāk pēc vajadzības. Suga Canis latrans Cants lupus Castor canadensis Castor fiber Felix rufus Lutra canadensis Lutra lutra Lynx canadensis Lynx lynx Martes americana Martes pennanti Martes zibellina Martes martes Meles meles Mustela erminea Nyctereutes procyonoides Ondatra zibetbicus Procyon lotor Taxidea taxus 258 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. 4. 2. Ieviešanas grafiks 4. 2. 1. Kā minēts nolīguma 7. pantā, medību rīku lietošanas metodes ir jāpārbauda, lai pierādītu to atbilstību šiem standartiem, un to atbilstība jāsertificē Pušu kompetentajām iestādēm: a) medību rīku lietošanas metodēm, kas nenonāvē dzīvnieku – trīs līdz piecu gadu laikā pēc šī nolīguma stāšanās spēkā atkarībā no pārbaudes prioritātēm un pārbaudes ierīču pieejamības; b) medību rīku lietošanas metodēm, kas nodrošina dzīvnieka nonāvēšanu – piecu gadu laikā pēc šī nolīguma stāšanās spēkā. 4. 2. 2. Saskaņā ar šī nolīguma 7. pantu trīs gadus pēc 4. 2. 1. punktā minētajiem termiņiem attiecīgajām Pušu kompetentajām iestādēm ir jāaizliedz tādu lamatu lietošana, kas nav sertificētas saskaņā ar šiem standartiem. 4. 2. 3. Ja kompetentā iestāde konstatē, ka medību rīka pārbaudes rezultāti neļauj veikt medību rīku sertificēšanu atsevišķām sugām vai īpašos vides apstākļos, kompetentā iestāde var turpināt atļaut medību rīku lietošanu uz laiku, kamēr turpinās pētījumi, kuru mērķis ir atrast aizstājējus medību rīkus. Kompetentā iestāde pārējām nolīguma Pusēm iepriekš paziņo par medību rīkiem, kuru lietošana ir atļauta uz laiku, un par pētniecības programmas norisi. III DAĻA: NORĀDES 5. NORĀDES MEDĪBU RĪKU PĀRBAUDEI UN MEDĪBU RĪKU LIETOŠANAS METOŽU TĀLĀKAS ATTĪSTĪBAS IZPĒTE Lai nodrošinātu precizitāti un ticamību un pierādītu, ka medību rīku lietošanas metodes atbilst standartos noteiktajām prasībām, pētījumos saistībā ar šo medību rīku lietošanas metožu pārbaudi jāievēro vispārējie labas izmēģinājumu prakses principi. Ja pārbaudes procedūras ir noteiktas ISO (Starptautiskā standartizācijas organizācija) ietvaros un ja šādas procedūras ir būtiskas, lai izvērtētu medību rīku lietošanas metožu atbilstību dažām vai visām standartu prasībām, ISO procedūras piemēro pēc vajadzības. 5. 1. Vispārīgas norādes 5. 1. 1. Pārbaudes jāveic atbilstoši visaptverošiem pētījumu protokoliem. 5. 1. 2. Jāpārbauda medību rīka mehānisma darbība. 5. 1. 3. Medību rīku pārbaude uz vietas jāveic, lai jo īpaši novērtētu selektivitāti. Šo pārbaudi var arī izmantot, lai iegūtu datus par notveršanas efektivitāti un lietotāja drošību. 5. 1. 4. Medību rīki, kas nenonāvē dzīvnieku, jāpārbauda iežogotā teritorijā galvenokārt, lai novērtētu uzvedības un fizioloģiskos parametrus. Medību rīki, kas nodrošina dzīvnieka nonāvēšanu, jāpārbauda nožogotā teritorijā galvenokārt, lai varētu noteikt dzīvnieka bezsamaņu. 5. 1. 5. Pārbaudēs uz vietas medību rīki jāpārbauda katru dienu. 5. 1. 6. Medību rīku, kas nodrošina dzīvnieku nonāvēšanu, efektivitāte mērķdzīvnieka bezsamaņas izraisīšanā un tā nonāvēšanā jāpārbauda ar pie samaņas esošiem, kustēties spējīgiem dzīvniekiem, veicot laboratoriskus mērījumus vai mērījumus iežogotā teritorijā un uz vietas. Jāpārbauda medību rīka spēja skart mērķdzīvnieka vitālos orgānus. 5. 1. 7. Pārbaudes procedūru kārtību var mainīt, novērtēšanu. lai nodrošinātu visefektīvāko pārbaudāmo medību rīku 5. 1. 8. Normāli lietojot, medību rīkiem nevajadzētu pakļaut to lietotāju neparedzamām briesmām. 5. 1. 9. Ja nepieciešams, veicot medību rīku pārbaudes, jāpārbauda plašāks parametru klāsts. Pārbaudēm uz vietas jāietver pētījumi par medību rīku lietošanas ietekmi gan uz mērķsugām, gan blakussugām. 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 259 5. 2. Pētījuma apstākļi 5. 2. 1. Medību rīks jāuzstāda un jāizmanto atbilstoši ražotāju vai citu atbildīgu personu sniegtajiem norādījumiem. 5. 2. 2. 5. 2. 3. Pārbaudēm ierobežotā teritorijā jāizmanto iežogota teritorija, kas nodrošina mērķsugas dzīvniekiem piemērotu vidi, lai tie varētu brīvi pārvietoties, slēpties un demonstrēt normālu uzvedību. Jāparedz iespēja uzstādīt medību rīkus un uzraudzīt noķertos dzīvniekus. Medību rīks jāuzstāda tā, lai varētu veikt pilnīgu dzīvnieka noķeršanas procesa audiovizuālo ierakstu. Pārbaudēm uz vietas jāizvēlas vietas, kas raksturīgas tām, ko izmantos praksē. Tā kā medību rīka selektivitāte un jebkura medību rīka iespējamā kaitīgā ietekme uz blakussugām ir svarīgi iemesli pārbaudes veikšanai uz vietas, vietas šādas pārbaudes veikšanai var nākties izvēlēties dažādās dzīvotnēs, kur iespējams sastapt dažādas blakussugas. Katrs medību rīks, tā novietojums un apkārtējā vide ir jānofotografē. Fotogrāfijā jābūt redzamam medību rīka identifikācijas numuram pirms un pēc medību rīka aizciršanās. 5. 3. Pētījuma personāls 5. 3. 1. Pārbaužu personālam jābūt pienācīgi kvalificētam un apmācītam. 5. 3. 2. Pārbaužu personāla vidū jābūt vismaz vienam cilvēkam, kam ir pieredze medību rīku lietošanā, un kas spēj medību rīkā noķert pārbaudē izmantojamos dzīvniekus, un vismaz vienam cilvēkam, kam ir pieredze medību rīku, kas nenonāvē dzīvniekus, labturības novērtēšanas metodēs un bezsamaņas novērtēšanas metodēs medību rīkiem, kas nodrošina dzīvnieku nonāvēšanu. Piemēram, uzvedības reakcija uz noķeršanu medību rīkā un bailes no medību rīka būtu jāizvērtē apmācītai personai, kas prot interpretēt šādus datus. 5. 4. Medību rīku pārbaudēs izmantojamie dzīvnieki 5. 4. 1. Dzīvniekiem, kurus izmanto pārbaudēs iežogotā teritorijā, jābūt veseliem un tiem jāpārstāv dzīvnieki, kas visticamāk tiks notverti savvaļā. Izmantotie dzīvnieki nedrīkst būt iepriekš saskārušies ar pārbaudāmo medību rīku. 5. 4. 2. Pirms medību rīku pārbaudes dzīvnieki jātur piemērotos apstākļos un jānodrošina ar piemērotu barību un ūdeni. Dzīvniekus nedrīkst turēt veidā, kas pats par sevi var izraisīt nepietiekamu labturību. 5. 4. 3. Pirms pārbaudes sākuma dzīvniekiem jāaklimatizējas pārbaudei paredzētajā iežogotajā teritorijā. 5. 5. Novērojumi 5. 5. 1. Uzvedība 5. 5. 1. 1. Uzvedības novērojumi jāveic apmācītai personai, kurai ir zināšanas sugu etoloģijā. 5. 5. 1. 2. Dzīvnieka bailes no medību rīka var izvērtēt, noķerot medību rīkā dzīvnieku viegli atpazīstamā situācijā, tad attiecīgajā situācijā atkārtoti konfrontējot dzīvnieku ar medību rīku un novērtējot viņa uzvedību. 5. 5. 1. 3. Jāpievērš uzmanība tam, lai nošķirtu reakciju uz papildu stimuliem un reakciju uz medību rīku vai situāciju. 5. 5. 2. Fizioloģija 5. 5. 2. 1. Dažiem dzīvniekiem pirms pārbaudes veikšanas jāpiestiprina telemetriski reģistrētāji lai reģistrētu sirds frekvenci, elpošanas frekvenci). Šādas ierīces jāpiestiprina labu laiku pirms medību rīka lietošanas, lai dzīvnieki varētu atgūties no nemiera, ko radījusi šādu reģistrētāju piestiprināšana. (piemēram, 5. 5. 2. 2. Jāveic visi piesardzības pasākumi, lai ierobežotu neadekvātus vai neobjektīvus novērojumus un parametrus, īpaši tos, kas, ņemot paraugus, rodas cilvēku darbības rezultātā. 5. 5. 2. 3. Ja tiek veikta bioloģisko paraugu ņemšana (piemēram, asins, urīna, siekalu paraugi), tas jādara atbilstošajos medību rīku lietošanas procesa laikos, un novērtējumā jāņem vērā parametra apsvērumi, kas atkarīgi no laika. Jāapkopo arī kontroles dati par dzīvniekiem, kas tiek turēti citviet labos apstākļos un citiem mērķiem, bāzes dati pirms noķeršanas un daži uzziņu dati pēc ārkārtējas stimulācijas (piemēram, speciālas saslimdināšanas tests ar adrenokortikotropiem hormoniem). 5. 5. 2. 4. Visi bioloģiskie paraugi jānoņem un jāuzglabā pēc labākās apziņas, lai nodrošinātu to saglabāšanu līdz analīžu veikšanai. 260 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. 5. 5. 2. 5. Izmantotās analīžu metodes ir jāapstiprina. 5. 5. 2. 6. Medību rīkiem, kas nodrošina dzīvnieku nonāvēšanu, ja neiroloģisko refleksu (piemēram, sāpes vai acis) pārbaudes tiek veiktas kopā ar elektroencefalogrammas (EEG) un/vai vizuālas reakcijas (VER) vai reakcijas uz skaņu (SER) mērījumiem, tās jāveic ekspertam, lai nodrošinātu atbilstošu informāciju par dzīvnieka apzināšanos par nonāvēšanas mehānisma efektivitāti. 5. 5. 2. 7. Ja pārbaužu protokolā noteiktajā laikā dzīvnieka bezsamaņa un bezjūtība nav iestājusies, dzīvnieki jānogalina humānā veidā. 5. 5. 3. Ievainojumi un patoloģijas 5. 5. 3. 1. Katrs pārbaudes dzīvnieks ir rūpīgi jāizmeklē, lai novērtētu jebkurus ievainojumus. Lai apstiprinātu iespējamos lūzumus, jāveic rentgenoloģiska izmeklēšana. 5. 5. 3. 2. Jāveic sīkāka beigto dzīvnieku patoloģiska izmeklēšana. Pēcnāves apskate jāveic pieredzējušam veterinārārstam saskaņā ar pieņemto veterinārijas izmeklēšanas praksi. 5. 5. 3. 3. Skartie orgāni un/vai ķermeņa daļas jāizmeklē makroskopiski un, ja nepieciešams, histoloģiski. 5. 6. Ziņojums 5. 6. 1. Pētījuma ziņojumā jāietver visa būtiskā informācija par eksperimenta apstākļiem, materiāliem un metodiku, kā arī rezultātiem, jo īpaši: a) lamatu konstrukcijas, tai skaitā būvniecības materiālu, tehniskais apraksts; b) ražotāja sniegtā lietošanas instrukcija; c) pārbaudes apstākļu apraksts; d) laika apstākļi, jo īpaši temperatūra un sniega segas biezums; e) pārbaudes personāls; f) dzīvnieku un pārbaudīto medību rīku skaits; g) medību rīkos noķerto katras sugas mērķa un blakus dzīvnieku kopskaits un to relatīvais daudzums, kas izteikts kā attiecīgajā apgabalā reti, parasti un bieži sastopams; h) selektivitāte; i) j) sīkākas ziņas, kas liecina, ka medību rīks tika iedarbināts un ievainoja dzīvnieku, kas netika notverts; novērojumi par uzvedību; k) katra izmērītā fizioloģiskā parametra vērtības un metodoloģija; l) ievainojumu un pēcnāves apskates apraksts; m) laiks līdz samaņas un jutīguma zaudēšanai; n) statistikas analīzes. 6. PĒTNIECĪBAS PROGRAMMAS STANDARTU DARBĪBAS JOMAS UZLABOŠANAI IV DAĻA: ZINĀTNISKĀ IZPĒTE Pārbaudot medību rīku sistēmas, jāizvērtē pietiekami plašs medību rīkos noķerto dzīvnieku labturības mērījumu spektrs. Lai gan virknei sugu šādi mērījumi, jo īpaši, papildu uzvedības un fizioloģiskie mērījumi, nav izstrādāti un piemēroti, to piemērošana konkrētām sugām šo standartu ietvaros ir jāpārbauda, veicot zinātniskus pētījumus, kuros nosaka bāzes līmeņus, reakciju spektru un citus būtiskus lielumus. 6. 1. Mērķi Zinātniskās izpētes, ko Puses veicina un sekmē atbilstoši 9. pantam, mērķis ir bāzes un uzziņu datu noteikšana, kas nepieciešami, lai noteiktu robežvērtības papildu parametriem vai novērtētu citu labturības mērījumu nozīmību, kas nav ietverti pašreizējā šo standartu 2. 3. punkta darbības jomā, tai skaitā virkni uzvedības un fizioloģisko rādītāju. 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 261 6. 2. Konkrētu sugu pētniecības programmas Lai pilnveidotu zinātnes atziņas medību rīkos noķerto dzīvnieku labturības novērtēšanas jomā, katra Puse veicina tālākus pētījumus attiecībā uz šajā tabulā minētajām sugām, kas jāpabeidz noteiktajā termiņā pēc šī nolīguma spēkā stāšanās. Suga Atbildīgā Puse Ondatra zibethicus Eiropas Kopiena Procyon lotor Martes zibellina Kanāda Krievija Termiņš 3 gadi 3 gadi 3 gadi 6. 3. Īpaši pētāmie mērījumi 6. 3. 1. Pētāmiem parametriem īpaši jāietver: a) uzvedības reakcijas pēc noķeršanas medību rīkos, tai skaitā kliedzieni, ārkārtēja panika, aizture pirms atgriešanās normālā uzvedības stāvoklī pēc atbrīvošanas no medību rīka un bailes no tā. Pārbaudot bailes, jānovērtē, cik ļoti dzīvnieks izvairās vai pretojas tuvoties iepriekš piedzīvotajai noķeršanas situācijai; b) fizioloģiskie parametri, tai skaitā sirds frekvence un aritmija un bioķīmiskie parametri (asins, urīna vai siekalu mērījumi) atkarībā no sugas, tai skaitā glikokortikoīda koncentrācijas, prolaktīna koncentrācijas, kreatīnkināzes darbība, aktātdehidrogenāzes (un ja iespējams izoenzīma–5) un beta–endorfīna līmeņi (ja pārbaudes iespējamas). 6. 3. 2. Fizioloģisko parametru reakciju apjoms jānovērtē saistībā ar bāzes un galējiem līmeņiem un ņemot vērā atkarību no laika. 6. 3. 3. Bāzes līmeņi nozīmē fizioloģiskā radītāja lielumu, koncentrāciju vai pakāpi brīdī, kad dzīvnieku nesatrauc vides apstākļi. Fizioloģiskajiem rādītājiem, kas mainās dažu sekunžu vai minūšu laikā, šim bāzes līmenim jāattiecas uz konkrētu darbību, piemēram, gulēšanu, stāvēšanu, staigāšanu vai skriešanu un lekšanu. Galējie līmeņi ir līmeņi, kas ir tuvu šādu dzīvnieku maksimālajiem vai minimālajiem līmeņiem. Augstāk minētās fizioloģiskās reakcijas mēdz piemist visiem zīdītājiem, bet precīzi bāzes un galējie līmeņi un šo līmeņu izmaiņu modelis jānosaka katrai pārbaudāmajai sugai. 6. 3. 4. Par nepietiekamu labturību liecina šādi fizioloģisko reakciju mērījumu aspekti – noteiktais līmenis ļoti atšķiras no normālā līmeņa un šī pārveidotā līmeņa ilgums ir būtisks. 6. 4. Pētniecības programmu uzraudzība Komiteja uzrauga un koordinē pētījumus, ko Puses veicina un sekmē atbilstoši 9. pantam. 262 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. II PIELIKUMS 1. Pagaidu nolīgums par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Ekonomikas kopienu, Eiropas Ogļu un tērauda kopienu un Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Krievijas Federāciju, no otras puses, kas noslēgts Briselē 1995. gada 17. jūlijā un stājās spēkā 1996. gada 1. februārī. 2. Partnerības un sadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienām un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Krievijas Federāciju, no otras puses, kas noslēgts Korfu 1994. gada 24. jūnijā. 3. Nolīgums par tirdzniecības un komercattiecībām starp Krievijas Federāciju un Kanādu, kas stājās spēkā 1992. gada 29. decembrī. 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 263 III PIELIKUMS ŠĶĪRĒJTIESA 1. pants Strīdus Puse paziņo Komitejai, ka tā vēlas nodot strīdu izskatīšanai šķīrējtiesā saskaņā ar nolīguma 15. pantu. Paziņojumā jānorāda arbitrāžas priekšmets un, jo īpaši, nolīguma noteikumi, kuru interpretācija vai piemērošana ir strīda pamatā. 1. Šķīrējtiesa sastāv no trim locekļiem. 2. pants 2. Strīdos starp divām pusēm katra strīdus Puse ieceļ šķīrējtiesnesi. Strīdos starp vairākām Pusēm Puses ar vienādām interesēm kopīgi ieceļ vienu šķīrējtiesnesi savstarpēji vienojoties. Jebkurā gadījumā abi šādi ieceltie šķīrējtiesneši kopīgi vienojoties ieceļ trešo šķīrējtiesnesi par šķīrējtiesas priekšsēdētāju. 3. Šķīrējtiesas priekšsēdētājs nedrīkst: a) būt strīdā iesaistīto Pušu pilsonis; b) būt saistīts ar strīdus Pusēm; c) būt bijis iesaistīts strīda izskatīšanā jebkurā citā statusā. 4. Jebkura vakance šķīrējtiesā jāaizpilda saskaņā ar kārtību, kas noteikta sākotnējai iecelšanai. Ja 60 dienu laikā pēc Pušu veiktās šķīrējtiesnešu iecelšanas nav iecelts šķīrējtiesas priekšsēdētājs, jebkura Puse var prasīt, lai viņu ieceļ Starptautiskās tiesas priekšsēdētājs. 3. pants 4. pants 1. Šķīrējtiesa stingri saskaņā ar nolīguma, starptautisko tiesību un tās pilnvaru noteikumiem pieņem nolēmumu: “Ņemot vērā faktus un attiecīgos nolīguma noteikumus (attiecīgos noteikumus norādīt šeit), noteikt, vai Puse ievēro savus pienākumus saskaņā ar nolīgumu, un izdot nolēmumu šajā sakarā. ” 2. Šķīrējtiesai jāpārliecinās, ka prasība ir faktiski un juridiski pamatota. 1. Ja strīdus Puses nevienojas citādi, šķīrējtiesa nosaka pati savu reglamentu. 5. pants 2. Šķīrējtiesas reglamentam katrā ziņā jābūt saskaņā ar šo pielikumu, šķīrējtiesas nolēmumu izdošanas pilnvaru darbības jomu un procesuālā taisnīguma principiem saskaņā ar starptautiskajām tiesībām un praksi. 6. pants Strīdus Puses atvieglo šķīrējtiesas darbu un, izmantojot visus to rīcībā esošos līdzekļus: a) nodrošina to ar visiem attiecīgajiem dokumentiem, informāciju un ierīcēm atbilstoši to iekšējām juridiskām un administratīvām prasībām; b) ja nepieciešams, nodrošina tai iespēju izsaukt lieciniekus vai ekspertus un uzklausīt viņu liecības. Strīdus Puses un šķīrējtiesneši aizsargā jebkuras šķīrējtiesas procesa laikā konfidenciāli saņemtās informācijas konfidencialitāti. 7. pants Strīdus Puses uzņemas vienādās daļās segt šķīrējtiesas procedūras izmaksas, tai skaitā šķīrējtiesnešu honorārus, ceļa izdevumus, tulkošanas un sekretariāta pakalpojumus un citas saistītas izmaksas. 8. pants 264 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/27. sēj. Šķīrējtiesai jāuzklausa un jānosaka pretprasības, kas tieši izriet no strīda priekšmeta. 9. pants Šķīrējtiesa pieņem nolēmumus gan par procedūru, gan strīda būtību ar šķīrējtiesnešu balsu vairākumu. Nodotās balsis neatklāj. 10. pants 1. Šķīrējtiesa pieņem lēmumu ne vēlāk kā 180 dienas pēc priekšsēdētāja iecelšanas. 2. Šķīrējtiesa ar vienprātīgu lēmumu var aizkavēt lēmuma pieņemšanu, ja strīdus Puses tam piekrīt. 11. pants 12. pants 1. Šķīrējtiesas nolēmumam jāpievieno rakstisks pārskats par secinājumiem un iemesliem, uz kuriem tie balstās. 2. Strīdu saistībā ar nolēmuma interpretāciju vai īstenošanas veidu var iesniegt jebkura strīdus Puse šķīrējtiesai, kas nolēmumu izdevusi. Šķīrējtiesas nolēmums ir galīgs, saistošs strīdus pusēm, un to nevar pārsūdzēt. 13. pants 11/27. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 265 IV PIELIKUMS PUŠU DEKLARĀCIJAS Kanādas valdības deklarācija attiecībā uz paātrinātu tērauda spīļu kājķeramo lamatu pakāpeniskās nomaiņas periodu Atzīstot Nolīguma par humānas medību rīku lietošanas standartiem (še turpmāk nolīgums) mērķus un atbilstoši nolīguma 7. pantam Kanāda paziņo, ka: 1. Nolīguma spēkā stāšanās dienā Kanādā tiks aizliegta visu tērauda spīļu kājķeramo lamatu izmantošana šādām sugām: Martes americana Mustela erminea Castor canadensis Ondatra zibethicus Martes pennanti Taxidea taxus Lutra canadensis 2. a) Pamatojoties uz jau pieejamiem pārbaužu rezultātiem, parasto tērauda spīļu kājķeramo lamatu, kas nenonāvē dzīvniekus, lietošana tiks aizliegta pārējām Kanādas sugām, kas minētas nolīguma I pielikumā: Canis latrans Felis rufus Procyon lotor Canis lupus Lynx canadensis b) Šis aizliegums stājas spēkā vēlākais: i) beidzoties pilnīgu pārbaužu uz vietas sezonai, kas sākas 1999. gada oktobrī; vai ii) beidzoties periodam, kas nepieciešams pārbaudēm un ieviešanai, kā to nosaka c) apakšpunkts. c) “Periods, kas nepieciešams pārbaudēm un ieviešanai”, kas minēts 2. punkta b) apakšpunkta ii) daļā, ir divas pilnas pārbaužu uz vietas sezonas plus viens gads pēc otrās pārbaužu uz vietas sezonas, kas sākas pēc Eiropas Savienības Padomes galīgās nolēmuma noslēgšanas. d) Kanādai pārbaužu uz vietas sezona (kas minēta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļā un 2. punkta c) apakšpunktā ilgst no 1. oktobra līdz 31. martam. 3. Saistībā ar 2. punkta b) apakšpunktu šī deklarācija ir spēkā laika posmā starp Eiropas Savienības Padomes galīgo nolīguma noslēgšanu un nolīguma spēkā stāšanos tik ilgi, kamēr nolīgumu (tai skaitā lielākai drošībai tam pievienotās deklarācijas) Eiropas Kopiena piemēro saskaņā ar tā noteikumiem. Eiropas Kopienas deklarācija Eiropas Kopiena saprot, ka Nolīguma par starptautiskiem humānas medību rīku lietošanas standartiem parakstīšana ir svarīgs un būtisks solis ceļā uz pietiekama medību rīkos noķerto dzīvnieku labturības līmeņa nodrošināšanu. Tāpēc Eiropas Kopiena apstiprina, ka tā neveiks nekādus pasākumus Padomes Regulas (EEK) Nr. 3254/91 ieviešanai laikā, kas nepieciešams, lai citas Puses ratificētu nolīgumu, un pēc ratifikācijas tik ilgi, kamēr nolīgums ir spēkā un tiek piemērots atbilstoši tā noteikumiem


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 2507/97 af 15. december 1997 om ændring af forordning (EØF) nr. 689/92 om fastsættelse af fremgangsmåden ved og betingelserne for interventionsorganernes overtagelse af korn

eurovoc_concepts:
analytical chemistry
cereals
intervention agency
weights and measures

formats: html pdfa1b print


title: Eiropas Parlamenta Un Padomes Direktīva 97/67/EK (1997. gada 15. decembris) par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai

eurovoc_concepts:
harmonisation of standards
postal service
provision of services
quality standard
single market

formats: html pdf print

text: 06/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 71 31997L0067 L 15/14 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 21. 1. 1998. EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 97/67/EK (1997. gada 15. decembris) par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, pierādīta ar to, ka pasta pakalpojumi ir būtisks saziņas un tirdzniecības instruments; ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punktu, 66. un 100. a pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2), ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (3), ņemot vērā Eiropas Parlamenta 1993. gada 22. janvāra rezolūci- ju, kas attiecas uz Zaļo grāmatu par pasta pakalpojumu vienotā tirgus attīstību (4), ņemot vērā Padomes 1994. gada 7. februāra rezolūciju par Kopie- nas pasta pakalpojumu attīstību (5), saskaņā ar Līguma 189. b pantā izklāstīto procedūru un ņemot vērā Samierināšanas komitejas kopīgo dokumentu6 (6), kas apstiprināts 1997. gada 7. novembrī, (1) tā kā būtu jāpieņem pasākumi, lai izveidotu iekšējo tirgu saskaņā ar Līguma 7. a pantu; tā kā šis tirgus ir teritorija bez iekšējām robežām, kurā ir nodrošināta preču, personu, pakalpojumu un kapitāla brīva aprite; (2) tā kā pasta pakalpojumu nozarē iekšējā tirgus izveides nozīme Kopienas ekonomikas un sociālajā kohēzijā ir (1) OV C 322, 2. 12. 1995. , 22. lpp. , un OV C 300, 10. 10. 1996. , 22. lpp. (2) OV C 174, 17. 6. 1996. , 41. lpp. (3) OV C 337, 11. 11. 1996. , 28. lpp. (4) OV C 42, 15. 2. 1993. , 240. lpp. (5) OV C 48, 16. 2. 1994. , 3. lpp. (6) Eiropas Parlamenta 1996. gada 9. maija atzinums (OV C 152, 27. 5. 1996. , 20. lpp. ), Padomes 1997. gada 29. aprīļa Kopējā nostāja (OV C 188, 19. 6. 1997. , 9. lpp. ) un Eiropas Parlamenta 1997. gada 16. septembra lēmums (OV C 304, 6. 10. 1997. , 34. lpp. ). Eiropas Par- lamenta 1997. gada 19. novembra lēmums un Padomes 1997. gada 1. decembra lēmums. (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) tā kā 1992. gada 11. jūnijā Komisija ir nākusi klajā ar Zaļo grāmatu par pasta pakalpojumu vienotā tirgus attīstību un 1993. gada 2. jūnijā ar paziņojumu par pamatnostādnēm Kopienas pasta pakalpojumu attīstībai; tā kā tos pasta pakalpojumu aspektus, kas ir nozīmīgi Kopienai, Komisija ir plaši apspriedusi ar sabiedrību un pasta nozarē ieinteresētās personas ir darījušas Komisijai zināmus savus apsvērumus; tā kā vispārējo pasta pakalpojumu pašreizējais apjoms un nosacījumi, ar ko reglamentē to sniegšanu, dažādās dalīb- valstīs ir lielā mērā atšķirīgi; tā kā dažādās dalībvalstīs pakalpojumu izpilde, īpaši kvalitātes ziņā, nav vienāda; tā kā pārrobežu pasta sakari ne vienmēr atbilst lietotāju un Eiropas pilsoņu vēlmēm un Kopienas pasta pakalpojumu izpilde kvalitātes ziņā pašlaik ir neapmierinoša; tā kā būtiskās atšķirības, kas ir vērojamas pasta nozarē, ievērojamas sekas uz tām nozarēm, kuras īpaši atstāj izmanto pasta pakalpojumus, un efektīvi kavē virzību uz Kopienas iekšējo kohēziju tajā ziņā, ka tie reģioni, kur nav pietiekami augstas kvalitātes pasta pakalpojumu, ir neizde- vīgā situācijā gan vēstuļu piegādes pakalpojumu, gan preču piegādes jomā; tā kā jāveic pasākumi, lai nodrošinātu pakāpenisku un vadāmu tirgus liberalizāciju un šo pasākumu pareizu līdz- svarošanu, lai visā Kopienā saskaņā ar vispārējo pakalpo- jumu sniedzēju tiesībām un pienākumiem garantētu brīvo pakalpojumu sniegšanu pašā pasta nozarē; tā kā jārīkojas Kopienas līmenī, lai nodrošinātu labāku to nosacījumu saskaņošanu, ar ko reglamentē pasta nozari, un jāveic attiecīgi pasākumi, lai izstrādātu kopīgus notei- kumus; 72 (10) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/3. sēj. tā kā saskaņā ar subsidiaritātes principu Kopienas līmenī būtu jāpieņem vairāki vispārīgi principi, bet konkrēto pro- cedūru izvēlei vajadzētu būt dalībvalstu kompetencē un tām vajadzētu brīvi izvēlēties to sistēmu, kura ir vislabāk piemērota apstākļiem attiecīgajās dalībvalstīs; nekā 3 % publisko operatoru ienākumu; tā kā pēc cenu kri- tērija (pieckārtīgs pamattarifs) var labāk nošķirt rezervētos pakalpojumus no kurjerpakalpojumiem, ko liberalizē; (11) tā kā ir svarīgi Kopienas līmenī nodrošināt vispārējos pasta pakalpojumus, ieskaitot to noteiktas kvalitātes pakalpo- jumu minimumu, kas lietotāju labā par pieņemamu cenu jāsniedz visās dalībvalstīs neatkarīgi no to ģeogrāfiskā stā- vokļa Kopienā; (18) tā kā, ņemot vērā to, ka būtiskā atšķirība starp kurjerpastu un vispārējiem pasta pakalpojumiem ir pievienotajā vērtībā (neatkarīgi no tās formas), ko dod kurjerpasta pakalpojumi un ko izjūt klienti, visefektīvāk papildu vērtību var noteikt, apsverot papildu cenu, kuru klienti ir gatavi maksāt, tomēr neskarot cenu ierobežojumu rezervēto pakalpojumu jomā, kurš ir jāievēro; (12) tā kā vispārējos pakalpojumus sniedz ar mērķi, lai visiem lietotājiem piedāvātu vieglu piekļuvi pasta iestāžu tīklam, īpaši, pietiekamā skaitā nodrošinot piekļuves vietas un apmierinošus nosacījumus, ciktāl tie attiecas uz savākšanas un piegādes biežumu; tā kā vispārējie pakalpojumi jāsniedz atbilstīgi pamatvajadzībai nodrošināt darbības nepārtrauk- tību, vienlaicīgi nodrošinot to pielāgojamību lietotāju vaja- dzībām un garantējot godīgu un nediskriminējošu attiek- smi pret lietotājiem; (13) tā kā vispārējos pakalpojumos jāiekļauj gan iekšzemes pakalpojumi, gan pārrobežu pakalpojumi; (19) tā kā ir saprātīgi pagaidām atļaut tiešajā pastā un pārrobežu pastā saglabāt rezervēšanas spēju atbilstīgi paredzētajiem cenu un masas ierobežojumiem; tā kā nākamais pasākums pasta pakalpojumu iekšējā tirgus izveidē būtu Eiropas Par- lamentā un Padomē, vēlākais, 2000. gada 1. janvārī pēc Komisijas priekšlikuma, kas seko nozares pārskatam, pie- ņemt lēmumu par turpmāko pasta pakalpojumu tirgus pakāpenisko vadāmo liberalizāciju, īpaši, lai liberalizētu pārrobežu un tiešo pastu un turpmāk pārskatītu cenu un svara ierobežojumus; (14) tā kā vispārējo pakalpojumu lietotāji pietiekami jāinformē par piedāvāto pakalpojumu klāstu, to sniegšanas un izman- tošanas nosacījumiem, sniegto pakalpojumu kvalitāti un tarifiem; (20) (15) tā kā šīs direktīvas nosacījumi, kas attiecas uz vispārējo pakalpojumu sniegšanu, neskar vispārējo pakalpojumu operatoru tiesības apspriest līgumus ar klientiem indivi- duāli; (16) tā kā to pakalpojumu klāsta uzturēšana, kurus var rezervēt atbilstīgi Līguma noteikumiem un neskarot konkurences noteikumu piemērošanu, izrādās attaisnojama, pamatojo- ties uz vispārējo pakalpojumu nodrošināšanu ar finansiāli līdzsvarotiem nosacījumiem; tā kā liberalizācijas procesam nevajadzētu ierobežot dažu dalībvalstu ieviesto bezmaksas pakalpojumu nepārtrauktu sniegšanu personām, kuras ir pilnīgi vai daļēji neredzīgas; (17) tā kā korespondences pasta sūtījumi, kas sver 350 gramus vai vairāk, veido mazāk nekā 2 % vēstuļu apjoma un mazāk tā kā sabiedriskās kārtības un sabiedrības drošības nolūkos dalībvalstīm var būt likumīga interese piešķirt vienam vai vairākiem pašu izraudzītiem uzņēmumiem tiesību izvietot uz valsts automaģistrālēm pastkastītes, kas paredzētas pasta sūtījumu savākšanai; tā kā tajos pašos nolūkos tām ir tiesības izraudzīties uzņēmumu vai uzņēmumus, kuri atbild par pastmarku izlaidi, norādot izcelsmes valsti, un uzņēmumus, kuri atbild par ierakstīto sūtījumu piegādes pakalpojumiem, ko saskaņā ar dalībvalsts likumdošanas aktiem izmanto tiesas vai administratīvās procedūrās; tā kā, iekļaujot 12 zvaigžņu simbolu, tās var arī norādīt, ka tās ir Eiropas Savienības dalībvalstis; (21) tā kā jauni pakalpojumi (pakalpojumi, kas krasi atšķiras no tradicionālajiem pakalpojumiem) un dokumentu apmaiņa nav vispārējo pakalpojumu sastāvdaļa un attiecīgi nav attaisnojuma to rezervēšanai vispārējo pakalpojumu snie- dzējiem; tā kā tas vienlīdz attiecas uz piegādi ar saviem spē- kiem (pasta pakalpojumu sniegšanu, ko veic fiziska vai juridiska persona, kura ir pasta rīkojuma devēja, vai šo sūtī- jumu savākšanu un maršrutēšanu, ko veic trešā persona, kura rīkojas vienīgi minētās personas vārdā), kas neietilpst pakalpojumu kategorijā; 06/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 73 (22) tā kā dalībvalstīm savā teritorijā būtu jāspēj ar attiecīgām atļaujas procedūrām regulēt to pasta pakalpojumu snieg- šanu, kas nav rezervēti vispārējo pakalpojumu sniedzējiem; tā kā minētajām procedūrām jābūt caurskatāmām, nedis- kriminējošām, samērīgām un pamatotām ar objektīviem kritērijiem; ieviestu dažādo pakalpojumu faktisko izmaksu caurskatā- mību un lai nodrošinātu to, ka kompensācijas novirzīšana no rezervēto pakalpojumu nozares uz nerezervēto pakal- pojumu nozari nerada nelabvēlīgu ietekmi uz konkuren- ces nosacījumiem pēdējā; (23) tā kā dalībvalstīm vajadzētu būt izvēlei attiecināt uz licenču piešķiršanu vispārējo pakalpojumu saistības vai iemaksas kompensāciju fondā, kas paredzēts, lai vispārējo pakalpo- jumu sniedzējam kompensētu to pakalpojumu sniegšanu, kuri ir saistīti ar negodīgu finansiālo apgrūtinājumu; tā kā dalībvalstīm vajadzētu spēt atļaujās iekļaut saistības, ka atļautās darbības nedrīkst aizskart ekskluzīvās vai īpašās tiesības, kas vispārējo pakalpojumu sniedzējiem piešķirtas uz rezervētajiem pakalpojumiem; tā kā, liberalizējot tiešo pastu, pārraudzības nolūkos var ieviest tiešā pasta identifi- kācijas sistēmu; (29) tā kā, lai nodrošinātu iepriekšējos trijos apsvērumos izklās- tīto principu piemērošanu, vispārējo pakalpojumu sniedzē- jiem saprātīgi ilgā termiņā būtu jāievieš tādas izmaksu uzskaites sistēmas, ko var neatkarīgi pārbaudīt un kas dod iespēju, pamatojoties uz caurskatāmām procedūrām, izmaksas sadalīt starp pakalpojumiem, cik precīzi iespē- jams; tā kā šādas prasības var izpildīt, piemēram, ieviešot pilnīgi attiecinātu izmaksu aprēķināšanu; tā kā īstos atklā- tas konkurences apstākļos šādas izmaksu uzskaites sistē- mas var būt nevajadzīgas; (24) tā kā būs jāpieņem pasākumi, kas vajadzīgi, lai saskaņotu atļaujas procedūras, kuras dalībvalstis noteikušas, lai regla- mentētu nerezervēto pakalpojumu komerciālo sniegšanu sabiedrībai; (25) tā kā gadījumā, ja tas izrādītos vajadzīgs, tad būtu jāpieņem pasākumi, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstīs piekļuvi valsts pasta iestāžu tīklam reglamentē ar caurskatāmiem un nedis- kriminējošiem nosacījumiem; (26) tā kā, lai nodrošinātu nevainojamu vispārējo pakalpojumu vadību un novērstu konkurences traucējumus, vispārējiem pakalpojumiem būtu jāpiemēro objektīvi, caurskatāmi un nediskriminējoši tarifi, kas saskaņoti ar izmaksām; (27) tā kā atlīdzībai par pārrobežu pasta pakalpojumu snieg- šanu Kopienas iekšienē, neskarot to saistību minimumu, kas izriet no Pasaules Pasta savienības aktiem, būtu jāsedz izmaksas, kuras rodas vispārējo pakalpojumu sniedzējam galamērķa valstī; tā kā šai atlīdzībai būtu arī jāveicina pār- robežu pakalpojumu kvalitātes uzlabošana vai uzturēšana, izmantojot pakalpojumu kvalitātes mērķus; tā kā tas attais- notu piemērotas sistēmas, kurās ir paredzēts attiecīgs izmaksu segums un kuras ir īpaši saistītas ar sasniegto pakalpojumu kvalitāti; (28) tā kā dažādie rezervētie pakalpojumi grāmatvedībā jāuz- lai skaita atsevišķi no nerezervētajiem pakalpojumiem, (30) tā kā būtu jāņem vērā intereses, kādas ir lietotājiem, kam ir tiesības saņemt augstas kvalitātes pakalpojumus; tā kā tāpēc jāpieliek visas pūles, lai uzlabotu Kopienas līmenī sniegto pakalpojumu kvalitāti; tā kā šādu kvalitātes uzla- bojumu nolūkā dalībvalstīm var būt jānosaka standarti, kas jāsasniedz vai jāpārsniedz vispārējo pakalpojumu sniedzē- jiem, ciktāl tas attiecas uz pakalpojumiem, kuri ir vispārējo pakalpojumu sastāvdaļa; (31) tā kā lietotāju gaidītā pakalpojumu kvalitāte ir sniegto pakalpojumu būtisks aspekts; tā kā minētās pakalpojumu kvalitātes vērtēšanas standarti un sasniegtās kvalitātes līmeņi jāpublicē lietotāju interesēs; tā kā jābūt pieejamiem saskaņotiem pakalpojumu kvalitātes standartiem un kopē- jai noteikšanas metodoloģijai, lai varētu novērtēt pakalpo- jumu kvalitātes konverģenci visā Kopienā; (32) tā kā dalībvalstīm jānosaka kvalitātes valsts standarti, kas saskan ar Kopienas standartiem; tā kā pārrobežu pakalpo- jumos Kopienas iekšienē ir vajadzīga vismaz divu vispārējo pakalpojumu sniedzēju kopēja darbība attiecīgi divās dalīb- valstīs, kvalitātes standarti jānosaka Kopienas līmenī; (33) tā kā atbilstība minētajiem standartiem neatkarīgi un regulāri jāpārbauda, pamatojoties uz saskaņojumu; tā kā lietotājiem jābūt tiesībām būt informētiem par šīs pārbaudes rezultātiem un dalībvalstīm būtu jānodrošina labošanas pasākums, ja šie rezultāti liecina par neatbilstību standartiem; 74 (34) (35) LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/3. sēj. tā kā Padomes Direktīva 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos (1) attie- cas uz pasta operatoriem; (41) tā kā šī direktīva neietekmē to, kā piemēro Līguma notei- kumus, īpaši tos, kuri attiecas uz konkurenci un pakalpo- jumu sniegšanas brīvību; tā kā vajadzība uzlabot pakalpojumu kvalitāti nozīmē to, ka strīdi jāatrisina ātri un efektīvi; tā kā papildus atlīdzībai likumīgos veidos, kādi ir pieejami saskaņā ar dalībvalstu un Kopienas tiesībām, būtu jāparedz procedūra caurskatāmai, vienkāršai un nesadārdzinātai sūdzību izskatīšanai, kurā varētu piedalīties visas ieinteresētās puses; (42) tā kā dalībvalstīm nekas netraucē pasta nozarē uzturēt spēkā vai ieviest pasākumus, kas ir liberālāki nekā šajā direktīvā paredzētie, ne arī, beidzoties šīs direktīvas termi- ņam, uzturēt spēkā pasākumus, kurus tās ir ieviesušas, lai izpildītu šo direktīvu, ja vien minētie pasākumi ir saderīgi ar Līgumu; (36) tā kā pasta iestāžu tīklu savstarpējas savienošanas nolūkā un lietotāju interesēs jāveicina tehnisko normu saskaņo- šana; tā kā tehnisko normu saskaņošana ir nepieciešama, lai attīstītu dalībvalstu pasta iestāžu tīklu savstarpējo izmantojamību un vispārējo pakalpojumu efektivitāti Kopienā; (37) tā kā saskaņošanas pamatnostādnēs Eiropai ir paredzēti specializēti tehnisko normu saskaņošanas pasākumi, kas uzticēti Eiropas Standartizācijas komitejai; (38) tā kā būtu jāizveido komiteja, kas Komisijai palīdz izpildīt šo direktīvu, īpaši, ciktāl tas attiecas uz turpmāko darbu to pasākumu izstrādē, kuri attiecas uz Kopienas pārrobežu pakalpojumu kvalitāti un tehnisko normu saskaņošanu; (39) (40) tā kā, lai nodrošinātu vispārējo pakalpojumu pareizu funk- cionēšanu un novērstu konkurences traucējumus nerezer- vēto pakalpojumu nozarē, ir svarīgi nošķirt regulatora funkcijas, no vienas puses, un operatora funkcijas, no otras puses; tā kā neviens pasta operators nevar būt gan tiesne- sis, gan ieinteresētā puse; tā kā dalībvalstij jānosaka vienas vai vairāku dalībvalsts regulatīvo iestāžu statūti un šīs iestā- des var izvēlēties no valsts iestādēm vai neatkarīgām struk- tūrām, ko izvirza šim nolūkam; tā kā jānovērtē pasta pakalpojumu iekšējā tirgus funkcio- nēšanas saskaņotie nosacījumi; tā kā tāpēc Komisija trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā un jebkurā gadījumā, vēlākais, 2000. gada 31. decembrī sniedz ziņo- jumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šīs direktīvas piemērošanu, iekļaujot tajā attiecīgu informāciju par noza- res attīstību, īpaši tās ekonomiskajiem, sociālajiem, nodar- binātības un tehniskajiem aspektiem un par pakalpojumu kvalitāti; (1) OV L 95, 21. 4. 1993. , 29. lpp. (43) tā kā būtu lietderīgi šo direktīvu piemērot līdz 2004. gada 31. decembrim, ja Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma nenolemj citādi; (44) (45) tā kā šī direktīva neattiecas ne uz vienu tādu darbību, kas nav Kopienas tiesību aktu piemērošanas jomā kā Eiropas Savienības Līguma V un VI sadaļā paredzētās darbības, un nekādā gadījumā uz darbībām, kuras attiecas uz sabiedrī- bas drošību, aizsardzību, valsts drošību (ieskaitot valsts saimniecisko labklājību, ja šādas darbības ir saistītas ar valsts drošību) un valsts pasākumiem krimināltiesību jomā; tā kā šī direktīva attiecībā uz uzņēmumiem, kas nav reģistrēti Kopienā, netraucē pieņemt pasākumus saskaņā ar Kopienas tiesībām un esošajām starptautiskajām saistībām, kuras ir paredzētas, lai nodrošinātu to, ka trešās valstīs pret dalībvalstu pilsoņiem ir līdzīga attieksme; tā kā Kopienas uzņēmumiem būtu jāgūst labums trešās valstīs no tādas attieksmes un efektīvas piekļuves tirgum, kas līdzinās attieksmei un tirgus piekļuvei, kura ir piešķirta attiecīgo valstu pilsoņiem Kopienā, IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. NODAĻA Mērķis un piemērošanas joma 1. pants Ar šo direktīvu nosaka kopīgus noteikumus, kas attiecas uz: — vispārējo pasta pakalpojumu sniegšanu Kopienā, — kritērijiem, ar kuriem nosaka pakalpojumus, ko var rezervēt vispārējo pakalpojumu sniedzējiem, un nosacījumiem, ar kuriem reglamentē nerezervēto pakalpojumu sniegšanu, 06/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 75 — vispārējo pakalpojumu sniegšanas tarifu principiem un 8. uzskaites caurskatāmību, — vispārējo pakalpojumu kvalitātes standartu noteikšanu un tādas sistēmas izveidi, ar ko nodrošina atbilstību minētajiem standartiem, — tehnisko standartu saskaņošanu, — neatkarīgu valsts regulatīvo iestāžu izveidi. “Tiešais pasts” ir paziņojums, kas sastāv tikai no reklāmas, tirdzniecības vai publicitātes materiāla un satur identisku ziņojumu, izņemot adresāta vārdu, adresi un identifikācijas numuru, un citas modifikācijas, kuras nemaina ziņojuma būtību, un ko sūta ievērojamam skaitam adresātu, un kas jāpārsūta un jāpiegādā adresē, kuru sūtītājs norādījis uz paša sūtījuma vai uz tā iesaiņojuma. Katras dalībvalsts regulatīvā iestāde interpretē terminu “ievērojams skaits adresātu” un publicē atbilstīgu definīciju. Rēķinus, faktūrrēķinus, finanšu pārskatus un citus neidentiskus ziņojumus neuzskata par tiešo pastu. Sūtījumu, kur vienā iesaiņojumā tiešais pasts apvienots ar citiem sūtījumiem, neuzskata par tiešo pastu. Pie tiešā pasta pieder pārrobežu un iekšzemes tiešais pasts. 2. pants Šajā direktīvā tiek piemērotas šādas definīcijas: “Pasta pakalpojumi” ir pakalpojumi, kas saistīti ar pasta sūtī- jumu savākšanu, šķirošanu, pārvadāšanu un piegādi. 9. “Ierakstīts sūtījums” ir pakalpojums, kur pēc vienotas likmes dod garantiju pret zuduma, nolaupīšanas vai sabojāšanas risku un vajadzības gadījumā pēc pieprasījuma sūtītājam izsniedz dokumentu, kurš ir apstiprinājums tam, ka pasta sūtījums ir nodots piekļuves vietā un/vai piegādāts adresā- tam. “Valsts pasta iestāžu tīkls” ir organizācijas un visu veidu resursu sistēma, ko izmanto vispārējo pakalpojumu sniedzēji, īpaši tādos nolūkos kā šie: 10. “Apdrošināts sūtījums” ir pakalpojums, kurā pasta sūtījumu apdrošina par vērtību, kādu zuduma, nolaupīšanas vai sabo- jāšanas gadījumā deklarē sūtītājs. — pasta sūtījumu savākšana no piekļuves vietām visā teri- torijā atbilstīgi vispārējo pakalpojumu sniedzēju pienāku- miem, — minēto sūtījumu maršrutēšana un nogādāšana no pasta iestāžu tīkla piekļuves vietas līdz piegādes centram, — piegāde adresēs, kas norādītas uz sūtījumiem. “Piekļuves vietas” ir fiziskie objekti, to skaitā publiskās pastkas- tītes uz valsts automaģistrālēm vai vispārējo pakalpojumu sniedzēja telpās, kur klienti pasta sūtījumus var nodot valsts pasta iestāžu tīklā. “Savākšana” ir piekļuves vietās nodoto pasta sūtījumu savāk- šana. “Piegāde” ir process no šķirošanas piegādes centrā līdz pasta sūtījumu piegādei adresātiem. “Pasta sūtījums” ir adresēts sūtījums galīgajā formā, kādā vis- pārējo pakalpojumu sniedzējam tas jānogādā. Pie šādiem sūtījumiem bez korespondences pieder arī, piemēram, grā- matas, katalogi, avīzes, periodiskie izdevumi un pasta pakas, kurās ir preces ar komercvērtību vai bez tās. “Korespondence” ir rakstveida paziņojums uz jebkura veida fiziskā nesēja, kas jāpārsūta un jāpiegādā adresē, kuru uz paša sūtījuma vai uz tā iesaiņojuma norādījis sūtītājs. Grāmatas, katalogi, avīzes un periodiskie izdevumi nav uzskatāmi par korespondenci. 11. “Pārrobežu pasts” ir pasts no citas dalībvalsts vai uz to vai no trešās valsts vai uz to. 12. “Dokumentu apmaiņa” ir tādu līdzekļu, to skaitā ad hoc telpu un transporta nodrošināšana, ko veic trešā persona un kas tiem lietotājiem, kuri ir šā pakalpojuma abonenti, dod iespēju pašu spēkiem savstarpēji apmainīties ar pasta sūtījumiem. 13. “Vispārējo pakalpojumu sniedzējs” ir valsts vai privāts uzņē- mums, kas sniedz vispārēju pasta pakalpojumu vai tā daļu kādā dalībvalstī un kas ir identificēts, par to paziņojot Komi- sijai saskaņā ar 4. pantu. 14. “Atļauja” ir jebkura atļauja, ar ko nosaka tiesības un pienāku- mus, kuri ir specifiski pasta nozarei, un kas dod iespēju uzņē- mumiem sniegt pasta pakalpojumus un pēc vajadzības izvei- dot un/vai ekspluatēt pasta iestāžu tīklus, kuri vajadzīgi šādu pakalpojumu sniegšanai, un kas var būt “vispārēja atļauja” vai “individuāla licence” saskaņā ar definīciju šeit turpmāk: — “vispārējā atļauja” ir atļauja neatkarīgi no tā, vai to regla- mentē ar noteiktas pakalpojumu grupas licenci vai ar vis- pārējiem tiesību aktiem un vai ar šādu reglamentāciju izvirza prasību par reģistrēšanas vai deklarēšanas proce- dūrām, kas attiecīgajam uzņēmumam neuzliek pienā- kumu no attiecīgās valsts regulatīvās iestādes saņemt skaidru lēmumu pirms to tiesību izmantošanas, kuras izriet no šīs atļaujas, 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 76 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/3. sēj. — “individuālā licence” ir atļauja, ko piešķīrusi valsts regula- tīvā iestāde un kas kādam uzņēmumam piešķir specifis- kas tiesības vai uz tā darbībām attiecina specifiskus pie- nākumus, ar tiem pēc vajadzības papildinot vispārējo atļauju, ja uzņēmumam nav tiesību realizēt attiecīgās tie- sības pirms valsts regulatīvās iestādes lēmuma saņemša- nas. 15. “Galamaksa” ir atlīdzība vispārējo pakalpojumu sniedzējiem par to ienākošo pārrobežu pasta sūtījumu piegādi, kuros ir pasta sūtījumi no citas dalībvalsts vai no trešās valsts. 16. “Sūtītājs” ir fiziska vai juridiska persona, kas atbild par sūtīša- nas rīkojumu. 17. “Lietotāji” ir visas fiziskās vai juridiskās personas, kas sūtītāja vai adresāta statusā gūst labumu no vispārējo pakalpojumu sniegšanas. 18. “Valsts regulatīvā iestāde” ir struktūra vai struktūras katrā dalīb- valstī, kam attiecīgā dalībvalsts uztic inter alia regulatīvās funkcijas šīs direktīvas piemērošanas jomā. 19. “Pamatprasības” ir vispārīgi ekonomiski nenosacīti iemesli, kas var rosināt kādu dalībvalsti ieviest nosacījumus, kuri attiecas uz pasta pakalpojumu piedāvājumu. Šie iemesli ir korespon- dences noslēpums, tīkla drošība, ciktāl tā saistīta ar bīstamo preču pārvadāšanu, un, ja ir pamatojums, tad arī datu aizsar- dzība, vides aizsardzība un reģionālā plānošana. Pie datu aizsardzības var piederēt arī personas datu aizsardzī- ba, pārraidāmās vai glabājamās informācijas noslēpums un privātās dzīves aizsardzība. 2. NODAĻA Vispārējie pakalpojumi 3. pants — vienu savākšanu, — vienu piegādi mājās vai telpās visām fiziskajām vai juridiska- jām personām vai, izņēmuma kārtā, ievērojot nosacījumus pēc valsts regulatīvās iestādes izvēles, vienu piegādi attiecīgās iekārtās. Visi izņēmumi vai atkāpes, ko valsts regulatīvā iestāde piešķir saskaņā ar šo punktu, jādara zināmi Komisijai un visām valsts regulatīvajām iestādēm. 4. Katra dalībvalsts pieņem pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodro- šinātu to, ka vispārējos pakalpojumos ietilpst vismaz šādi: — to pasta sūtījumu savākšana, šķirošana, pārvadāšana un pie- gāde, kuru svars ir līdz diviem kilogramiem, — to pasta paku savākšana, šķirošana, pārvadāšana un piegāde, kuru svars ir līdz desmit kilogramiem, — ierakstīto sūtījumu un apdrošināto sūtījumu pakalpojumi. 5. Valsts regulatīvās iestādes var palielināt svara ierobežojumu līdz jebkurai vērtībai, nepārsniedzot 20 kilogramus, un noteikt īpašus noteikumus piegādei mājās attiecībā uz tām pasta pakām, kas ir iekļautas vispārējo pakalpojumu jomā. Neatkarīgi no tā, kādu svara ierobežojumu tām pasta pakām, kas ietilpst vispārējo pakalpojumu jomā, noteikusi kāda dalībvalsts, dalībvalstis nodrošina to, ka to teritorijā piegādā pasta pakas, kuras saņem no citām dalībvalstīm un kuru svars ir līdz 20 kilo- gramiem. 6. Attiecīgo pasta sūtījumu minimālie un maksimālie izmēri ir noteikti konvencijā un nolīgumā, kas attiecas uz pasta pakām, ko pieņēmusi Pasaules Pasta savienība. 7. Šajā pantā noteiktie vispārējie pakalpojumi ietver iekšzemes un pārrobežu pakalpojumus. 4. pants 1. Dalībvalstis savā teritorijā nodrošina to, ka lietotājiem ir tiesī- bas uz vispārējiem pakalpojumiem, kas saistīti ar noteiktas kvali- tātes pastāvīgo pasta pakalpojumu sniegšanu par pieņemamām cenām visiem lietotājiem visās vietās. Visas dalībvalstis nodrošina to, ka vispārējie pakalpojumi ir garantēti, un informē Komisiju par pasākumiem, ko tās ir veikušas, lai izpildītu šo pienākumu, un īpaši par savu vispārējo pakalpojumu sniedzēju identitāti. Visas dalībvalstis saskaņā ar Kopienas tiesībām noteic vispārējo pakalpojumu sniedzēju pienā- kumus un tiesības un publicē tās. 2. Tāpēc dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai nodroši- nātu to, ka sakaru punktu un piekļuves vietu blīvums atbilst lie- totāju vajadzībām. 5. pants 3. Tās veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka, izņemot apstākļos vai ģeogrāfiskos nosacījumos, ko valsts regulatīvās iestādes atzīst par izņēmumu, vispārējo pakalpojumu sniedzējs(-i) katru darb- dienu un ne mazāk kā piecas dienas nedēļā garantē vismaz: 1. Visas dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka vispā- rējo pakalpojumu sniegšana atbilst šādām prasībām: — piedāvājot pakalpojumu, garantē tā atbilstību pamatprasībām, 06/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 77 — ievērojot salīdzināmus nosacījumus, lietotājiem piedāvā iden- tisku pakalpojumu, 2. Ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu vispārējo pakalpojumu uzturēšanu, var turpināt pārrobežu pasta un tiešā pasta rezervē- šanu, ievērojot 1. punktā noteiktos cenas un svara ierobežojumus. — pakalpojums ir pieejams bez jebkādas diskriminācijas, īpaši bez diskriminācijas, kas izriet no politiskiem, reliģiskiem vai ideoloģiskiem apsvērumiem, — pakalpojuma sniegšanu nepārtrauc vai neizbeidz, izņemot nepārvaramas varas gadījumos, — pakalpojuma sniegšana attīstās atbilstīgi tehniskajai, ekonomi- kas un sociālajai videi un lietotāju interesēm. 2. Noteikumi, kas izklāstīti 1. punktā, pieļauj pasākumus, kurus dalībvalstis pieņem saskaņā ar prasībām, kas attiecas uz sabiedrī- bas interesēm, kuras ir atzītas Līgumā, īpaši tā 36. un 56. pantā, kas attiecas inter alia uz sabiedrības morāli, sabiedrības drošību, ieskaitot kriminālizmeklēšanu, un valsts politiku. ir lēmuma pieņemšana, 3. Lai izveidotu pasta pakalpojumu iekšējo tirgu, Eiropas Parla- mentam un Padomei turpmāk veicamais pasākums, neskarot Komisijas kompetenci, vēlākais, 2000. gada 1. janvārī par turpmāko pakāpenisko un vadāmo pasta tirgus liberalizāciju, īpaši, lai liberalizētu pārrobežu un tiešo pastu, un par to cenu un svara ierobežojumu, kas stājas spēkā 2003. gada 1. janvārī, turpmāko pārskatīšanu, īpaši ņemot vērā līdz tam laikam notikušo ekonomikas, sociālo un tehnikas attīs- tību, kā arī vispārējo pakalpojumu sniedzēju finansiālo līdzsvaru, lai varētu turpināt šīs direktīvas mērķu īstenošanu. Šos lēmumus pieņem pēc Komisijas priekšlikuma, kas pēc noza- res pārskata iesniegts līdz 1998. gada beigām. Pēc Komisijas lūguma dalībvalstis sniedz visu informāciju, kas vajadzīga, lai izstrādātu pārskatu. 4. Dokumentu apmaiņu nedrīkst rezervēt. 6. pants 8. pants Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu to, ka vispārējo pakalpojumu sniedzēji lietotājiem regulāri sniedz pietiekami sīki izstrādātu un atjauninātu informāciju, kas attiecas uz konkrētām piedāvāto vispārējo pakalpojumu funkcijām, īpaši norādot uz šo pakalpojumu vispārīgajiem piekļuves nosacījumiem, cenām un kvalitātes standarta līmeņiem. Šo informāciju attiecīgi publicē. Dalībvalstis 12 mēnešu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā informē Komisiju par to, kā tās nodrošina tās informācijas pieejamību, kas jāpublicē saskaņā ar pirmo daļu. Par visām turpmākajām izmaiņām, tiklīdz iespējams, informē Komisiju. Noteikumi, kas izklāstīti 7. pantā, neskar dalībvalstu tiesības organizēt pastkastīšu izvietošanu uz valsts automaģistrālēm, pastmarku izlaidi un ierakstīto sūtījumu pasta pakalpojumus, ko tiesību aktiem izmanto tiesas vai saskaņā ar dalībvalsts administratīvās procedūrās. 4. NODAĻA Nosacījumi, ar ko reglamentē nerezervēto pakalpojumu sniegšanu un piekļuvi pasta iestāžu tīklam 3. NODAĻA To pakalpojumu saskaņošana, kurus var rezervēt 9. pants 7. pants 1. Attiecībā uz nerezervētajiem pakalpojumiem, kas saskaņā ar 3. panta noteikumiem neietilpst vispārējo pakalpojumu jomā, dalībvalstis var ieviest vispārīgas atļaujas, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu atbilstību pamatprasībām. 1. Ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu vispārējo pakalpojumu uzturēšanu, tie pakalpojumi, ko katra dalībvalsts var rezervēt vis- pārējo pakalpojumu sniedzējiem, ir iekšzemes korespondences sūtījumu savākšana, šķirošana, pārvadāšana un paātrināta vai nepaātrināta piegāde, kuras cena ir mazāka nekā pieckārtīgs valsts tarifs par korespondences sūtījumu, kas pieder pie standarta sūtī- jumu visātrākās piegādes kategorijas pirmās masas grupas, ja tāda kategorija ir un ja šo sūtījumu svars ir mazāks par 350 gramiem. Bezmaksas pakalpojumiem, kas paredzēti neredzīgajiem vai daļēji neredzīgajiem, var pieļaut izņēmuma svara un cenas ierobežoju- mus. 2. Attiecībā uz nerezervētajiem pakalpojumiem, kas saskaņā ar 3. panta noteikumiem neietilpst vispārējo pakalpojumu jomā, dalībvalstis var ieviest atļaujas procedūras, to skaitā individuālu licencēšanu, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu atbilstību pamat- prasībām un lai aizsargātu vispārējo pakalpojumu nozari. Piešķirot atļaujas, var: — pēc vajadzības noteikt vispārējo pakalpojumu sniegšanas sais- tības, — ja vajadzīgs, noteikt prasības, kas attiecas uz šo pakalpojumu kvalitāti, pieejamību un izpildi, 78 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/3. sēj. — noteikt saistības neaizskart ekskluzīvās vai īpašās tiesības, kas vispārējo pakalpojumu sniedzējiem ar 7. panta 1. un 2. punktu piešķirtas rezervēto pasta pakalpojumu jomā. 5. NODAĻA Tarifu principi un uzskaites caurskatāmība 3. Procedūras, kas aprakstītas 1. un 2. punktā, ir caurskatāmas, nediskriminējošas, samērīgas un pamatotas ar objektīviem kritē- rijiem. Dalībvalstīm jānodrošina tas, ka pilnīga vai daļēja atļaujas atteikuma iemeslus dara zināmus pretendentam, un dalībvalstīm jānosaka pārsūdzēšanas procedūra. 4. Lai nodrošinātu vispārējo pakalpojumu nozares aizsardzību, gadījumā, ja dalībvalsts konstatē, ka no saistībām, kas paredzētas šajā direktīvā, attiecībā uz vispārējo pakalpojumu sniedzēju izriet negodīgs finansiālais apgrūtinājums, tad tā var izveidot kompen- sāciju fondu, kuru šim nolūkam pārvalda struktūra, kas nav atka- rīga no labuma guvēja vai guvējiem. Šajā gadījumā dalībvalsts var noteikt, ka par atļaujas piešķiršanu jāizdara finansiāls ieguldījums minētajā fondā. Dalībvalstij, veidojot kompensācijas fondu un nosakot finansiālo ieguldījumu apmēru, jānodrošina caurskatāmī- bas, nediskriminācijas un samērīguma principa ievērošana. Tā drīkst finansēt tikai 3. pantā noteiktos pakalpojumus. 5. Dalībvalstis var paredzēt tiešā pasta identifikācijas sistēmu, kas dod iespēju pārraudzīt šos pakalpojumus, ja tos liberalizē. 10. pants 1. Eiropas Parlaments un Padome, lemjot par Komisijas priekšli- kumu un pamatojoties uz Līguma 57. panta 2. punktu, 66. un 100. a pantu, pieņem pasākumus, kas vajadzīgi, lai saskaņotu 9. pantā minētās procedūras, ar ko reglamentē nerezervēto pakal- pojumu sniegšanu sabiedrībai, ievērojot komerciālus noteikumus. 2. Saskaņošanas pasākumi, kas minēti 1. punktā, īpaši attiecas uz kritērijiem, kuri jāievēro, un uz procedūrām, kuras jāizpilda pasta operatoram, uz šo kritēriju un procedūru publicēšanas veidu, kā arī uz pārsūdzības procedūrām, kuras jāizpilda. 11. pants 12. pants Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai visiem pakalpoju- miem, kuri ir vispārējo pakalpojumu sniegšanas daļa, nodrošinātu tādus tarifus, kas atbilst šādiem principiem: — cenām jābūt pieņemamām, un ar tām jānodrošina tas, ka visi lietotāji var piekļūt sniegtajiem pakalpojumiem, — cenas jāsaskaņo ar izmaksām; dalībvalstis var nolemt, ka visā attiecīgās dalībvalsts teritorijā būtu jāpiemēro vienots tarifs, — vienota tarifa piemērošana ir savienojama ar vispārējo pakal- pojumu sniedzēju tiesībām slēgt individuālas vienošanās ar klientiem par cenām, — tarifiem jābūt caurskatāmiem un nediskriminējošiem. 13. pants 1. Lai nodrošinātu pārrobežu vispārējo pakalpojumu sniegšanu, dalībvalstis veicina to, lai dalībvalstu vispārējo pakalpojumu snie- dzēji savās vienošanās par galamaksu pārrobežu pastā Kopienas iekšienē ievērotu šādus principus: — galamaksu nosaka atkarībā no ienākošā pārrobežu pasta apstrādes un piegādes izmaksām, — atlīdzības līmeņus nosaka atbilstīgi sasniegtajai pakalpojumu kvalitātei, — galamaksa ir caurskatāma un nediskriminējoša. 2. Šo principu īstenošana var ietvert pārejas noteikumus, kas paredzēti, lai novērstu traucējumus pasta tirgos vai nelabvēlīgas sekas operatoriem, ja operatori, kuri nosūta, un operatori, kuri saņem, ir noslēguši savstarpēju vienošanos, tomēr šādas vienoša- nās ierobežo līdz minimumam, kas vajadzīgs, lai sasniegtu šos mērķus. Parlaments un Padome, Eiropas lemjot par Komisijas priekšlikumu un pamatojoties uz Līguma 57. panta 2. punktu, 66. un 100. a pantu, pieņem tādus saskaņošanas pasākumus, kādi ir vajadzīgi, lai lietotājiem un vispārējo pakalpojumu sniedzējiem nodrošinātu piekļuvi valsts pasta iestāžu tīklam ar caurskatāmiem un nediskriminējošiem nosacījumiem. 14. pants 1. Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai divu gadu laikā pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā nodrošinātu to, ka vispārējo pakalpojumu uzskaiti kārto saskaņā ar šā panta noteikumiem. 06/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 79 2. Vispārējo pakalpojumu sniedzēji savās iekšējās uzskaites sistē- mās uzskaita vismaz katru rezervēto pakalpojumu atsevišķi, no vienas puses, un katru nerezervēto pakalpojumu, no otras puses. Nerezervēto pakalpojumu uzskaitē būtu skaidri jānošķir pakalpo- jumi, kuri pieder pie vispārējiem pakalpojumiem, un pakalpoju- mi, kuri nepieder pie vispārējiem pakalpojumiem. Šādas iekšējās uzskaites sistēmas funkcionē, pamatojoties uz konsekventi piemē- rotiem un objektīvi attaisnotiem izmaksu uzskaites principiem. 3. Uzskaites sistēmās, kas minētas 2. punktā, izmaksas katram rezervētajam un katram nerezervētajam pakalpojumam, neskarot 4. punktu, sadala šādi: a) izmaksas, ko var tieši attiecināt uz konkrētu pakalpojumu, tā arī attiecina; b) kopīgās izmaksas, tas ir, izmaksas, ko nevar tieši attiecināt uz konkrētu pakalpojumu, sadala šādi: i) ja iespējams, kopīgās izmaksas sadala, pamatojoties uz pašu izmaksu izcelsmes tiešu analīzi; ii) ja tieša analīze nav iespējama, tad sadala kopīgo izmaksu kategorijās, pamatojoties uz netiešu saistību ar citu izmaksu kategoriju vai izmaksu grupu, kurā ir iespējams tiešs attiecinājums vai sadalījums; tiešā saistība pamatojas uz salīdzināmām izmaksu struktūrām; iii) ja izmaksas nevar sadalīt ne tieši, ne netieši, tad izmaksu kategoriju sadala, pamatojoties uz vispārēju dalītāju, ko aprēķina pēc attiecības, kurā, no vienas puses, ir visi tie izdevumi, kas ir tieši vai netieši attiecināti uz katru rezer- vēto pakalpojumu vai sadalīti tiem, un, no otras puses, izdevumi, kuri ir attiecināti uz citiem pakalpojumiem vai sadalīti tiem. 7. Pēc lūguma dalībvalsts regulatīvajai iestādei un Komisijai kon- fidenciāli dara pieejamu uzskaites informāciju, kas izriet no šīm sistēmām. 8. Ja kāda dalībvalsts nav rezervējusi nevienu no pakalpojumiem, kas ir rezervējami saskaņā ar 7. pantu, un nav izveidojusi kom- pensācijas fondu vispārējo pakalpojumu sniegšanai, kā atļauts saskaņā ar 9. panta 4. punktu, un, ja dalībvalsts regulatīvā iestāde neiebilst pret to, ka neviens no izraudzītajiem vispārējo pakalpo- jumu sniedzējiem attiecīgajā dalībvalstī nesaņem valsts subsīdiju netieši vai citādi, tad dalībvalsts regulatīvā iestāde var lemt par šā panta 2. , 3. , 4. , 5. , 6. un 7. punkta prasību nepiemērošanu. Dalīb- valsts regulatīvā iestāde par šādiem lēmumiem informē Komisiju. 15. pants Vispārējo pakalpojumu sniedzēju finanšu pārskatus sastāda, ie- sniedz revīzijai neatkarīgam revidentam un publicē saskaņā ar Kopienas un dalībvalstu tiesību aktiem, kas attiecas uz komercuzņēmumiem. 6. NODAĻA Pakalpojumu kvalitāte 16. pants Dalībvalstis nodrošina standartu noteikšanu un publicēšanu, lai garantētu labu pasta pakalpojumu kvalitāti. pakalpojumu kvalitātes 4. Citas izmaksu uzskaites sistēmas drīkst piemērot tikai tad, ja tās ir saderīgas ar 2. punktu un ir apstiprinātas dalībvalsts regula- tīvajā iestādē. Pirms to piemērošanas par to jāinformē Komisija. Kvalitātes standartos īpašu uzmanību pievērš maršrutēšanas laikiem un pakalpojumu regularitātei un drošumam. 5. Dalībvalsts regulatīvās iestādes nodrošina to, ka atbilstību vie- nai no 3. vai 4. punktā aprakstītajām izmaksu uzskaites sistēmām pārbauda kompetenta struktūra, kas nav atkarīga no vispārējo pakalpojumu sniedzēja. Dalībvalstis nodrošina to, ka paziņojumu, kas attiecas uz atbilstību, periodiski publicē. Standartus nosaka: — dalībvalstis saviem iekšzemes pakalpojumiem, — Eiropas Parlaments un Padome pārrobežu pakalpojumiem Kopienas iekšienē (skatīt pielikumu). Saskaņā ar procedūru, kas noteikta 21. pantā, šos standartus turpmāk pielāgo tehni- kas vai tirgus attīstībai. 6. Dalībvalsts regulatīvā iestāde glabā pieejamībai pietiekami sīki izstrādātu informāciju par izdevumu uzskaites sistēmām, ko lieto vispārējo pakalpojumu sniedzējs, un pēc Komisijas lūguma ie- sniedz tai šo informāciju. Vismaz vienu reizi gadā neatkarīgas ārējas struktūras, kam nav saistības ar vispārējo pakalpojumu sniedzējiem, veic darbības uzraudzību pēc saskaņotiem nosacījumiem, kuri jānoteic saskaņā ar procedūru, kas izklāstīta 21. pantā, un vismaz vienu reizi gadā publicē ziņojumus. 80 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/3. sēj. 17. pants Dalībvalstis nosaka iekšzemes pasta kvalitātes standartus un nodrošina to saderību ar standartiem, kas noteikti pārrobežu pakalpojumiem Kopienas iekšienē. Dalībvalstis par saviem iekšzemes pakalpojumu kvalitātes standartiem informē Komisiju, kas tos publicē tāpat kā 18. pantā minētos standartus pārrobežu pakalpojumiem Kopienas iekšienē. Dalībvalstu regulatīvās iestādes nodrošina to, ka neatkarīgo darbības uzraudzību izpilda saskaņā ar 16. panta ceturto daļu, ka rezultāti ir pamatoti un ka vajadzības gadījumā veic labošanas pasākumu. organizācijām, kas pārstāv lietotāju un/vai patērētāju intereses, var iesniegt lietas izskatīšanai dalībvalsts kompetentajā iestādē, ja lie- totāju sūdzības vispārējo pakalpojumu sniedzējam nav atrisinātas apmierinoši. Saskaņā ar 16. pantu dalībvalstis nodrošina to, ka vispārējo pakal- pojumu sniedzēji kopā ar gada ziņojumu par darbības uzraudzību publicē informāciju par sūdzību skaitu un to risināšanas veidu. 7. NODAĻA Tehnisko standartu saskaņošana 20. pants 18. pants Tehnisko standartu saskaņošanu turpina, lietotāju intereses. īpaši ņemot vērā 1. Saskaņā ar 16. pantu kvalitātes standarti pārrobežu pakalpo- jumiem Kopienas iekšienē ir noteikti pielikumā. 2. Ja sakarā ar situācijām, kas attiecas uz infrastruktūru vai ģeo- grāfiju, ir vajadzīgs, tad dalībvalsts regulatīvās iestādes var noteikt atbrīvojumus no pielikumā paredzētajiem kvalitātes standartiem. Ja dalībvalsts regulatīvās iestādes noteic minētos atbrīvojumus, tad tās par to nekavējoties informē Komisiju. Komisija iesniedz gada ziņojumu par iepriekšējos 12 mēnešos saņemto informāciju komitejai, kas izveidota saskaņā ar 21. pantu. 3. Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī visus labo- jumus kvalitātes standartos, kuri paredzēti pārrobežu pakalpoju- miem Kopienas iekšienē, un veic pasākumus, kuri vajadzīgi, lai nodrošinātu regulāru neatkarīgo uzraudzību un to izpildes līmeņu publicēšanu, kas apliecina atbilstību minētajiem standartiem un sasniegtajam attīstības līmenim. Dalībvalstu regulatīvās iestādes nodrošina to, ka vajadzības gadījumā veic labošanas pasākumu. 19. pants Dalībvalstis nodrošina to, ka lietotāju sūdzību izskatīšanai izstrādā caurskatāmas, vienkāršas un nesadārdzinātas procedūras, īpaši gadījumiem, kas saistīti ar zudumu, nolaupīšanu, sabojāšanu vai neatbilstību pakalpojuma kvalitātes standartiem. Dalībvalstis pieņem šos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka minētās procedūras dod iespēju godīgi un ātri atrisināt strīdus, paredzot atlīdzinājumu un/vai kompensāciju, ja tas ir pamatoti. Eiropas Standartizācijas komitejai uzdod izstrādāt tehniskos standartus, kas piemērojami pasta nozarē, pamatojoties uz abonentmaksu, ievērojot principus, kuri noteikti Padomes Direktīvā 83/189/EEK (1983. gada 28. marts), ar ko nosaka tehnisko standartu un sniegšanai procedūru informācijas noteikumu jomā (1). Šis darbs ir atkarīgs no saskaņošanas pasākumiem, ko pieņem starptautiskā līmenī, un īpaši no tiem, ko pieņem Pasaules Pasta savienībā. Piemērojamos standartus vienu reizi gadā publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Dalībvalstis nodrošina to, ka vispārējo pakalpojumu sniedzēji norāda uz Oficiālajā Vēstnesī publicētajiem standartiem, ja tas vajadzīgs lietotāju interesēs, un īpaši, sniedzot 6. pantā minēto informāciju. informē par Komiteju, kas paredzēta 21. pantā, pastāvīgi apspriedēm Eiropas Standartizācijas komitejā un par to, kas minētajā struktūrā panākts šajā jomā. 8. NODAĻA Komiteja 21. pants Komisijai palīdz komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuru vada Komisijas pārstāvis. Komiteja apstiprina savu reglamentu. Neskarot citas iespējas pārsūdzēt saskaņā ar dalībvalsts un Kopie- nas tiesību aktiem, dalībvalstis nodrošina to, ka lietotāji indivi- duāli vai, ja dalībvalsts likumdošanas aktos ir atļauts, kopīgi ar (1) OV L 109, 26. 4. 1983. , 8. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 96/139/EK (OV L 32, 10. 2. 1996. , 31. lpp. ). 06/3. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 81 iesniedz komitejai veicamo pasākumu Komisijas pārstāvis projektu. Termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības, komiteja sniedz savu atzinumu par projektu. Atzinumu sniedz ar balsu vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā noteikts attiecībā uz lēmumiem, kuri jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu Padomei pārstāvju balsis komitejā vērtē, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. Komisija pieņem paredzētos pasākumus, komitejas atzinumu. ja tie ir saskaņā ar Ja paredzētie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu vai ja Padomei atzinums nav priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem. sniegts, Komisija iesniedz tūlīt Padome pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu. Ja trīs mēnešos pēc tam, kad Komisija iesniegusi jautājumu izskatīšanai Padomē, tā nav pieņēmusi lēmumu, tad ierosinātos pasākumus pieņem Komisija. 9. NODAĻA Dalībvalsts regulatīvā iestāde 22. pants attiecas uz nozares attīstību, īpaši tās ekonomiskajiem, sociāla- jiem, nodarbinātības un tehniskajiem aspektiem un uz pakalpo- jumu kvalitāti. Pēc vajadzības ziņojumam pievieno priekšlikumus Eiropas Parla- mentam un Padomei. 24. pants Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvi un administratīvi akti, kas vajadzīgi, izpildītu šīs direktīvas prasības ne vēlāk kā 12 mēnešus pēc tās stāšanās spēkā. Par to dalībvalstis tūlīt informē Komisiju. lai Kad dalībvalstis pieņem minētos pasākumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. 25. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 26. pants 1. Šī direktīva dalībvalstīm netraucē uzturēt spēkā vai ieviest pasākumus, kas ir liberālāki par šajā direktīvā paredzētajiem. Tiem jābūt saderīgiem ar Līgumu. Katra dalībvalsts sev izraugās vienu vai vairākas tādas regulatīvās iestādes pasta nozarei, kuras ir juridiski atsevišķi un funkcionāli neatkarīgas no pasta operatoriem. 2. Beidzoties šīs direktīvas termiņam, dalībvalstis var uzturēt spēkā pasākumus, kurus tās ir ieviesušas, lai izpildītu šo direktī- vu, ciktāl minētie pasākumi ir saderīgi ar Līgumu. Dalībvalstis informē Komisiju par to, kuras regulatīvās iestādes tās ir izraudzījušās to uzdevumu izpildei, kas izriet no šīs direktīvas. 27. pants Dalībvalstu regulatīvo iestāžu īpašais uzdevums ir nodrošināt atbilstību tām saistībām, kas izriet no šīs direktīvas. Tām var uzdot arī nodrošināt atbilstību konkurences noteikumiem pasta nozarē. Šīs direktīvas noteikumus, izņemot 26. pantu, piemēro līdz 2004. gada 31. decembrim, ja saskaņā ar 7. panta 3. punktu nav nolemts citādi. 10. NODAĻA Nobeiguma noteikumi 23. pants 28. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Briselē, 1997. gada 15. decembrī Neskarot 7. panta 3. punktu, trīs gadus pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā un jebkurā gadījumā, vēlākais, 2000. gada 31. decembrī Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, tajā iekļaujot arī informāciju, kas Eiropas Parlamenta vārdā — Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. M. GIL-ROBLES priekšsēdētājs J. -C. JUNCKER 82 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 06/3. sēj. PIELIKUMS Kopienas pārrobežu pasta kvalitātes standarti laika ierobežojumu Kopienas pārrobežu pasta kvalitātes standarti katrā dalībvalstī maršrutēšanai, ko noteic pēc ātrākās standarta kategorijas pasta sūtījumu pilnīgas maršrutēšanas (*) saskaņā ar formulu D + n, kur D ir diena, kad sūtījums nodots pasta iestāžu tīklā (**), un n ir to darbdienu skaits, kuras paiet no nodošanas dienas līdz piegādei adresātam. jānosaka attiecībā pret Kopienas pārrobežu pasta kvalitātes standarti Laika ierobežojums D + 3 D + 5 Mērķis 85 % sūtījumu 97 % sūtījumu Standarti jāsasniedz ne tikai visās pasta plūsmās Kopienas iekšienē, bet arī katrā no divpusējām plūsmām starp divām dalībvalstīm. Pilnīgo maršrutēšanu noteic no tīkla piekļuves vietas līdz vietai, kur piegādā adresātam. (*) (**) Nodošanas diena, kas jāņem vērā, ir tā pati diena, kurā sūtījumu nodod pasta iestāžu tīklā, ja nodod pirms pēdējās savākšanas laika, ko no piekļuves vietas dara zināmu attiecīgajā tīklā. Ja nodod pēc šā laika ierobežojuma, tad nodošanas diena, kas jāņem vērā, ir nākamā savākšanas diena


title: 97/862/ΕΚΑΧ: Απόφαση των αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών, συνελθόντων στα πλαίσια του Συμβουλίου της 15ης Δεκεμβρίου 1997 σχετικά με ορισμένα μέτρα που εφαρμόζονται έναντι του Καζακστάν όσον αφορά το εμπόριο ορισμένων προϊόντων σιδήρου και χάλυβα που υπάγονται στη συνθήκη ΕΚΑΧ

eurovoc_concepts:
ECSC Treaty
Kazakhstan
import licence
iron and steel product
quantitative restriction


title: Kommissionens förordning (EG) nr 2525/97 av den 15 december 1997 om fastställande av en prognostiserad försörjningsbalans och fastställande av stöd, för 1998, för leveranser till Franska Guyana av produkter enligt KN-nummer 2309 90 31, 2309 90 33, 2309 90 41, 2309 90 43, 2309 90 51 och 2309 90 53 och som används i foder

eurovoc_concepts:
EU aid
Guyana
aid system
animal nutrition
cereal product
supply balance sheet


title: Schengenregelverket - Verkställande kommitténs beslut av den 15 december 1997 om genomförande av den gemensamma åtgärden om en enhetlig modell för uppehållstillstånd (SCH/Com-ex (97) 34 rev.)

eurovoc_concepts:
European standard
accession to an agreement
admission of aliens
identity document
residence permit

formats: html print