title: Meddelande från kommissionen -Konsekvenserna av övergången till euron för gemenskapens politik, institutioner och lagstiftning

eurovoc_concepts:
EU law
EU policy
European Monetary System
euro
impact study

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 05. 11. 1997 KOM(97) 560 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN TILL EURON FÖR GEMENSKAPENS POLITIK, INSTITUTIONER OCH LAGSTIFTNING KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN TILL EURON FÖR GEMENSKAPENS POLITIK, INSTITUTIONER OCH LAGSTIFTNING Innehållsförteckning A B INLEDNING KONSEKVENSER AV ÖVERGÅNGEN INOM VISSA SEKTORER B l. Gemenskapens budget B. 2. B. 3. Administrativa utgifter Jordbrukspolitiken C. ÖVERGÅNGEN FÖR GEMENSKAPSLAGSTIFTNINGEN C l. Den rättsliga ramen för euron C. 2. Eurons huvudsakliga konsekvenser för EG-lagstiftningen D. OPERATIVA ASPEKTER AV ÖVERGÅNGEN D l. Kassa och finansförvaltning D. 2. D. 3. Statistik Informationsteknik (IT) D. 4. Övrigt E. SLUTSATSER Bilauor: I 2. 3. 4. 5. (v 7 8 Genomförande av betalningar från 1996 års budget Konsekvenser av övergången på politikområden som förvaltas utanför gemenskapens budget Agrimonetära avvikelser för 1997 enligt en den 1 oktober gjord uppskattning Övergång för löner Införandet av euron i gemenskapens sekundärlagstiftning Olika typer av bestämmelser om tröskelvärden och beloppsgränser i lagstiftningen som påverkas av euron Riktlinjer om den rättsliga övergängen vad gäller monetära hänvisningar Översikt över konsekvenserna av övergången för gemenskapslagstiftningen i <K ÖVERSIKT ÖVER KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN FÖR GEMENSKAPSLAGSTIFTNINGEN TULLAR Tullkodexen DEN GEMENSAMMA JORDBRUKSPOLITIKEN Det agromonetära systemet FRI RÖRLIGHET FÖR ARBETSTAGARE Social trygghet för migrerande arbetare DEN INTERNA MARKNADEN Kulturföremål Offentlig upphandling Bankväsende Försäkringsverksamhet Värdepapper Bolagsrätt Redovisning Produkter med säkerhetsbrister Immaterialrätt INDIREKT BESKATTNING Mervärdesskattelagstiftning DEN GEMENSAMMA HANDELSPOLITIKEN Exportkrediter YTTRE FÖRBINDELSER Internationella avtal KONSUMENTSKYDD Konsumentkrediter och vissa andra former av avtal BUDGET Budgetförordningen FORYALTNINGSUTGIFTER Löner och pensioner i b KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN TILL EURON FÖR GEMENSKAPENS POLITIK, INSTITUTIONER OCH LAGSTIFTNING A. INLEDNING 1. Avsikten med detta meddelande är att ge en samlad bedömning av övergångens konsekvenser på gemenskapsnivå och hur detta påverkar medlemsstaterna. I meddelandet beskrivs resultatet av förberedelsearbetet inom kommissionen, i vilket samtliga tjänstegrenar medverkar, samt kontakterna med företrädare för de övriga gemenskapsinstitutionerna och -organen. Förberedelsearbetet har framför allt omfattat följande områden: - De praktiska konsekvenserna för gemenskapens politik. - Gemenskapslagstiftningens förenlighet med euron. - Konsekvenserna på det tekniska och operativa området (informationsteknik, administrativa förändringar, information till och utbildning av personalen etc). 2. Förutom en bedömning av de olika konsekvenserna av övergången till den gemensamma valutan innehåller detta meddelande även en översikt över det (både lagstiftningsmässiga och övriga) arbete som behöver utföras före och efter början av etapp tre. Detta arbetsprogram beskrivs närmare i bilaga 8. En del av dessa förberedelser kommer att beröra andra gemenskapsinstitutioner, t. ex. när specifik lagstiftning behöver antas. Dessutom kommer den lagstiftning som initieras på gemenskapsnivå att fa direkta och indirekta effekter på medlemsstatsnivå. Föreliggande meddelande kommer i detta avseende att vara en hjälp för både medlemsstaterna och gemenskapsinstitutionerna i allmänhet när de slutför sina interna förberedelser. B. KONSEKVENSER AV ÖVERGÅNGEN INOM VISSA SEKTORER B l. GEMENSKAPENS BUDGET 3. Enligt den nuvarande rättsliga ramen (artikel 11 i budgetförordningen) uppställs budgeten i ecu, men både inkomster (medel) och utgifter betalas helt eller delvis i nationell valuta: - På inkomstsidan betalar medlemsstaterna sina bidrag i nationell valuta. De traditionella egna medlen betalas in samtidigt som de uppbärs (minus en uppbördsavgift på 10% som medlemsstaterna behåller), medan de preliminära inbetalas enligt en mervärdesskatte- och BNI-bidragen fastställs och 3- IT beräkningsmetod som inbegriper två ecukurser (den 1 februari samt årets sista arbetsdag)1. - På utgiftssidan anslås och utbetalas för närvarande en betydande del av de totala medlen i ecu (t. ex. strukturfonderna, forskning, andra driftsanslag etc). Allmänt sett sker alla utbetalningar i ecu, med undantag av utbetalningar inom ramen för garantisektionen inom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) samt den administrativa budgeten (varav en stor del utgörs av löner och pensioner för personalen). I relativa termer står dock utgifterna inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) för över hälften av de totala utgifterna (nästan 52 % av betalningsbemyndigandena 1996) i gemenskapens budget och de administrativa utgifterna för ytterligare 3,5 % (se tabell i bilaga I A). Båda dessa områden undersöks närmare i avsnitt B. 2. och B. 3. 4. Transaktioner som utförs i nationell valuta, i motsats till ecu, innebär att gemenskapens budget tvingas stå för den växelkursrisk som är förknippad med variationer i de nationella valutakurserna. Detta är för närvarande fallet på inkomstsidan och, i mindre utsträckning, på utgiftssidan. I och med införandet av euron kommer de deltagande medlemsstaterna att ha samma valuta som den som gemenskapens budget ställs upp i. Växel kursrisken kommer att försvinna för dessa länder, medan den kommer att finnas kvar för övriga länder. Allmänt sett kommer således växelkursrisken att minska betydligt för både inkomster och utgifter. Från och med den 1 januari 1999 avser kommissionen, som en allmän regel, att för budgetutgifter som skall utbetalas i de deltagande medlemsstaterna, använda den möjlighet som en gäldenär kommer att ha att betala sina skulder i enheten euro2,. 5. De omedelbara fördelarna med den monetära unionen kan konsolideras och även förstärkas genom kompletterande åtgärder. Det skulle till exempel vara fallet om användningen av euron, när så är lämpligt, i alla medlemsstater kunde utvidgas till att omfatta de budgetutgifter som för närvarande fortfarande genomförs i nationell inom EUGFJ, administrativa utgifter, etc). För de valuta (garantisektionen medlemsstater som inte deltar i euroområdet från början skulle dock de underliggande betalningsförpliktelserna fortsätta att vara uttryckta i de nationella valutaenheterna, dvs. gemenskapens budget för växel kursrisken3. Ytterligare information ges i bilaga 8 (se faktabladet om budgetförordningen). fortfarande skulle stå Cicnoin en anpassningsmekanism korrigeras alla preliminära anpassningar under ar "n+l". sä alt de slulliga bidragen motsvarar det faktiska skatteunderlaget i nationell valuta ar "n". Enligt artikel 8. 3 i rådets förordning nr. 798 om införande av euron. grundad pä artikel 109/. 4 i EG- fördraget. som kommer att antas i mitten av 1998 sä snart förteckningen över de deltagande medlemsstaterna har upprättats. Se även rädets resolution av den 7 juli 1997 om den rättsliga ramen för införandet av euron (EGT nr C 236, 2. 8. 1997. s. 7-12). Kommissionen lade redan 1994 fram ett liknande förslag, vilket bestod av att ändra artikel II i budget förordningen sä att budgeten inte enbart skulle uttryckas utan även genomföras i ecu. såvida 6. Övergången till euron kommer att få ytterligare konsekvenser för gemenskapens budget, särskilt vad gäller kassatransaktioner och finansförvaltning. På grund av sin operativa karaktär tas dessa konsekvenser upp i avsnitt D. Inkomster och utgifter i Europeiska kol och stålgemenskapens (EKSG) och Europeiska utvecklingsfondens (EUF) budgetar styrs av särskilda regler (se beskrivning i bilaga 2). I båda fallen uttrycks in- och utbetalningar i ecu och övergången förväntas därför bli okomplicerad. B. 2. JORDBRUKSPOLITIKEN 7. Enligt de nuvarande agromonetära reglerna fastställs priser och andra belopp i ecu, trots att medlemsstaterna betalar ut eller uppbär beloppen i nationell valuta. I detta syfte används jordbruksomräkningskurser och som referensdag för omräkningen används dagen för den avgörande faktorn4. Jordbruksomräkningskurserna följer den dagliga växelkursen med viss eftersläpning, varvid eftersläpningen har större betydelse om den nationella valutan apprécieras i förhållande till ecun än om den deprecieras. Om en appreciering ger upphov till en betydande minskning av jord- bruksomräkningskursen, och således även av nivån för priser och belopp uttryckta i nationell valuta, kan tillfälligt finansiellt stöd beviljas för att kompensera jordbrukarna för inkomstförlusten. 8. EUGFJ:s garantisektion ersätter varje månad i nationell valuta medlemsstaterna för de utgifter som dessa haft inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP). För budgetredovisningsändamål omräknas dessa utbetalningar till ecu enligt bokföringskursen5. Systemet ger således upphov till systematiska avvikelser mellan de priser och belopp som fastställs i ecu inom ramen för GJP och de belopp som slutligen tas upp i budgeträkenskaperna. Av tabellen i bilaga 3 framgår att avvikelserna mellan jordbruksomräkningskurserna och marknadskurserna på de flesta interventionsområden vanligtvis ligger under 3-4 %, även om toppar på över 10 % kan inträffa för vissa länder och slag av belopp. Som en tumregel motsvarar en total skillnad mellan omräkningskurserna och marknadskurserna på 1 % grovt räknat 400 miljoner ecu i utgifter. 9. Efter eurons införande den 1 januari 1999 kommer det agromonetära systemet att påverkas på olika sätt: För en deltagande medlemsstat kommer tidigare utbetalningar i euro som denna medlemsstat gjort i princip att ersättas ur gemenskapens budget utan att det inte annat föreskrevs genom bestämmelser för vissa sektorer. Vissa medlemsstater invände mot denna allmänna användning av ecun. men av särskilda skäl som inte har direkt relevans i den nuvarande situationen. Den dag dä det ekonomiska syftet med transaktionen har uppnatts, i enlighet med definitionen i lagstiftningen om den gemensamma jordbrukspolitiken. s Bokföringskursen motsvarar växelkursen för ecun den tionde dagen i den manad som följer pä den manad dä utgiften rapporterades. behöver göras några ytterligare anpassningar eller omräkningar (växelkursrisken är avskaffad). - För de medlemsstater som inte deltar från början kommer det fortfarande att finnas behov av en omräkningskurs för att medlen skall kunna användas i dessa medlemsstater. Det innebär dock inte nödvändigtvis att det nuvarande systemet måste behållas i sin nuvarande form. Vissa eller samtliga centrala delar (jordbruks- omräkningskurser, avgörande faktorer, bokföringskurser etc. ) skulle t. ex. kunna omdefinieras. 10. Övergången till det nya agromonetära systemet kommer att kräva att ett antal tekniska svårigheter löses: - För de deltagande medlemsstaterna kommer skillnaderna mellan de agromonetära bestämmelser (om förhållandet mellan ecu och de nationella valutorna) som gäller i slutet av 1998 och de oåterkalleligen låsta omräkningskurserna (mellan euron och de nationella valutorna för de deltagande medlemsstaterna) att behöva avvecklas på ett sätt som återstår att definiera. - En liknande övergångsordning kan komma att visa sig nödvändig för de medlemsstater som inte deltar från början om jordbruksomräkningskurserna definieras på ett nytt sätt från och med den 1 januari 1999. - Det kommer att krävas tekniska anpassningar för att gå över från det gamla till det nya systemet. Transaktioner som grundar sig på avgörande faktorer som går tillbaka till 1998 eller tidigare kommer att behöva genomföras enligt de gamla reglerna. 11. Kommissionens förslag bör i vilket fall grundas på förhållandevis tillförlitliga uppskattningar av de totala avvikelser som skall avskaffas och således särskilt ta hänsyn till förteckningen över de deltagande medlemsstaterna samt till marknadernas utveckling fram till genomförandet av den monetära unionen. Specifika förslag kommer att läggas fram under första halvåret 1998 i syfte att träda i kraft den 1 januari 1999 (se även bilaga 8). Anpassningar av det agromonetära systemet kommer även att gälla fiskesektorn, närmare bestämt för alla de belopp som direkt eller indirekt fastställs på grundval av artikel 43 i fördraget. B. 3. ADMINISTRATIVA UTGIFTER 12. Dessa utgifter utgör ca 2,7 miljarder ecu i absoluta tal (år 1996) för samtliga gemenskapsinstitutioner och organ, vilket motsvarar ca 3,5 % av den totala budgeten (betalningsbemyndiganden 1996). Utbetalningar av löner och pensioner utgör den överlägset största delen av denna utgiftskategori och de görs i nationell valuta (se bilaga IB). Detta är även fallet för kontorshyra och motsvarande underhållsutgifter. 13. Beräkning och utbetalning av lön till personalen grundar sig på tjänsteföreskrifterna (artikel 63-65)6. De grundläggande principerna för metoden är följande: '' Allmänt sett gäller samma bestämmelser för pensioner, vilka beräknas pä ett jämförbart sätt. - Löner beräknas och utbetalas i den nationella valutan för det land där tjänstemannen är stationerad7. - Den månatliga lönenivån är fastställd i nationell valuta (med förbehåll för en eller två årliga anpassningar för att ta hänsyn till hur priser och de nationella tjänstemännens köpkraft utvecklas). Budgetutgifterna, som är uttryckta i ecu, varierar följaktligen från månad till månad. Med införandet av euron kommer denna växelkursrisk således att försvinna för alla löner och pensioner som utbetalas till personal som är stationerad i de deltagande medlemsstaterna. - Likvärdig köpkraft säkerställs genom att tjänstemän som är stationerade utanför Bryssel/Luxemburg anpassas. För detta ändamål tillämpas en korrigeringskoefficient som tillsammans med en fastställd växelkurs gör att hänsyn tas till den allmänna prisnivån i förhållande till Bryssel/Luxemburg. lönerna till 14. Större delen av gemenskapens personal är koncentrerad till endast några få medlemsstater. Vissa nationella valutor står därför för en proportionellt sett större andel av de totala beloppen. Ca 90 % av de 29 650 gemenskapstjänstemän som arbetar för de olika institutionerna och organen är t. ex. stationerade i Bryssel eller Luxemburg. En majoritet av pensionärerna (55% av de 8 350 pensionärerna) bor också i Belgien eller Luxemburg. Vilka konsekvenser övergängen far på detta område kommer därför huvudsakligen att avgöras av om Belgien och Luxemburg deltar i den monetära unionen. Vissa andra utgiftskategorier är nära förknippade med avlöningssystemet (se bilaga 4) och kommer därför att påverkas på ett liknande sätt. 15. För närvarande är såväl lönetabellerna som alla andra finansiella belopp (tröskelvärden, tak) i tjänsteföreskrifterna uttryckta i belgiska franc. Om Belgien går med i euroområdet kommer dessa belopp, om inte ytterligare lagstiftning antas, att ersättas med motsvarigheten i euro enligt de officiella omräkningskurserna först vid utgången av övergångsperioden (31. 12. 2001), i enlighet med förordningen om införande av euron8. På grund av symbolvärdet och den politiska betydelsen av avlöningen av gemenskapspersonalen skulle det vara lämpligt om alla belopp i tjänsteföreskrifterna uttrycktes i euro från och med början av etapp tre (1. 1. 1999). Denna omedelbara övergång till euron skulle kunna ske genom en generalklausul (se faktabladet om löner och pensioner i bilaga 8) enligt vilken längden på övergångsperioden skulle minskas till noll på detta specifika område, vilket således skulle föregripa ersättandet med euro av alla monetära hänvisningar som för närvarande är uttryckta i belgiska franc. Genom en sådan klausul skulle den omedelbara övergängen, från och med den I januari 1999, säkerställas för den valutaenhet som de lagliga rättigheterna pä området för personalens löner och pensioner uttrycks och fastställs i (till skillnad frän 7 Gemcnskapspcrsonal som är stationerad i länder utanför Europeiska unionen är som en allmän regel avlönad i belgiska franc, med möjlighet att växla in en del av lönen till lokal valuta. Artikel 14 i rådets förordning nr. 798 om införande av euron. grundad pä artikel 109/4 i EG- fördraget. som kommer att antas i mitten av 1998 sä snart förteckningen över de deltagande medlemsstaterna har upprättals. Se även rädets resolution av den 7 juli 1997 om den rättsliga ramen för införandet av euron (EGT nr C 236, 2. 8. 1997. s. 7-12). -7 den valutaenhet som lönerna för närvarande utbetalas i). Det bör dessutom observeras att även om denna åtgärd på intet vis påverkar själva innehållet (dvs. de slutliga belopp som personalen erhåller) skulle alla lönebesked vara uttryckta i euro, och löner och pensioner skulle utbetalas i euro i de deltagande medlemsstaterna och i nationell valuta i de icke-deltagande medlemsstaterna. 16. Slutligen kommer en omfattande och väl förberedd informationskampanj att sättas igång i syfte att fullständigt informera gemenskapspersonalen om euron i allmänhet och om övergången för deras löner och pensioner i synnerhet. Kampanjen bör sättas i samråd med igång i god tid före den 1 januari 1999, och förberedas fackföreningarna. Särskilda informationsinsatser bör riktas till den pensionerade gemenskapspersonalen, för vilka informationen annars inte skulle vara lika tillgänglig. Kampanjen skall förberedas och sättas i gång samtidigt i alla gemenskaps institutionerna. C. ÖVERGÅNGEN FÖR GEMENSKAPSLAGSTIFTNINGEN C l. DEN RÄTTSLIGA RAMEN FÖR EURON 17. Den rättsliga ramen för övergången till euron fastställs genom de två euro förordningarna9 (se den sammanfattande beskrivningen i bilaga 5). Genom dessa två förordningar säkerställs en smidig övergång som grundar sig på principen om rättslig kontinuitet. Förutom att avgöra vissa praktiska frågor (t. ex. omräknings- och avrundningsregler) fastställs genom dessa förordningar även den grundläggande monetära lagstiftningen i de deltagande medlemsstaterna. Enligt den rättsliga ramen gäller följande beträffande utbyte av monetära hänvisningar i rättsliga instrument (t. ex. lagar eller avtal): - Från och med den 1 januari 1999 kommer hänvisningar till ecun att bli hänvisningar till euron enligt kursen 1 till 1. - Från och med den 1 januari 2002 kommer hänvisningar till nationella valutaenheter att betraktas som hänvisningar omräkningskurserna. till enheten euro enligt 18. Gemenskapslagstiftningen påverkas direkt av de två euroförordningarna. Genom en sökning i databasen Celex, som innehåller alla gemenskapens rättsakter (inklusive internationella avtal), har de texter som berörs av övergången identifierats (totalt ca 4 000), dvs. de texter som innehåller hänvisningar av monetär natur (belopp uttryckta i ecu eller nationell valuta, hänvisningar till räntesatser eller växelkurser, omräknings- och avrundningsbestämmelser etc). Kommissionen har genomfört en noggrann genomgång av denna lagstiftning i syfte att säkerställa att var och en av dessa texter 1. Rädcts förordning nr 1103/97 av den 17 juni 1997, grundad pa artikel 235 i EG-fördragct. om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron (EGT nr L 162. 19. 6. 1997. s. 1-3). 2. Rädcts förordning nr. /98 om införande av euron. grundad pa artikel 109/4 i EG-fördragct. som kommer att antas i mitten av 1998 sä snart förteckningen över de deltagande medlemsstaterna har upprättats. Se även rädcts resolution av den 7 juli 1997 om den rättsliga ramen för införandet av euron (EGT nr C 236, 2. 8. 1997, s. 7-12). är helt och hållet förenlig med euron den 1 januari 1999. Det förefaller som om den absolut övervägande delen av dessa texter endast innehåller enkla hänvisningar till belopp i ecu. På den administrativa nivån har det även gjorts en genomgång av kontrakt och andra avtal med tredje part (leverantörer av varor och tjänster, konsulter etc). C. 2. EURONS HUVUDSAKLIGA KONSEKVENSER LAGSTIFTNINGEN FÖR EG- a) Hänvisningar till belopp, tak, tröskelvärden osv, uttryckta i ecu 19. Den första och mest uppenbara konsekvensen för EG-lagstiftningen är att ecun ersätts med euron från och med den 1 januari 1999. På en teknisk nivå är detta relativt lätt att anpassa sig till eftersom, i motsats till vad som gäller för de nationella valutorna, omräkningskursen på 1:1 redan är känd och fastlagd. Vid enkla hänvisningar, t. ex. om det fastställs i ett gemenskapsdirektiv att minimikapitalet för ett kreditinstitut skall vara 5 miljoner ecu, står det klart att från och med den 1 januari 1999 kommer beloppet i direktivet i rättslig mening att ha ändrats till 5 miljoner euro till följd av euroförordningarna, utan att någon annan åtgärd behöver vidtas på EU-nivå eller på nationell nivå förutsatt att den nationella lagstiftningen följer gemenskapslagstiftningen. Enkla hänvisningar är de hänvisningar till gällande värden där ecubeloppets motsvarighet i nationell valuta alltid måste iakttas (t. ex. beträffande en förordning eller ett direktiv som gäller i samtliga medlemsstater). referensdag innehåller en 20. Frågan blir mer komplicerad om ecubeloppet i ett rättsligt gemenskapsinstrument åtföljs (vilket ofta är fallet) av en bestämmelse om omräkning till ifrågavarande (eller nationella valutor. Standardbestämmelsen beräkningsformel) för att räkna om ecubelopp till nationell valuta, ofta med en viss avrundningsmöjlighet för de nationella myndigheterna (t. ex. upp till 10% av beloppet) i syfte att komma fram till lämpliga belopp i nationell valuta. De omräknade beloppen ligger sedan fast fram till nästa översyn ett, två eller tre år senare eller ibland ännu längre fram i tiden (ändringsklausul). I vissa fall anges i klausulen att medlemsstaten skall göra en anpassning om dess valuta har överskridit en viss variationsmarginal, vilket leder till ändringar utan regelbundna mellanrum och vid olika tidpunkter och med olika intervall för varje medlemsstat. I ytterligare andra bestämmelser anges en omräkningskurs som gäller en viss dag utan möjlighet till ändringar. I tabellen i bilaga 6 ges en översikt över de vanligaste omräknings- bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen. 21. Två principer bör hållas i minnet vid tolkning av de relevanta rättsliga texterna. - Enligt principen om rättslig kontinuitet kan det hävdas att de belopp som redan fastställts på nationell nivå för en bestämd tidsperiod enligt ett direktiv inte omedelbart bör ändras till följd av eurons införande. I enlighet med denna princip kan de olika beloppen i nationella valutaenheter behållas för en viss tid under övergångsperioden, framfor allt på grund av att de nationella valutaenheterna mot bakgrund av principen om "avsaknad av tvång och avsaknad av förbud" kommer att fortsätta att utgöra referensvärdet i varje medlemsstat fram till utgången av är 2001. - Enligt principen om rättslig överensstämmelse (och likabehandling av de deltagande medlemsstaterna) kan det hävdas att alla sådana harmoniserade gemenskapsbelopp bör "ombaseras" från och med den 1 januari 1999, så att de deltagande medlemsstaterna från och med den dagen tillämpar identiska värden och på så sätt säkerställer en inbördes likabehandling. Avrundningsmöjligheten försvinner således för de deltagande medlemsstaterna eftersom det inte längre kommer att vara möjligt att omräkna till några andra kurser än till de oåterkalleligen låsta omräkningskurserna. 22. Det valda tillvägagångssättet kommer att behöva ta hänsyn till ovanstående principer. Resultatet kommer att bero på den exakta ordalydelsen i den berörda lagstiftningen. På grund av att det förekommer ett stort antal varierande monetära omräknings- bestämmelser har kommissionen utarbetat vissa riktlinjer och beslutskriterier som beskrivs nedan, i avsikt att säkerställa konsekvens mellan olika politikområden och för att undvika onödig lagstiftning. På vissa områden har tillvägagångssättet redan diskuterats med medlemsstaterna i syfte att utröna de praktiska konsekvenserna. I de fall då belopp i gemenskapslagstiftningen ger upphov till betalningsförpliktelser (t. ex. från gemenskapens budget) finns det starka skäl för likabehandling, enligt principen om rättslig överensstämmelse, och således för en så tidig utjämning som möjligt (dvs. den 1 januari 1999). För belopp som används som rättsliga hänvisningar (t. ex. tröskelvärden, tak etc. ) kommer situationen framför allt att bero på huruvida texten innehåller en klausul om automatiska ändringar eller om valutakursvariationer (vilket inte generellt är fallet) och huruvida avrundning är tillåten: - Om det inte finns någon ändringsklausul (t. ex. om ändring på en fastställd dag) skulle kontinuitetsprincipen kunna i den nationella leda lagstiftningen aldrig skulle konvergera i euro för de deltagande medlemsstaterna, inte ens efter den 1 januari 2002. 1 sådana fall skulle specifika lagstiftningsåtgärder (t. ex. ändring av omräkningsbestämmelserna, möjligtvis kombinerat med införandet av en klausul om automatisk ändring för de icke-deltagande medlemsstaterna) kunna vara lämpliga för att fa identiska värden i euro, åtminstone från och med den 1 januari 2002. till att belopp - För ändringar med fastställda intervall (t. ex. återkommande ändringar som i förväg fastställts i det rättsliga instrumentet) bör tillvägagångssättet den 1 januari 1999 och fram till den första ändringen efter den dagen grunda sig på kontinuitet. Vid denna första ändring kommer ändringsklausulen generellt sett inte längre att vara tillämplig för de deltagande medlemsstaterna i den män den inte längre tjänar något syfte (dess ändamål är att kompensera för valutakursvariationer) och omräkningskurserna blir följaktligen direkt tillämpliga. Ändringsförfarandet påverkas dock inte för de icke-deltagande medlemsstaterna. - För ändringar med varierande intervall (t. ex. klausuler om valutakursvariationer) är syftet med klausulen att tillse att beloppen i nationell valuta ligger så nära beloppen i gemenskapslagstiftningen som det är praktiskt möjligt. Dessa klausuler blir således inte längre tillämpliga för de deltagande medlemsstaterna från och med den I januari 1999 och dessa medlemsstater bör således fortsätta att anpassa sina 10- nationella belopp till det belopp i nationell valuta som motsvarar beloppet i gemenskapslagstiftningen. - Medlemsstaterna kan dock fortsätta att om de så önskar tillämpa avrundnings- klausuler, eftersom deras underliggande motiv (dvs. att fastställa lämpliga belopp i nationella valutaenheter) fortsätter att vara giltigt under övergångsperioden. Efter övergångsperiodens slut tjänar dock sådana klausuler inte längre något syfte för de deltagande medlemsstaterna och de medlemsstater som beslutat att använda dem bör vidta åtgärder för att tillse att eurobeloppen i gemenskapslagstiftningen senast den 1 januari 2002 även gäller på den nationella lagstiftningsnivån. Det skulle för överensstämmelsens skull ofta vara önskvärt om de deltagande medlemsstaterna avstod från att använda avrundningsmöjligheten. 23. En konsekvent tillämpning av de ovan beskrivna riktlinjerna kommer att säkerställa den övergripande överensstämmelsen för gemenskapslagstiftningen. I de fall resultatet inte anses lämpligt från en politisk utgångspunkt kommer särskilda åtgärdsförslag (t. ex. ändringsförslag eller t. om. ny lagstiftning) att läggas fram. I bilaga 7 ges en mer uttömmande beskrivning av riktlinjerna. Resultatet av kommissionens ingående undersökning av gemenskapslagstiftningen samt eventuella kompletterande åtgärder, beskrivs i ett antal tekniska faktablad (se bilaga 8), vilka omfattar olika områden av gemenskapens politik. Faktabladen illustrerar även tillämpningen av riktlinjerna. I de flesta fall har dessa faktablad formen av "förtydligande meddelanden" som ger den rättsliga tolkningen av innebörden i och verkningarna av de olika klausulerna mot bakgrund av eurons införande. I andra fall beskriver faktabladen varför och när kommissionen avser att lägga fram förslag till lagstiftning, I ett antal fall har kommissionen redan diskuterat vissa rättsliga tolkningar med medlemsstaterna, t. ex. inom ramen för kommittémöten. Alla sådan texter är tillgängliga10. Dessutom kräver många gemenskapstexter genomförande från medlemsstaternas sida (t. ex. införlivande av ett direktiv med en nationell rättslig text eller återkommande uppdateringar, när så är nödvändigt, av klausuler om "gällande värde" i direktiv). Överensstämmelsen av medlemsstaterna. texter bör kontinuerligt övervakas sådana för 24. Det förekommer talrika hänvisningar till "nationella valutor" i EG-lagstiftningen. Dessa hänvisningar blir dock inte obsoleta för de deltagande medlemsstaterna endast på grund av att flera medlemsstater kommer att ha samma valuta från och med den 1 januari 1999, och de förblir uppenbart icke-deltagande medlemsstaterna. För de deltagande medlemsstaterna står det klart att de hänvisar till \alutan euro och de kommer allmänt att tolkas som hänvisningar till eurons "nationella valutaenheter" fram till 2002. för de i kraft Kl Försäkringskommitlcn (XV/2049/97), Rådgivande bankrörclsckommillén (XV/1057/97), Rädgivande lör (CC/97/11 och C(797/2(>). Kontaktkommittén för offentlig upphandling kommittén redox isningsdircktiven (XV/7002/97). b) Fall som fordrar särskilda lösningar 25. I ett litet antal av de undersökta fallen skulle en tillämpning av principen om kontinuitet leda till ett otillfredsställande resultat, antingen genom att inte lösa ett tekniskt problem eller genom att leda till en rättslig eller ekonomisk anomali. Det handlar om ett relativt begränsat antal fall som kommer att behöva lösas vart och ett för sig. De kräver ofta särskild lagstiftning och behandlas även de i bilaga 8. Ett exempel på ovanstående är den svårighet som kan uppstå när det hänvisas till specifika räntesatser (t. ex. i samband med bötesklausuler). Vissa av dessa räntesatser kommer att försvinna efter eurons införande. I vissa fall kommer en större översyn att bli nödvändig, t. ex. beträffande det nuvarande systemet med lägsta räntesatser (s. k. marknadsreferensräntor - CIRR), som tillämpas för de olika valutor som det hänvisas till i OECD-avtalet om exportkrediter med offentligt stöd. Eurons införande kommer att kräva att de nuvarande metoderna för att fastställa dessa lägsta räntesatser ändras, i den mån de berör de deltagande medlemsstaterna (se faktabladet om exportkrediter i bilaga 8). c) Konsekvenser för avtal med tredje land 26. Det finns ett stort antal bilaterala avtal mellan gemenskapen och tredje land på diverse områden (försäkringar, fiske osv). Dessa avtal innehåller vanligtvis monetära hänvisningar och påverkas följaktligen av införandet av euron. De kommer till och med slutet av 1998 att baseras på finansiella förpliktelser och hänvisningar uttryckta i ecu, vilka utan särskilda åtgärder från någon parts sida automatiskt kommer att ersättas med euro enligt euroförordningarna. På grundval av internationell monetär rättsdoktrin, som allmänt anses omfatta ecun, finns det formellt sett inget behov av att "förhandla" om övergången till euron med de inblandade parterna. Detta är en fördel med tanke på de omständliga förfaranden som krävs för att formellt ändra sådana avtal. Av praktiska skäl vore det tillrådligt med någon form av information till de berörda parterna före den 1 januari 1999 (se faktablad om internationella avtal i bilaga 8). D OPERATIVA ASPEKTER AV ÖVERGÅNGEN D l. KASSA OCH FINANSFÖRVALTNING 27. Till följd av den i avsnitt B. l beskrivna situationen, med inkomster som nästan uteslutande inbetalas i nationella valutor samtidigt som ungefär hälften av utgifterna utbetalas i ecu har kommissionens finansförvaltning för närvarande en betydande och strukturellt betingad brist på ecu. På grund av detta "underskott" i ecu måste finans förvaltningen varje år köpa mellan 33 och 35 miljarder ecu pä den öppna marknaden, som är varvid den vanligtvis använder valutorna nettobidragsgivare till budgeten. Övergången till euron och det åtföljande inflödet av medel som inbetalas i euro kommer att tendera att jämna ut denna situation och följaktligen drastiskt minska behovet av massiva valutaköp av detta slag. Från och med början av etapp tre kommer således kommissionens valutatransaktioner att utgöra en mycket mindre del av budgetinkomsterna och -utgifterna än vad som för närvarande är fallet. Hur stor denna minskning kommer att bli beror framförallt på hur många länder som kommer att ingå i euroområdet. för de medlemsstater 12- 28. Ytterligare en faktor kommer att bidra till minskningen av valutatransaktionerna. Medlemsstaterna betalar in sina bidrag till budgeten via "egna medel-konton" som i den berörda förs av antingen finansförvaltningen eller av centralbanken medlemsstaten. Kommissionens finansförvaltning gör sedan uttag från dessa konton för att täcka gemenskapens betalningsförpliktelser. En eller två gånger per månad utfärdar kommissionen ett antal överföringsuppdrag mellan dessa konton för att tillse att saldona på de 15 kontona i stora drag är proportionella mot varje medlemsstats budgetbidrag11. De valutatransaktioner som blir följden av denna månatliga utjämningsoperation (som för närvarande motsvarar i genomsnitt ca 1,5 miljarder ecu per månad) kommer att minska avsevärt fr. o. m. den 1 januari 1999, eftersom många överföringar helt enkelt kommer att utföras i euro utan nägot behov av valutaväxling. 29. Den sammantagna minskning av antalet valutor som blir följden av eurons införande har ytterligare fördelar för valuta- och kontoförvaltning. Kommissionen har för närvarande åtminstone två affärsbankskonton i varje medlemsstat, varav ett används för transaktioner i nationell valuta och det andra för transaktioner i ecu. I de deltagande medlemsstaterna kommer de två bankkontona slutligen att slås samman till ett enda konto (senast den 1 januari 2002). Det övervägs för närvarande att genomföra denna förenkling på ett tidigt stadium under övergångsperioden. Det förs fortlöpande diskusssioner med de finansiella instituten om de praktiska aspekterna av betalningstransaktioner under övergångsperioden och därefter. 30. Kommissionen kommer i sin egenskap av låntagare enligt EG-, EKSG- och Euratom- fördragen att fastställa sin ståndpunkt beträffande redenominering av utestående skuldemissioner till euro mot bakgrund av de deltagande medlemsstaternas beslut i frågan. Som det för närvarande ser ut kommer större delen av den skuld som emitterats av EG, EKSG och Euratom att ha lösts in före 1999. Större delen av den återstående skulden är denominerad i ecu och kräver inga särskilda åtgärder vid tiden för övergången. Den återstående skulden består av små emissioner och följaktligen ses inte redenominering som en väsentlig prioritet. På utlåningssidan skulle gäldenärerna kunna vara villiga att godta redenominering av sina skulder till euro. Gäldenärerna kommer även att påminnas om sin rättighet att gå över till att använda euron för alla betalningar som har samband med lån uttryckta i de deltagande medlemsstaternas valutor. 3 1. Kommissionen avser att genom sin finansförvaltning ha ett fortlöpande samarbete med Europeiska centralbanken (ECB) beträffande utförandet av sina finansiella transaktioner, särskilt i syfte att ytterligare förenkla och rationalisera befintliga penningflöden närhelst så är möjligt och lämpligt. Kommissionen diskuterar för närvarande med Europeiska monetära institutet (EMI) hur den, på frivillig basis, skulle kunna delta i ECB:s framtida anmälningssystem för stora valutatransaktioner, vilket kommer att utgöra en del av bankens instrument för övervakning av penning politiken. Detta krav pä utjämning följer av artikel 12. 4 i rädcts förordning nr I552/S9 av den 29 maj 19S9 om systemet för gemenskapernas egna medel. - 13 D. 2. STATISTIK 32. En stor del av Eurostats statistiska tidsserier uttrycks i monetära enheter och berörs därför direkt av övergången. Vissa av dessa tidsserier uttrycks i nationella valutor (primärserier), medan andra uttrycks i ecu (gemensamma referensserier). De förstnämnda används vanligtvis som primärserier, medan de sistnämnda oftast används för jämförelser och/eller för aggregerade data (t. ex. för beräkning av gemenskapens BNP). Andra serier, t. ex. de som omfattar prisindex, berörs också, om än på ett indirekt sätt. 33. Eurostats förberedande arbete om de praktiska konsekvenserna av övergången till euron har utförts inom ramen för arbetsgruppen om statistik inom EMI (där även IMF och BIS deltagit). Medlemsstaterna har också knutits till detta arbete genom kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik. Eurostat har dessutom föreslagit inrättandet av en särskild LEG (ledarskapsgrupp, en ny form av partnerskap mellan kommissionen och medlemsstaterna) om euron. LEG skall ta fram material som skall hjälpa medlemsstaterna med övergången för deras nationella statistik till euron. INSEE i Frankrike kommer i detta fall att leda arbetet, men Finland, Tyskland, Italien, Luxemburg, Nederländerna och Spanien är också representerade i gruppen. 34 De huvudsakliga operativa slutsatser som Eurostat hittills kommit fram till kan sammanfattas enligt följande: - Primära tidsserier (uttryckta i nationell valuta) för de deltagande medlemsstaterna kommer att omgraderas genom att dividera dem med omräkningskurserna, i den utsträckning det rör sig om data från före den 1 januari 1999 (data uttryckt i valuta för de icke-deltagande medlemsstaterna påverkas inte). På så sätt säkerställs statistikens kontinuitet och även att alla statistiska egenskaper hos serierna förblir intakta (t. ex. tillväxttakter). Tre andra möjligheter diskuteras fortfarande (att behålla heterogena serier, att endast offentliggöra data i ecu samt att ta fram en särskild lösning för varje serie). - Gemensamma referenstidsserier (uttryckta i ecu enligt den växelkurs som offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning) påverkas ej i den utsträckning det rör sig om data från före 1999. Senare data kommer att uttryckas i euro. Ny aggregerad statistik kommer att tas fram för euroomrädet, tillsammans med motsvarande statistik för de länder som ännu inte deltar i området. Dessa rekommendationer gäller endast för offentliggörande av data. För hela det europeiska statistiska systemet vore en gemensam omräkningsmetod att föredra. 35. Omräkningskurser måste fastställas och offentliggöras av flera olika skäl, särskilt med tanke på hänvisningar i rättsliga texter. Till följd av önskemål från marknads aktörer om att referenskurser dagligen skall offentliggöras av ett officiellt och auktoritativt organ, har EMI tillkännagivit sin avsikt att föreslå att Europeiska centralbankssystemet (ECBS) blir ansvarigt för offentliggörandet av dessa kurser (jmfr EMI:s policyuttalande den 1 juli 1997). Härigenom kommer även rättslig kontinuitet att säkerställas för kommissionens nuvarande dagliga offentliggörande av växelkurser för ecun, vilka det ofta hänvisas till i gemenskapslagstiftningen. Behovet av lämpliga referensräntesatser för euron förtjänar även uppmärksamhet, framför allt på grund av deras tillämpning på vissa områden (exportkrediter) och av externa användare. Det skulle dessutom säkerställa kontinuitet för den nuvarande avkastningskurvemodellen i ecu. Olika tekniska och metodologiska frågor håller för närvarande på att undersökas. D. 3 INFORMATIONSTEKNIK (IT) 36. Eurons införande kommer att påverka de befintliga informationssystemen i de olika gemenskapsinstitutionerna vid ungefär samma tid som de problem som hänger samman med milleniumskiftet. De nödvändiga anpassningarna av datorprogram förbereds och genomförs i allmänhet på ett decentraliserat sätt. Kommissionen har inrättat en särskild arbetsgrupp, "Euro/år 2000", för att bistå de olika tjänstegrenarna i deras arbete att förbereda sina system för de båda händelserna. Gruppen håller på att inventera alla större system och program som kommer att beröras av endera händelserna. Efter en första översyn förefaller det som om arbetet i samband med euron på IT-området kommer att koncentreras på följande områden: statistiska databaser, kassatransaktioner (in- och utbetalningar till respektive från budgeten), uppföljning av kontrakt och de agromonetära systemen. Arbetet planeras vara slutfört i tid för övergången till etapp tre på vart och ett av dessa områden. Slutligen förbereder kommissionen integrationen av eurosymbolen med standard- konfigurationerna i kommissionens IT-system. D. 4. ÖVRIGT 37. I takt med att etapp tre av den monetära unionen närmar sig blir kommissionen alltmer involverad i informationsverksamhet i samband med de praktiska aspekterna av övergången och företagens och medborgarnas förberedelser inför denna. Tekniska skrifter i rättsliga och ekonomiska frågor som ursprungligen var avsedda för kommissionens interna bruk är ofta av intresse för utanförstående. Sådana skrifter sprids därför i ökande utsträckning utanför institutionen, särskilt när de kan hjälpa tredje part i dess förberedelser inför övergången. En del av dessa interna rapporter har i själva verket sitt upphov i specifika frågor eller önskemål om förtydliganden som ställts till kommissionen. lin särskild skriftserie med eurorelaterade publikationer, kallad EURO PAPERS12, har nyligen börjat ges ut i syfte att sprida dokument av teknisk eller praktisk karaktär. Avsikten med denna nya skriftserie är att hjälpa ekonomiska aktörer och andra parter i deras förberedelser inför övergången till euron. Dessutom används i Internet-server EUROPA och i ökande utsträckning kommissionens officiella Nr 1 "Ekonomiska och monetära unionen och omvärlden", nr 2 "Redovisning för införandet av euron". nr 3 "Effekterna av införandet av euron pä kapitalmarknaderna", nr 4 "Den rättsliga ramen för användningen av euron". nr 5 "Rundabordskonfercnscn om de praktiska aspekterna av övergången till euron". nr 6 "Checklista för förelag och revisorer om införandet av euron". - 15 synnerhet webbplatsen EURO (http://euro. eu. int) för att sprida dessa skrifter och allt annat material som riktar sig till allmänheten. Eftersom samtliga gemenskapsinstitutioner och -organ berörs av övergången till euron, om än i olika utsträckning, har ett informellt interinstitutionellt nätverk med kontaktpunkter upprättats i syfte att främja informationsutbyte och -spridning. Genom nätverket skall det även säkerställas att alla åtgärder av gemensamt intresse samordnas (t. ex. informationsinsatser till personalen om euron). Andra fora för inter institutionellt samarbete är förvaltningschefernas kollegium ("Collège des chefs d'administration") som framförallt behandlar lönefrågor och den interinstitutionella kommittén för informationsteknik ("Comité Interinstitutionnel de l'Informatique"). E. SLUTSATSER 39. Kommissionens övergripande bedömning av verkningarna och de praktiska konsekvenserna av övergången till euron är huvudsakligen positiv, både vad avser följderna för gemenskapens politik och för kommissionens och gemenskaps institutionernas interna funktionssätt: - Konsekvenserna för gemenskapens budget kommer att vara positiva, både på inkomst- och utgiftssidan. Den växelkursrisk som gemenskapens budget står för kommer t. ex. att minska väsentligt, valutaförvaltningen kommer att underlättas, osv. - Politiken på vissa områden kommer att förenklas avsevärt. Det agromonetära systemet utgör troligen det mest iögonfallande exemplet. - Även om vissa åtgärder måste vidtas i syfte att få en smidig övergång, förefaller omfattningen av övergångsarbetet vara ganska rimlig i förhållande till utbytet. Särskild övergångslagstiftning kommer till exempel att behövas endast i mycket liten utsträckning och själva den praktiska övergången förväntas inte leda till några störningar förutsatt att de pågående förberedelserna går som planerat. Vad gäller den lagstiftningsmässiga övergången kommer den största delen av arbetet att hamna på medlemsstaternas lott. Denna uppgift kommer att behöva lösas inom ramen för deras övergripande genomgång av sin nationella lagstiftning, i vissa fall med verkan från och med den 1 januari 1999, men i de flesta fall med verkan från och med 2002 eller från och med en tidpunkt under själva övergångsperioden. 40. Gemenskapens övergångsarbete kommer huvudsakligen att koncentreras till tiden före den 1 januari 1999, i motsats till övergången på nationell/regional/lokal nivå, där övergångsarbetet kommer att fördelas över hela övergångsperioden, och i några fa fall koncentreras till slutet av den (1. 1. 2002), när de nationella valutaenheterna börjar försvinna. Eftersom gemenskapens finansiella transaktioner huvudsakligen grundar sig på ecun kommer övergången till euron nästan uteslutande att äga rum den I januari 1999, dvs. utan övergångsperiod. Trots att de flesta anpassningar således kommer att ske redan i inledningsfasen, kommer införandet av euron att ske på ett smidigt och ordnat sätt vad beträffar gemenskapens politik och lagstiftning. Detta gäller även de olika gemenskapsinstitutionernas interna organisation och funktionssätt. - 17 G E N O M F Ö R A N DE AV B E T A L N I N G AR F R ÅN 1996 Å RS B U D G ET B I L A GA 1A Beskrivning Betalningar i ecu Betalningar i nationell valuta Totalt Under avsnitt Del A Del B Administrativa anslag Driftsanslag BO Bl B2 B3 B4 B5 B6 B7 B8 Garantier, reserver EUGFJ. garantisektionen Strukturfonder, utgifter för struktur och sammanhållning, finansieringsmekanism, övriga jordbruks- och regionalpolitiska åtgärder, transporter och fiske Utbildning, kultur, ungdomsfrågor, information och annan social verksamhet Energi. Euratoms nukleära säkerhetskontroll samt miljö Konsumentskydd, den transeuropeiska nät Forskning och teknisk utveckling Externa åtgärder Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik audiovisuella medier, inre marknaden. industri och Totalt del B Totalt del A + B miljoner ecu mm miljoner ecu miljoner ecu m 639,80 iiiiiiiÄi 2 023,10 75,97 % 2 662,90 tmm % 936,40 40,10 24 142,30 iiiliiiiii:!:! i i i i i i i i i i! iiiiiiifiÉÄ 0 39 041,80 493,60 Q% 99,90 % 2,00 % : 936,40 39 081,90 24 635,90 100,00 % 100,00 % 100,00 % 654,30 wmmmmm 163,80 538,20 2 615,90 3 642,20 51,40 llliliiiliil lllliipsi mmm&&jm: wmmmmM^ wmmmmw 30,50 4,45 % 684,80 Ï 0 0 , 0 0% 9,80 18,50 281,90 110,10 0 5,65 % 3,32 % 9,73 % 2,93 % 0% 173,60 556,70 1 0 0 , 0 0% 100,00 % 2 897,80 3 752,30 51,40 100,00% 100,00 % 100,00% 32 784,60 33 424,40 mmm-M* mmÊÊ$km± 39 986,20 42 009,30 54,95 % 55,69 % 72 770,80 75433,70 100,00 % iQQtM % - 18 GENOMFÖRANDE AV BETALNINGAR FRÅN DEL A I 1996 ÅRS BUDGET BILAGA IB Beskrivning Betalningar i ecu Betalningar i nationell valuta Totalt Under avsnitt Al A2 A3 A4 A5 A6 Utgifter avseende personer som är knutna till institutionen Byggnader, utrustning och diverse driftsutgifter Utgifter på grund av särskilda uppgifter som institutionen utför Samarbete mellan institutionerna, gemensamma tjänster och verksamheter Databehandling Personal- gemenskapens delegationer Publikationsbyràn administrationsutgifter för Europeiska och miljoner ecu |;!||;llll;;|i|ll;|||l miljoner ecu ||i;||l|ii;||||||!||| miljoner ecu i^H^^B 94,20 165,80 193,80 50,40 :llli;lllllillli::| ^•^^K illlillllil l||l!;||i|||||ii 95,20 14,60 25,80 llllllpÉI IllllliiÉiiil lllliiiiiiiii 1 606,90 183,20 5,90 27,70 2,30 155,30 41,80 • • •f • liiifliiiiill WÊÈËÈmÊm ^ ^ • •H llllllpiliil Illlliillllll llllliilllliil 1 701,10 349,00 199,70 78,10 100,00% ! 1 0 0 , 0 0% 100,00 % iOO,00 % 97,50 169,90 100,00% 100,00% 67,60 100,00 % Totalt del A 639,80 i | | | i l i l «l 2 023,10 mmm&Mmm 2 662,90 100*00 % 19 Konsekvenser av övergången på politikområden som förvaltas utanför gemenskapens budget BILAGA 2 A. EKSG A l. Inkomster och utgifter Det finns två slag av budgetmedel. - avgifter på produktionen av kol och stål som betalas av företagen i de båda sektorerna. Det förväntas emellertid att dessa avgifter kommer att avskaffas från och med 1998. - finansiella medel som härrör från investerade EKSG-reserver (i huvudsak garantifonden för upplåning). Utgifterna avser att täcka följande: - sociala åtgärder (omställning, allmännyttiga bostäder för arbetare inom kol- och stålsektorn), - forskningsprogram inom de båda sektorerna, och - räntesubventioner till sysselsättningsfrämjande omstruktureringslån. Eftersom EKSG:s budget grundas på åtaganden, redovisas alla utgifter enbart som åtaganden. Utestående åtaganden bokförs som en skuld i EKSG:s balansräkning och betalas ut senare (eller återförs i annat fall helt eller delvis). A. 2. Rättslig ram (numera 1 den rättsliga ramen för EKSG. s budgetverksamhet13 anges att avgifterna på EKSG- produkterna uttrycks i europeiska beräkningsenheter (senare omvandlat till ecu genom beslut 3334/80/EKSG), samt att alla utgifter också skall utryckas i europeiska till och beräkningsenheter betalningsmottagare från EKSG:s budget helt och fullt står för alla växelkursrisker. Även i de fall begäran om utbetalningar uttrycks i nationell valuta, är dessa begränsade till det ursprungligen överenskomna motvärdet i ecu, oavsett växelkursvariationer mellan de berörda valutorna och euron. Genom att förordningarna om euron automatiskt omvandlar hänvisningar till ecun till hänvisningar till euron, krävs ingen särskild åtgärd för att säkerställa en smidig övergång till euron. att bidragsgivare ecu). Detta innebär n Artiklarna 49 och 50 i EKSG-fördragct, kompletterat med besluten 2/52/EKSG och 3/52/EKSG (EKSG:s inkomster) samt beslut 3289/75/EKSG (utgifter). -20 B. Europeiska utvecklingsfonden (EUF) B. l. Inkomster Medlemsstaternas bidrag betalas i ecu, utom i fråga om Tyskland som betalar i nationell valuta. Alla hänvisningar till biståndsbelopp i Lomékonventionen uttrycks också i ecu. Övergången till euron kommer därför att vara automatisk och utan märkbara svårigheter. B. 2. Betalningar Samtliga bankkonton såväl som flertalet finansiella transaktioner är ecubaserade. En viss del av transaktionerna görs i gemenskapsvalutor, och tillfälligtvis också i andra valutor (USD, YEN,. ). Lokala projekt betalas ofta i det mottagande AVS-landets valuta. Till följd av avtal med lokala banker, hålls emellertid alltid de konton som EUF har i dessa länder i europeiska valutor och omvandlingen av dessa konton till euro bör kunna ske utan problem. -21 AGRIMONETÄRA AVVIKELSER FÖR 1 9 97 ENLIGT EN DEN 1 OKTOBER 1 9 97 GJORD UPPSKATTNING BILAGA 3 BEF DKK DEM GRD PTE FRF F1M MLG IEP ITL ATS ESP SEK GBP A. Monetära avvikelser mellan RMK and JOK (% av JOK) 1 ) för marknadspriser och belopp 0,82 0,79 0,77 0,37 0,10 1,19 2,54 0,78 0,09 2,67 0,75 0,67 5,25 1,09 2) för arealstöd (per hektar) för jordbruksgrödor 0,58 3,25 -0,90 0,37 0,10 1,19 2,54 -0,85 8,56 11,23 -0,91 0,67 8,91 15,03 3) för bidrag per djur och strukturstöd 0,58 3,25 -0,90 0,37 0,10 1,19 2,54 -0,85 8,56 5,37 -0,91 0,67 15,02 14,38 B. Årskostnad för en avvikelse på 1 % 14 (miljoner ecu / %) 1 ) för marknadspriser och belopp 11,33 6,83 22,84 19,21 3,00 32,59 1,16 14,98 10,05 27,83 1,74 19,07 1,26 11,41 2) för arealstöd (per hektar) för jordbruksgrödor 1,56 6,11 30,88 5,44 1,86 46,47 2,12 1,39 1,09 18,28 3,35 16,65 4,31 16,20 3) för stöd per djur och strukturstöd 1,34 0,64 6,61 1,07 2,20 11,53 2,05 0,38 7,25 5,06 3,61 6,45 1,61 7,11 C. Total årskostnad (miljoner ecu)*5 för monetära avvikelser 10. 90 27. 32 -16. 1 9. 57 0. 68 108. 06 13. 50 0. 20 72. 27 306. 67 -5. 05 28. 34 69. 21 358. 15 Total årskostnad EU:s 15 medlemsstater: (miljoner ecu) 993,72 14 Uppskattning enligt 1997 ars budget. (JOK: jordbruksomräkningskurs: RMK: representativ marknadskurs). 15 Del C i tabellen har beräknats genom att multiplicera de motsvarande beloppen i del A och dëiB i tabellen och summera de tre erhållna talen. Övergång för löner; (närstående frågor) BILAGA 4 Löner utanför unionen Dessa löner betalas i belgiska francs med den korrigeringskoetficient som gäller för Belgien. På begäran kan en del av lönen betalas ut i lokal valuta enligt den fastställda omräkningskursen och lokala korrigeringskoefficienten. 2. Utgifter i samband med tjänsteresa Inom EU: alla schablonbelopp och utgiftstak uttrycks i belgiska franc och utbetalas enligt den månatligt fastställda växelkursen. Utanför EU: alla belopp uttrycks i ecu och kommer automatiskt att omvandlas till euro från och med den 1 januari 1999. 3. Frilanstolkar Det nuvarande avtalet gäller till och med den 31 december 1998 och kommer att omförhandlas under 1998. Ökningar vägs för närvarande enligt de relativa vikterna för de valutor som ingår i ecukorgen. Betalningar görs i ecu och kommer således att omvandlas till euro. 4. Sjukförsäkringssystem Alla ersättningstak uttrycks i belgiska franc. Betalningar görs till bokföringskursen. -23 BILAGA 5 Införandet av euron i gemenskapens sekundärlagstiftning Enligt det program för övergången till den gemensamma valutan som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Madrid13, beslutades att en rådsförordning som träder i kraft den 1 januari 1999 skall utgöra den rättsliga ramen för användningen av euron. Det är mot bakgrund av Madrid-programmet och de båda euroförordningar14 vilka kommer att utgöra den rättsliga ramen för genomförandet av programmet, som konsekvenserna för nuvarande EG-lagstiftning skall bedömas. Euroförordningarna kommer huvudsakligen att påverka EG-lagstiftningen på följande tre sätt: (1) Principen om rättslig kontinuitet Genom förordning 1103/97 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron föreskrivs att "rättsliga instrument" inte skall påverkas av införandet av euron, utom naturligtvis genom att euron ersätter de befintliga valutaenheterna (nationella valutor eller i EU-lagstiftningen vanligen ecun). Detta kommer att gälla om inte lagstiftaren beslutar att införa någon förändring. Lagstiftaren har naturligtvis en begränsad frihet på det här området, exempelvis skulle en förändring som står i strid med själva kontinuitetsprincipen inte vara godtagbar. (2) "avsaknad av förbud, avsaknad av tvång" Detta tillvägagångssätt fastställdes av stats- och regeringscheferna i Madrid-programmet för att ge de ekonomiska aktörerna största möjliga frihet att avgöra takten i deras övergång till euron och samtidigt säkerställa att de som föredrar en sen övergång i slutet av fas C har möjlighet att fortsätta använda deras vanliga respektive nationella valuta fram till slutet av denna period. När det gäller euroförordningen förutsätter principen om frihet att använda euroenheten i avtalsförhållanden motpartens samtycke. I detta lagstiftningssammanhang klargörs i euroförordningarna att både den nationella valutaenheten och euroenheten under övergångsperioden får användas för att upprätta nya rättsliga instrument. Det är emellertid inte möjligt att påtvinga användningen av euroenheten under denna period utom i de klart definierade och begränsade fall som anges förvaltningar kan dock besluta att ge privatpersoner, företag osv. den alternativa möjligheten att använda euroenheten. i euroförordningarna. Offentliga M Godkänt av siats- och regeringscheferna vid toppmötet i Madrid i december 1995. 1 ' Radels förordning 1103/97 av den 17 juni 1997 (EGT nr L 162. 19. 6. 1997. s. ! - 3) och utkast Ull nidets förordning. /98 (se Europeiska rådets resolution av den 7 juli 1997 om den rättsliga ramen lör införandet av euron: EGT nr C 236, 2. 8. 1997, s. 7-12). 24- Undantag från "avsaknad av tvång" och moratorium för lagstiftningsåtgärder som (3) föreskriver användningen av euroenheten I utkastet till euroförordning enligt artikel 1091. 4 i fördraget fastslås att medlemsstaterna inte får lagstifta om tvingande användning av euron annat än genom ett samordnat förfarande som innehåller en gemensam tidsplan, utom i fråga om vissa undantag som särskilt anges i den andra förordningen ( bland annat betalningar genom kreditering av ett konto, redenominering av utestående offentlig skuld, övergång till euron för organiserade marknader och betalningssystem). -25 BILAGA 6: ÖLIK^TVPEl* AV B£SSrÂM8afêt>»l OM ?»08m. ?%ffl9KK OJOS 8f LOÏ^SBA^SE&Ï LÂ^TïrTNÏ^fôÊrsr SOM M VERKAS ÂVXt&TJK ^ ^ * ^ f" Tidsskala: perioden före EMU ecu och mot\ ärden i nationell \ aluta 1. klausuler om gällande värde (t. ex. bankrörelse) 2. klausuler med fasta datumangivelser15 (t. ex. och direktivet om återlämnande av kulturföremål) försäkringsdirektiv 76/580 Datum: 1. 1. 1999 ecu = euro Omräkning av nationell valuta till euro Tidsskala. ÖVERGÅNGSPERIODEN Nationella valutaenheter som uttryck för euron, enligt den låsta omräkningskursen Datum: 1. 1. 2002 De nationella valutaenheterna upphör att existera Här gäller helt klart kontinuitet. Dessa klausuler är okomplicerade och fortsätter att gälla för både deltagande och icke-deltagande medlemsstater Här gäller helt klart kontinuitet. Denna typ av klausul kommer att konservera skillnaderna (vilka är mycket betydande i fråga om t. ex. detta försäkringsdirektiv från 1976) mellan värdena i nationell genomförandelagstiftning. 3A. Klausuler om automatiska ändringar med en tidsplan och en heltäckande metod för omräkning till nationell valuta (t. ex. offentlig upphandling och de flesta försäkringsdirektiven offentlig T ex. upphandling: ändringar var annat år grundad på fluktuationer under de gångna två åren. T. ex. försäkring: årlig ändring den 1 januari liksom vid särskilt angiven dag Vid den första revidering som skall träda i kraft 1999 anses det att omräkningskurser inte bör gälla för deltagande medlemsstater. Motiveringen för att fortsätta att tillämpa klausulen för deltagande medlemsstater överskuggas av huvudsyftet med direktivet, dvs. att fastställa ett harmoniserat tröskelvärde. För de icke-deltagande medlemsstaterna forsätter klausuler att gälla. 3B. valutafluktuationsklausuler (t. ex. direktivet) värdepapper. andra bolagsrätts- 4. *\\vrundningsklausuler" för att komma fram till ett lämpligt belopp i nationell valuta (t. ex. räkenskaper). att anpassa För dessa klausuler krävs att medlemsstaterna vidtar åtgärder sina för tröskelvärden/beloppstak om deras valuta har fluktuerat utöver en viss toleransmarginal Syftet med dessa klausuler är att hjälpa den nationella lagstiftaren att omvandla ett jämnt belopp i ecu till ett hanterbart belopp i nationell valuta. Som sädana kan de tillämpas mellan den 1 januari 1999 och den 31 december 2001. Motiven för fluktuationsklausuler finns inte längre kvar från och med den 1 januari 1999. Den underliggande rättsliga grunden för belopp i nationell valuta i de deltagande medlemsstaternas lagstiftningar (om de a\viker frän ecu/euro belopp i ett direktiv) upphör också att existera. De deltagande medlemsstaterna bör använda den omräkningskurs som anges i euroförordningen från och med den 1 januari 1999. Klausulerna upphör att vara tillämpliga från och med den 1 januari 2002 (tillämpningen av klausulen skulle endast motverka direktivet syfte). Några av dessa innehåller även en klausul som föreskriver att rådet far revidera tröskelvärdena pä förslag frän kommisionen. 26 BILAGA 7 Riktlinier om den rättsliga övergången vad gäller monetära hänvisningar A INLEDNING Med hänsyn till det stora antalet monetära hänvisningar (t. ex. i form av tröskelvärden, nedre och övre beloppsgränser, betalningar och rapporteringsskyldigheter osv. ) i gemenskapslagstiftningen, som antingen uttrycks i ecu eller i nationella valutor, har kommissionen utarbetat vissa riktlinjer för tolkningen av dessa bestämmelser i syfte att säkerställa en enhetlig tillämpning inom de olika politikområdena (se avdelning C. 2 i meddelandet). I många fall är det tydligt att införandet av euron kommer att påverka tolkningen av monetära hänvisningar, även om det inte kommer att vara nödvändigt att föreslå särskild lagstiftning eftersom innebörden av bestämmelsen kan tolkas på ett otvetydigt och juridiskt enhetligt sätt. Enskilda tolkningar av sådana bestämmelser återfinns i bilaga 8, medan denna bilaga innehåller en mer allmän presentation av riktlinjerna. B MONETÄRA HÄNVISNINGAR Monetära hänvisningar i gemenskapslagstiftningen är i allmänhet uttryckta i ecu och kommer därför automatiskt att ändras till euro från och med den I januari 1999, vilket inte innebär några särskilda problem. Juridiska svårigheter kan emellertid uppstå i ett senare steg till följd av att en del av dessa belopp måste omräknas i nationell valuta. B. l. Enkla hänvisningar Enkla hänvisningar till belopp i ecu är sådana belopp för vilka det inte går att hänvisa till något lagrum vid omräkningen av beloppen i ecu till nationell valuta. Dessa enkla hänvisningar kan vara av följande båda slag: - I det enklaste fallet är referensbelopp i ecu direkt tillämpliga (dvs. ett belopp som både fastställs och utbetalas inom ramen för gemenskapens budget). I dessa fall kommer helt klart införandet av euron inte att kräva några särskilda åtgärder på gemenskapsnivå. - 1 övriga fall inbegrips omräkning i nationell valuta i det ifrågavarande slaget av lagstiftning även om det inte uttryckligen anges i EG-lagstiftningen. Detta gäller exempelvis varje gång det i en gemenskapsrättsakt anges ett beloppstak eller tröskelvärde som alltid måste iakttas utan angivande av omräkningsförfaranden (t. ex. alla transaktioner som överstiger ett visst i ecu angivet tröskelvärde måste anmälas). Som ovan angivits krävs inga särskilda åtgärder på gemenskapsnivå, eftersom det ankommer på medlemsstaterna och berörda parter att säkerställa att bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen alltid tillämpas och att de i nationell valuta angivna beloppen överensstämmer med beloppen i ecu. Detta kommer att fortsätta från genom att ecubeloppet från och med den 1 januari 1999 helt enkelt ersätts av ett eurobelopp. nationella emellertid Nationella myndigheter tillämpningsföreskrifter för att se till att de verkligen är aktuella den 1 januari 1999. Det bör här också understrykas att de praktiska problemen med växelkursfluktuationer kommer att försvinna för de medlemsstater som deltar i den tredje etappen av EMU. För de medlemsstater som inte deltar är situationen oförändrad. se över tillråds sina att 27- B. 2. Hänvisningar till belopp i ecu, med tillhörande bestämmelser om omräkning till nationell valuta Till skillnad från de enkla hänvisningar till ecu som diskuterades i föregående stycke, åtföljs många hänvisningar av gemenskapsbestämmelser om omräkning av ecubelopp till nationell valuta. Många hänvisningar i lagstiftning som täcker den inre marknaden, tullkodexen, indirekt beskattning osv. är av det här slaget. Dessa bestämmelser har oftast en eller flera av följande beståndsdelar: i gemenskapslagstiftningen till belopp i ecu - Bestämmelser om den växelkurs (och i vissa fall om hur den skall beräknas) som skall användas vid omräkningen från ecu till nationell valuta. - Bestämmelser genom vilka en löpande översyn av de angivna växelkurserna införs (och därigenom av beloppen uttryckta i syfte att justera för växelkursvariationer. Denna översyn sker antingen med en förutbestämd periodicitet (exempelvis vart annat år) eller så snart som ett visst rluktuationsutrymme har överskridits. i nationell valuta), - Begränsade möjligheter till avrundning (t. ex. högst 10 % uppåt eller nedåt), för att kunna införa praktiskt hanterbara belopp i nationella valuta. När det gäller de deltagande medlemsstaterna, vore det logiskt att säkerställa att differenser mellan monetära hänvisningar i gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning som enbart är en följd av växelkursvariationer eller avrundning avskaffas inom en rimlig tidsperiod. Detta skulle kunna uppnås genom åtminstone två generella tillvägagångssätt. - Ett tillvägagångssätt vore att eftersträva en tidig utjämning mellan monetära hänvisningar i gemenskaps- respektive nationell lagstiftning, dvs. med verkan från och med den 1 januari 1999. Särskild lagstiftning på EU-nivå skulle krävas för att ändra dessa bestämmelser. Detta sätt skulle förmodligen vara mindre problematiskt i de fall det inte finns några bestämmelser om periodisk översyn. Även i detta fall skulle emellertid motsvarigheterna (vid den tidpunkten) till eurobeloppen i de nationella valutaenheterna i de deltagande länderna inte vara kända förrän den 1 januari 1999 eftersom omräkningskurserna kommer att fastställas först denna dag. - Ett andra möjlighet skulle vara att låta frågan lösas genom kontinuitetsprincipen som den har bekräftats i euroförordningarna. Medan detta skulle fungera väl i de fall det finns bestämmelser om periodisk översyn inom övergångsperioden, skulle avsaknaden av en ändringsklausul i lagstiftningen kunna leda till att ingen ändring av beloppen någonsin skulle ske i de deltagande medlemsstaterna. som planeras äga rum Det är tydligt att inget av dessa policyval ger helt tillfredsställande resultat i alla situationer. En pragmatisk metod, baserad på bestämmelsernas specifika karaktär, är därför nödvändig. I detta hänseende bör man i policyhänseende göra åtskillnad mellan - belopp som är förenade med betalningsskyldigheter (t. ex. utbetalningar som görs från gemenskapens budget enligt de agromonetära reglerna). I dessa fall föreligger starka skäl för att anpassa dem så fort som möjligt, exempelvis per den I januari 1999, och - 2 8- - belopp som används som rättsliga hänvisningar (t. ex. tröskelvärden), för vilka behovet av tidig utjämning vanligtvis är mindre tvingande, i synnerhet med tanke på att det i nationell valuta under kommer att övergångsperioden i enlighet med principen "avsaknad av förbud, avsaknad av tvång". fortsätta att hänvisas till beloppen I fråga om rättsliga hänvisningar, skulle följande riktlinjer kunna följas: - för lagstiftning som inte innehåller någon översynsklausul (eller där nästa dag för översyn infaller efter utgången av övergångsperioden), krävs ett lagstiftningsförslag för att säkerställa att en översyn görs senast vid utgången av övergångsperioden (1 januari 2002). Efter övergångsperiodens utgång skulle således enhetliga eurobelopp att gälla. I praktiken förekommer det bara ett par fall av detta slag. - För lagstiftning som innehåller en översynsklausul, kommer införandet av euron att beaktas vid den planenliga dagen för översyn (såvida inte denna översyn inträffar efter övergångsperiodens utgång). Vid dagen för översynen skulle omräkningskurserna bli direkt tillämpliga för de deltagande länderna och därigenom ersätta den särskilda metod som beskrivs i lagstiftningen eftersom denna metod då skulle vara utan laga kraft. Om denna skulle deltagande innehåller en valfri avrundningsklausul medlemsstater kunna tillämpa denna klausul. Vid utgången av övergångsperioden skulle denna avrundningsklausul även för dem vara utan laga kraft, och i den mån de skulle ha utnyttjat den skulle således särskilda åtgärder behöva vidtas för en återgång till det i direktivet angivna värdet i euro. tillåtas att lagstiftning Genom dessa riktlinjer säkerställs att alla rättsliga hänvisningar i slutändan likställs i de deltagande medlemsstaterna, senast vid övergångsperiodens utgång. Mängden extra lagstiftning förblir begränsad (eftersom utformningen av lagstiftningen i de flesta fall är tillräckligt flexibel för att klara av förändringarna), vilket minimerar varje möjlig risk för tvister på känsliga områden. I synnerhet icke-deltagande medlemsstater har intresse av att minimera behovet av "extra" lagstiftning eftersom de inte kommer att ha någon nytta av den. Mer allmänt bör en tillräcklig grad av flexibilitet tillåtas vid tillämpningen av den föreslagna metoden, i synnerhet för att kunna ta hänsyn till regional särdrag, möjliga genomförandesvårigheter, övergripande överensstämmelse inom de berörda politikområdena osv. i lagstiftningen C TOLKNINGSANMÄRKNINGAR Av en detaljerad genomgång av gemenskapslagstiftningen framgår att de fall där särskild lagstiftning krävs är tämligen begränsade i antal. Det är emellertid lämpligt att förmedla kommissionens tolkning av vissa lagbestämmelser (inberäknat närmare upplysningar om denna metod), särskilt för att främja en enhetlig tillämpning och tolkning bland alla berörda parter och därigenom öka den rättsliga säkerheten. Bilaga 8 innehåller därför en beskrivning, i form av ett tolkningsmeddelande eller förtydligande meddelande, av alla lagtexter som inte kräver någon ändring av lagstiftningen, men som måste tolkas och tillämpas på ett enhetligt sätt efter den 1 januari 1999. Dessa tolkningar är grundade pä de under rubrik B ovan beskrivna riktlinjerna. På motsvarande sätt kommer inte de många hänvisningarna i EU-lagstiftningen till "nationell valuta" att bli föråldrade enbart därför att flera medlemsstater kommer att ha en - 2 9- gemensam nationell valuta. De kommer självfallet att fortsatt vara fullt giltiga för de icke deltagande medlemsstaterna. Vad gäller de deltagande medlemsstaterna hänvisar de självfallet till euron som valutaenhet och kommer att tolkas som en hänvisning till den "nationella valutaenheten" av euron fram till 2002. 30- ÖVERSIKT ÖVER KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN FÖR GEMENSKAPSLAGSTIFTNINGEN BILAGA 8 TULLAR Tullkodexen DEN GEMENSAMMA JORDBRUKSPOLITIKEN Det agromonetära systemet FRI RÖRLIGHET FÖR ARBETSTAGARE Social trygghet för migrerande arbetare DEN INTERNA MARKNADEN Kulturföremål Offentlig upphandling Bankväsende Försäkringsverksamhet Värdepapper Bolagsrätt Redovisning Produkter med säkerhetsbrister Immaterialrätt INDIREKT BESKATTNING Mervärdesskattelagstiftning DEN GEMENSAMMA HANDELSPOLITIKEN Exportkrediter YTTRE FÖRBINDELSER Internationella avtal KONSUMENTSKYDD Konsumentkrediter och vissa andra former av avtal BUDGET B udgetförordningen FÖRVALTNINGSUTGIFTER Löner och pensioner 31 OMRÅDE: ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning TULLAR BERÖRD LAGSTIFTNING: TuHkodex A. BESKRIVNING 1. Genom rådets förordning (EEG) nr 2913/92, ändrad genom förordning (EG) nr 82/97, inrättas gemenskapens tullkodex. Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93, innehåller tillämpningsföreskrifter. senast ändrad genom (EG) nr 1427/97 förordning Genom rådets förordning (EEG) nr 918/83, senast ändrad genom förordning (EG) nr 355/94 upprättas ett gemenskapssystem för tullbefrielse. Genom rådets förordning (EEG) nr 3911/92, senast ändrad genom förordning (EG) nr 2469/96 fastställs regler om export av kulturföremål. B KOMMENTARER I artikel 18. 1 och 18. 2 i gemenskapens tullkodex fastställs att "Motvärdet i nationella valutor till ecun. skall fastställas en gång i månaden. De kurser som skall tillämpas skall vara de som gäller den sista dagen då en kurs för den valutan offentliggjordes i EGT" eller" i andra fall än dem som avses i första stycket. en gång om året. De kurser som skall tillämpas för denna omräkning skall vara de som offentliggörs i EGT den första arbetsdagen i oktober. ". Dessa omräknings- klausuler kommer inte längre att vara relevanta efter den 1 januari 1999 för de medlemsstater som deltar i EMU och kommer därför att upphöra att gälla för dem. Detta eftersom deras syfte är att erhålla motvärdet av ecun i de olika nationella valutorna med avseende på de i ecu uttryckta beloppen i förordningen. Eftersom motvärdet kommer att vara känt med exakthet från och med den 1 januari 1999 kommer det inte längre finnas behov för de deltagande medlemsstaterna16 att utnyttja denna klausul. Dessa omräkningsklausuler kommer emellertid att fortsatt fullt ut gälla för valutorna i de icke-deltagande medlemsstaterna. De bestämmelser om avrundning som anges i det tredje stycket, enligt vilka tullmyndigheterna far avrunda uppåt eller nedåt belopp som erhålls genom omräkning av ett belopp i ecu till deras nationella valuta under förutsättning att det avrundade beloppet inte avviker från det ursprungliga beloppet med mer än 5 % , kommer att fortsätta att gälla eftersom deras underliggande syfte (dvs. behovet av jämna belopp i nationell valuta) kommer fortsatt att vara relevant under övergångsperioden. Vid Bestämmelser liknande dem i artikel 18 gäller för omräkning i nationell valuta av prisätagandcn (uttryckta inom ramen för antidumpningsförfaranden. Samma motivering gäller därför för omräkningen av dessa prisätagandcn frän och med den 1 januari 1999. i ecu) som ingätts mellan kommissionen och vissa c. xporlörcr 32 periodens utgång kommer de deltagande medlemsstaterna att direkt tillämpa beloppen i euro. 3 Under övergångsperioden kommer företagen att kunna använda antingen euron eller den nationella valutan tulldeklarationer med hjälp av ifyllande av enhetsdokumentet (ED). Enhetsdokumentet innehåller fält för belopp som för närvarande genomgående uttrycks i lokal valuta. Dokumentet innehåller därför inte någon hänvisning till den använda valutan. Lagstiftningsåtgärder måste vidtas för att kunna använda euron för detta ändamål. för 4. att vara I artikel 132 i rådets förordning (EEG) nr 918/83 föreskrivs också regler för omräkning och avrundning. Av de ovan angivna skälen kommer omräkningsregler deltagande medlemsstater, medan för inte längre av fortsatt avrundningsreglerna övergångsperioden. Efter övergångsperiodens utgång kommer de olika beloppen i euro som anges i förordningen att utgöra de enda hänvisningarna i de deltagande medlemsstaterna. relevanta att till utgången kommer gälla fram 5. Bilagan till rådets förordning (EEG) nr 3911/92 innehåller monetära hänvisningar i förening med en omräkningsklausul som baseras pä den gällande växelkursen pä en viss dag (den 1 januari 1993), utan möjlighet till avrundning. I denna förordning föreskrivs emellertid att rådet vart femte år, på förslag från kommissionen, skall se över och vid behov ändra alla belopp som anges i bilagan på grundval av ekonomiska och monetära indikatorer i gemenskapen. Om inga åtgärder vidtas för att uppdatera för omräkningen, kommer de deltagande dessa belopp och ändra dagen medlemsstaterna att efter den 1 januari 2002 tillämpa belopp som skulle kunna skilja sig avsevärt från dem som tidigare tillämpats i nationell valuta. Av uppenbara skäl som rör lagöverensstämmelse, bör denna situation avhjälpas genom att ändra förordning 3911/92 ("Export av kulturföremål") på motsvarande sätt som direktiv 93/7 om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium, vars bestämmelser kommer att ses över i en rapport som avses utarbetas 1999 (det tilltänkta sättet att göra detta förklaras i faktabladet "Återlämnande av kulturföremål"). C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 6. Det krävs inga åtgärder på gemenskapsnivå i fråga om de regler för omräkning och avrundning som föreskrivs i artikel 18 i tullkodexen och i förordning (EEG) nr 918/83. 7. Vad gäller införandet av euron i enhetsdokumentet, kommer förordning (EEG) nr 2454/93 (om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2913/92) att ändras för att förse medlemsstaterna med den nödvändiga rättsliga ramen för att göra denna ändring. Ett ursprungligt utkast har redan diskuterats i tullkodexkommittén. Det förväntas antas av kommittén i slutet av 1997. 33 ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning OMRÅDE DEN GEMENSAMMA JORDBRUKSPOLITIKEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Den agromonetära ordningen A. BESKRIVNING I. Införandet av euron den 1 januari 1999 kommer att få ett antal specifika återverkningar på jordbruksområdet. För de deltagande medlemsstaternas del kommer återbetalning ur gemenskapens budget för de utlägg de haft att ske i euro, och det kommer inte krävas några ytterligare justeringar eller omräkningar. För de övriga medlemsstaterna kommer det i princip fortfarande att krävas en växelkurs även om detta inte nödvändigtvis innebär att det nuvarande systemet kommer att förbli oförändrat. B. KOMMENTARER Vad gäller utbetalningar till bidragsmottagare, grundas den gemensamma jordbrukspolitiken på artikel 43 i fördraget och omfattas i allmänhet av den genom förordning (EEG) nr 3813/92 upprättade agromonetära ordningen. Mot bakgrund av dessa båda rådsförordningar som bildar den rättsliga ramen för användningen av euron gäller de huvudsakliga svårigheter som skulle kunna uppstå på det här området - den omräkningskurs som bör tillämpas i fråga om de icke-deltagande medlemsstaterna (den framtida agromonetära ordningen), och - åtgärder för att avveckla monetära avvikelser för de deltagande medlemsstaternas valutor. Alla dessa problem kan lösas juridiskt genom ett enda förslag till rådsförordning på grundval av artikel 43 i fördraget. 3. När det gäller ersättning av medlemsstaternas utlägg, ersätts varje månad utgifter avseende den gemensamma jordbrukspolitiken genom EUGFJ:s garantisektion i nationell valuta. För deltagande medlemsstater kommer detta att ske i euro från och med den 1 januari 1999. När det gäller icke-deltagande medlemsstater vore det enligt kommissionen uppfattning lämpligt att överväga att genomgående använda euron på detta område, medan de underliggande finansiella åtagandena fortfarande skulle kunna uttryckas i nationell valuta (gemenskapens budget skulle därigenom fortsätta att stå för valutarisken). C ÅTGÅRDER OCH TIDSPLAN 4 Ett kommissionsförslag om den samt övergångsbestämmelser bör inte läggas fram innan det är känt vilka medlemsstater som kommer att delta i EMU och tillförlitliga indikationer föreligger om de förväntade monetära avvikelser som måste avvecklas den 1 januari 1999. Det bör i princip vara möjligt att överlämna ett sådant förslag till rådet kring halvårsskiftet agromonetära ordningen framtida -34 1998 för att det skall kunna träda i kraft den 1 januari 1999. Förslaget bör behandla alla de svårigheter som rör lagstiftning på grundval av på artikel 43 i fördraget. Generell användning av euron för att ersätta icke-deltagande medlemsstaters utgifter skulle kräva en ändring av förordning (EEG) nr 729/70. Ett eventuellt sådant förslag kommer att läggas fram på samma gång som översynen av den agromonetära ordningen. 35 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning FRI RÖRLIGHET FOR ARBETSTAGARE BERÖRD LAGSTIFTNING:Social trygghet för migrerande arbetstagare A. BESKRIVNING 1. I rådets förordning (EEG) nr 574/72 av den 21 mars 1972 fastställs tillämpnings föreskrifter för förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen. B KOMMENTARER 2. I artikel 107 i förordning (EEG) nr 574/72 fastställs de praktiska förfarandena för omräkning av belopp mellan olika nationella valutor. Omräkningskursen skall grundas på det månatliga genomsnittet för växelkursen för dessa valutor under en referensperiod av en månad. Systemet innebär att man fyra gånger om året fastställer en genomsnittlig månatlig kurs som gäller för de följande tre månaderna. Således tillämpas den genomsnittliga januarikursen för hela andra kvartalet, aprilkursen för hela tredje kvartalet osv. 3. Den i förordningens artikel 107 beskrivna metoden för justering av växelkurser kommer från och med den 1 januari 1999 inte längre vara tillämplig för omräkning mellan de deltagande ländernas valutor och kommer att ersättas av bestämmelserna i artikel 4 i förordning 1103/97. De kommer emellertid att fortsatt gälla för omräkning av valutor där minst en av dem är en icke-deltagande medlemsstats valuta. Omräkningsregeln syftar till att fastställa ett så exakt värde som möjligt på grundval av de växelkurser som noterats under referensperioden. Frän ock med den I januari 1999 kommer emellertid inga växelkursfluktuationer att uppstå mellan de deltagande valutorna. Efter denna dag skulle tillämpningen av omräkningsklausulen motverka själva syftet med den. Klausulen kommer emellertid att fortsätta att vara fullt tillämplig när de gäller omräkningar där valutor från icke-deltagande länder ingår. 4. Euron kommer från och med den 1 januari 1999 att vara den centrala valutan för omräkningar mellan en deltagande och en icke-deltagande medlemsstats valuta. Det befintliga systemet kommer att fortsätta att gälla för betalningar mellan icke deltagande medlemsstater. 36 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING:Direktivet om återlämnande av kulturföremål A BESKRIVNING 1. Direktiv 93/7 om återlämnande av kulturföremål berörs direkt tillsammans med förordning 93/ om export av kulturföremål. De bestämmelser som avses är de som preciserar tröskelvärden (ekonomiska gränsvärden) för tillämpningen (bilaga punkt B) samt den klausul som anger hur tröskelvärdena skall omräknas till nationell valuta. Rådets skall vart tredje år (med början i februari 1996) se över och vid behov aktualisera tröskelvärdena. Dessutom far rådet på förslag av kommissionen (vilket i regel görs i den rapport som kommissionen skall sammanställa vart tredje år) ändra direktivet. B KONSEKVENSER AV ÖVERGÅNGEN 2. Om inte åtgärder vidtas för att ändra direktivet (dvs. den fasta växelkursen per den 1 januari 1993) kommer de deltagande medlemsstaterna att fortsätta att tillämpa sinsemellan olika belopp (eftersom de grundas på 1993 års växelkurser i stället för 1999 års oåterkalleligen låsta omräkningskurser gentemot euron). Denna situation kommer dessutom att bestå så länge som direktivet innehåller den ifrågavarande klausulen). C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 3. Det föreslås att kommissionen lägger fram ett förslag om ändring av direktivet pä så sätt att de deltagande medlemsstaterna från och med den I januari 2002 kommer att tillämpa enhetliga tröskelvärden i euro hämtade direkt ur direktivet. Icke-deltagande medlemsstater kommer att fortsätta att göra en omräkning till sina nationella valutor, vilken skall grundas på de nationella valutornas värde gentemot euron vid lämpligt datum (som det återstår att bestämma) före den dag de nya tröskelvärdena träder i kraft, dvs. den 1 januari 2002 (detta nya datum kommer att ersätta 1993 års omräkningsdatum gentemot ecun). Kommissionen skall lämna sin kommande treårsrapport om direktivet 1999. Det skulle vara ett lämpligt tillfälle för att föreslå en sådan förändring och skulle lämna mer än tillräcklig tid för direktivändringen att genomföras i medlemsstaterna till senast den 1 januari 2002. 37 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Upphandlingsdirektiven A BESKRIVNING 1. Direktiven 93/36 (varor), 93/37 (bygg- och anläggningsarbeten), 92/50 (tjänster), vilka alla tre ändras genom direktiv 97/. antaget den 13 oktober 1997, samt direktiv 93/38 (vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna) utgör den EG- lagstiftning på området offentlig upphandling som påverkas av övergången till euron. De relevanta bestämmelserna är de som specificerar tröskelvärdena17 för direktivens tillämpning, samt de klausuler som anger hur dessa skall revideras1 s. B. SAMMANFATTNING AV ÖVERGÅNGENS KONSEKVENSER 2. Tröskelvärdena kommer från och med den 1 januari 1999 att uttryckas i euro i enlighet med förordning 1103/97 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron. Beloppen i nationell valuta, som i enlighet med direktivet omräknas till växelkursen gentemot ecun enligt den omräkningsmekanism som för närvarande gäller, kommer inte att påverkas förrän vid nästa revideringstillfälle. 3. Samtliga fyra upphandlingsdirektiv innehåller bestämmelser om att tröskelvärdena i nationell valuta skall ses över vartannat år. I bestämmelserna specificeras dessutom att beloppet uttryckt i nationell valuta skall baseras på den genomsnittliga dagskursen för den nationella valutan uttryckt i ecu under de tjugofyra månader före den siste augusti som föregår omräkningen per den 1 januari. Metoden för att anpassa tröskelvärdena i nationell valuta till förändringar av växelkurserna kommer inte längre att vara relevant och därför inte längre tillämplig i de deltagande medlemsstaterna vid den dag för revision av tröskelvärdena som följer på införandet av euron den 1 januari 1999 (nästa översynstillfälle den 1 januari 2000), men den kommer fortfarande att vara tillämplig och giltig för de icke-deltagande medlemsstaterna. Syftet med bestämmelsen är nämligen att så exakt som möjligt på grundval av konstaterad kursutveckling, dvs genomsnittstalen för de två föregående åren, bestämma motsvarande belopp för tröskelvärdena i medlemsstaternas valutor. Med hänsyn till att de deltagande medlemsstaterna vid tidpunkten för revideringen inte längre kommer att ha separata nationella valutor kommer en eventuell kurstluktuation gentemot de i euro uttryckta beloppen i direktiven inte längre att existera. Att tillämpa bestämmelsen på de deltagande medlemsstaterna skulle därför uppenbart strida mot dess syfte. För de icke-deltagande medlemsstaterna fortsätter 17 Artikel 5. 1 a i direktiv 93/36, artikel 6. 1 i direktiv 93/37. artikel 7. 1 i direktiv 92/50 och artikel 14 i direktiv 93/38. lx Artikel 5. 1 c i direktiv 93/36. artikel 6. 2 a i direktiv 93/37. artikel 7. S i direktiv 92/50 och artikel 38 i direktiv 93/38. 38- beräkningen att ske på samma sätt som tidigare. Beloppen för de deltagande medlemsstaterna kommer att utryckas i nationella valutaenheter enligt den tillämpade i direktivet. omräkningskursen för de tröskelvärden i euro som förekommer Resultaten av beräkningarna av referensvärdena (och vad gäller de deltagande medlemsstarna resultaten av omräkningen av eurobeloppen i nationella valutaenheter enligt omräkningskurserna) kommer att fortsätta att publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning för medlemsstaternas bruk. 4. Det första översynstillfället efter införandet av euron kommer att infalla den 1 januari 2000. I enlighet med principen om rättslig kontinuitet, kommer samtliga föregående medlemsstater att genomföra upphandlingsdirektiven under den tvåårsperioden (mellan den 1 januari 1998 och den 1 januari 2000) på grundval av de tröskelvärden uttryckta i nationella valutaenheter som fastställdes vid det föregående revideringstillfället den 1 januari 1998. Vid revideringen den 1 januari 2000 kommer den metod som föreskrivs inte att gälla för de deltagande medlemsstaterna, men den kommer att fortsätta att gälla för de icke-deltagande medlemsstaterna vid beräkningen av motvärdet i nationell valuta av direktivens tröskelvärden enligt följande: Beräkningen kommer att grundas på den genomsnittliga dagskursen för den ifrågavarande nationella valutan gentemot ecun under de 16 månader som föregår den I januari 1999 (1 september 1997 - 31 december 1998) i förening med den genomsnittliga dagskursen gentemot euron under de återstående 8 månaderna (1 januari 1999 - 31 augusti 1999) av uppföljningsperiodens 24 månader. För de deltagande medlemsstaterna kommer tröskelvärdena i euro att vara direkt tillämpliga. i direktiven C. ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 5. Medlemsstaternas representanter diskuterade frågan, på grundval av ett förtydligande meddelande, den 30 september. Medlemsstaterna var i allmänhet överens om tolkningen. Lagstiftningsåtgärder krävs ej (förutsatt att tolkningen godtas av alla medlemsstater). 39 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Lagstiftning om bankverksamhet A. BESKRIVNING 1. Direktiv 77/780/EEG och 89/646/EEG, 92/30/EEG, 92/121/EEG, 94/19/EEG, 91/308/EEG, 93/6/EEG, 89/647/EEG och 96/1 O/EG, 89/647/EEG, 92/121/EEG, 93/22/EEG, 77/780/EEG, 92/30/EEG, 95/26/EG, 86/635/EEG, utgör den gemenskapslagstiftning om bankverksamhet som påverkas av övergången till euron. B. SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN Hänvisningar till ecun 2. En genomgång har företagits av samtliga hänvisningar till ecun i bankövervaknings- direktiven samt av andra möjliga konsekvenser av införandet av den gemensamma valutan på dessa direktiv. Den viktigaste slutsatsen av detta arbete är att de tvä euroförordningarna i sig kommer att lösa det stora flertalet tänkbara frågeställningar utan att ytterligare åtgärder behöver vidtas. I synnerhet framgår tydligt av artikel 2 i rådets förordning 1103/97 att alla hänvisningar till ecun automatiskt blir hänvisningar till euron. 3. Det faktum att alla tröskelvärden för bankverksamhet är enkla tröskelvärden, dvs att motvärdena i nationell valuta alltid måste följas, betyder att problemen med uppföljningsperioder, avrundningsregler, bestämmelser om växelkursvariationer inte finns i bankdirektiven. Detta betyder att övergången inte innebär några svårigheter och att såväl deltagande som icke-deltagande medlemsstater kommer att använda direktiven på exakt samma sätt och för samma belopp. Därför krävs det inga ytterligare förtydliganden med avseende på tröskelvärden, beloppstak och andra enkla ecuhänvisningar i gemenskapslagstiftningen om bankövervakning19. För vissa övriga frågor bedöms följande ytterligare förklaringar vara till nytta: Valutarisk 4. Den gemensamma valutan kommer i enlighet med fördraget att införas i de deltagande medlemsstaterna genom förordningarna om euron och kommer att ersätta dessa medlemsstaters nationella valutor från och med den I januari 1999. Därför kommer det från och med den dagen20 inte att existera någon valutarisk mellan euron 19 77/780/EEG, ändrad genom 89/646/EEG artikel 4. 1 och 4. 2 a. 92/30/EEG artikel 3. 3. 92/121/EEG artikel 6. 6. 94/19/EEG artikel 7. 1, 91/308/EEG artikel 3. 2 och 3. 3. 93/6/EEG artikel 3. 1 - 3. 4 och 4. 6 ii och 4. 6 iii. 20 93/6/EEG Ibilaga 111 (3. 1)|. 40- och de deltagande nationella valutaenheterna och inte heller inbördes mellan de deltagande nationella valutaenheterna. Positionsrisk för omsättningsbar skuld 5 Den gemensamma valutan kommer i enlighet med fördraget att införas i de deltagande medlemsstaterna genom förordningarna om euron och ersätta dessa medlemsstaters nationella valutor från och med den I januari 1999. Utestående omsättningsbar skuld i euro och i de deltagande medlemsstaternas valutaenheter kommer således att utgöra utestående skuld i samma valuta vid beräkningen av kapitalbehov för täckande av marknadsrisk21. Derivatinstrument 6. Valutaderivatinstrument i ecu och deltagande nationella valutor kommer att upphöra att fungera som derivatinstrument efter det att den gemensamma valutan införs i de deltagande medlemsstaterna och ersätter deras nationella valutor. Ett liknande särdrag kan också noteras för vissa räntederivatinstrument med referensräntesatser som härleds från ecun och andra deltagande nationella valutor. Sådana kontrakt bör i princip behandlas som kontantfordringar eller kontantkrav frän och med den I januari 1999. Vissa övergångsproblem kan emellertid som det anses åligga de behöriga myndigheterna att besluta om lösningar pä med hänsyn till de specifika omständigheterna i varje enskilt fall22. Europeiska centralbanken (ECB) 7. När ECB upprättas 1998 bör den betraktas som en "centralbank'V'zon A centralbank" med avseende på samtliga aspekter av EG- direktiven om bankverksamhet och därmed förknippade direktiv23. C ÅTGÅRDER OCH TIDSPLAN 8. Övervaka alla övergångsproblem (se stycke 6). 21 9V6/EEG (bilaga 1. 3. 1. 9 i och 1. 13). 22 89/(>47/EEG ändrad genom 96/1 O/EEG (bilaga 2), 93/6/EEG (bilaga 3. 3. 1). 21 89/647/EEG (artiklarna 2. 1 och 6. 1). 92/121/EEG (artikel 4. 7). 93/22/EEG (artikel 2. 4). 77/780/EEG (artikel 2. 2). 92/30/EEG. 95/25/EG (artikel 4). 86/635/EEG (artikel 8. 2. 14. 1 och 14. 2). 41 ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning OMRÅDE DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Försäkring A. BESKRIVNING 1. Direktiven 73/239/EEG, 76/580/EEG, 88/357/EEG, 84/5/EEG, 79/267/EEG, 92/96/EEG, 91/674/EEG och 91/370/EEG (Avtal med Schweiz) utgör den gemenskapslagstiftning om försäkringsverksamhet som påverkas av övergången till euron. De bestämmelser som mest berörs är de som specificerar tröskelvärden för direktivens tillämpning och därmed sammanhängande bestämmelser om omräkning av tröskelvärden från ecu/euro i nationell valuta. De återstående bestämmelserna rör valutamatchning, revidering av tröskelvärden och definition av ecun eller beräkningsenheten. Dessutom finns det en bestämmelse om räntegaranti och tre bestämmelser om förhållandet mellan ecun och schweizerfrancen. till belopp B SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN Hänvisningar till ecun och bestämmelser om omräkning 2. Alla tröskelvärden i EG-lagstiftningen kommer i enlighet med förordning 1103/97 att från och med den 1 januari 1999 uttryckas i euro. 3. Bestämmelserna om omräkning av tröskelvärden i ecu (euro) till nationell valuta kommer att fortsätta att gälla för icke-deltagande medlemsstater från och med den 1 januari 1999 och den tillämpade växelkursen skall vara kursen den siste oktober som föregår omräkningen. Dessa bestämmelser kommer med verkan från och med den översyn som var fastställd till den 1 januari 1999 inte längre att gälla de deltagande medlemsstaterna, eftersom bestämmelsen inte längre har något syfte denna dag och därför inte kommer att vara tillämpbar efter det att de deltagande medlemsstaternas nationella valutor inte längre finns. Den 1 januari 1999 kommer de i ecu uttryckta beloppen att uttryckas i euro och deras motsvarighet i de nationella valutaenheterna under övergångsperioden kommer att vara det belopp som erhålls genom att tillämpa de oåterkalleligen låsta omräkningskurserna. I fråga om de övergångsåtgärder som föreskrivs i artikel 2 i direktiv 76/580/EEG, med beaktande av att tröskelvärdena i direktiv 73/239/EEG inte har ändrats, kommer denna bestämmelse att fortsätta att gälla under övergångsperioden och även därefter om den inte ändras. Lagstiftningsåtgärder på gemenskapsnivå kommer att erfordras om tröskelvärdena skall bli identiska inom hela euroomrädet från och med den I januari 2002. 42 Bestämmelser om valutamatchning 4. Från och med den 1 januari 1999 och under hela övergångsperioden kommer de deltagande medlemsstaternas nationella valutaenheter att vad gäller reglerna för valutamatchning utgöra samma valuta som euron samt i förhållande till varandra utgöra samma valuta. Bestämmelser om räntegaranti 5. När det gäller livförsäkringskontrakt med räntegaranti skall artikel 17. 1 B. a i i direktiv 79/267/EEG, ändrat, fortsatt gälla som tidigare för kontrakt uttryckta i icke deltagande medlemsstaters valutor. I de fall kontraktet är uttyckt i deltagande medlemsstaters valutor eller i euro skall hemlandet tillämpa en av följande räntesatser: i) räntan på hemlandets emissioner av obligationslån i euro om hemlandet i fråga är en deltagande medlemsstat, eller ii) räntan på obligationer i euro som emitterats av någon annan deltagande medlemstat, eller iii) genomsnittet av räntorna på obligationer som emitterats i euro i samtliga deltagande medlemsstater (förutsatt att sådan information tillhandahålls av ett officiellt organ), eller iv) räntan på gemenskapsinstitutioners emissioner i euro. Alla dessa möjligheter kommer att vara förenliga med räntegarantiklausulen till följd av att de deltagande medlemsstaternas nationella valutor ersätts av euron och att ecun ersätts av euron. Mot bakgrund av rådsförordningarna är det inte möjligt att tolka bestämmelsen så att någon av de ovan nämnda möjligheterna utesluts. I syfte att uppnå en mer likformig tillämpning av den här klausulen, kommer kommissionen att föreslå att medlemsstaterna far välja att begränsa sig till att tillämpa alternativ iii eller alternativ i om den information som skall tillhandahållas av ett officiellt organ inte är tillgänglig. Detta utesluter ett senare beslut om en lagändring mot bakgrund av erfarenheterna av klausulens tillämpning efter övergången till euron. Avtalet med Schweiz 6. Från och med den 1 januari 1999 kommer enligt kontinuitetsprincipen omräknings- kursen mellan ecun och schweizerfrancen att kvarstå som det är inskrivet i avtalet - dvs. en fast ränta som är föremål för översyn enligt villkoren i artikel 3. 1 i protokoll nr 3, som anger att en justering endast skall företas om den fasta räntan avviker med mer än 10 % från den ränta som fastställs av den schweiziska nationalbanken den siste oktober varje år. Denna bestämmelse kommer att fortsätta att gälla efter den 1 januari 1999 med endast den ändring att ecun ersätts med euron. Andra bestämmelser som berörs 7 De övriga berörda bestämmelserna, revidering av tröskelvärden och definition av ecun, berörs endast genom att ecun ersätts av euron. 43- C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 8. Det kommer att vara nödvändigt att vidta en lagstiftningsmässig ändring av direktiv 73/239/EEG och direktiv 76/580/EEG, vilken senast bör träda i kraft den 1 januari 2002. (se punkt 2 ovan). En ändring av direktiv 79/267/EEG kan också komma att behövas (se punkt 5 ovan), men detta kräver ytterligare undersökning. 44 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Värdepappersmarknadsdirektiven A BESKRIVNING 1. Direktiven 79/279 (om samordning av villkoren tor upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs), 89/298 (om samordning av kraven på upprättande, granskning och spridning av prospekt som skall offentliggöras när överlåtbara värdepapper erbjuds till allmänheten), 93/6 (om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut), 94/18 (om ändring av direktiv 80/390/EEG om samordning av kraven på upprättande, granskning och spridning av prospekt som skall offentliggöras vid upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs, såvitt gäller skyldigheten att offentliggöra prospekt ["eurolist"]), 97/9 (om kompensation till investerare) utgör den EG-lagstiftning på värdepappersområdet som direkt berörs av övergången till euron. De berörda bestämmelserna är de som specificerar tröskelvärden för direktivens tillämpning, samt de klausuler som anger hur dessa tröskelvärden skall revideras. B KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN 2. Tröskelvärdena kommer i enlighet med rådets förordning 1103/97 att från och med den 1 januari 1999 uttryckas i euro. 3. I direktiv 79/279 (villkoren för upptagande av värdepapper till officiell notering vid fondbörs) föreskrivs i lista A stycke 1. 2 att motvärdet i nationell valuta av tröskelvärdena i ecu "skall tills vidare vara det värde som gäller den dag då detta direktiv antas". Direktivet antogs den 5 mars 1979. Den ovan citerade bestämmelsen åtföljs emellertid av en revideringsklausul enligt vilken medlemsstaterna skall justera sina nationella tröskelvärden om de (i fråga om motvärdet i ecu) avviker med mer än 10 % från direktivets tröskelvärde. 4. Med hänsyn till att syftet med denna klausul är att hålla de nationella beloppen så nära beloppet 1 miljon ecu/euro i direktivet som är praktiskt möjligt (och inte att underlätta införlivandet av beloppstak i ecu i nationell lagstiftning genom att tillåta avrundning av svårhanterbara belopp), blir klausulen överflödig för de deltagande medlemsstaterna från och med den I januari 1999. Direktivet bör tolkas som en skyldighet för medlemsstaterna att den 1 januari 1999 anpassa sina nationella belopp till motsvarigheten enligt omräkningskursen av 1 miljon ecu i den nationella valutaenheten. För de icke-deltagande medlemsstaterna påverkas inte den fortsatta tillämpningen av klausulen. Samma anpassningsmekanism återfinns även i lista B stycke III. I i direktiv 79/279 och här bör man förfara på samma sätt som i fråga om lista A. 5 Direktiv 89/298 (överlåtbara värdepapper erbjuds till allmänheten), direktiv 93/6 (kapitalkrav) och direktiv 97/9 om kompensation för investerare innehåller vart och 45- ett fasta ecuhänvisningar (tröskelvärden och ett beloppstak) utan fluktuations marginaler eller andra system för revidering. Direktiven, såsom de ändrats genom euroförordningarna, bör tolkas som en skyldighet för de deltagande medlemsstaterna att, i fråga om tröskelvärdena, från och med den I januari 1999 behålla minst motvärdet till de i direktiven angivna eurobeloppen i sina nationella valutaenheter. i Om medlemsstaternas beloppshänvisningar överensstämmelse med direktiven förväntas inga ytterligare åtgärder erfordras av dem. Beloppen i nationell valuta far naturligtvis vara högre om medlemsstaterna skulle vilja det. Samma logik kommer på motsvarande sätt (j)ari passu) att gälla i fråga om beloppstaket (som skulle kunna vara lägre än eurobeloppet i direktivet). till utgången 1998 av är C ÅTGÅRDER OCH TIDSPLAN 6. Inga åtgärder krävs enligt den tolkning som görs ovan. - 4 6- OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Bolagsrätt A BESKRIVNING 1. Direktiv 77/91/EEG är den enda gemenskapslagstiftning pä bolagsrättsomrädet som berörs av övergången till euron. Direktivet fastställer samordnade regler för bildande av aktiebolag och för bevarande eller ändring av deras kapital. De enda bestämmelser i direktivet som direkt påverkas av övergången till euron rör det minimibelopp på 25 000 ecu i tecknat kapital som krävs för att registrera ett bolag och ändringen av motvärdet av detta tröskelvärde i nationell valuta om så krävs. Bortsett från dessa direkt berörda bestämmelser medför övergången några ytterligare konsekvenser vilka följer av direktivet, särskilt i fråga om redenominering i euro av bolagsaktiekapital, vilket bör bli klargjort i punkt 4. B. SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN Tröskelvärden i ecu och motvärden i nationell valuta 2. De tröskelvärden i ecu som anges i artikel 6. 1 i direktivet kommer i enlighet med rådets förordning 1103/97 att från och med den 1 januari 1999 automatiskt uttryckas i euro. Någon ändring av direktivet kommer inte att krävas till följd av införandet av euron. 3. För icke-deltagande medlemsstater skall direktivets bestämmelser fortsätta att gälla, med tröskelvärdet angivet i euro. Om motvärdet av tröskelvärdet i nationell valuta understiger det nu fastställda tröskelvärdet i euro med mer än 10 %, vilket är den enligt artikel 6. 2 i direktivet tillåtna marginalen, skall kommissionen i enlighet med artikelns bestämmelser meddela den berörda medlemsstaten att den måste ändra sin lagstiftning så att den anpassas till det i euro uttryckta minimibeloppet. 47 Redenominering av aktiekapital 4. Avrundningsregler kan komma att behöva tillämpas för aktiekapital efter den automatiska omräkningen till euro. Detta kan bli nödvändigt för att inte få aktier med ett nominellt värde uttryckt i en eller flera decimaler, vilket är svårhanterligt för marknaden. Medlemsstater kan därför behöva införa nationella regler för att göra det möjligt för företagen att avrundningsförfaranden. Medlemsstaterna kan exempelvis införa förenklade förfaranden för ökning eller nedsättning av kapital om detta visar sig vara nödvändigt av avrundningshänsyn, eller införa aktier utan nominellt värde. Det andra bolagsrättsdirektivet bör inte tolkas som att det hindrar ett antagande av sådana förenklade förfaranden enbart för övergångens ändamål. Aktier utan nominellt värde är redan tillåtna enligt artikel 3 c i direktivet. tillämpa kostnadseffektiva C. ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 5. Det finns inte behov av ytterligare lagstiftningsåtgärder på gemenskapsnivå. 48- OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Redovisning A BESKRIVNING redovisningsbestämmelserna 1. Direktiv 78/660/EEG, ändrat, och direktiv 83/349/EEG, ändrat, utgör gemenskapens redovisningslagstiftning som påverkas av övergången till euron. I dessa direktiv fastställs förberedande och framläggande av för årsbokslut respektive sammanställd redovisning (koncernredovisning). De av direktivens bestämmelser som mest påverkas av övergången till euron gäller tröskelvärden för förberedande och framläggande av vissa redovisningshandlingar, de omräkningskurser som skall gälla vid omvandling av dessa tröskelvärden i nationell valuta samt möjligheten att avrunda resultatet av omräkningen till nationell valuta med upp till 10%. Med undantag av den sistnämnda bestämmelsen, som beskrivs närmare i del B stycke 4 nedan, kommer någon ändring av direktiven inte att behövas till följd av övergången till euron. Denna ändring kan under alla förhållanden hanteras inom ramen för den översyn som måste ske vart femte år. De bestämmelser som medger att redovisning dessutom läggs fram i ecu påverkas också. 2. Förutom dessa mest direkt berörda bestämmelser, finns det många bestämmelser som kräver förtydligande eller förklaring och som behandlas i ett av kommissionen utgivet policy dokument - XV/7002/97, "Redovisning för införandet av euron". Detta dokument som utarbetats inom kontaktkommittén för redovisningsdirektiven, ger förklarande information och riktlinjer för hur övergången till euron bäst kan behandlas inom ramen för den befintliga europeiska redovisningslagstiftningen. B SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN 3. De nuvarande bestämmelserna om omräkning av tröskelvärden i nationell valuta som gäller sedan den 21 mars 1994 är i alla händelser föremål för översyn vart femte år, och den leder vanligtvis till en ändring i lagstiftningen. Nästa översyn, som kommer att fastställa de nya tröskelvärdena i de icke-deltagande medlemsstaternas nationella valutor, kommer (på kommissionens initiativ) att äga rum 1999 Det nya tröskelvärde som skall fastställas 1999 kommer att gälla direkt i euro för deltagande medlemsstater (eurobeloppen kan införlivas i den nationella lagstiftningen uttryckta i respektive nationell valutaenhet till omräkningskursen per den 1 januari 1999). 4. Efter övergångsperiodens utgång kan inte de deltagande medlemsstaternas nationella valutaenheter längre användas. Det kommer inte längre att finnas något behov att omvandla de i euro uttryckta tröskelvärdena i det fjärde direktivet till de deltagande medlemsstaternas nationella valutaenheter. De icke-deltagande medlemsstaterna kan fortsätta att använda den tioprocentiga avrundningsregeln. För att säkerställa likabehandling av medlemsstaterna, måste, vid den femärsvisa anpassning av tröskelvärdena som skall äga rum 1999, säkerställas att ett system införs i direktiven 49 som garanterar likabehandling av små och medelstora företag i såväl deltagande som icke-deltagande medlemsstater. C. ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 5. Det kommer att krävas en ändring av lagstiftningen i direktiv 78/660/EEG, i samband med den normala översynen vart femte år, vilken bör börja gälla från och med 1999. Denna ändring kommer att utgöra en del av ett ändringspaket som kommissionen kommer att tillkännage under våren 1998. - 50 - OMRÅDE: ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Direktiv om skadeståndsskyldighet för produkter med säkerhetsbrister A. BESKRIVNING 1. Direktiv 85/374 påverkas av övergången till euron. Till följd av det historiska tröskelvärdet för dess tillämpning på 500 ecu (självrisk) och beloppstaket på 70 miljoner ecu (det totala beloppstaket) fördröjs effekterna på direktivet av eurons införande. De belopp som medlemsstaterna tillämpar i sina nationella lagstiftningar kommer att fortsätta att vara de som fastställdes enligt den historiska omräkningskursen av den 25 juli 1985 (dvs. dagen för direktivets antagande). Dessa nationella belopp kommer inte att förändras förrän tröskelvärdena/beloppstaken i direktiven ändras till följd av ett kommissionsförslag med denna verkan. B SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN Tröskelvärden i ecu, omräkningskurser och avrundningsbestämmelser 2. Alla tröskelvärden i EG-lagstiftningen kommer i enlighet med rådets förordning 1103/97 från och med den 1 januari 1999 att automatiskt uttryckas i euro. Nationella valutabelopp som gäller för direktivets tillämpning i den nationella lagstiftningen kommer inte att ändras förrän ett kommissionsförslag om revidering av beloppen i direktivet läggs fram (och antas). 3. De nuvarande bestämmelserna om omräkning av tröskelvärdena i nationell valuta som gäller sedan den 25 juli 1985 är föremål för en översyn vart femte år som verkställs genom en ändring av lagstiftningen. Vid nästa översyn kommer de nya tröskelvärdena i euro att fastställas samt beslut fattas om vilken dag som skall gälla för omräkningen av dessa belopp till de icke-deltagande medlemsstaternas nationella valutor samt till de deltagande medlemsstaternas nationella valutaenheter (till den omräkningskurs som oåterkalleligen fastställs den 1 januari 1999). 4. Efter övergångsperiodens utgång kan inte längre de deltagande medlemsstaternas nationella valutaenheter användas. Det kommer inte längre att finnas något behov att omvandla direktivets belopp i euro till de deltagande medlemsstaternas nationella valutaenheter. C. ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 5. Det föreslås att en ändring av lagstiftningen i direktiv 85/374/EEG företas i samband med den normala översynen. Denna bör göras vid en lämpligt vald tidpunkt för att kunna börja gälla se tidigt som möjligt efter den 1 januari 1999, och därefter kommer, för en ny femårsperiod, de deltagande medlemsstaterna att tillämpa de nationella valutaenheternas motsvarigheter till de nya eurobeloppen, medan de icke-deltagande medlemsstaterna kommer att omräkna de nya beloppen i euro till sina nationella valutor enligt den gällande kursen på dagen för revideringen. - 51 - OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN INRE MARKNADEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Immaterialrätt A BESKRIVNING I Förordning 2869/95 om de avgifter som skall betalas till Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster, modeller) berörs direkt. B. SAMMANFATTNING AV KONSEKVENSERNA AV ÖVERGÅNGEN Hänvisningar i ecu 2. Enligt artikel 2 i rådets förordning 1103/97 kommer alla hänvisningar till ecun att automatiskt bli hänvisningar till euron. Dessa hänvisningar kommer inte att ge upphov till några tolkningsproblem. 3. Det finns en något ovanlig klausul i artikel 6. 2 i denna förordning, som hänvisar till omräkningskursen mellan pesetan och ecun såsom den dagligen fastställs av kommissionen. Denna klausul kommer självfallet att upphöra att gälla om Spanien inför euron, eftersom det inte kommer att finnas någon kurs att dagligen fastställa till följd av att omräkningskursen oåterkalleligen kommer att låsas den 1 januari 1999. Om Spanien inte inför euron den 1 januari 1999 kommer det fortfarande att finnas ett syfte med denna kontantomräkningsklausul, genom vilken en officiell kurs mellan förordningens belopp i euro och de belopp som skall betalas i peseta kommer att fastställas för att uppfylla kraven enligt förordningen. C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 4. Inga särskilda åtgärder krävs. 52 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning INDIREKT BESKATTNING BERÖRD LAGSTIFTNING: Lagstiftning om mervärdesskatt och punktskatter A BESKRIVNING 1. Genom det sjätte direktivet 77/388/EEG (ändrat genom direktiv 91/680/EEG, 92/111/EEG och 95/7/EG) inrättas ett gemensamt system för mervärdesskatt. Genom direktiv 69/169/EEG (senast ändrat genom direktiv 94/4/EG) fastställs de regler som styr beskattning av varor som införs av resande. Genom direktiv 78/1035/EEG (senast ändrat genom direktiv 85/576/EEG), införs befrielse från införsel skatter för småförsändelser, medan regler om befrielse från mervärdesskatt vid slutlig införsel av vissa varor fastställs genom direktiv 83/181/EEG (senast ändrat genom direktiv 88/331/EEG). Genom direktiv 79/1072/EEG införs system för återbetalning av mervärdesskatt till skattskyldiga som inte är etablerade inom landets territorium. Genom direktiv 92/80/EEG, 92/82/EEG och 92/84/EEG fastställs de bestämmelser som styr beskattningen av andra tobaksvaror än cigaretter, mineraloljor och alkohol och alkoholdrycker. B. KOMMENTARER 2. Enligt artikel 31 i direktiv 77/388/EEG har medlemsstaterna, när de räknar om de i direktivet angivna beloppen till sina egna valutor, frihet att avrunda de belopp som omräkningen leder till antingen uppåt eller nedåt med högst 10 %. Eftersom bestämmelsernas underliggande syfte (dvs. behovet av jämna belopp i nationell valuta) fortfarande kommer att vara relevant under övergångsperioden, kommer denna bestämmelse att fortsätta att gälla under den perioden. Vid utgången av övergångsperioden kommer medlemsstaterna att vara tvungna att införliva de i direktivet angivna beloppen i euro i sin nationella lagstiftning eftersom deras nationella valutor inte längre existerar som monetära enheter och avrundningsreglerna därför inte längre har något syfte. förvärv, förenklad Å andra sida föreskrivs i artikel 28m i samma direktiv att omräkningen av vissa belopp bör baseras på den gällande växelkursen på en viss dag (den 16 december 1991). De belopp det gäller är minimibelopp (för beskattning i destinationslandet av gemenskapsinterna redovisning av mervärdesskatt) eller gemenskapsbelopp (beskattning av distansförsäljning). Eftersom det enligt artikel 28m inte lämnas någon möjlighet till översyn, kommer beloppen i nationell valuta att fortsätta att gälla under övergångsperioden. Om inte särskilda lagstiftningsåtgärder vidtas kommer detta att även att förbli fallet för deltagande medlemsstater efter det att de helt gått över till euron den I januari 2002. Detta skulle ge upphov till olika belopp (samtliga uttryckta i euro) i de olika länderna som deltar i euroområdet. Det måste därför vidtas åtgärder för att avhjälpa den här situationen och för att säkerställa - 53 - att deltagande länder antar de eurobelopp som fastställs i direktiven. Detta tillfälle bör också utnyttjas för att se över omräkningsbestämmelsen i artikel 28m, vilken fortfarande kommer att gälla för icke-deltagande länder i syfte att återställa en viss enhetlighet i tillämpningen av dessa tröskelvärden inom gemenskapen. 3. I artikel 7 i direktiv 69/169/EEG och artikel 4 i direktiv 78/1035/EEG fastställs omräknings- och avrundningsregler. Den tillämpliga omräkningskursen är växelkursen första vardagen i oktober som skall gälla med verkan från och med den 1 januari påföljande år, belopp i nationell valuta far avrundas med högst 2 ecu och föregående års belopp far fortsätta att gälla om omräkningen leder till en förändring av beloppet med mindre än 5 % eller till en minskad skattebefrielse. Dessa omräkningsregler kommer från den 1 januari 1999 inte längre att vara relevanta för deltagande länder låsta omräkningskurser kommer att ha upprättats och de kommer eftersom följaktligen inte längre att tillämpa dessa regler. Omräkningsreglerna kommer däremot att förbli fullt tillämpliga på icke-deltagande länders valutor. Enligt samma i direktiv 77/388/EEG kommer resonemang som avrundningsreglerna att länder under att gälla övergångsperioden. De kommer emellertid att bli obsoleta för dessa länder efter utgången av den perioden. i fråga om artikel 31 för deltagande fortsätta 4. Artikel 7 i direktiv 79/1072/EEG innehåller en omräkningsbestämmelse (omräkningskusen skall vara kursen den 1 januari för året i fråga) och en avrundningsregel som är densamma som den i artikel 31 i direktiv 77/388/EEG. Den nödvändiga åtgärden är därför jämförbar med de åtgärder som har beskrivits ovan. 5. Det samma gäller för de omräkningsregler som anges i direktiv 92/80/EEG, 92/82/EEG, och 92/84/EEG, vilka därför kommer att behandlas på samma sätt C. ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 6. Under övergångsperioden bör det undersökas om en lagstiftningsåtgärd kommer att vara nödvändig för att säkerställa att deltagande länder från och med den 1 januari 2002 antar de eurobelopp i direktiv 77/388/EEG som artikel 28m gäller för. Ingen gemenskapsåtgärd kommer att behövas i fråga om den avrundningsmöjlighet som anges i artikel 31 i direktiv 77/388/EEG och i andra skattedirektiv. På nationell nivå bör åtgärder vidtas för att från och med den 1 januari 2002 anslå de olika belopp i euro som förekommer i de olika direktiven om mervärdesskatt och punktskatter. 7 Ingen åtgärd förutses i fråga om de övriga omräkningsklausuler som ingår i skattedirektiven, vilka kommer att fortsätta att gälla för de icke-deltagande länderna. 54 ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning DEN GEMENSAMMA HANDELSPOLITIKEN OMRÅDE BERÖRD LAGSTIFTNING: Exportkrediter A BESKRIVNING 1. I syfte att skapa lika förutsättningar för exportkrediter med offentligt stöd, följer samtliga medlemsstater i OECD bestämmelserna i "Överenskommelsen om riktlinjer för exportkrediter med offentligt stöd" (även kallad "konsensusöverenskommelsen"). Avtal om den första versionen av denna överenskommelse träffades 1978. Texten till överenskommelsen har sedan dess regelbundet omförhandlats i avsikt att skärpa villkoren. Efter varje förhandlingsomgång blir den nya texten en del av gemenskaps lagstiftningen genom att ett rådsbeslut antas (senaste ändringen genom beslut 97/530/EG, EGT nr L 216, 8. 8. 1997, den fullständiga texten till överenskommelsen är en bilaga till rådets beslut 93/112/EG, EGT nr L 44, 22. 2. 1993). 2. Ett av de centrala kännetecknen för konsensusöverenskommelsen är ett relativt komplicerat system med lägsta räntesatser. Dessa marknadsreferensräntesatser (CIRR) är avsedda att motsvara marknadsräntesatserna för jämförbara transaktioner. De beräknas per valuta och anpassas till rådande marknadsvillkor en gång per år (två gånger per år för räntesatser för finansiering av luftfartyg), efter det att varje land lämnat in upplysningar beträffande sin egen valuta. För de flesta valutor beräknas CIRR på grundval av avkastningen på de statsobligationer som emitteras i landet i fråga, med ett pålägg på 100 räntepunkter. För närvarande anmäls marknadsreferensräntesatserna för 20 olika valutor till OECD:s generalsekretariat. Inom gemenskapen omfattas 12 nationella valutor (det finns inga CIRR för den grekiska drakman, den portugisiska escudon och den luxemburgska francen). Kommissionen anmäler en CIRR för ecun. 3. Regeringarna får förlänga exportkrediter, uttryckta i antingen inhemsk eller annan lägsta valuta, förutsatt att villkoren i överenskommelsen, särskilt beträffande räntesatser, iakttas. B KOMMENTARER 4. Om inga specifika åtgärder vidtas i samband med starten för EMU skulle de deltagande medlemsstaterna i teorin kunna fortsätta att anmäla sina nationella räntesatser, på grundval av räntan på sina inhemska statsobligationer. Ett sådant tillvägagångssätt skulle leda till uppkomsten av ett komplext system med "nationella" euroräntesatser, vilka inte enbart skulle variera med avseende pä nivå (beroende pä avkastningen på de berörda statsobligationerna) utan även med avseende på struktur (ett system med en räntesats tillämpas för de flesta gemenskapsvalutor, men några länder har valt ett system med tre räntesatser). Det skulle vara svårt att förstå logiken i ett sådant system och det är oklart hur konsensusöverenskommelsen då skulle tolkas och tillämpas vad euron beträffar. - 55 - Exportörer från länder utanför euroomradet som vill erbjuda exportkreditfinansiering i euro skulle t. ex. stå inför en mångfald olika euroräntesatser. I princip skulle de ha rätt att själva välja referensräntesats (CIRR) och de skulle troligen välja den som är lägst. Samma resonemang borde med all sannolikhet gälla för exportörer från länder i euroomradet, vilka förväntar sig att få tillgång till finansiering på samma villkor som deras konkurrenter utanför euroomradet, dvs. till en euroräntesats som skulle skilja sig från den som tillämpas av deras nationella regering. 5. Ett tillvägagångssätt som grundar sig på olika "nationella" CIRR i euro skulle motsäga principen om euron som en enda valuta och leda till talrika svårigheter och motsägelser vid genomförandet. Det skulle även strida mot den grundläggande logiken i CIRR-systemet, som är valuta- och inte landbaserat. Vid början av etapp 3 (den 1 januari 1999) bör således såväl CIRR för de deltagande medlemsstaternas valutor som CIRR för ecun ersättas med en enda euro-CIRR. till konsensus Denna överenskommelsen och följaktligen nära motsvara räntesatsen för en förstklassig inhemsk låntagare. räntesats bör följa bestämmelserna i bilaga VIII C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 6. Det huvudsakliga intresset för gemenskapen är att säkerställa en smidig övergång till ett nytt system och undvika störningar och avbrott som kan skada gemenskaps- exportörer/-importörer eller negativt påverka den internationella uppfattningen om euron. Förberedelserna måste ske i flera steg (diskussioner på OECD-nivå, beslut av rådet, osv. ) och det är därför nödvändigt att de påbörjas i god tid. Informella diskussioner har redan inletts i rådets arbetsgrupp om exportkrediter i syfte att nå en gemenskapsståndpunkt i denna fråga så att diskussionerna kan initieras inom OECD. 56- OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning YTTRE FÖRBINDELSER BERÖRD LAGSTIFTNING: Internationella avtal A BESKRIVNING 1. Gemenskapen har ingått talrika internationella avtal som innehåller hänvisningar till nationella valutor eller till ecun. B KOMMENTARER 2. Principen om tillämplig monetär lagstiftning ("lex monetae"), som gäller för avtal enligt privaträtten, gäller även för internationella avtal. Rättssystemen i tredje land kommer att erkänna euron som efterträdaren till de respektive nationella valutorna. Det innebär att hänvisningar i avtal till en valuta för en deltagande medlemsstat måste tolkas enligt den europeiska monetära lagstiftningen, vilken har förändrats och blivit en integrerad del av den monetära lagstiftningen i de deltagande medlemsstaterna. 3. Detsamma gäller för hänvisningar i avtal till ecun såsom den definieras i gemenskaps lagstiftningen. Enligt artikel 109/. 4 i fördraget och artikel 2 i rådets förordning 1103/97 kommer hänvisningar till ecun att ersättas med hänvisningar till euron enligt kursen 1:1. 4. Härav följer att det inte är nödvändigt med någon omförhandling av gemenskapens internationella avtal, vare sig de hänvisar till nationella valutor eller till ecun. Det är inte heller nödvändigt att fysiskt ändra de olika valutahänvisningarna eftersom dessa kommer att betraktas som hänvisningar till euron. C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 5. Det planeras inga specifika lagstiftningsåtgärder beträffande gemenskapens internationella avtal. 6. EG-delegationer i tredje land kommer att förses med adekvat information för externt bruk i ovanstående fråga. Särskilda åtgärder på detta specifika område är inte nödvändiga, men delegationerna kommer att instrueras att ta upp frågan i samband med de reguljära kontakterna om EMU och övergången till euron. Frågan om hänvisningar till ecun respektive nationella valutor i internationella avtal bör även tas upp i samband med bilaterala diskussioner med partnerländer. 57 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning KONSUMENTSKYDD BERÖRD LAGSTIFTNING: Konsumentkrediter och vissa andra former av avtal A. BESKRIVNING 1. Rådets direktiv 85/577 behandlar konsumentskydd i de fäll då avtal ingås utanför fasta affärslokaler, ingås under en utflykt organiserad av näringsidkaren utanför dennes fasta affärslokaler eller under ett besök av närings idkaren i konsumentens hem. t. ex. avtal som Syftet med rådets direktiv 87/102 (senast ändrat genom rådets direktiv 90/88) är om tillnärmning konsumentkrediter. Direktivet omfattar kreditavtal. av medlemsstaternas författningar andra lagar och B KOMMENTARER 2. I direktiv 85/577 anges att det endast kommer att gälla för avtal som överskrider ett visst belopp (klausul om "gällande värde", för närvarande 60 ecu). Direktiv 87/102 omfattar inte kreditavtal som avser belopp under 200 ecu eller över 20 000 ecu (artikel 2. 1). Direktivet innehåller en klausul om omräkning till nationell valuta. Den växelkurs som från början skall tillämpas är den som gäller den dag direktivet antas, samtidigt som en avrundning på högst 10 ecu medges (artikel 13. 1). Eftersom det är en bestämmelse med fast datum, kommer skillnaderna mellan valutorna i den nationella genomförandelagstiftningen att konserveras. Enligt artikel 13. 2 skall det från och med 1995 ske en översyn vart femte år. Eventuella ändringar rör dock endast beloppen i direktivet, och inte omräkningen av dem till nationell valuta. Båda direktiven innehåller en minimiklausul enligt vilken medlemsstaterna har möjlighet att anta strängare bestämmelser. I vissa länder har exempelvis det lägsta värdet minskats till 0 ecu. C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 3. Kommissionen har redan tillkännagivit att det kommer att ske en översyn av båda direktiven. Beträffande direktiv 87/102 kommer det genom översynen dessutom att tillses att de tak och tröskelvärden som gäller för de deltagande medlemsstaterna senast från och med den 1 januari 2002 kommer att motsvara de belopp som anges i direktivet (förutom för de medlemsstater som önskar anta strängare bestämmelser). 58 OMRÅDE: ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning BUDGETEN BERÖRD LAGSTIFTNING: Budgetförordningen A BESKRIVNING I Budgetförordningen av den 21 december 1977 for Europeiska gemenskapernas allmänna budget24 är den grundläggande text varigenom uppställandet och genomförandet av gemenskapernas budget regleras och varigenom artikel 209 i EG- fördraget således genomförs. Den kompletteras av en kommissionsförordning med tillämpningsbestämmelser25. B KOMMENTARER 2. Enligt artikel 11 i budgetförordningen skall budgeten uppställas i ecu och för en definition av denna hänvisas det till rådets förordning (EG) nr 3320/94 av den 22 december 1994. I artikeln fastställs även ecuns värde och regler för omräkning mellan ecun och de nationella valutorna. Dessutom förekommer det flitigt med andra hänvisningar till ecun på andra ställen i budgetförordningen (bokföring, etc). 3 Även om varje förändring som rådet gör av definitionen av ecun automatiskt blir tillämplig på budgetförordningen genom artikel 11, bör denna artikel ändras i syfte att ta hänsyn till införandet av euron och, i synnerhet, i syfte att fastställa principen om att budgeten inte endast uppställs i euro utan att gemenskapens rättigheter och skyldigheter även uttrycks och genomförs i euro (utan hinder av vissa specifika bestämmelser om inkomster och utgifter). Övriga hänvisningar till ecun kommer också att behöva ersättas med hänvisningar till euron. C. ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 4. Kommissionen kommer, i enlighet med artikel 209 i fördraget, att lägga fram ett förslag till ändring av budgetförordningen framemot april 1998. Så snart det har antagits av rådet kommer kommissionen att ändra sin förordning 3418/93/EG om närmare i genomförandet budgetförordningen. bestämmelser bestämmelser vissa för av EGT nr L 356, 31. 12. 1977. s. I. förordningen senast ändrad genom rådets förordning (EG. Euratom. EKSG) nr 2335 av den 18 september 1995 (EGT nr L 240. 7. K). 1995. s 12). Kommissionens förordning (Euratom. EKSG. EG) nr 3418/93 av den 9 december 1993 om närmare bestämmelser för genomförandet av vissa bestämmelser i budget förordningen av den 21 december 1977 (EGT nr L 315. 16. 12. 1993. s. 1. ) -59 OMRÅDE ÖVERGÅNGEN TILL EURON Gemenskapslagstiftning ADMINISTRATIVA UTGIFTER BERÖRD LAGSTIFTNING: Löner och pensioner A BESKRIVNING 1 Tjänsteföreskrifterna, de förordningar och regler som skall tillämpas på övriga anställda i Europeiska gemenskaperna samt skatteförordningen är den rättsliga grunden för fastställande och utbetalning av löner, pensioner och övriga ekonomiska förmåner för tjänstemän och övriga anställda. De belopp som avgör nettolönen (grundlön, tillägg, bidrag, skatter, osv. ) uttrycks för närvarande i belgiska franc. Nettobeloppet omräknas till den nationella valutan på anställningsorten (bosättningslandet för pensionerade tjänstemän) på grundval av en fastställd växelkurs, vilken kombineras med en korrigeringskoefficient för att ta hänsyn till skillnaderna i levnadsomkostnader jämfört med Bryssel. 2. Enligt artikel 8. 3 i rådets förordning. /9826 om införande av euron kommer från och med den 1 januari 1999 betalningar att kunna ske i euro i de länder som har infört euron som sin nationella valuta. Tjänsteföreskrifterna behöver inte ändras i detta avseende. Det enda som krävs är att lönerna, som för närvarande fastställs i nationella valutaenheter, omräknas till euro enligt de låsta omräkningskurserna. Enligt artikel 14 i rådets förordning. 798 om införande av euron, och under förutsättning att Belgien inför euron, kommer vid utgången av övergångsperioden (31. 12. 2001) alla lönebelopp (f. n. uttryckta i belgiska franc) och alla därmed förknippade växelkurser och korrigeringskoefficienter att ersättas med euron enligt de låsta omräkningskurserna. B FÖRSLAG TILL ÄNDRING 3. Mot bakgrund av den politiska betydelsen och symbolvärdet av dessa löner föreslår kommissionen att de uttrycks i euro, under förutsättning att Belgien inför den «emensamma valutan. ÖN Följaktligen kommer från och med den 1 januari 1999 alla hänvisningar till belgiska franc och alla belopp uttryckta i belgiska franc i tjänsteföreskrifterna att ersättas med hänvisningar till euron och med belopp uttryckta i euro. Beloppen på lönebeskeden (grundlön, tillägg, bidrag, skatter, osv. ) kommer att uttryckas i euro och euron kommer att bli den valuta som används för att fastställa löner och pensioner i alla länder. Se rådets resolution av den 7 juli 1997 om den rättsliga ramen för införandet av euron (EGT nr C 236. 2. 8. 1997. s. 7-12). 6 0- 4. Från och med den 1 januari 1999 kommer löner och pensioner att utbetalas i euro i alla länder som infört euron som sin nationella valuta. I de länder som inte deltar i valutaunionen kommer löner och pensioner att fortsätta att betalas ut i den nationella valutan. 5. Eftersom omräkningskursen mellan den nationella valutaenheten och euron kommer att vara fast, kommer nivån för den nettolön eller -pension som utbetalas till tjänstemannen i fråga att förbli oförändrad oberoende av anställnings- respektive bosättningsort. Förslaget kräver ändring av tjänsteföreskrifterna, som är förenlig med den metod som används för att anpassa lönerna. I huvudsak föregrips genom detta tillvägagångssätt övergången till euron, vilken annars inte skulle inträffa förrän den 1 januari 2002. således endast formell en C ÅTGÄRDER OCH TIDSPLAN 6. Den lagstiftning som kommissionen kommer att föreslå innebär att med verkan från och med den 1 januari 1999 kommer, i tjänsteföreskrifterna och andra berörda bestämmelser, begreppet "belgiska franc" att ersättas med "euro" och belopp i belgiska franc att ersättas med sin motsvarighet i euro enligt den relevanta omräkningskursen. Följande förslag kommer att läggas fram: Ett förslag till förordning om ändring av tjänsteföreskrifterna och de förordningar och regler som skall tillämpas på övriga anställda i Europeiska gemenskaperna beträffande fastställande av löner, pensioner och övriga ekonomiska förmåner i euro. Ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning nr 260/68 om villkoren för och förfarandet vid skatt till Europeiska gemenskaperna. Ett förslag till rådets förordning om ändring av förordning nr 122/66 om fastställande av en lista över de orter för vilka transportbidrag kan beviljas, detta bidrags maximala belopp samt reglerna för dess beviljande och förordning nr 300/76 om fastställande av de grupper av tjänstemän som är berättigade till ersättning för skiftarbete samt storleken på och villkoren för denna ersättning. 7. Det kommer i samtliga fall att krävas en kvalificerad majoritet i rådet. Det bör ta ungefär 14 månader att anta dessa förordningar med tanke på att det krävs ett yttrande från Kommittén för tjänsteföreskrifterna och från de övriga institutionerna för att ändra tjänsteföreskrifterna. Lit t nära samarbete pä interinstitutionell nivå kommer att göra det möjligt att på bästa informera möjliga sätt ändra förordningarna och "lönekomponenten" samt att personalen i samarbete med deras företrädare. 8. Utkasten till kommissionens förslag kommer att vara färdiga till början av 1998. Kommissionen genomför for närvarande de inledande riidfrägningarna. Förslagen kommer i princip att behöva antas före den I januari 1999 -61 ISSN 1024-4506 KOM(97) 560 slutlig DOKUMENT SV 09 01 06 Katalognummer : CB-CO-97-596-SV-C ISBN 92-78-27358-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 6>L