title: A Tanács 2320/97/EK rendelete (1997. november 17.) a Magyarországról, Lengyelországból, Oroszországból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó egyes varrat nélküli vas- és ötvözetlen acél csövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetéséről, az 1189/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről, valamint a Horvát Köztársaságból származó hasonló behozatalok tekintetében az eljárás megszüntetéséről

eurovoc_concepts:
Central and Eastern Europe
anti-dumping duty
import
piping
tube

text: 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 329 31997R2320 L 322/1 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1997. 11. 25. A TANÁCS 2320/97/EK RENDELETE (1997. november 17. ) a Magyarországról, Lengyelországból, Oroszországból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó egyes varrat nélküli vas- és ötvözetlen acél csövek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetéséről, az 1189/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről, származó hasonló behozatalok tekintetében az eljárás valamint a Horvát Köztársaságból megszüntetéséről AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, kezdeményezi az 1189/93/EGK rendelet időközi felülvizs- gálatát, és a 384/96/EK rendelet (a továbbiakban: alapren- delet) 11. cikkének (3) bekezdése alapján vizsgálatot kez- dett. tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelem- ről szóló, 1995. december 22-i 384/96/EK tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére, tekintettel a Bizottságnak a tanácsadó bizottsággal folytatott kon- zultációt követően benyújtott javaslatára, mivel: (1) (2) A. ELJÁRÁS Az 1189/93/EGK rendelettel (2) a Tanács végleges döm- pingellenes vámot vetett ki a Magyarországról, Lengyelor- szágból és a Horvát Köztársaságból származó egyes varrat nélküli vas- és ötvözetlen acél csövek behozatalára. A vám- tétel Magyarország tekintetében 21,7 %, Lengyelország tekintetében 10,8 %, a Horvát Köztársaság tekintetében pedig 17,4 % volt. A Bizottság ezenkívül elfogadta a magyar, lengyel és horvát exportőrök által felajánlott kötelezettségvállalásokat (3). 1996. augusztus 31-én a Bizottság az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában közzétett közleményben (4) bejelen- tette, hogy a Magyarországról, Lengyelországból és a Hor- vát Köztársaságból származó egyes varrat nélküli vas- és csövek behozatalával kapcsolatban ötvözetlen acél (1) HL L 56. , 1996. 3. 6. , 1. o. A legutóbb a 2331/96/EK rendelettel (HL L 317. , 1996. 12. 6. , 1. o. ) módosított rendelet. (2) HL L 120. , 1993. 5. 15. , 34. o. (3) HL L 120. , 1993. 5. 15. , 42. o. (4) HL C 253. , 1996. 8. 31. , 25. o. (3) (4) kezdődő vizsgálattal (5) Az időközi felülvizsgálatot azzal az ugyanebben az idő- egyidejűleg pontban kezdeményezték, amelyet a Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union (Az Európai Unió varrat nélküli acélcső gyártásának védelmi bizottsága) által benyújtott kérelmet követően az Oroszor- szágból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó hasonló behozatalokkal kapcso- latban indítottak. A 981/97/EK rendelettel (6) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) a Bizottság ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a szóban forgó termék Oroszországból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó, a Közösségbe irányuló behozatalára. (5) Az ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetését követően néhány érdekelt fél írásban tett észrevételt. Azok a felek, akik azt kérelmezték, lehetőséget kaptak a Bizottság előtti meghallgatásra. A Bizottság folytatta a végleges megállapításaihoz szüksé- gesnek tartott információk gyűjtését és ellenőrzését. (6) 1997. május 22-én a Bizottság levélben tájékoztatta az egyrészről az Európai Közösségek és azok tagállamai, más- részről a Cseh Köztársaság, Románia, illetve a Szlovák Köz- társaság közötti megállapodások alapján létrehozott Tár- sulási Tanácsokat arról, hogy ideiglenes intézkedéseket kíván bevezetni. (5) HL C 253. , 1996. 8. 31. , 26. o. (6) HL L 141. , 1997. 5. 31. , 36. o. 330 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet A cseh, román és szlovák hatóságok azt állították, hogy a Bizottság megsértette az Európa-megállapodást (különösen annak 34. cikke (2) bekezdését) azzal, hogy sem az eljárás kezdeményezése előtt, sem közvetlenül a vizsgálat kezde- ményezése után, sem pedig az ideiglenes vámok kivetése előtt nem folytatott konzultációt. (8) Emlékeztetni kell arra, hogy egy kérelem kézhezvételét követően a Bizottságnak meg kell vizsgálnia az abban sze- replő állításokat. Amennyiben a Bizottság azt állapítja meg, hogy a kérelmező elegendő bizonyítékot szolgáltatott a vizsgálat kezdeményezésének alátámasztására, akkor a saját dömpingellenes jogszabályai szerint köteles vizsgála- tot indítani. Úgy ítélték meg, hogy a Közösség minden tekintetben eleget tett az Európa-megállapodások szerinti jogi kötelezettségeinek. E megállapodások szerint a Társu- lási Tanácsokat tájékoztatni kell a dömpinggel kapcsolatos esetekről, amint az importáló ország illetékes hatóságai vizsgálatot kezdeményeznek. Ennek a követelménynek a Bizottság eleget tett. Az Európa-megállapodások azt is előírják, hogy az impor- táló szerződő fél elfogadhatja a szükséges intézkedéseket, amennyiben a Társulási Tanács elé terjesztett üggyel kap- csolatban 30 napon belül nem találnak elfogadható meg- oldást. Mivel az előírt határidőn belül nem született meg- oldás, a Bizottság jogosult volt a megfelelő intézkedések meghozatalára, amire 1997. május 31-én került sor. Az ideiglenes vámok kivetéséről szóló tényleges határozatot csak május 21-én, azaz röviddel a kötelező határidő lejárta előtt hozták meg. Mindazonáltal a Bizottság haladéktala- nul tájékoztatta a Társulási Tanácsokat, és rendelkezésükre bocsátotta azokat az adatokat, amelyek alapján meghozta a határozatot. Néhány napon belül megkezdődtek a kon- zultációk, először az országos hatóságokkal, majd maguk- kal az exportőrökkel/termelőkkel, és ezeket a vizsgálat során mindvégig folytatták azzal a céllal, hogy egy kölcsö- nösen elfogadható megoldást találjanak. Így a Közösség minden Európa- eleget megállapodásban, és különösen annak 34. cikke (2) bekez- désében és 34. cikke (3) bekezdésének b) pontjában előírt követelményeknek. tekintetben tett az A Bizottság az összes ismerten érintett félnek kérdőívet küldött, és a kérelmező közösségi termelőktől, öt cseh köz- társaságbeli, hét romániai, egy szlovák köztársaságbeli, hat oroszországi, egy magyarországi, hat lengyelországi és egy horvát köztársaságbeli vállalattól kapott választ. Ezenkívül a Bizottság négy közösségi független importőrtől, az egyik cseh vállalattal kapcsolatban álló közösségi importőrtől és két, a szlovák vállalattal kapcsolatban álló importőrtől kapott választ, amelyek közül az egyik székhelye a Közös- ségben, a másiké pedig Svájcban volt. A következő vállalatoknál ellenőrző látogatást tettek mind- két vizsgálat céljából: Közösségi termelők: – Voest Alpine, Kindberg, Ausztria, – Vallourec Industries, Boulogne-Billancourt, Franciaor- szág, – Benteler AG, Paderborn, Németország, – Mannesmannröhren-Werke AG, Mülheim an der Ruhr, Németország, – Dalmine S. p. A, Dalmine, Olaszország, – Productos Tubulares S. A. , Valle de Trapaga, Spanyolor- szág, – Tubos Reunidos S. A. , Amurrio, Spanyolország, – Ovako Steel AB Tube Division, Hofors, Svédország, – ESW Röhrenwerke GmbH, Eschweiler, Németország, – Rohrwerk Neue Maxhütte GmbH, Sulzbach-Rosenberg, Németország. Exportőröktől független importőrök: – Jannone ARM S. p. A, Nápoly, Olaszország, – Geminvest S. R. L. , Limbiate, Olaszország, – Starval, Marly La Ville, Franciaország, – Voest Alpine Stahlhandel AG, Linz, Ausztria. (7) a és lengyel magyar, Az időközi felülvizsgálat keretében a Bizottság hivatalosan értesítette horvát exportőröket/termelőket, az ismerten érintett importőrö- ket, valamint az exportáló országok és a kérelmező képvi- selőit, és a közvetlenül érintett feleknek lehetőséget bizto- sított arra, hogy írásban ismertessék álláspontjukat és meghallgatást kérjenek. Azok az érdekelt felek, akik azt kérelmezték, lehetőséget kaptak a Bizottság előtti meghall- gatásra. Ők írásos beadványban is állást foglaltak a megál- lapításokkal kapcsolatban. új Az importőrök/kereskedelmi társaságok: vizsgálatban érintett exportőrök és A két cseh termelővel kapcsolatban álló importőr: – Topham Eisen- und Stahlhandelges. m. b. H. , Bécs, Ausztria. A szlovák termelővel kapcsolatban álló importőrök: – – Pipex International AG, Nidau, Svájc, Pipex Italia S. p. A. , Milánó, Olaszország (a fenti vállalat leányvállalata). 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 331 Cseh köztársaságbeli exportőrök: – Vítkovice a. s. és Vítkovice Export a. s. , Ostrava, – Nová Hut a. s. , Ostrava, okozott kárral, valamint a kár folytatódásának vagy meg- ismétlődésének valószínűségével kapcsolatos vizsgálat az 1992 januárjától a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra terjedt ki. – Válcovny trub Dioss és Dioss Trading, Chomutov a. s. , – Ferromet Long Products Ltd, Prága (a Nová Hut válla- lattal kapcsolatban álló kereskedelmi társaság), – Incos s. r. o. , Prága (független kereskedelmi társaság). (10) Az összes érintett felet tájékoztatták azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a végleges intézkedések bevezetését vagy a jelenlegi végleges intézke- dések módosítását ajánlották. A feleknek ezután biztosítot- tak egy időszakot, amelyen belül előadhatták észrevételei- ket, és/vagy kötelezettségvállalásokat ajánlhattak fel. Romániai exportőrök: – Artrom SA, – – Silcotub SA, Petrotub SA, – Republica SA, – – – Intertube Ltd. , Bukarest (az SC Republica SA-val kap- csolatban álló kereskedő), SC Metalexportimport exportőr/kereskedő), SA, Bukarest (független Sota Company, exportőr/kereskedő). Bukarest (független Szlovák köztársaságbeli exportőrök: – Železiarne Podbrezová a. s. , Podbrezová. A felülvizsgálat alá vont vállalatok: Magyarországi exportőr: – Csepel Tubes Co. Ltd, Budapest. Lengyelországi exportőrök: – Huta Andrzej SA, Zawadzkie, – Huta Batory SA, Chorzów, – Stalexport SA (kapcsolt kereskedő), Katowice. Horvát köztársaságbeli exportőr: – Zeljezara Sisak, Sisak Steel Pipe Works, Sisak. A vizsgálat során a horvát exportőr tájékozatta a Bizottsá- got, hogy a vállalat neve Zeljezara Sisak – Sisak Tubemills Ltd. -re változott. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a névváltozás semmilyen szempontból nem befolyá- solja a vizsgálat megállapításait. (9) Mindkét vizsgálat során az 1995. szeptember 1-jétől 1996. augusztus 31-ig tartó időszak (a továbbiakban: vizs- gálati időszak) tekintetében vizsgálták a dömpinget. Az B. A VIZSGÁLT TERMÉK 1. Az érintett termék (11) Mindkét vizsgálat érintett termékei a következők: a) varrat nélküli csövek vasból vagy ötvözetlen acélból, olaj vagy gáz szállítására, 406,4 mm-t nem meghaladó külső átmérővel; b) varrat nélküli, kör keresztmetszetű csövek vasból vagy ötvözetlen acélból, hidegen húzva vagy hidegen henge- relve, a precíziós cső kivételével; c) más kör keresztmetszetű csövek vasból vagy ötvözetlen acélból, a menetes vagy menettel ellátható csövek kivé- telével, 406,4 mm-t nem meghaladó külső átmérővel, amelyek jelenleg a 7304 10 10, 7304 10 30, 7304 31 99, 7304 39 91 és a 7304 39 93 KN-kód alá sorolhatóak. A Tanács az 1189/93/EGK rendelettel elfogadott és az idei- glenes rendelet (10) preambulumbekezdésében megerősí- tett álláspontjával összhangban az összes, a fent említett KN-kódok alá sorolt varrat nélküli csövet az új vizsgálat és a felülvizsgálat alkalmazásában is egyetlen terméknek tekintik (a továbbiakban: az érintett termék). 2. Hasonló termék (12) Megállapították, hogy a két vizsgálatban érintett termékek mind alapvető fizikai és műszaki jellemzőik, mind végfel- használásuk tekintetében hasonló terméknek tekinthetők, függetlenül attól, hogy a Közösségben vagy a vizsgálatok- ban érintett országokban gyártották-e őket. Néhány exportőr azzal érvelt, hogy termékeik nem tekint- hetőek a közösségi termelőkéhez vagy a többi exportáló termelőéhez hasonló terméknek, mivel a minőség, a műszaki adatok, valamint az értékesítési csatornák, a fel- használás és a piaci megjelenésük tekintetében különbsé- gek mutatkoznak közöttük. 332 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet terméket Megállapították azonban, hogy az érintett hasonló csatornákon keresztül forgalmazták. Alapvető alkalmazásuk és általános felhasználásuk is hasonló. A két vizsgálatban érintett importált termékek és a közösségi ter- melők által gyártott termékek nagymértékben felcserélhe- tőek, következésképpen kifejezetten versengő termékek. Azt is megállapították, hogy a kisebb különbségek ellenére az importált termékek és a közösségi termelők által gyár- tott termékek alapvető műszaki és fizikai jellemzői azono- sak, illetve nagyon hasonlóak. Következésképpen a vizsgálatban érintett különböző országokból származó termékek és a Közösségben gyártott és értékesített termékek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékek. benyújtott jegyzékek több száz olyan belföldi és export- ügyletet tartalmaztak, amelyekről az ellenőrzés során meg- állapították, hogy valójában nem történtek meg. Azon túl- menően, hogy ez kifejezetten félrevezető volt, azt is lehetetlenné tette, hogy a Bizottság akár hozzávetőleges pontossággal is megbízható rendes értéket, illetve export- árat állapítson meg. Bármi is volt az oka (ezzel kapcsolat- ban a Bizottság rámutat arra, hogy a vállalat eredetileg benyújtott magyarázata semmiképpen sem állta meg a helyét, és teljesen eltért a később írásban benyújtott magya- rázattól), ez az eljárás nem egyeztethető össze az általáno- san elfogadott számviteli elvekkel. E körülmények között a Bizottság nem tehetett mást, mint hogy elutasítja a kérdőívre adott választ, és az alaprendelet 18. cikkét alkal- mazza; ezt az is indokolja, hogy ha másképp járna el, akkor a többi, a vizsgálatban teljes mértékben együttműködő vál- lalattal szemben lenne megkülönböztető. C. DÖMPING DÖMPINGELLENES VIZSGÁLAT mivel a tulajdonosváltás a vizsgálati időszak után történt, ez az eljárás szempontjából nem tekinthető lényeges ténye- zőnek (lásd az alaprendelet 6. cikkének (1) bekezdését). 1. Cseh Köztársaság a) Együttműködés b) Rendes érték (13) A nem együttműködőnek nyilvánított vállalat a Bizottság felé írásban emelt kifogást ezzel az elbánással szemben, és azt állította, hogy az alaprendelet 18. cikkének rendelke- zései rá nem vonatkoznak. Hangsúlyozta, hogy nem állt szándékában félrevezető adatokat adni, és a vállalat a leg- jobb tudása szerint járt el; bár a vállalat elismerte, hogy a belföldi és exportértékesítésre vonatkozó jegyzékek, a hit- eljegyzőkönyvek, a fogyasztói forgalomra és a termelési költségre vonatkozó adatok semmiképpen sem tekinthe- tők teljesnek, azonban a Bizottságnak nem lett volna sza- bad figyelmen kívül hagynia ezeket. Azt is kifogásolták, hogy a Bizottság nem vette kellően figyelembe a vállalat privatizációs nehézségeit és a Cseh Köztársaságnak a piac- gazdaságra való áttérés során felmerülő különleges prob- lémáit. Végül azzal érveltek, hogy mivel 1997 áprilisában a vállalatnál tulajdonosváltás történt (miután az előző hónapban megszüntették a termelést), nem lenne tisztes- séges, ha az új tulajdonossal szemben szankciókat vezet- nének be. Az ideiglenes rendelet (14) preambulumbekezdése hatá- rozza meg azokat az indokokat, amelyek alapján a Bizott- ság az egyik cseh vállalatot a vizsgálattal nem együttmű- ködő félnek minősítette. Érdemes felhívni arra a figyelmet, hogy a Bizottságnak a vállalat kérdőívre adott válaszaként (14) Az egyik cseh termelő megkérdőjelezte a Bizottság által az egyik termékcsoport rendes értékének meghatározásához használt módszert (lásd az ideiglenes rendelet (16) pream- bulumbekezdését); különösen azzal érvelt, hogy az idei- glenes rendelet szerint semmi sem indokolja azt, hogy a Bizottság a rendes értéket kizárólag a nyereséges értékesí- tés alapján számítja ki, nem pedig a termékcsoport teljes értékesítésének átlaga alapján. Ugyanez a termelő azt is kifogásolta, hogy a Bizottság az egyes termékcsoportok rendes értékének megállapítása során olyan haszonkulcsot használt, amelyet más termékcsoportok nyereséges belföldi értékesítésével értek el. Ezt a kérelmet nem lehetett elfogadni, mert az mind az alaprendeletnek, mind pedig a közösségi intézmények szo- kásos gyakorlatának ellentmond. Először is, a rendes érté- ket az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdésével összhangban kizárólag a nyereséges értéke- sítés alapján számítják ki abban az esetben, ha az egység- költségek alatti belföldi értékesítések volumene meghaladja az értékesítések 20 %-át. Másrészt a Bizottság az alapren- delet 2. cikkének (6) bekezdésével összhangban járt el, ami- kor a „rendes kereskedelmi forgalomban a vizsgált expor- tőr vagy gyártó hasonló termékének” értékesítésével elért haszonkulcsot alkalmazta. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 333 Az egyik termelő azt is kifogásolta, hogy nem a saját érté- kesítési, általános és adminisztratív költségeit (a továbbiak- ban: SGA-költségek) vették alapul, hanem a kapcsolt vállal- kozásának SGA-költségeit (lásd az ideiglenes rendelet (16) preambulumbekezdését), mert az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdésével összhangban az ilyen jellegű költségeket a vizsgált termelőre vonatkozó „tényleges adatok” alapján kell meghatározni. A Bizottság úgy ítélte meg, hogy a ter- melő által benyújtott vonatkozó számviteli okmányok nem támasztották alá kellőképpen a kérdőívre adott válaszban szereplő adatokat. Miután tájékoztatták a Bizottság által tervezett eljárásról, a vállalat további magyarázatokkal és táblázatokkal szolgált, amelyek viszont nem ellenőrizhető kiegészítő információkat tartalmaztak, így azokat nem lehetett figyelembe venni. Mindkét együttműködő termelő kifogásolta, hogy az egy- más közötti értékesítésüket törölték a tranzakciók jegyzé- kéből, mivel nem álltak egymással üzleti kapcsolatban, és – még ha üzleti kapcsolatban is lennének – a Bizottság nem tudta bizonyítani, hogy a kapcsolat befolyásolta az árakat. Ez az érvelés nem fogadható el. Mivel mindkét vállalatnak egy közös részvényese van (lásd az ideiglenes rendelet (22) preambulumbekezdését és az alábbi (17) preambulumbe- kezdést), üzleti kapcsolatban lévő vállalatoknak tekinten- dők. Továbbá az alaprendelet 2. cikkének (1) bekezdése egyértelműen meghatározza, hogy „azok az árak, amelyek olyan felek között állnak fenn, akik feltehetőleg üzleti kap- csolatban állnak (……), nem tekinthetők a rendes kereske- delmi forgalomban alkalmazottnak (…), kivéve azt az ese- tet, ha megállapítást nyer, hogy ez a kapcsolat az árakat nem befolyásolja”. Mivel nem állapították meg, hogy ez az eset állna fenn, a vitatott tranzakciókat nem vették fel újra az értékesítések jegyzékébe. A rendes értékkel kapcsolatban nem nyújtottak be újabb észrevételeket, ezért az ideiglenes rendelet megállapításait a Tanács megerősíti. c) Exportár (15) Az exportár meghatározásával kapcsolatban nem érkezett észrevétel. Mindazonáltal a vizsgálat során a független importőr által elért haszonkulcs felülvizsgálatát követően a kapcsolt osztrák importőrnél levont haszonkulcsot kis mértékben kiigazították (lásd az ideiglenes rendelet (18) preambulumbekezdését). d) Összehasonlítás (16) Ezzel a címsorral kapcsolatban nem érkezett észrevétel, ezért a Bizottság megállapításait megerősítik. e) Dömpingkülönbözet kellőképpen azt az eljárást, amely szerint a súlyozott átlag rendes érték és az egyes exportügyletek során alkalmazott exportárak (nem pedig a súlyozott átlag exportárak) összehasonlításával számították ki a dömpingkülönböze- tet. Az ideiglenes rendeletben a Bizottság azzal indokolta ezt az eljárást, hogy a dömpinggyakorlatnak teljes mértékben tükröződnie kell, az exportárak pedig tagállamonként és az egyes időszakok szerint is jelentősen eltértek egymástól. A Bizottság felülvizsgálta a számításait, és azt a következte- tést vonta le, hogy az exportárak egyes országok közötti eltérései nem mutatnak kellően egyértelmű rendszert. Azt a megállapítást azonban megerősítette, hogy az egyes idő- szakok szerint rendszerszerű különbségek mutatkoztak az exportárakban, korlátozások 1995. december 31-i lejártát követően a dömping jelentős (és egyértelműen rendszerszerű) növekedéséhez vezetett; ezért az ideiglenes rendelet szerinti megközelítést megerő- sítik. a mennyiségi ami Erősen kifogásolták azt a bizottsági határozatot, amelynek alapján a két együttműködő vállalatot üzleti kapcsolatban álló vállalatoknak tekintették, és ezért egyetlen dömping- különbözetet állapítottak meg, és ellenvetésüket azzal indokolták, hogy a két vállalatot egymástól függetlenül irányították, és eltérő költség- és árstruktúrával rendelkez- nek. Ezenkívül azzal érveltek, hogy a többségi részvényes (a Nemzeti Vagyonkezelő Alap) csupán vagyonkezelőként járt el, és nem befolyásolta a vállalatok üzletvezetését. A Bizottság véleménye szerint egy piacgazdaságú ország- ban a többségi részvényes határozza meg, hogy milyen jogi formába szervezi az üzleti érdekeltségeit az exportáló országban. Az üzleti érdekeltségek feletti ellenőrzését, illetve lehetséges ellenőrzését rendes körülmények között nem befolyásolja az a tény, hogy azok egy jogi személy részei, vagy több jogi személlyé szerveződnek. Azaz ha a kapcsolt vállalatokra külön dömpingkülönbözetet állapíta- nak meg, ez azzal a kockázattal jár, hogy a kivitelt azon a vállalaton keresztül végezhetik el, amelyikre a legalacso- nyabb dömpingkülönbözet vonatkozik. Ezért azt a követ- keztetést vonták le, hogy az exportáló ország különböző termelőit ezen eljárás alkalmazásában továbbra is egyetlen egységként kell kezelni, mivel e vállalatok ellenőrzése egyetlen részvényes kezében összpontosul. (18) A Bizottságnak az ideiglenes rendelet (14)–(23) preambu- lumbekezdésében ismertetett ideiglenes megállapításai alapján, és figyelembe véve az e rendelet (15) preambulum- bekezdése szerinti kiigazítást, a behozatalok közösségi határparitáson számított CIF-értékének százalékában kife- jezett végleges dömpingkülönbözet a két együttműködő vállalat tekintetében a következő: (17) Az együttműködő vállalatok kifogást emeltek a Bizottság határozata ellen, mert szerintük a Bizottság az ideiglenes rendelet (21) preambulumbekezdésében nem indokolta – Nová Hut a. s. – Vítkovice a. s. 5,1 % 5,1 % 334 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet Felülvizsgálták a maradvány dömpingkülönbözet kiszámí- tását. A végleges meghatározáshoz a két cseh termelő tekintetében megállapított legmagasabb rendes érték helyett a súlyozott átlag rendes értéket használták fel. Ennek alapján a behozatalok közösségi határparitáson szá- mított CIF-értékének százalékában kifejezett maradvány dömpingkülönbözet a két együttműködő vállalat tekinte- tében jelenleg 28,6 %. 2. Románia a) Rendes érték (19) Az egyik vállalat azt kérelmezte, hogy az SGA-költségeiből vonják le az azokba belefoglalt céltartalékokat, mivel a felhasználatlan céltartalékokat az év végén törölték. Az SGA-költségek kiszámítását kiigazították azokban az ese- tekben, amikor a céltartalékokat valóban törölték, és egyéb költségek nem léptek a céltartalékok helyébe, valamint ha a kérdőívre adott válaszok vagy a helyszíni ellenőrzéseken szerzett információk alapján egyértelműen megállapítható volt, hogy a céltartalékok nem képeztek valódi költségeket. Az egyik vállalat a termelési költségek kiigazítását kérel- mezte annak tükrözésére, hogy az érintett termék belföldi értékesítése során nem merültek fel eladási költségek, első- sorban csomagolási költségek. Azzal érveltek, hogy azokat az eladási költségeket, amelyeket a Bizottság bevont a ren- des érték kiszámításába, valójában a fogyasztók térítették meg a vállalatnak. A Bizottság elfogadta ezt az érvet, és a vállalat termelési költségeinek kiszámítását ennek megfele- lően kiigazították. Hivatkozva az Európa-megállapodás 34. cikkének (2) bekezdésére, két vállalat azzal érvelt, hogy az Európa- megállapodás tiszteletben tartása érdekében a Bizottságnak a vállalatok számára legkedvezőbb módszert kellene alkal- maznia a rendes érték meghatározása során. Ezt az érvet elutasították, mivel az említett megállapodás 34. cikkének (2) bekezdése kizárólag a dömping, az okozott kár, az oko- zati összefüggés megállapítását és a közösségi érdek meg- határozását követően a Bizottság által bevezetendő intéz- kedések megválasztására vonatkozik, nem pedig a meghatározás során alkalmazott tényleges számítási mód- szerekre. Az egyik vállalat az eljárás igen késői szakaszában (az idei- glenes tájékoztatással kapcsolatos állásfoglalások meghall- gatása során) azt kérelmezte, hogy a készletekből történő értékesítéseket ne vegyék figyelembe a rendes érték kiszá- mításakor, mivel ezeket a termékeket minőségi bizonyít- vány nélkül értékesítették, így nem tekinthetők hasonló terméknek, továbbá az összes kompenzációs kifizetésű ügyletet is ki kell zárni, mert azok nem rendes kereskedelmi forgalomban történtek. Ezt a kérelmet nem a megfelelő időben nyújtották be, azaz sem a kérdőívek megválaszolá- sakor, sem a helyszíni ellenőrzés során, sem az eljárásnak abban a későbbi szakaszában, amikor a vállalatot felkérték, hogy tegye meg észrevételeit. A vállalat által benyújtott dokumentumok alapján a Bizottság nem tudott különbsé- get tenni a készletekből, illetve az egyéb módon értékesí- tett termékek között, illetve a minőségi bizonyítvánnyal vagy a nélkül végzett értékesítések között. Ráadásul a vizs- gálat során megállapították, hogy a kompenzációs ügyle- tekre valójában a rendes kereskedelmi forgalomban került sor. Ezért mindkét állítást elutasították. További észrevételek nem érkeztek. A fent említett válto- zások figyelembevételével az ideiglenes rendeletben a ren- des értékkel kapcsolatban közzétett megállapításokat meg- erősítik. b) Exportár (20) Nem változtattak az exportár kiszámításához használt módszereken. Ezért az ideiglenes rendeletben az exportár- ral kapcsolatban közzétett megállapításokat megerősítik. c) Összehasonlítás Az egyik vállalat azt állította, hogy a rendes érték megálla- pítása során a Bizottságnak az összes értékesítést kellene figyelembe vennie, beleértve azokat is, amelyek nem ren- des kereskedelmi forgalomban történtek, azaz a vesztesé- ges értékesítéseket is. A Bizottság az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének figyelembevételével úgy ítélte meg, hogy a veszteséges értékesítéseket akkor kell kizárni a rendes érték meghatározásából, ha az összes értékesítés több mint 20 %-át teszik ki. Ezért az alaprendelettel és az intézmé- nyeknek a rendes érték kiszámítása során alkalmazott szo- kásos gyakorlatával összhangban a vállalat állítását nem fogadták el. (21) Az ideiglenes megállapítások keretében a Bizottság eluta- sította két román vállalat az iránti kérelmét, hogy a hitel- költségek tekintetében igazítsa ki a rendes értéket. A két vállalat ismételten benyújtotta a kérelmet. A vizsgálat során viszont megállapították, hogy a romániai tranzakciók túl- nyomó többségében az ügyletek elszámolásakor nem került sor tényleges készpénzátutalásra. A kifizetés valójá- ban általában „kompenzációs” alapon történt, azaz vagy csereüzlet keretében, vagy pedig áruváltók cseréjével. Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének g) pontja előírja, hogy a hitelköltségek tekintetében akkor végeznek kiigazí- tást, ha ezt a tényezőt figyelembe kell venni az alkalmazott 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 335 ár meghatározásakor. A vizsgálat rámutatott, hogy ezeket a költségeket nem vették figyelembe az alkalmazott ár meghatározásakor. A kompenzációs kifizetések során valójában nem került sor készpénzátutalásra, így ezeknek nem is volt hatása a vállalatok pénzügyi helyzetére. Továbbá a vizsgálat megállapította, hogy a fizetési határi- dőt fizetési módtól függetlenül rendszerint nem tartották be. A hitelköltségekre vonatkozó kiigazítás iránti kérelmet ezért ismételten elutasították. Az egyik vállalat azt állította, hogy az egyes közösségi fogyasztóknak történt exportértékesítések tekintetében nem fizettek jutalékot, így az ezeknek a fogyasztóknak fel- számított exportárat nem kell kiigazítani. A Bizottság ennek megfelelően felülvizsgálta a számításokat. Az egyik vállalat a rendes érték kiigazítását kérte a keres- kedelmi szintek közötti különbségeknek megfelelően. Mivel ezt a kérelmet nem a vizsgálatnak az azt megelőző szakaszában nyújtották be, amikor a vállalatok megtették észrevételeiket a Bizottság ideiglenes megállapításaival kap- csolatban, nem is tekinthették érvényesnek. Ezenkívül a kérelmet bizonyíték sem támasztotta alá, és ellentmondott a vállalat által a kérdőívre adott válaszában, illetve a hely- színi ellenőrzés során megadott információknak. Az összehasonlítással kapcsolatban nem nyújtottak be további észrevételeket. Az ideiglenes megállapításokat ezért megerősítik. d) Dömpingkülönbözet (22) Az egyik vállalat azt kérelmezte, hogy ne a súlyozott átlag rendes érték és az egyes termékcsoportok tekintetében kii- gazított exportárak tranzakciónkénti összehasonlítása alapján állapítsák meg a dömpingkülönbözetet, hanem a súlyozott átlag rendes érték és a súlyozott átlag exportár összehasonlítása alapján. Az állítást elutasították, miután az összes román vállalat tekintetében felülvizsgálták a számítási módszereket, és megállapították a következőket: – az egyik vállalat esetében mindkét módszer ugyanazt a dömpingkülönbözetet eredményezte, mivel az összes exportügylet dömpingelt áron történt; – három vállalat esetében a rendeltetés, illetve az értéke- sítési időszak szerint az exportárak jelentősen eltértek egymástól. Ezért a fentiek fényében és az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözet végleges meghatározása céljából megtartották a súlyozott átlagos rendes érték tranzakciónkénti összehasonlításának mód- szerét az egyes kiigazított exportárakkal. Valamennyi együttműködő román termelő/exportőr kifo- gásolta, hogy a Bizottság – a közös többségi részvénytulaj- don alapján – egyetlen dömpingkülönbözetet határozott meg, és ennek megfelelően egyéni elbánást kérelmeztek. A kérelmet a (17) preambulumbekezdésben meghatározott indokok miatt nem fogadták el. Két vállalat azzal érvelt, hogy a Bizottságnak tájékozatnia kellett volna őket az összes vállalattal kapcsolatos döm- pingszámítás valamennyi eleméről, mivel ezeket használ- ták a teljes dömpingkülönbözet kiszámításához; mivel a Bizottság ezt elmulasztotta, a vállalatok nem tudták gya- korolni védekezési jogukat. A Bizottság az alaprendelet 20. cikkének (1) bekezdésével összhangban mindegyik vál- lalattal részletesen megismertette azokat az alapvető ténye- ket és megfontolásokat, amelyek alapján kiszámította az adott vállalatra vonatkozó egyéni dömpingkülönbözetet, valamint ismertette az egyetlen dömpingkülönbözet meg- állapításához alkalmazott módszereket. Mivel mindegyik vállalatnak ugyanaz a személy a többségi részvényese, e többségi részvényesen keresztül a vállalatok könnyen kicserélhették az információikat, így teljes mértékben tud- tak élni a védekezési jogukkal. Újabb észrevételeket nem nyújtottak be. Ezért az ideiglenes rendeletben közzétett megállapításokat megerősítik. (23) A véglegesen megállapított, a közösségi határparitáson szá- mított CIF-érték százalékában kifejezett súlyozott átlag dömpingkülönbözet a négy együttműködő termelő eseté- ben a következő: – SC Artrom SA: – SC Petrotub SA: – SC Republica SA Trade Company: – SC Silcotub SA: 9,8 % 9,8 % 9,8 % 9,8 % A közösségi határparitáson számított CIF-mentes impor- tár százalékában kifejezett maradvány dömpingkülönbözet változatlanul 38,2 % marad. 3. Szlovák Köztársaság: a) Rendes érték (24) A szlovák termelő megkérdőjelezte a Bizottság számítási módszerét, amellyel két termékcsoport tekintetében meg- határozta a rendes értéket (lásd az ideiglenes rendelet (31) preambulumbekezdését); különösen azt kifogásolta, hogy a Bizottság tévesen kizárólag a nyereséges értékesítés átlaga alapján számította ki a rendes értéket, nem pedig a termék- csoportok teljes értékesítésének átlaga alapján. Állítását 336 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet azzal indokolta, hogy az egyes termékcsoportok értékesí- tése összességében nyereséges volt, így a súlyozott átlag alapján az összes költség megtérült a vizsgálati időszak során. Ezenkívül azzal is érvelt, hogy – hivatkozva az Európa-megállapodás 34. cikkének (2) bekezdésére – a Bizottságnak körültekintően kellett volna eljárnia, hogy olyan módszert válasszon, amely „a legkevésbé zavarja a megállapodás működését”. Az e rendelet (19) preambulumbekezdésében ismertetett indokok alapján mindkét érvet elutasították. A rendes értékkel kapcsolatban nem nyújtottak be további észrevételt, ezért a Bizottság az ideiglenes rendeletben köz- zétett megállapításait megerősítik. b) Exportár (25) A vállalat kifogásolta a Bizottság által az exportár kiszámí- tásához alkalmazott módszert (lásd az ideiglenes rendelet (32) preambulumbekezdését), különösen azt a határozatot, hogy 4 %-os haszonkulcsot vontak le az olaszországi leány- vállalata által felszámított árból. Azzal érveltek, hogy ez a haszonkulcs túl magas, és a Bizottságnak az olasz vállalat saját adatait kellett volna alapul vennie. A vállalat szerint a Bizottság rosszul értékelte ki a benyújtott SGA-adatokat, ennek következtében pedig megnövekedett az SGA- költségek százalékaránya, és ezáltal a dömpingkülönbözet is. A vállalat szerint sokkal korrektebb megközelítés lenne, ha a két vállalat SGA-költségeit összevonva egyetlen SGA- százalékarányt alkalmaznának. A Bizottság a 4 %-os haszonkulcsot az ideiglenes rendelet (6) preambulumbekezdésének c) pontjában felsorolt négy független importőr átlagos haszonkulcsa alapján állapította meg. Az adatokat viszont felülvizsgálták, és azt a következ- tetést vonták le, hogy a végleges meghatározás céljából egy 3,8 %-os kiigazított haszonkulcsot kell alkalmazni. Bár kifogásolták, hogy a négy importőr közül kettő valójában üzleti kapcsolatban állt közösségi termelőkkel, a Bizottság meggyőződött róla, hogy az e vállalatok tekintetében megállapított haszonkulcs tükrözi a független közösségi fogyasztóknak történő értékesítéseik során elért nyeresé- get. Az SGA-százalékaránnyal kapcsolatban a Bizottság fel- ülvizsgálta az adatokat, és azt a következtetést vonta le, hogy az SGA-költségeket valóban túl magasra becsülték, mi több, valóban helyénvalóbb lenne, ha a svájci és az olasz kereskedelmi társaságok adatait összevonnák, mivel hasonló üzleti viszonyban állnak a szlovák exportőrrel, és tevékenységük során számos esetben ugyanazokat a telep- helyeket használták. Ennek megfelelően egy egységes SGA- százalékarányt alkalmaztak. c) Összehasonlítás figyelembe. A vállalat érvelése szerint ez a kiigazítás indo- kolt annak a ténynek a tükrözése céljából, hogy a vállalat a hazai piacon közvetlenül a nagykereskedőknek értékesített, míg a közösségi piaci értékesítéseit az olasz és svájci kap- csolt vállalatain keresztül bonyolította le; azzal is érveltek továbbá, hogy a kiigazítás a kiszámított exportárral való összehasonlítás megfelelő elvégzéséhez szükséges. Ez az állítás az olyan kiigazítással kapcsolatos, amelyet az árengedmények és mennyiségi kedvezmények tekintetében már biztosítottak a vállalatnak. Az alaprendelet 2. cikké- nek (10) bekezdése kifejezetten megállapítja, hogy: „a kettős kiigazításokat, különösen az árengedmények, a kedvezmények, a kereskedelem szintje és mennyisége tekintetében, minden esetben kerülni kell”. Mivel a rendes értéket már csökkentették annak figyelembevétele érdeké- ben, hogy a közösségi értékesítéseket elsősorban nagyke- reskedők felé bonyolították le, semmi sem indokolja a további kiigazítások biztosítását. További észrevételek nem érkeztek, ezért a Bizottság meg- állapításait megerősítik. d) Dömpingkülönbözet (27) A vállalat kifogást emelt a Bizottság határozata ellen, amely szerint a kiigazított súlyozott átlag rendes értékek és a kii- gazított egyedi exportárak (nem pedig a súlyozott átlag exportárak) összehasonlítása alapján állapította meg a dömpingkülönbözetet, és azzal érvelt, hogy a Bizottság az ideiglenes rendelet (34) preambulumbekezdésében nem indokolta kellőképpen ezt a megközelítést. Bár a Bizottság fenntartja az említett (34) preambulum- bekezdésben ismertetett indoklást, időközben módosítot- ták a dömpingkülönbözet kiszámításához használt adato- kat, úgyhogy a két módszer közötti eltérések már nem olyan nagyok, hogy indokolnák az eredeti megközelítést. Ezért a Bizottság úgy határozott, hogy a végleges megha- tározás céljából a súlyozott átlag rendes értéket a súlyozott átlag exportárral hasonlítja össze. Az ideiglenes megállapí- tásokat ennek megfelelően módosították. (28) A Bizottságnak az ideiglenes rendelet (31)–(35) preamb- lumbekezdésében ismertetett korábbi megállapításai, vala- mint a fent említett változások alapján a behozatalok közösségi határparitáson számított CIF-értékének százalé- kában kifejezett dömpingkülönbözet az együttműködő termelő tekintetében a következő: – Železiarne Podbrezová a. s. : 7,5 % (26) A vállalat az értékesítési csatornák közötti különbségek kiigazítását kérelmezte, amelyeket a Bizottság a vállalat során nem vett szerint az ideiglenes meghatározás A maradvány dömpingkülönbözetet ugyanebben az érték- ben határozták meg. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 337 4. Oroszország a) Együttműködés FELÜLVIZSGÁLAT 1. Általános megjegyzések (29) A hat orosz vállalat közül öt írásban kifogásolta a Bizottság arra vonatkozó határozatát, hogy nem együttműködő fél- ként kezeli őket. A Bizottság határozatának okait az idei- glenes rendelet (36) preambulumbekezdése ismerteti. A vállalatok azzal érveltek, hogy bár a válaszaikban lehettek hiányosságok, ők maguk azonban együtt akartak működni a vizsgálatban, és készek voltak rendelkezésre bocsátani a Bizottság által esetlegesen igényelt kiegészítő információ- kat. Néhány vállalat egyéni elbánást kért, egyéni kötelezett- ségvállalást ajánlott fel, illetve versenyelőnyének figyelem- bevételét kérelmezte. (31) A lengyelországi és magyarországi termelők/exportőrök nem annak a termékmegnevezési táblázatnak megfelelően adták át az egyes termékekre vonatkozó részletes adatokat, amelyet a Bizottság a kérdőívhez mellékelt, ehelyett termékcsoportonkénti bontásban ismertették az adatokat, a termékskálát bizonyos kritériumok – például a falvastag- ság – alapján osztályozva. Ezért néhány esetben a termék- csoportok különböző KN-kódok alá tartozó termékeket tartalmaztak. Ennek következtében, és mivel a helyszíni ellenőrzések során lehetetlen volt részletesebb informáci- ókat gyűjteni, a Bizottság az egyes termékek helyett csak termékcsoportok alapján tudta elvégezni a számításokat. A Bizottság azonban fenntartja azt az álláspontját, hogy az orosz vállalatok azzal, hogy elmulasztották az előírt for- mában rendelkezésre bocsátani a pontos és teljes informá- ciókat, elveszítették azt a jogukat, hogy a vizsgálatban egy- üttműködő félnek tekintsék őket. Bár az kétségtelen, hogy egyes válaszok részletesebbek voltak a többinél, egy döntő szempontból azonban mindegyik hiányos volt: az adatok alapján a Bizottság nem tudta megfelelő pontossággal meg- határozni sem a rendes értéket, sem pedig az exportárakat, mivel az egyes termékeket és ügyleteket összevonva ismer- tették. Miután a Bizottság tájékoztatta őket az alaprendelet 18. cikkének alkalmazásáról szóló határozatáról, néhány vállalat kiegészítő információkat nyújtott be, más vállala- tok pedig még az ideiglenes rendelet közzétételét követően is újabb, illetve átdolgozott információkat adtak át. Mindez azonban nem változtat azon a tényen, hogy a válaszok benyújtására kitűzött határidő lejártakor a Bizottság ren- delkezésére álló információkat mind a hat vállalat esetében elégtelennek ítélték. A vizsgálatban együttműködő többi érdekelt féllel szemben megkülönböztetést jelentene az, ha figyelembe vennék azokat az információkat, amelyeket napokkal, hetekkel és gyakran hónapokkal a válaszok benyújtására kitűzött határidő után bocsátottak rendelke- zésre. A Bizottság megállapításait ezért megerősítik. b) Dömpingkülönbözet (30) A Bizottság újra kiszámította az orosz vállalatokra vonat- kozó dömpingkülönbözetet, ugyanazokat a rendes értéke- ket használva, mint a cseh vállalatokra vonatkozó marad- vány dömpingkülönbözet felülvizsgálata során (lásd a (18) preambulumbekezdést). Ennek alapján 26,8 %-os, a beho- zatalok közösségi határparitáson számított CIF-értékének százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet állapítottak meg. 2. Magyarország a) Rendes érték (32) A vizsgálati az időszak egyedüli magyar alatt termelő/exportőr négy termékcsoportot értékesített az Európai Közösségben. Az 1. , 2. és 3. termékcsoport teljes egészében a 7304 39 91 KN-kód alá sorolható, míg a 4. termékcsoport részben a 7304 39 91 KN-kód, részben pedig a 7304 39 93 KN-kód alá sorolható típusok keveré- két tartalmazta. A rendelkezésre bocsátott és ellenőrzött műszaki adatok nem voltak elég részletesek ahhoz, hogy a Bizottság két KN-kódra oszthassa a 4. termékcsoportot. Mivel az Eurostat-statisztikák szerint a vizsgálati időszak alatt jelentős mennyiségben importálták a 7304 39 93 KN-kód alá sorolt termékeket, és ebben az időszakban egyetlen magyar termelő/exportőr értékesítette az érintett terméket a Közösségben, a Bizottság a 4. termékcsoportot teljes mértékben a 7304 39 93 KN-kód alá tartozónak tekintette. A helyszíni ellenőrzés során megállapították, hogy a válla- lat által rendelkezésre bocsátott részletes exportadatok nem megbízhatóak, mivel nem tüntették fel az egyik közösségi fogyasztót, amely az érintett termék bejelentett közösségi értékesítésének 7 %-át vásárolta meg, és az exportügyleteket bemutató számítógépes fájl más szem- pontokból szintén pontatlan volt, amit a vállalat nem tudott kijavítani. Ezért ellenőrizték, hogy belföldi értékesí- tés összességében elérte-e az exportértékesítés 5 %-át, és így reprezentatívnak tekinthető-e, amelynek során össze- hasonlították a belföldi értékesítés volumenét az Eurostat vonatkozó Magyarországról behozatalokra érkező 338 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet statisztikáival, amelyeket a Bizottság az alaprendelet 18. cikkének (5) bekezdésével összhangban független információforrásként választott ki. Ennek alapján megálla- pították, hogy a belföldi értékesítések az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban minden esetben reprezentatívnak tekinthetők a rendes érték meghatározása céljából, mind összességükben, mind pedig termékcsopor- tonként. Ezt követően mind a négy említett termékcsoport tekinte- tében meghatározták, hogy a belföldi értékesítések rendes kereskedelmi forgalomban történtek-e. A 2. és 3. termék- csoport belföldi értékesítésének kevesebb mint 10 %-a volt nyereséges. Ezért az e termékcsoportokra vonatkozó ren- des értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése sze- rint számították ki. Ez a gyártási költségek, az SGA- költségek és a nyereség összege alapján történik. E célból a termelő/exportőr termelésére és rendes kereskedelmi for- galomban lebonyolított értékesítésére vonatkozó tényleges adatokat vették figyelembe. Az 1. és 4. termékcsoport tekintetében a belföldi értékesítések 10 %-a, illetve 80 %-a volt nyereséges. Ezért az e két termékcsoportra vonatkozó rendes értéket az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően kizárólag a nyereséges értékesítés alapján hatá- rozták meg. Mivel a vállalat által meghatározott négy ter- mékcsoport a 7304 39 91 és a 7304 39 93 KN-kódnak felelt meg, a Bizottság úgy határozott, hogy KN-kódonként egy rendes értéket határoz meg. Mivel az exportügyletekre vonatkozó jegyzékek nem voltak megbízhatóak, és így nem lehetett felhasználni ezeket az első három termékcso- port súlyozására, az e három termékcsoport tekintetében megállapított rendes értéknek nem lehetett meghatározni a súlyozott átlagát. Ezért a 7304 39 91 KN-kódra vonatkozó rendes érték meghatározása céljából a három megfelelő rendes értékek számtani termékcsoportra kiszámított közepét vették alapul. A fent említettek szerint a Bizottság a 4. termékcsoportot a 7034 39 93 KN-kódnak feleltette meg. Ezért a 4. rendes értékének a termékcsoport 7034 39 93 KN-kódra vonatkozó rendes érték felel meg. b) Exportár (33) Az előző preambulumbekezdésben ismertetettek szerint az egyetlen érintett magyar exportőr telephelyein végzett ellenőrző látogatás során egyértelművé vált, hogy a kér- dőívre adott válaszokban szereplő exportadatok jelentősen eltérnek a vállalat belső nyilvántartásaitól. Az ellenőrző látogatást követően a vállalatot tájékozatták arról, hogy a helyszínen megállapított alapvető ellentmon- dások következtében, valamint a valódi exportadatok meg- határozásának lehetetlensége miatt a Közösségben alkal- benyújtott mazott kiszámításához exportárak információkat nem lehet felhasználni, és így az exportárral kapcsolatos megállapításokat az alaprendelet 18. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tényekre kell alapozni. Ezzel egyidejűleg a vállalatnak lehetőséget biztosítottak arra, hogy ismertesse álláspontját. Ekkor a vállalat teljesen új fájlt adott át, amely állítólag az exportügyletre vonat- kozó jegyzék pontos változatát tartalmazta. Ezt a fájlt a Bizottság elutasította, mivel az új információkat nem lehe- tett ellenőrizni. A magyar exportárak megállapítása érdekében a Bizottság az alaprendelet 18. cikkének (5) bekezdésével összhangban az Eurostat által közzétett hivatalos behozatali statiszti- kákat választotta független információforrásnak. A két KN-kód tekintetében azonban csak azokat a statisztikában megadott mennyiségeket vették figyelembe, amelyeket a termelő az Európai Közösségbe exportált. c) Összehasonlítás (34) Annak érdekében, hogy gyártelepi szinten megfelelően összehasonlítsák a rendes értéket és az exportárat, megfe- lelőképpen kiigazították az árak összehasonlíthatóságát bizonyítottan befolyásoló különbségeket. Az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban a kiigazítást a szállítási, biztosítási, anyagmozgatási és járulékos költsé- gek, illetve a hitelköltségek tekintetében végezték el. A következő tényezők szerinti kiigazítások iránti kérel- mekkel kapcsolatban: – importköltségek és közvetett adók, – árengedmények és mennyiségi kedvezmények, – a kereskedelem szintje, – valutaátváltás a következőket kell megjegyezni: Importköltségek és közvetett adók A vállalat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja szerint 8 %-os kiigazítást kért a behozott nyersanya- gok után fizetett kiegészítő vámok miatt. A helyszíni ellen- őrzés során azonban a Bizottság tisztviselői megállapítot- ták, hogy a termékek kivitelekor nem térítették vissza a vámokat. A kérelmet ezért megalapozatlannak ítélték. Árengedmények és mennyiségi kedvezmények A vállalat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének c) pontja szerint 4 %-os kiigazítást kért a belföldi és a közös- fogyasztók által vásárolt mennyiségek közötti ségi 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 339 különbségek miatt, és azt állította, hogy a nagyobb megren- delések esetén alacsonyabb áron történt az értékesítés. A kérelmet bizonyítékokkal nem támasztották alá, ezért elu- tasították. – Csepel Tubes Co. Ltd: 36,5 %. mivel ez az egyetlen ismert termelő felelt az érintett termék Magyarországról a Közösségbe történő szinte teljes kivite- léért, a maradvány dömpingkülönbözetre is ezt az értéket állapították meg. A kereskedelem szintje A vállalat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének d) pontja szerint 12 %-os kiigazítást kért a közösségi és hazai piac értékesítési csatornáinak különbsége miatt. Azt állítot- ták, hogy a közösségi fogyasztók valamennyien független kereskedők voltak, míg a belföldi fogyasztók 49 %-a vég- felhasználó volt. Ez az adat, amely a kérdőív belföldi érté- kesítésre vonatkozó szakaszában az értékesítési csatorná- kat részletező táblázatban szerepelt, nem egyezett meg a belföldi fogyasztók jegyzékében megadottakkal, ahol az összes belföldi fogyasztót „független kereskedőként” sorol- ták fel, ami megfelel a közösségi piaci helyzetnek. Az exportőr azt állította, hogy ez az ellentmondás egy „nyelvi hibára” vezethető vissza. Lényegtelen, hogy az adott eset- ben valóban egy „nyelvi hibáról” van-e szó, mert a Bizott- ság tisztviselői – a vállalat válaszainak ellentmondásain túl – azt is megállapították, hogy a vállalat a belföldi árak kia- lakítása során a fogyasztók típusától függetlenül ugyanazt illetve ugyanazt az árjegyzéket az árpolitikát folytatta, alkalmazta. Ezt a kérelmet ezért figyelmen kívül kellett hagyni. Valutaátváltás Az exportár átváltásával kapcsolatban az exportőr azzal érvelt, hogy az éves valutaárfolyamok helyett a havi valu- taárfolyamokat kellett volna használni. Emlékeztetni kell azonban arra, hogy az exportárakat az Eurostat adatai alap- ján állapították meg, mivel az exportőr által megadott ügy- letenkénti adatokat nem lehetett felhasználni. Mivel az Eurostat-statisztikák nem az értékesítés időpontjára, hanem az importőr vámáru-nyilatkozatának dátumára helyezik a hangsúlyt, a havi adatok alkalmazása nem tük- rözné megfelelően az értékesítés feltételeit. Ezért az expor- tőr kifogását nem lehetett elfogadni. 3. Lengyelország a) Együttműködés (36) A Bizottság kérdőíveire hat vállalat adott választ, amelyek közül hármat (két termelőét/exportőrét és egy kapcsolt kereskedelmi társaságét) elégtelennek ítéltek. Ezért azt a következtetést vonták le, hogy ez a három vállalat a kitű- zött határidőn belül elmulasztotta benyújtani a vizsgálat- hoz szükségesnek ítélt információkat, a vállalatokat pedig tájékoztatták arról, hogy a Bizottság szándéka szerint az alaprendelet 18. cikkének (1) bekezdését fogja alkalmazni, és a megállapításait a rendelkezésre álló tényekre alapozza. és (két meg termelő/exportőr Annál a három vállalatnál, amelyek válaszait megfelelőnek ítélték egy termelő/exportőrrel üzleti kapcsolatban álló kereskedelmi társaság), ezt követően helyszíni ellenőrzést végeztek. A két termelő/exportőr közül az egyik azonban nem bocsá- totta a Bizottság tisztviselőinek rendelkezésére az olyan alapvető okmányokat, mint a belföldi értékesítések, a fogyasztók és az árak jegyzékét, az eredeti belföldi értéke- sítési számlákat, valamint az exportértékesítési jegyzék kódjainak megfelelő kiviteli ügyfelek jegyzékét. Az ellen- őrzés azt is kimutatta, hogy a vállalat a kérdőívre adott válaszában nem tüntette fel azokat a vizsgálati időszak alatt történt közösségi értékesítéseket, amelyeket egy kapcsolt vállalaton keresztül bonyolított le. E hiányosságok miatt, valamint annak következtében, hogy a vállalat által benyúj- tott adatok jelentős részét nem lehetett ellenőrizni, a Bizottság nem tudta felhasználni a benyújtott adatokat a rendes érték és a Közösségbe irányuló értékesítés export- árának meghatározásához. Ezért a vállalatot tájékoztatták arról, hogy az együttműködés elmaradása miatt a Bizottság az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tényekre alapozza megállapításait. d) Dömpingkülönbözet b) Rendes érték (35) A súlyozott átlag rendes érték és a súlyozott átlag export- árak KN-kódok szerinti összehasonlítása kimutatta a döm- pinget, annak az összegnek megfelelő dömpingkülönbö- zettel, amennyivel a rendes érték meghaladta az exportárat. A behozatal közösségi határparitáson számított CIF- értékében kifejezett dömpingkülönbözet az egyetlen magyar termelő/exportőr tekintetében a következő: Együttműködő felek (37) A (36) preambulumbekezdés szerint a jelenlegi felülvizs- gálatban csak egy lengyel termelő/exportőr és egy lengyel kereskedelmi társaság tekinthető együttműködő félnek. Mivel egy kereskedelmi társaság esetében nincs értelme az egyéni dömpingkülönbözet kiszámításának, az együttmű- ködő termelő/exportőr esetében egyetlen rendes értéket állapítottak meg. 340 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet Az együttműködő termelő/exportőr hat termékcsoportot értékesített a vizsgálati időszak alatt mind a belföldi, mind pedig a közösségi piacon. A belföldi értékesítés reprezen- tativitására vonatkozó vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgá- lati időszak alatt az érintett termék belföldi értékesítési mennyisége a Közösségbe exportált mennyiségnek több mint kétszerese volt. Ezt követően megvizsgálták, hogy a belföldi értékesítések termékcsoportonként elérték-e az exportértékesítés 5 %-át, és kimutatták, hogy mind a hat termékcsoportot elegendő mennyiségben értékesítették a hazai piacon ahhoz, hogy azokat a rendes érték meghatá- rozása céljából az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében reprezentatívnak lehessen tekinteni. A nyereségességre vonatkozó vizsgálat megállapította, hogy a hat termékcsoport közül öt esetében a rendes érték kiszámításához az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdésének megfelelően alapul lehet venni a rendes kereskedelmi for- galomban alkalmazott belföldi árakat. A fennmaradó ter- mékcsoport esetében nem bonyolítottak le elegendő nye- reséges értékesítést, ezért az alaprendelet 2. cikke (3) bekezdésének megfelelően a rendes értéket a gyártási költ- ségek, az SGA-költségek és a nyereség összege alapján szá- mították ki. E célból a termelő/exportőr tényleges adatait vették figyelembe, amelyek a hasonló terméknek a hazai piacon, rendes kereskedelmi forgalomban végrehajtott ter- melésére és értékesítésére vonatkoztak. Nem együttműködő felek A négy nem együttműködő félre vonatkozó rendes értéket az alaprendelet 18. cikkének (6) bekezdésével összhangban az együttműködő termelő által értékesített termékcso- portra vonatkozó legmagasabb rendes érték alapján hatá- rozták meg, mivel ha más módszert választanának, az az együttműködés elmaradásának megjutalmazását jelentené. Ezt azonban mérsékli az a tény, hogy az együttműködő termelő által a hazai piacon értékesített összes termék a vizsgálatban átmérőjű termékcsoportokba tartozott, amelyek a kizárólag a nem együttműködő felek által exportált kisebb átmérőjű termé- kek csoportjaival összehasonlítva olcsóbbak. nagyobb érintett c) Exportár Együttműködő felek (38) A vizsgálati időszak során az együttműködő termelő köz- vetlenül és egy vele üzleti kapcsolatban álló lengyel közve- títő kereskedőn keresztül egyaránt értékesítette az érintett terméket a Közösségben. Az exportárat a közvetlen ügyle- tek, valamint az egyik kapcsolt kereskedelmi társaságon keresztül lebonyolított ügyletek figyelembevételével hatá- rozták meg. A kereskedelmi társaságon keresztül lebonyo- lított ügyletek esetében a ténylegesen kifizetett vagy fize- tendő árak segítségével számították ki az exportárat. Mivel a kapcsolt kereskedő szerepe a jutalékos rendszerben tevé- kenykedő kereskedőkéhez hasonló, a jutalék mértékét a kereskedelmi társaság által alkalmazott és annak telephe- lyén ellenőrzött kereskedelmi árrés alapján határozták meg. Ezt az árrést levonták a kapcsolt vállalat által a közös- ségi független fogyasztóknak felszámított árakból. Nem együttműködő felek a a Bizottság Az alaprendelet 18. cikkének (5) bekezdésével összhang- ban három nem együttműködő termelő/exportőr tekintetében az érintett KN-kódokra vonatkozó Eurostat behozatali statisztikákat választotta független információforrásnak. Ennek alapján állapították meg az exportárat, miután az összes behozatalból levon- ták az együttműködő termelő által közvetlenül, valamint az együttműködő kapcsolt kereskedelmi vállalaton keresz- tül lebonyolított közösségi értékesítések mennyiségét és értékét. d) Összehasonlítás (39) Annak érdekében, hogy gyártelepi szinten megfelelően összehasonlítsák a rendes értéket és az exportárat, az árak összehasonlíthatóságát bizonyítottan befolyásoló különb- ségeket kellőképpen kiigazították. Az alaprendelet 2. cik- kének (10) bekezdésével összhangban a kiigazítást a fizi- kai jellemzők, a szállítási, biztosítási, anyagmozgatási és járulékos költségek, valamint a jutalékok és a hitelköltségek tekintetében végezték el. e) Dömpingkülönbözet (40) Az együttműködő termelő tekintetében a dömpingkülön- bözetet az alaprendelet 2. cikkének (11) bekezdésével össz- hangban a súlyozott átlag rendes érték és a súlyozott átlag exportár termékcsoportonkénti összehasonlítása alapján számították ki. A teljes behozatal közösségi határparitáson számított CIF-értékének százalékában kifejezett dömping- különbözet az egyedüli együttműködő termelő tekinteté- ben a következő: – Huta Batory SA: 7,1 % A nem együttműködő felek tekintetében a maradvány dömpingkülönbözetet a (37) preambulumbekezdés utolsó bekezdésében megállapított rendes érték és a (38) pream- bulumbekezdés bekezdésében megállapított exportár összehasonlítása alapján határozták meg. A beho- zatalok közösségi határparitáson számított CIF-értékének százalékában kifejezett maradvány dömpingkülönbözet 33,2 %. utolsó 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 341 4. Horvát Köztársaság (41) A Horvát Köztársasággal kapcsolatban az okozott kárra vonatkozó megállapításokat figyelembe véve (lásd az (51) és (69) preambulumbekezdést) nem tartották szükségesnek a dömpinggel kapcsolatos vizsgálat folytatását. D. A KÖZÖSSÉGI IPARÁG (42) A két vizsgálatban ugyanazok a közösségi termelők működtek együtt (lásd a (8) preambulumbekezdést). Ezek a vállalatok a vizsgálat tárgyát képező termék közösségi termelésének több mint 90 %-át képviselték, és így az érin- tett termék teljes termelésének fő hányadát tették ki a Közösségben. (43) Több exportőr állította azt, hogy termékeiket néhány panaszos közösségi termelő vásárolta meg és importálta. Azt állították, hogy ezeket a termelőket ki kell zárni a közösségi iparág meghatározásából, amelyet az okozott kárnak az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján történő értékelése céljából végeznek el. Azt is meg kell jegyezni, hogy a Cseh Köztársaságból és a Szlovák Köztársaságból származó, varrat nélküli csövekre (amelyek ilyenformán az érintett terméket is tartalmazták) 1993 és 1995 között vámkontingensek vonatkoztak, azaz a mennyiségi plafonon belül azokat vámmentesen impor- tálták, a vámkontingens kimerítését követően viszont 30 %-os vámot vetettek ki. Ez a rendszer 1995 végén ért véget. (45) Azt is meg kell jegyezni, hogy a jelenlegi vizsgálat két vizs- gálat eredményeit vonja össze, amelyek közül az egyik az ideiglenes rendelet közzétételéhez vezetett. Az okozott kárral, az okozati összefüggéssel és a közösségi érdekkel kapcsolatos megállapításokat az ideiglenes rendelet megál- lapításaival összefüggésben kell értelmezni. 2. Fogyasztás (46) Az ideiglenes rendelet (48) preambulumbekezdése szerint a közösségi fogyasztás 1992-ben havi 89 900 tonna, 1993-ban 69 700 tonna, 1994-ben 84 070 tonna, 1995- ben 92 730 tonna, a vizsgálati időszak alatt pedig 92 130 tonna volt. E megállapítást nem vonták kétségbe, ezért azt megerősítik. Az állítást bizonyítékkal nem támasztották alá. Ezen túl- menően a Bizottság által elvégzett vizsgálat szerint egyik közösségi termelő sem importálta az érintett terméket, viszont néhány, a közösségi termelőkkel üzleti kapcsolat- ban álló importőr kis mennyiségben importálta az érintett terméket a vizsgálati időszak alatt. Ezeket a behozatalokat a közösségi piacon kizárólag ezek a kapcsolt importőrök értékesítették újra, amelyekről megállapították, hogy füg- getlenül működtek, és még a saját kapcsolt termelőik érté- is versenyben álltak. Egyébként a kesítési osztályaival tények vizsgálata kimutatta, hogy e behozatalok mennyi- sége az érintett termék egyes közösségi termelők által lebo- nyolított teljes közösségi piaci értékesítésének kevesebb mint 3 %-át tette ki. Ezért úgy ítélték meg, hogy az ilyen alacsony szintű beho- zatal nem okozhatott kárt a közösségi termelőknek, így semmi sem indokolja az említett termelők kizárását a közösségi iparágból. Következésképpen a (8) preambulumbekezdésben felsorolt termelők a továbbiakban „közösségi iparágként” szerepel- nek, az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében. E. AZ OKOZOTT KÁR 1. Előzetes megjegyzés (44) Meg kell említeni, hogy a Magyarországgal, Lengyelország- gal és a Horvát Köztársasággal szemben jelenleg hatályban lévő dömpingellenes intézkedések mennyiségi plafonok és árkötelezettségek kombinációjából álló kötelezettségválla- lások, értékvám formájában kivetett maradvány vámokkal. 3. Dömpingelt behozatalok a) Összesített értékelés (47) Az ideiglenes rendeletben a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az Oroszországból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból érkező behoza- talokat a kárelemzés céljából összesítve kell értékelni, mivel az érintett terméket mindegyik exportáló országból jelen- tős mennyiségben importálták, ezek a behozatalok jelen- tős piaci részesedéssel rendelkeztek és versenyben álltak mind egymással, mind a közösségi iparág által gyártott ter- mékekkel. (48) Néhány exportőr azt állította, hogy a behozatalok eltérő mennyisége és növekedési aránya, valamint a versenyfelté- telek különbözősége miatt e kiviteleknek a Közösségre gya- korolt hatását egyénileg kell értékelni. (49) Ezzel kapcsolatban a Bizottság emlékeztet arra, hogy azok az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében meghatáro- zott kritériumok, amelyek szerint összegezni lehet a négy országból érkező behozatalokat, mind a négy érintett ország behozatala esetében teljesültek, azaz: – az egyes országok tekintetében megállapított dömping- különbözet meghaladta a minimális százaléklábat (azaz 5,1 % és 38,2 % között volt); – az egyes országokból érkező behozatal mennyisége nem volt elhanyagolható; az exportáló országok piaci részesedése 3–8,3 % volt, azaz meghaladta a minimá- lis, 1 %-os piaci részesedést; 342 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet – az importált termékek és a közösségi iparág által érté- kesített termékek közötti versennyel kapcsolatban a vizsgálat megállapította, hogy az importált termékek felcserélhetők, az áraik hasonlóképpen alakultak, beho- zataluk hasonló értékesítési csatornákon keresztül, ala- csony árakat alkalmazó értékesítési politika keretében történt, aminek következtében magas áralákínálást álla- pítottak meg (17,5 % és 43,2 % között), továbbá egyi- dejűleg jelen voltak ugyanazon a földrajzi területen, és mind egymással, mind pedig a közösségi iparág által gyártott termékekkel versengtek. Az a tény, hogy a Cseh Köztársaságból és a Szlovák Köz- társaságból származó érintett termékekre 1995. december 31-ig vámkontingensek vonatkoztak, nem módosítja azt a következtetést, hogy e behozatalok teljesítik az alaprende- let 3. cikke (4) bekezdésében megállapított kritériumokat. Mindenesetre meg kell jegyezni, hogy a rendszer lejártát követően az érintett behozatalok piaci részesedése a Cseh Köztársaság esetében az 1995-ös 6,7 %-ról 1996 első nyolc hónapja alatt 9,6 %-ra, míg a Szlovák Köztársaság esetében ugyanezen időszak alatt 2,1 %-ról 3,4 %-ra nőtt. A fent említett indokok alapján megállapították, hogy az ideiglenes rendelet (49) preambulumbekezdésének követ- keztetéseit fenn kell tartani. (50) A két egyidejűleg folytatott vizsgálat figyelembevételével azt is megvizsgálták, hogy a Magyarországról, Lengyelor- szágból és Horvátországból származó behozatalok hatása az új vizsgálatban érintett behozatalok hatása és értékelhető-e összesítve. (51) A Horvátországból származó behozatallal kapcsolatban megállapították, hogy közösségi piaci részesedése az 1992. évi 1,8 %-ról a vizsgálati időszak alatti 0,7 %-ra csökkent. Mivel a többi behozatallal ellentétben e behozatalok mennyisége eleve alacsony volt, és erőteljesen csökkent, úgy ítélték meg, hogy ezeket nem kell összesítve értékelni. Mivel származó behozatalokra dömpingellenes intézkedések vonatkoznak, e következte- tés során figyelembe vették az alábbi (70) preambulumbe- kezdés megállapításait is, miszerint a horvát behozatal valószínűleg nem fog újabb kárt okozni. a Horvátországból (52) A Magyarországról és Lengyelországból származó behoza- talokkal kapcsolatban megállapították, hogy az új vizsgá- lat szerinti behozatalokhoz hasonlóan ezeket is nagy mennyiségben és jelentős dömpingkülönbözettel bonyolí- tották le. Azt állították, hogy a Magyarországról származó behoza- így nem kell figyelembe venni az tal elhanyagolható, összesített értékelés során az alaprendelet 3. cikke (4) bekezdésének megfelelően. A vizsgálat azonban nem azt mutatta ki, hogy ez a behozatal tényleg elhanyagolható lenne. Ezenkívül mindkét vizsgálat megállapította, hogy hason- lóak voltak az importált termékek közötti, illetve az impor- tált termékek és a közösségi termékek közötti verseny fel- tételei, különösen azért, mert az összes terméket hasonló terméknek tekintették, és a közösségi iparág árainak jelen- tős mértékben alákínált áron értékesítették őket (Lengyel- ország tekintetében 17–21,3 %-os, Magyarország tekinte- tében pedig 25,4 %-os áralákínálás). Az a tény, hogy ezekre a behozatalokra a bázisidőszakban mennyiségi kötelezett- ségvállalás vonatkozott, nem befolyásolta azt a következ- tetést, amely szerint a kárelemzés céljából e behozatalok a többi vizsgált behozatallal összesítve értékelhetők. Még ha korlátozták is a Közösségbe exportált mennyiségeket, és az új vizsgálatban érintett országok exportőreinek áraihoz viszonyítva pedig bizonyos mértékben emelkedtek az áraik, a Magyarországról és Lengyelországból származó behozatalokat továbbra is dömpingelt, a közösségi terme- lők árainak jelentős mértékben alákínált árakon értékesí- tették. (53) Az összesítésre vonatkozó fenti megállapítások ahhoz a következtetéshez vezettek, hogy Horvátország kivételével indokolt a két vizsgálatban érintett országokból (a továb- biakban: exportáló országok) érkező dömpingelt behoza- talok hatásának összesített értékelése. b) A dömpingelt behozatalok összesített mennyisége és piaci részesedése (54) Nem emeltek kifogást azokkal az ideiglenes megállapítá- sokkal szemben, amelyek szerint az összesített behozatal az 1992-es 201 920 tonnáról 1993-ban 96 080 tonnára esett vissza, majd 1994-ben 195 220 tonnára, 1995-ben 230 810 tonnára, a vizsgálati időszakban pedig 268 670 tonnára nőtt, ezért e megállapításokat megerősítik. Ugyanez alkalmazandó a megfelelő piaci részesedésre is, amely 1992-ben 18,7 %, 1993-ban 11,5 %, 1994-ben 19,4 %, 1995-ben 20,7 %, a vizsgálati időszakban pedig 24,3 % volt. c) A dömpingelt behozatalok ára (55) Az exportáló országokra vonatkozó áralákínálás meghatá- rozása érdekében a vizsgálati időszakra vonatkozó adato- kat elemezték. E célból az érintett varrat nélküli csövek tekintetében összehasonlították az érintett exportáló orszá- gok súlyozott átlag értékesítési árait és a közösségi terme- lők súlyozott átlag értékesítési árait. Az árakat az első 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 343 független közösségi fogyasztónak történő értékesítés szint- jén hasonlították össze. Az adatok összehasonlítható- ságának biztosítása érdekében a közösségi termelők és az importált termékek árait megfelelő esetben a szállítási költ- ségek tekintetében gyártelepi paritáson és közösségi CIF- határparitáson kiigazították. Ezenkívül a rendelkezésre álló információk alapján az importárat kiigazították az impor- tőr által felszámított kereskedelmi árréssel is, amely tartal- mazta a vámkezelési és anyagmozgatási költségeket, a juta- lékokat, a finanszírozási költségeket és a nyereséget. Az összehasonlítás mindegyik érintett országgal és export- őrrel kapcsolatban kimutatta az áralákínálást. A közösségi termelők árainak százalékában kifejezett súlyozott átlag ár-alákínálási különbözetek a következők: – Cseh Köztársaság: 21,2–43,2 % – Magyarország: 25,7 % – Lengyelország: 17–21,3 % – Románia: – Oroszország: – Szlovák Köztársaság: 25,8 % 41,5 % 17,5 % 4. A közösségi iparág helyzete (56) Mivel az ideiglenes rendeletben a közösségi iparág helyze- tével kapcsolatos, már bemutatott megállapításokat egyik fél sem vitatta, a végleges megállapítások céljából azokat megerősítik, és az egyszerűség kedvéért az alábbiakban ismét bemutatják. a) Kapacitás, termelés és kapacitáskihasználás (57) 1992 és a vizsgálati időszak között tizenegy termelőüzem szüntette meg a termelést, ami azt jelenti, hogy az időszak kezdetén a varrat nélküli acélcsövek tekintetében meglévő teljes közösségi termelőkapacitás körülbelül egynegyedé- vel csökkent. A közösségi iparág termelése az 1992-es 1 136 640 ton- náról 1995-re 996 036 tonnára, majd a vizsgálati időszak- ban 938 184 tonnára csökkent. A kapacitás jelentős csökkenésének megfelelően a kapacitáskihasználás 63,5 %- ról 75,9 %-ra nőtt, majd az említett időszak alatt 71,3 %-ra esett vissza. b) Értékesítési mennyiség és piaci részesedés (58) A közösségi termelők értékesítése az 1992-es 781 770 tonnáról 1995-re 775 721 tonnára, majd a vizsgálati idő- szakban 722 042 tonnára csökkent. c) Értékesítési árak (59) A közösségi termelők által a közösségi piacon értékesített érintett 1992-ben átlagos 576 ECU/tonna, 1995-ben 578 ECU/tonna, a vizsgálati időszak alatt pedig 593 ECU/tonna volt, ami összességé- ben 3 %-os emelkedésnek felel meg. egységára termék d) Nyereségesség (60) A közösségi iparágat a hasonló termék bázisidőszak alatti értékesítése során pénzügyi veszteség érte. 1992 és 1994 között ez a veszteség átlagosan 8 % volt. 1995-ben javult az értékesítések hozama (–2,1 %), és ez a vizsgálati idő- szakban is folytatódott, azonban nem lépte át a megtérü- lési küszöböt. Százalékban kifejezve a következőképpen alakult a nyereségesség: 1992 1993 1994 1995 Vizsgálati időszak –7,0 –12,2 –7,9 –2,2 –0,7 A veszteségek csökkenését jelentős mértékben az ágazat- ban bevezetett dömpingellenes intézkedések tették lehe- tővé. Az intézkedések bevezetése nélkül a pénzügyi vesz- teségek nem, illetve csak kis mértékben csökkentek volna. Ráadásul az enyhe fellendülés egy olyan időszakban volt tapasztalható, amikor jelentős szerkezetátalakítási intézke- déseket hajtottak végre, amelyek többek között a már emlí- tett üzemleállításokhoz vezettek. Ezek a fejlemények azon- ban nem voltak elégségesek ahhoz, hogy a közösségi iparág olyan bevételekre tegyen szert, amelyek fedeznék az iparág növekvő termelési költségeit és a szerkezetátalakítási beru- továbbá ésszerű nyereséget házások magas költségét, biztosítanának, és lehetővé tennék, hogy az iparág felépül- jön a korábbi évek veszteségeiből és biztosítsa hosszú távú életképességét. e) Foglalkoztatás (61) A közösségi iparág foglalkoztatása folyamatosan, 1992 és a vizsgálati időszak vége között közel 35 %-kal csökkent, aminek következtében abszolút értékben körülbelül 2 800 munkahely szűnt meg. 5. Az okozott következtetés kárra vonatkozó végleges (62) A közösségi iparág bázisidőszak alatti gazdasági teljesítmé- nyének elemzése kimutatta, hogy 1992 és 1996 augusz- tusa között annak ellenére csökkent a termelés, az értéke- sítési mennyiség, a piaci részesedés és a foglalkoztatás, hogy a termelési költségek csökkentése érdekében jelentős szerkezetátalakítást hajtottak végre. A közösségi iparág piaci részesedése az 1992-es 75,2 %- időszak alatt ról 1995-re 72,1 %-ra, majd a vizsgálati további 4,8 %-kos csökkenéssel 67,3 %-ra esett vissza. A szerkezetátalakítás és a hatályban lévő intézkedések lehe- tővé tették, hogy a közösségi iparág növelje a kapacitáski- használását és javítson pénzügyi eredményén, amely ennek ellenére továbbra is negatív maradt a vizsgálati időszak 344 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet alatt (–0,7 %), tehát nem lépte át a megtérülési küszöböt, és nem tette lehetővé a közösségi iparág hosszú távú élet- képességének biztosítását. Ezért azt a következtetést vonták le, hogy a bázisidőszak alatt az alaprendelet 3. cikke értelmében jelentős kár érte a közösségi iparágat, ami az értékesítések csökkenésében, a piaci részesedés és a foglalkoztatás visszaesésében, vala- mint pénzügyi veszteségekben mutatkozott meg. F. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS 1. A dömpingelt behozatalok hatása a) A Cseh Köztársaságból, Magyarországról, Lengyelországból, Romániából, Oroszországból és a Szlovák Köztársaságból érkező behozatalok összesített hatása (63) Miközben a közösségi fogyasztás viszonylag állandó maradt, a Cseh Köztársaságból, Magyarországról, Lengyel- országból, Romániából, Oroszországból és a Szlovák Köz- társaságból érkező behozatalok teljes piaci részesedése az 1992-es 18,7 %-ról a vizsgálati időszak alatti 24,3 %-ra nőtt, ami 5,6 százalékpontos növekedésnek felel meg. Ezzel szemben a közösségi iparág piaci részesedése 7,9 százalékponttal, 75,2 %-ról 67,3 %-ra csökkent ugyaneb- ben az időszakban. Figyelembe véve, hogy mindegyik exportáló ország tekintetében jelentős áralákínálást állapí- tottak meg, és az érintett dömpingelt behozatalok piaci részesedésének növekedése egybeesett a közösségi iparág helyzetének romlásával, azt a következtetést vonták le, hogy a hat érintett országból érkező behozatal összességé- ben hátrányosan befolyásolta a közösségi iparág helyzetét. b) A Horvátországból származó behozatalok hatása A Horvátországból származó behozatallal kapcsolatban megállapították, hogy csökkenő mennyisége és piaci része- sedése miatt önmagában nem okozott jelentős kárt a közösségi iparágnak. 2. Egyéb tényezők hatása a) Más behozatalok magasabbak voltak a dömpingelt behozatalok árainál, és semmi sem utalt arra, hogy a két vizsgálatban nem érintett harmadik országokból származó behozatalokat dömpin- gelt áron értékesítenék. Ezért azt a következetést vonták le, hogy a szóban forgó egyéb behozatalok egyáltalán nem, illetve legfeljebb kis mértékben befolyásolták a közösségi iparág helyzetét. b) Az általános gazdasági helyzet (65) Az ideiglenes rendelet megállapításai szerint 1993-ban a világgazdasági recesszió következtében csökkent a közös- ségi fogyasztás, ami elsősorban az érintett termék felhasz- nálóit érintette (gépjárműgyártás, építőipar stb. ). Az emlí- tett évben az érintett exportáló országokból érkező behozataloknak is nagyon alacsony volt a mennyisége és ennek megfelelően a piaci részesedése, a közösségi iparág pedig a közösségi piaci értékesítés, az árak és a nyereséges- ség szempontjából a legrosszabb eredményeket érte el. Mindezek alapján egyértelmű, hogy a piaci viszonyok 1993. évi romlása hátrányosan érintette a közösségi iparág helyzetét. Az 1993-as kivételes helyzettől eltekintve azonban a bázi- sidőszak fennmaradó részében (1992-ben, valamint 1994 időszak között) a fogyasztás viszonylag és a vizsgálati állandó maradt. Az állandóság azonban elsősorban az érin- tett országokból érkező dömpingelt behozataloknak ked- vezett, amelyek piaci részesedése nőtt, míg a közösségi iparág piaci részesedése folyamatosan csökkent. Az általá- nos gazdasági helyzet tehát nem minden esetben okolható a közösségi iparág folyamatos nehézségeiért. A közösségi termelők által végrehajtott jelentős mértékű racionalizálás és szerkezetátalakítási intézkedések, valamint az adott idő- szak alatt hatályban lévő kereskedelmi védintézkedések alapján a közösségi iparágnak sokkal gyorsabban kellett volna javítania a helyzetén, és egyértelműen jobb eredmé- nyeket kellett volna elérnie 1995-ben és 1996-ban. c) A közösségi iparág szerkezetátalakítása (66) Néhány exportőr azt állította, hogy a közösségi iparág bázisidőszak alatti elégtelen teljesítménye nem a dömpin- gelt behozatalra vezethető vissza, hanem az iparágban ebben az időszakban végrehajtott szerkezetátalakításra. (64) Néhány exportőr azt állította, hogy más országokból, pél- dául Argentínából olyan mennyiségben és olyan áron érke- zett behozatal, ami kárt okozott a közösségi iparágnak. A vizsgálat feltárta, hogy a két vizsgálatban nem érintett har- madik országokból származó behozatalok piaci részese- dése az 1992-es 4,3 %-ról 1995-ben 6,5 %-ra, majd a vizs- gálati időszak alatt 7,7 %-ra nőtt. Bár e behozatalok mennyisége nőtt, a rendelkezésre álló statisztikai adatok alapján azonban megállapították, hogy az áraik lényegesen Kétségtelen, hogy a közösségi iparág felesleges kapacitás miatt végrehajtott szerkezetátalakítása bizonyos mérték- ben hozzájárulhatott volna a termelés, az értékesítés és a foglalkoztatás csökkenéséhez. Azonban az érintett orszá- gokból érkező dömpingelt behozatal mennyisége és piaci részesedése, valamint a megállapított ár-alákínálási külön- bözet alapján egyértelmű, hogy a dömpingelt behozatal önmagában is jelentős kárt okozott a közösségi iparágnak. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 345 3. Következtetés (67) Bár az 1993-as világgazdasági recesszió és a közösségi iparág szerkezetátalakítása kétségtelenül negatív hatást gyakorolhatott a közösségi iparág bázisidőszak alatti telje- sítményére, a fenti megfontolások alapján azonban meg kell állapítani, hogy a Cseh Köztársaságból, Magyarország- ról, Lengyelországból, Romániából, Oroszországból és a Szlovák Köztársaságból érkező dömpingelt behozatalok a jelentős áralákínálás és a dömpingelt behozatal jelentős mennyisége révén önmagában is súlyos kárt okoztak a közösségi iparágnak, és a felülvizsgálat tárgyát képező jelenlegi dömpingellenes intézkedések nem érték el eredeti céljukat. A Horvátországból származó behozatal tekinte- tében megállapítható, hogy az önmagában nem okozott komoly kárt a közösségi iparágnak. Érdemes megjegyezni, hogy az egyes összesített behozata- lokra alkalmazandó intézkedések hatályon kívül helyezése esetén még súlyosabb lenne a közösségi iparágnak okozott kár. Magyarország és Lengyelország jelentős kapacitással rendelkezik a Közösségbe irányuló kivitelre, mivel sem a hazai fogyasztás, sem pedig a harmadik országokba irá- nyuló kivitel nem tud felvenni további mennyiségeket. Azt is meg kell jegyezni, hogy a Lengyelországban rendelke- zésre álló kapacitás a vizsgálati időszakot követően körül- belül 15 %-kal nőtt. A bázisidőszak alatt a horvát termelők a Közösségbe irá- nyuló kivitele jelentősen elmaradt az 1993-ban elfogadott mennyiségi kötelezettségvállalásban meghatározott szint- től. Az utóbbi évek háborús helyzete miatt Horvátország- ban a varrat nélküli csövek gyártására használt termelőbe- jelentősen rendezések részben megsemmisültek, csökkent a munkaerő. Ennek következtében az elméletileg rendelkezésre álló termelőkapacitásnak csupán egyne- gyedét, megközelítőleg évi 35 000 tonnát, lehetett kihasz- nálni. Az érintett termék termelése az 1992-es körülbelül 34 000 tonnáról 10 515 tonnára esett vissza a vizsgálati időszak alatt, így a kapacitáskihasználás 97 %-ról 37 %-ra csökkent. A belföldi értékesítés ugyanezen időszak alatt 8 000 tonnáról 2 100 tonnára esett vissza, a Közösségen kívüli országokba irányuló kivitel pedig elhanyagolható volt. és A Közösségbe irányuló kivitel mennyiségének érezhető növekedése nem várható, az esetleges áralákínálás pedig csak korlátozott nyomást gyakorol a közösségi termelők áraira, illetve nem akadályozza meg a közösségi iparág áre- melését. Továbbá a volt Jugoszlávia területén folyó növekvő mértékű újjáépítési tevékenység következtében valószínűleg növekedni fog a belföldi értékesítés, és horvát kivitel a térség piacaira fog összpontosulni. A Horvátországgal szemben bevezetett intézkedések hatá- lyon kívül helyezése esetén valószínűleg nem fog érezhe- tően növekedni a Horvátországból érkező behozatal mennyisége. Ezért nem valószínű, hogy megismétlődik a súlyos kár. G. A KÁR FOLYTATÓDÁSÁNAK VAGY MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE – HORVÁTORSZÁG Következtetés (68) A Magyarországra, Lengyelországra és a Horvát Köztársa- ságra vonatkozó vizsgálat időközi felülvizsgálat volt, ame- lyet az új vizsgálattal egyidejűleg kezdeményeztek azzal a céllal, hogy megvizsgálják a varrat nélküli csövek Közös- ségbe irányuló valamennyi behozatalával kapcsolatos álta- lános helyzetet. Megállapították, hogy a dömpingelt beho- zatalok, amelyek hatását összesítve értékelték, valóban kárt okoztak. Ezért nem kellett tovább vizsgálni annak lehető- ségét, hogy a Magyarországról és Lengyelországból szár- mazó behozatalra vonatkozó dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése vagy módosítása esetén folytató- dik vagy megismétlődik-e a súlyos kár. (70) Horvátországgal kapcsolatban úgy ítélték meg, hogy a meglévő dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése esetén nem valószínű a károkozás megismétlő- dése, így az adott körülmények mellett ezekre az intézke- désekre a továbbiakban nincs szükség. H. A KÖZÖSSÉGI ÉRDEK A Horvátországból származó behozatalok esetében azon- ban – amelyeket nem összesítettek a vizsgálatban érintett többi behozatallal – el kell végezni ezt a vizsgálatot. 1. Bevezetés (69) A dömpingellenes intézkedések bevezetését követően a Horvátországból származó behozatal jelentősen visszaesett (az 1992-es 19 201 tonnáról a vizsgálati időszak alatti 8 077 tonnára), ami az (51) preambulumbekezdésben meghatározottak szerint azt jelenti, hogy e behozatalok piaci részesedése 1,8 %-ról 0,7 %-ra csökkent. (71) Figyelembe véve, hogy mind az új dömpingellenes vizsgá- lat, mind pedig az időközi felülvizsgálat ugyanarra a piacra, a szóban forgó varrat nélküli csövek közösségi piacára vonatkozott, a közösségi érdek elemzését a két vizsgálat tekintetében összevontan végezték el. Az elemzés célja, hogy a két eljárásban érintett felek mindegyike tekinteté- ben megállapítsa az intézkedések lehetséges hatását, illetve annak következményeit, ha az intézkedéseket nem fogad- ják el. HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 346 (72) Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy az idei- glenes rendelet (68) és azt követő preambulumbekezdései- ben értékelték az összes érintett érdeket, beleértve a közös- ségi iparág, az importőrök/kereskedők és a későbbi felhasználói iparágak érdekeit is. Az ideiglenes rendelet ide- jén rendelkezésre álló információk alapján a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy nincs olyan kényszerítő ok, amely miatt nem kell kiigazítani a káros dömping kereske- delmet torzító hatását. (73) Az ideiglenes rendelet közzétételét követően egyik érintett fél sem tett észrevételt a Bizottság közösségi érdekre vonat- kozó ideiglenes következtetései tárgyában. b) Az intézkedések bevezetése elmulasztásának várható hatásai (75) A bázisidőszak alatti viszonylagos javulás ellenére a közös- ségi iparág helyzete továbbra sem tekinthető kielégítőnek. E körülmények között, amennyiben nem fogadják el, illetve nem tartják fenn a dömpingellenes intézkedéseket, a hely- zete várhatóan ismételten romlani fog, ami a termelési mennyiség, a kapacitáskihasználási arány és a piaci része- sedés visszaesésében, valamint a pénzügyi veszteségekben és a foglalkoztatás csökkenésében mutatkozik meg. Ez tovább veszélyeztetné az iparág arra való képességét, hogy a teljes termékskálát versenyképes áron állítsa elő. Bár a felhasználói iparágak nem működtek együtt az idei- glenes vizsgálat során, a Bizottság folytatta vizsgálatát, hogy befejezze az intézkedéseknek az említett iparágakra gyakorolt hatásával kapcsolatos elemzést. Ennek érdeké- ben felvette a kapcsolatot a panaszossal, az importőrökkel és a különböző feldolgozó iparágak egy szövetségével, amely iparágak többek között az érintett terméket is hasz- nálják. E források alapján hét ipari felhasználót azonosítot- tak, amelyeknek ad hoc kérdőívet küldtek. Csak négy vál- lalat nyújtott be használható észrevételt vagy választ. Ahogy arra az ideiglenes rendelet (73) preambulumbekez- dése is rámutatott, a szóban forgó ágazat jelentős mérték- ben függ az ésszerű kapacitáskihasználástól. Ez csak akkor érhető el, ha megfelelő szinten gyártják a szabványos, kereskedelmi felhasználású vagy olajszállításra szolgáló csöveket, amelyek közvetlen versenyhelyzetben vannak a dömpingelt termékekkel. A szabványos csövek gyártásá- nak visszaesése veszélybe sodorná a jobb minőségű csövek gyártását, ezzel pedig az egész varrat nélküli cső ágazat életképességét. Figyelembe véve az ezekből a válaszokból nyert további információkat, és, hogy az ideiglenes rendeletben található megállapításokra nem érkeztek észrevételek, a következő következtetésre lehet jutni. 3. Az intézkedések hatása az importőrökre/kereskedőkre 2. A közösségi iparágra gyakorolt hatás a) A dömpingellenes intézkedések bevezetésének valószínű hatása (76) Az ideiglenes rendelet (74) preambulumbekezdésében a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az intézkedé- seknek valószínűleg minimális hatása lesz a közösségi importőrök általános helyzetére, mivel sokféle termékkel kereskednek, az acéltermékek teljes termékskáláját értéke- sítik, a szóban forgó varrat nélküli csövek pedig teljes for- galmuknak csupán kis hányadát teszik ki. (74) A dömpingellenes intézkedések elfogadását követően az importált termék ára várhatóan emelkedni fog. Ennek következtében visszaesik az importált mennyiség és csök- ken a piaci kínálat, ami lehetővé teszi a közösségi iparág termelésének és értékesítésének növelését. mivel ezzel kapcsolatban további észrevételeket nem nyúj- tottak be, azt a következtetést lehet levonni, hogy a döm- pingellenes intézkedéseknek várhatóan semmilyen, illetve legfeljebb elhanyagolható hatása lesz az érintett termék importőreinek/kereskedőinek helyzetére. A közösségi iparág árai valószínűleg bizonyos mértékig emelkedni fognak, de a már említett kapacitásfelesleg és a piac átláthatósága miatt semmiképpen sem érik majd el a dömpingellenes vám teljes mértékét. 4. A későbbi ipari felhasználókra gyakorolt hatás A közösségi iparág termelési mennyiségének növekedése következtében magasabb kapacitáskihasználási arány és az érintett termék egységköltségeinek csökkenése várható, ami lehetővé teszi, hogy a közösségi iparág elfogadhatóbb pénzügyi helyzetbe kerüljön. (77) Az ideiglenes rendelet (71) preambulumbekezdése szerint az érintett terméknek számos későbbi ipari felhasználója van, mint például a gépgyártás, a folyadékok szállítása (olaj, gáz, víz stb. ), a vegyipar és a petrolkémiai ipar, az erőmű- vek (az atomerőműveket is beleértve), a gépjárműgyártás és az építőipar. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 347 A fent említett beérkezett észrevételek és válaszok (lásd a (73) preambulumbekezdést) elemzése alapján azt a követ- keztetést vonták le, hogy a dömpingellenes intézkedések elfogadása vagy fenntartása miatt bekövetkező áremelke- désnek jelentéktelen hatása van a későbbi ipari felhaszná- lók költségeire. említettek szerint megállapított, kárt nem okozó áraknak az azonos kereskedelmi szinten történő összehasonlítása alapján számították ki. A számítás eredményeit az impor- tált áruk közösségi határparitáson számított súlyozott átla- gértékének százalékában fejezték ki. Ennek alapján a kár megszüntetéséhez szükséges különbözet: Ezenkívül meg kell jegyezni, hogy az új dömpingellenes vizsgálatban és az időközi felülvizsgálatban érintett orszá- gokból érkező dömpingelt behozatalok legalább 85 %-át nagykereskedőknek értékesítik, akik a dömpingelt áraknak köszönhetően észrevehetően magasabb haszonkulcsot tudtak elérni. Amennyiben a kereskedők az intézkedések néhány vagy összes hatásának figyelembevétele érdekében kiigazítják a haszonkulcsot, ezek az intézkedések egyálta- lán nem tükröződnének értékesítési áraikban. A fentiek alapján azt a következtetést vonták le, hogy a dömpingellenes intézkedéseknek az árakra gyakorolt hatása a későbbi ipari felhasználók tekintetében elhanya- golható. – Cseh Köztársaság: 37,4–97,9 % – Románia: – Oroszország: – Szlovák Köztársaság: 48,3 % 87,8 % 31 % mivel ezzel kapcsolatban további észrevételt nem nyújtot- tak be, a kár megszüntetéséhez szükséges különbözet fenti meghatározását megerősítik. 5. Következtetés b) Végleges vám (78) A fent említett tényezők alapján azt a következtetést von- ták le, hogy nincs olyan kényszerítő ok, amely miatt nem kell kiigazítani a káros dömping kereskedelmet torzító hatását, és ennek megfelelően a védintézkedések elfogadása vagy fenntartása a Közösség érdeke. I. VÉGLEGES VÁM 1. Az új vizsgálatban érintett országok (79) Emlékeztetni kell arra, hogy az ideiglenes rendelet (78) és azt követő preambulumbekezdései szerint annak érdeké- ben, hogy a vizsgálat befejezése előtt megakadályozzák az érintett dömpingelt behozatalok által okozott további károkat, a Bizottság ideiglenes vámok formájában dömpingellenes intézkedéseket fogadott el. a) Kárkülönbözet (80) A közösségi iparágnak a dömping által okozott kár meg- szüntetésére alkalmas vám szintjének meghatározása érde- kében úgy ítélték, hogy a közösségi termelők gyártási költ- sége plusz egy ésszerű haszonkulcs alapján kell kiszámítani az ezekre a termelőkre vonatkozó árszintet. A hosszú távú beruházások szükségessége és a közösségi iparág által a dömping káros hatása nélkül elérhető bevételek alapján egy 5 %-os haszonkulcsot tekintettek ésszerű minimális értéknek. A kár megszüntetéséhez szükséges különbözetet a függet- len importőrök által alkalmazott kereskedelmi árrés tekin- súlyozott átlag CIF- tetében megfelelően kiigazított importárak és a közösségi termelők tekintetében a fent (81) Mivel a kár megszüntetéséhez fent megállapított különbö- zet magasabb a kiszámított dömpingkülönbözetnél, az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban a végleges dömpingellenes vámokat ez utóbbi szintjében kell megállapítani. A közösségi határparitáson számított árak százalékában kifejezett vámok mértéke a következő: – Cseh Köztársaság: Vítkovice a. s. : Nová Hut a. s. Egyéb behozatalok: – Románia: SC Artrom SA: SC Silcotub SA: SC Petrotub SA: SC Republica SA Trade Company: Egyéb behozatalok: – Szlovák Köztársaság: Železiarne Podbrezová a. s. : Egyéb behozatalok: – Oroszország: 5,1 % 5,1 % 28,6 % 9,8 % 9,8 % 9,8 % 9,8 % 38,2 % 7,5 % 7,5 % Összes behozatal: 26,8 % 348 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet 2. Az időközi felülvizsgálatban érintett országok a) Magyarország és Lengyelország nem látható előre a Horvát Köztársaságból származó beho- zatal növekedésének veszélye (lásd a (69) preambulumbe- kezdést), és e körülmények között a jelentős kár megismét- lődésétől nem kell a Horvát Köztársaság tekintetében nem rögzítettek végleges vámot. tartani, (82) Mivel a Magyarországra és Lengyelországra vonatkozó felülvizsgálat megállapította, hogy a meglévő intézkedések ellenére a dömping kárt okozott, és úgy ítélték meg, hogy az e két országgal szembeni dömpingellenes intézkedések fenntartása a Közösség érdeke, egy felülvizsgált vámot határoztak meg. A Magyarországról és Lengyelországból származó behoza- talok okozta kár megszüntetéséhez szükséges kárkülönbö- zetet ugyanannak a (80) preambulumbekezdésben ismer- tetett módszernek a felhasználásával számították ki, mint az új vizsgálatban érintett országok esetében; ezek a külön- bözetek: – Magyarország esetében: (Csepel Tubes Co. Ltd. , az egyetlen magyar termelő) 45,9 % – Lengyelország esetében: Huta Batory SA: Mások: 37,2 % 30,1 % Az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdésével összhangban a vámtételt a kár megszüntetéséhez szükséges különbözet vagy a dömpingkülönbözet alapján kell megállapítani, attól függően, hogy melyik érték az alacsonyabb. Mivel a Huta Batory lengyel termelőre és az egyetlen magyar termelőre vonatkozó dömpingkülönbözet alacsonyabb a megállapí- tott kárkülönbözetnél, a vámot az alacsonyabb érték alap- ján számítják ki. A többi lengyel termelő tekintetében a vámot a megállapított kárkülönbözet szintjén rögzítik. (83) A fentiek alapján a Lengyelországra vonatkozó jelenlegi 10,8 %-os dömpingellenes vám és Magyarországra vonat- kozó jelenlegi 21,7 %-os dömpingellenes vám helyett a következő vámokat kell alkalmazni. – Magyarország: Csepel Tubes Co. Ltd. : Mások: – Lengyelország: Huta Batory SA: Mások: b) Horvát Köztársaság 36,5 % 36,5 % 7,1 % 30,1 % (84) Az (51) preambulumbekezdés következtetései alapján, valamint figyelembe véve azt a tényt, hogy egyértelműen J. VÉGLEGES INTÉZKEDÉSEK (85) A dömpingre, az okozott kárra, az okozati összefüggésre és a közösségi érdekre vonatkozó fenti következtetések alapján mind az új vizsgálatban, mind pedig az eredeti vizsgálatban érintett országok tekintetében végleges intéz- kedéseket kell bevezetni, a Horvát Köztársaság kivételével, amellyel kapcsolatban meg kell szüntetni a dömpingellenes eljárást. Az intézkedések formája értékvám, amelynek mér- tékét az együttműködő vállalatok esetében egyedileg rög- zítik. A nem együttműködő vállalatokra maradvány vám vonatkozik. (86) Magyarország, Lengyelország, a Cseh Köztársaság, Romá- nia és a Szlovák Köztársaság esetében azonban – figyelembe véve az érintett termékkel foglalkozó korábbi dömpingellenes eljárásokat, amelyek keretében vagy mennyiségi korlátozások, vagy pedig vámkontingensek vonatkoztak az említett országokra – helyénvalónak tar- tották az árra vonatkozó kötelezettségvállalások elfogadá- sát, amelyeket az egyes vállalatok ajánlottak fel egy megha- tározott mennyiségre. A kár megszüntetése tehát két eszközzel történik: egyrészt egy éves vámmentes mennyi- ség tekintetében felajánlott, árra vonatkozó kötelezettség- vállalással, másrészt pedig az ezt meghaladó mennyiségre vonatkozó értékvámmal. Annak biztosítására, hogy az értékvám alól mentesülő behozatalok mennyisége ne haladja meg azt a mennyisé- get, amellyel kapcsolatban felajánlották a kötelezettségvál- lalást, a mentesség megadásának feltétele egy érvényes gyártmányigazolás bemutatása a tagállamok vámszervei- nek, amelyen egyértelműen feltüntetik a termelőt, az érin- tett terméket, valamint a mellékletben felsorolt adatokat. Amennyiben kétség merül fel, a Bizottságnak kell határoz- nia az igazolás érvényességéről, és adott esetben meghoz- nia a szükséges intézkedéseket. (87) Oroszországgal kapcsolatban a Bizottság megvizsgált egy közös kötelezettségvállalást a hat termelő közül attól a háromtól, akik a vizsgálat során jelentkeztek, és mérlegelte annak lehetőségét, hogy ezek az orosz termelők a kötele- zettségvállalás ahhoz hasonló formájában részesüljenek, mint a társult országok termelői esetében elfogadott. Ez az ajánlat azonban nem volt elfogadható, mivel nem tartal- mazta az orosz hatóságok részéről szükséges garanciákat arra, hogy lehetővé teszik a hatékony ellenőrzést, különö- sen a vámmentes küszöbértékkel kapcsolatban. Ezért a véglegesen megállapított szinten értékvámot kell kivetni. 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 349 tudomásul az A Tanács Oroszországra vonatkozó intézkedések módosíthatók, amennyiben a körülmények úgy alakulnak, hogy teljesül- nek a kötelezettségvállalás elfogadásának feltételei. azonban, hogy veszi K. A VÁMOK BESZEDÉSE AZ ÚJ VIZSGÁLATBAN ÉRINTETT ORSZÁGOK ESETÉBEN (88) A jelenlegi vizsgálat körülményeinek figyelembevételével – azaz tekintettel arra, hogy a végleges intézkedéseinek for- mája és jellege a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból érkező behozatalokra kivetett értékvámhoz, illetve a Magyarországról, Lengyelországból és a Horvát Köztársaságból érkező behozatalokra vonat- kozó meglévő kötelezettségvállalásokhoz képest megvál- tozott – a Tanács nem tartotta helyénvalónak az ideiglenes vámok beszedését. ELFOGADTA EZT A RENDELETET: Ezért a Tanács az alaprendelet 10. cikkének (2) bekezdésé- vel összhangban úgy határozott, hogy a 918/97/EK bizott- sági rendelet alapján az Oroszországból, a Cseh Köztársa- ságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó érintett termék behozatalára kivetett ideiglenes dömping- ellenes vámokkal biztosított összegeket fel kell szabadítani. L. ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK (89) A Bizottság konzultált a Tanácsadó Bizottsággal az emlí- tett kötelezettségvállalások elfogadásáról, és mivel néhány ponton kifogást emeltek a kötelezettségvállalásokkal szem- ben, jelentést küldött a Tanácsnak a konzultációkról. Mivel a Tanács nem utasította el a kötelezettségvállalásokat, a fel- ajánlott kötelezettségvállalásokat az alaprendelet 8. cikké- nek (5) bekezdésével összhangban a 97/790/EK bizottsági határozattal (1) elfogadták, 1. cikk (1) Végleges dömpingellenes vámot vetnek ki a következő termékek Magyarországról, Lengyelországból, Oroszországból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó behozatalára: a) b) c) (a jelenleg a 7304 10 10 és a 7304 10 30 KN-kód alá sorolt) varrat nélküli csövek vasból és ötvözetlen acélból, olaj vagy gáz szállítására, 406,4 mm-t nem meghaladó külső átmérővel; (a jelenleg a 7304 31 99 KN-kód alá sorolt) varrat nélküli, kör keresztmetszetű csövek vasból és ötvözetlen acélból, hidegen húzva vagy hidegen hengerelve, a precíziós cső kivételével; (a jelenleg a 7304 39 91 és a 7304 39 93 KN-kód alá sorolt) más kör keresztmetszetű csövek vasból és ötvözetlen acélból, a menetes vagy menettel ellátható csövek kivételével, 406,4 mm-t nem meghaladó külső átmérővel. (2) A vámkezelés előtti, közösségi határparitáson számított nettó árra alkalmazandó végleges dömpingellenes vám mértéke a következőképpen alakul: Ország Gyártó Vámtétel (%) Kiegészítő TARIC-kód Magyarország Csepel Tubes Co. Ltd (felszámolás alatt) Lengyelország Mások Huta Batory SA Huta Andrzej SA Huta Czestochowa Huta Jednosc SA Mások Oroszország Valamennyi vállalat Cseh Köztársaság Vítkovice a. s. Nová Hut a. s. Válcovny trub Chomutov a. s. Mások 36,5 % 36,5 % 7,1 % 30,1 % 30,1 % 30,1 % 30,1 % 26,8 % 5,1 % 5,1 % 28,6 % 28,6 % 8717 8900 8476 8719 8482 8493 8900 8058 8463 8464 8900 (1) HL L 322. , 1997. 11. 25. , 63. o. 350 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet Ország Gyártó Vámtétel (%) Kiegészítő TARIC-kód Románia Artrom SA Silcotub SA Petrotub SA Republica SA Mások Szlovák Köztársaság Železiarne Podbrezová a. s. Mások 9,8 % 9,8 % 9,8 % 9,8 % 38,2 % 7,5 % 7,5 % 8059 8467 8468 8469 8900 8060 8900 (3) Eltérő rendelkezés hiányában a hatályban lévő vámrendelkezéseket kell alkalmazni. 2. cikk (1) Amennyiben teljesítik a (2), (3) és (4) bekezdés feltételeit, mentesülnek az 1. cikk (1) bekezdésében előírt dömpingellenes vám alól azok a behozatalok, amelyeket azok a (4) bekezdésben felsorolt vállalatok gyártottak és értékesítettek a Közösségbe irányuló kivitel céljából, amelyek felajánlott kötelezettségvállalását a Bizottság elfogadta. (2) A szabad forgalomba bocsátásra vonatkozó vámáru-nyilatkozat bemutatásakor a vámmentesség feltétele egy olyan érvényes, eredeti gyártmányigazolás bemutatása az illetékes tagállam vámszerveinek, amelyet a (4) bekezdésben felsorolt vállalatok egyike állított ki. A gyártmányigazolásnak teljesítenie kell a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásban az ilyen igazolásokra előírt követelményeket, amelynek legfontosabb elemeit a melléklet sorolja fel. (3) A (2) bekezdésben említett gyártmányigazolást a kiállításától számított három hónapon belül kell bemutatni. Azok a mennyiségek, amelyeket a dömpingellenes vámok alóli mentesség keretében jelentenek be közösségi behozatalra a tagállamok vámszerveinek, nem haladhatják meg az igazoláson megnevezett mennyiségeket. Az igazoláson megnevezett mennyiségeket meghaladó mennyiségekre vámot vetnek ki, és az 1. cikk (2) bekezdésében szereplő megfelelő kiegészítő TARIC-kód alatt jelentik be őket. (4) Azokat a behozatalokat, amelyekhez gyártmányigazolást mellékelnek, a következő kiegészítő TARIC-kód alatt jelentik be: Ország Gyártó Kiegészítő TARIC-kód Magyarország Lengyelország Csepel Tubes Co. Ltd (felszámolás alatt) Huta Batory SA Huta Andrzej SA Huta Czestochowa Huta Jednosc SA Cseh Köztársaság Válcovny trub Chomutov a. s. Románia Artrom SA Silcotub SA Petrotub SA Republica SA Szlovák Köztársaság Železiarne Podbrezová a. s. 8521 8517 8518 8519 8520 8507 8508 8509 8514 8515 8516 11/26. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 351 3. cikk A 384/96/EK rendelet 14. cikkének (6) bekezdése alapján a Bizottságnak benyújtandó tagállami jelentések minden egyes szabad forgalomba bocsátás esetében feltüntetik a behozatal évét és hónapját, a KN-kódokat, TARIC-kódokat és kiegészítő TARIC-kódokat, az intézkedés típusát, a származási országot, a mennyiséget, az értéket, az importáló tagállamot és adott esetben a gyártmányigazolás sorozatszámát. Az 1189/93/EK rendelet hatályát veszti. 4. cikk 5. cikk Az érintett megszüntetik. termék Horvátországból származó behozatalával szemben indított dömpingellenes eljárást A 918/97/EK rendelet alapján az érintett termék Oroszországból, a Cseh Köztársaságból, Romániából és a Szlovák Köztársaságból származó behozatalára kivetett ideiglenes dömpingellenes vámokkal biztosított összegeket felszabadítják. 6. cikk Ez a rendelet az Európai Közösségek Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba. 7. cikk Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban. Kelt Brüsszelben, 1997. november 17-én. a Tanács részéről az elnök J. -C. JUNCKER 352 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/26. kötet MELLÉKLET A 2. cikk (2) bekezdésében említett gyártmányigazolás (1) fő adatai a) Az igazolás száma. b) Az igazolás eredetiségét bizonyító azonosító. c) Az igazolás lejáratának időpontja. d) A következő szöveg: „A (vállalat) által a 2320/97/EK tanácsi rendelet alapján kiállított gyártmányigazolás a xxxx kiegészítő TARIC-kód alá sorolt egyes varrat nélküli acélcsövek az Európai Közösségbe irányuló kivitelére. ” e) A vállalat neve és teljes címe, és adott esetben az azonosítószám, mint például a részvénytársaságok nemzeti cégbejegyzési száma. f) A vállalat az árukat importáló Közösségen belüli ügyfelének neve és teljes címe, vagy az árukat exportáló, a Közösségen kívüli független kereskedő neve és teljes címe. g) Azoknak a vállalati számláknak a száma, amelyekre a gyártmányigazolás vonatkozik. h) Az áruk pontos megnevezése, amely tartalmazza: – – – terméket megfelelően azonosító termékmegnevezést, a termékmegnevezéssel, amely megegyezik a számlán szereplő a KN-kódot, a mennyiséget (tonnában). i) A vállalat az igazolást kiállító tisztviselőjének neve, és a következő, aláírással ellátott nyilatkozat: „Alulírott igazolom, hogy az ezen az igazoláson szereplő, az Európai Közösségbe irányuló kivitelre szánt áruk értékesítése a (vállalat) által felajánlott kötelezettségvállalás hatályán belül és annak feltételei alapján, valamint a Bizottság által a 97/790/EK határozattal elfogadott kötelezettségvállalásban a dömpingellenes vám alóli mentességben részesülő, a Közösségbe irányuló behozatalra meghatározott mennyiségen belül történik. Kijelentem, hogy az ebben a nyilatkozatban megadott információk teljes körűek és megfelelnek a valóságnak. ” j) A Közösség illetékes hatóságai részére fenntartott üres hely. (1) A felajánlott és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalás szerint az igazolás rovataiban szereplő információkat négy nyelven tüntetik fel: a termelő országa nyelvén, angolul, franciául és németül