title: Συμφωνία μεταξύ της Δημοκρατίας της Κορέας και της Ευρωπαϊκής Κοινότητας για τις συμβάσεις φορέων εκμετάλλευσης των τηλεπικοινωνιών - Συνοδευτική επιστολή σχετικά με τις διαδικασίες πρόκρισης - Εγκεκριμένα πρακτικά - Μνημόνιο

eurovoc_concepts:
South Korea
agreement (EU)
public contract
telecommunications

formats: html pdfa1b print


title: Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de règlement (CE) du Conseil modifiant le règlement (CE) nº 2201/96, portant organisation commune des marchés dans le secteur des produits transformés à base de fruits et légumes»

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
fruit product
fruit vegetable
production aid
vegetable product

formats: html pdf print

text: C 19/126 FR Journal officiel des Communautés européennes 21. 1. 98 Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de règlement (CE) du Conseil modifiant le règlement (CE) no 2201/96, portant organisation commune des marchés dans le secteur des produits transformés à base de fruits et légumes» (98/C 19/33) Le 15 septembre 1997, le Conseil a décidé, conformément aux articles 43 et 198 du Traité instituant la Communauté européenne, de consulter le Comité économique et social sur la proposition susmentionnée. Le Comité économique et social a désigné M. Sabin en qualité de rapporteur général. Lors de sa 349e session plénière des 29 et 30 octobre 1997 (séance du 29 octobre), le Comité économique et social a adopté par 82 voix pour et 2 abstentions l’avis suivant. Le Comité constate que cette proposition de 1. modification de l’OCM des fruits et légumes transfor- més, dernièrement réformée en 1996, ne concerne que la ventilation interne du quota français de tomates destinées à la transformation, et n’a pas d’influence sur les quotas des autres États membres. 1. 1. La réforme de l’OCM en 1996 s’était traduite par une diminution de 24 000 tonnes du quota national français global. Cette diminution avait porté à la fois sur le quota de concentré de tomates et sur le quota «autres produits». 1. 2. De même, la réforme de 1996 a rendu impossible le transfert de quantités entre les différents groupes de produits, en cas de dépassement dans l’un de ces groupes. 1. 3. Le quota attribué à la France pour les tomates destinées aux «autres produits» n’était donc pas adapté aux réalités de la production nationale, une différence de 15 000 tonnes environ existant entre la production effective et le quota. tion, pour les campagnes 1997/1998 et 1998/1999, de la ventilation du quota français entre groupes de produits, «de manière à réduire le groupe tomates pelées de 15 000 tonnes et d’augmenter le groupe “autres produits” de la même quantité». 2. La proposition de la Commission applique la décision du Conseil de juin 1997. Le quota proposé correspond mieux à la production effective de la filière française de transformation de tomates. Elle n’entraîne aucune augmentation du quota français total. Par ailleurs une augmentation de 15 000 tonnes du quota «autres produits» français n’aura pas de conséquences négatives pour les autres États membres producteurs, la France n’étant autosuffisante qu’à hauteur de 35-40 % en matière de tomates transformées. Les données actuelles indiquent par ailleurs que les quotas communautaires ne seront pas atteints pour la campagne 1997. Enfin, cette proposition n’entraîne aucun coût budgétaire et génère même une légère économie, les tomates pelées étant davantage primées que celles destinées aux «autres produits». 1. 4. Le Conseil de l’agriculture de juin 1997 a décidé de demander à la Commission de proposer une modifica- En conséquence, le Comité approuve la proposi- 2. 1. tion de la Commission. Bruxelles, le 29 octobre 1997. Le Président du Comité économique et social Tom JENKINS


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston direktiiviksi energiatuotteiden verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta"

eurovoc_concepts:
energy-generating product
environmental protection
excise duty
fiscal policy
tax harmonisation

text: 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/91 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi energiatuottei- den verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta” (1) (98/C 19/25) Neuvosto päätti 8. huhtikuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 99 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuk- sesta. Asian valmistelusta vastannut talous-, raha- ja valuutta-asiain jaosto antoi lausuntonsa 14. lokakuuta 1997. Esittelijä oli Klaus Schmitz. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. lokakuuta 1997 pitämässään 349. täysistunnossa (lokakuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 83 ääntä puolesta ja 23 vastaan 13 pidättyessä äänestämästä. 1. Johdanto 2. Yleistä 1. 1. Talous- ja sosiaalikomitea on useissa lausunnois- saan kannattanut taloudellisia ohjausvälineitä ympäris- töpolitiikan alalla. Komitea oli kaiken kaikkiaan tyyty- väinen komission ehdotuksiin hiilidioksidipäästö- ja energiaverosta huolimatta kritisoimistaan yksityiskoh- dista (2). 1. 2. Komitea korostaa, etteivät ekologisesti suunna- tut verot ja maksut saa johtaa verorasituksen kasvuun. Jotta verotuksen tuottoneutraalius taataan, on työn verotusta vastaavasti kevennettävä. Tähän ei riitä pelkkä mahdollistava määräys. Jäsenvaltioiden on annettava sitovia velvoitteita, sillä verotusoikeus kuuluu niiden toimivaltaan. 1. 3. Komitea on useissa lausunnoissaan huomautta- nut, ettei ekologisesti suunnattujen verojen ja maksujen käyttöönotto saa vaarantaa Euroopan unionin yritysten kilpailukykyä eikä vähentää työpaikkoja etenkään pal- jon energiaa vaativilla aloilla. Toisaalta olisi varmistetta- va, etteivät pienituloiset väestöryhmät joudu entistä ahtaammalle. 1. 4. Talous- ja sosiaalikomitea on myös sisämarkki- noiden tarkkailuelimen ominaisuudessaan kehottanut komissiota ja neuvostoa vähentämään kansallisen vero- politiikan aiheuttamia vääristymiä sisämarkkinoilla. Energiatuotteita, erityisesti mineraaliöljytuotteita, vero- tetaan jäsenvaltioissa hyvin eri tavoin. Moottoripolttoai- neiden kohdalla tämä vääristää kilpailua kohtuuttomas- ti ennen kaikkea raja-alueilla. 2. 1. Koska neuvosto ei hyväksynyt komission ehdo- tuksia hiilidioksidipäästö- ja energiaveroista, komissio pyrkii nyt – myös neuvoston kehotuksesta – alustamaan asian uudelleen energiatuotteiden vähimmäisverotusta koskevalla ehdotuksella. 2. 1. 1. Talous- ja sosiaalikomitea kannattaa komis- sion aloitetta, mutta kritisoi sitä kuitenkin tietyiltä osin. 2. 1. 2. Kunhan Amsterdamin sopimus on ratifioitu, on lisäksi mahdollista, että ainakin ryhmä jäsenvaltioita soveltaa komission ehdotusta ”tiiviin yhteistyön” väli- nettä käyttäen, mikäli neuvosto ei saavuta asiasta yksimielisyyttä (3). Komitea ei kuitenkaan pidä tätä kehitystä tavoittelemisen arvoisena, sillä se saattaa johtaa uusiin kilpailuvääristymiin sisämarkkinoilla. 2. 2. Hiilidioksidipäästö- ja energiaveroista aiemmin tekemiinsä ehdotuksiin verrattuna komissio asettaa nyt käsiteltävässä ehdotuksessa huomattavasti vaatimatto- mampia tavoitteita. Tällä kauttaaltaan käytännönlähei- sellä ehdotuksella on kuitenkin ekologista ohjaus- tehtävää ajatellen vain äärimmäisen suppeita vaikutuk- sia. Muut välineet, kuten vapaaehtoiset toimet, jotka komissio mainitsee tiedonannossaan ”Kokonaiskatsaus energiapolitiikkaan ja energia-alan toimiin” (4), ovat osittain tehokkaampia. 2. 2. 1. Komissio kytkee uuden direktiiviehdotuksensa voimassa oleviin direktiiveihin mineraaliöljyjen vähim- mäisverotuksesta (92/81/ETY ja 92/82/ETY), sillä sen mukaisesti myös muiden moottoripolttoaineiden, läm- mityspolttoaineiden sekä sähkön tulisi kuulua vähim- mäisverotuksen piiriin. 2. 2. 2. Komission aiemman, hiilidioksidipäästö- ja energiaveroja käsittelevän ehdotuksen mukaan olisi (1) EYVL C 139, 6. 5. 1997, s. 14 (2) TSK:n 28. 3. 1996 antama lausunto aiheesta ”Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi hiilidioksidipäästö- ja ener- giaveron käyttöön ottamisesta” – EYVL C 174, 17. 6. 1996, s. 47, ks. kohta 2. 4 (3) TSK:n 28. 3. 1996 antama lausunto aiheesta ”Muutettu ehdotus neuvoston direktiiviksi hiilidioksidipäästö- ja ener- giaveron käyttöön ottamisesta” – EYVL C 174, 17. 6. 1996, s. 47, ks. kohta 3. 1. 4 (4) KOM(97) 167 lopull. , 23. 4. 1997 C 19/92 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 verotettava ennen kaikkea hiilidioksidipitoisuutta sekä jalostamattomia energiamuotoja (sähkön verotusta kos- kevat erityisjärjestelyt). Käsiteltävä ehdotus tähtää vain energian lopullisen muodon verottamiseen. Direktiivin ekologinen ohjausvaikutus on näin ollen pienempi, sillä energianmuuntoprosessiin ei voi enää vaikuttaa, eikä hiilidioksiditekijää oteta erityisesti huomioon. 2. 2. 3. Komissio haluaa ehdotuksellaan määritellä energiatuotteiden kulutuksen vähimmäisverotustason. Yritykset vapautettaisiin pitkälti kyseisestä verotukses- ta. Niinpä kaikki ne energiatuotteet, joita ei käytetä moottori- tai lämmityspolttoaineina, eivät kuulu vero- tuksen piiriin. Raaka-aineina käytettävät energiatuotteet sekä sellaiset energiatuotteet ja sähkö, joita käytetään etupäässä kemiallisessa pelkistyksessä sekä metallurgi- sissa ja elektrolyyttisissä prosesseissa, on myös vapautet- tu verotuksesta. Komitea pahoittelee, ettei komissio halua ehdotuksessaan vapauttaa sähkön yhteydessä muita prosessienergiamuotoja verotuksesta. Tiettyihin teollisiin ja kaupallisiin tarkoituksiin käytettäviä moot- toripolttoaineita koskevat erityisjärjestelyt. Lämmitys- polttoaineiden osalta yrityksiä, joilla on erityisen kor- keat energiakustannukset, on määrä verottaa muita kevyemmin. 2. 2. 4. Koska komission ehdotus koskee energiatuot- teiden kulutusveroja, ekologinen ohjausvaikutus rajoit- tuu pitkälti kulutuskäyttäytymiseen. Kuluttajia on tar- koitus kannustaa ostamaan vähemmän energiaa kulutta- via tuotteita (ajoneuvoja, laitteita jne. ). Epäsuoralla ohjauksella pyritään vaikuttamaan valmistajiin, jotta nämä toisivat markkinoille vähän energiaa vaativia tuotteita. Ekologiseen ohjausvaikutukseen pyritään myös rakennusten lämmityksessä. Ehdotetut verotustasot – erityisesti moottoripolt- 2. 3. toaineiden osalta – vaikuttavat hyvin matalilta. 2. 4. Komissio ehdottaa maltillisia veronkorotuksia kaudella ennen 1. tammikuuta 2000. Tavoiteverotusta- sot muokataan 1. tammikuuta 2002 mennessä. Moottori- polttoaineita koskevat korotusehdotukset ovat liian varovaisia. Liikenteen hiilidioksidipäästöjen korkeita kasvulukuja ajatellen tämä vaikuttaa käsittämät- tömältä. Komitea viittaa tässä yhteydessä myös komis- sion ehdotuksen 16 artiklaan, jonka mukaan jäsenvaltiot voivat soveltaa myös vähimmäisverotustasoa alempia verotustasoja, mikäli ne ottavat käyttöön erityisen tiemaksujärjestelmän. olevien säännösten lisäksi hyödyntää tavoite 1 ja tavoite 6 -alueille tarkoitettuja talousaluekohtaisia tasaustoimia (esim. bensiinikuponkeja) tietyillä syrjäisillä saarilla. 2. 5. Komitea muistuttaa, että mikäli jäsenvaltioille annetaan joustovaraa energiatuotteiden verotuksen kan- sallisessa verotusteknisessä suunnittelussa, sisämarkki- noilla ei kuitenkaan saa aiheutua kilpailuvääristymiä. 2. 5. 1. Komitea kehottaa kuitenkin harkitsemaan, oli- siko ekologisesti perusteltujen erityisjärjestelyjen (esim. uusiutuvien energiamuotojen verovapauden) yhteydessä annettava nykyistä sitovampia määräyksiä kilpailuvää- ristymien välttämiseksi. 2. 5. 2. Komitea pahoittelee, ettei verotuksen tuotto- neutraaliudesta ole annettu selkeitä suuntaviivoja. Koke- mus on valitettavasti osoittanut, ettei käyttöönotettuja uusia energiaveroja tasoiteta vastaavin veronalennuksin toisaalla verotusjärjestelmässä. Komitea kehottaakin tämän vuoksi neuvostoa sitoutumaan direktiivistä päättäessään siihen, että verotulojen mahdollisesti kas- vaessa työn verotusta vähennetään. Koska vähimmäisve- rotustason mahdollinen korotus vaikuttaa erityisesti yksityisiin kotitalouksiin, olisi sosiaalisia tasaustoimia käytettävä erityisesti pientuloisten hyväksi. 2. 6. Komitean mielestä ehdotuksen kantavana voi- mana ei niinkään ole ekologinen tavoitteenasettelu kuin pyrkimys sisämarkkinoiden toimintakyvyn kohottami- seen verotuksesta johtuvia kilpailuvääristymiä vähentä- mällä. Komitea on tyytyväinen tähän erityistavoittee- seen, sillä tulevan talous- ja rahaliiton myötä verotuspo- liittiset kysymykset saavat yhä enemmän merkitystä sisämarkkinoilla. Komitean mielestä varsinkin mootto- ripolttoaineiden osalta aiheutuu erityisiä kilpailuvääris- tymiä. Lisäksi komitea edellyttää, ettei tämä ehdotus vaaranna tavoitteena olevaa EU:n energiamarkkinoiden avaamista kilpailulle. 2. 7. Tämän ehdotuksen suuri etu verrattuna aiemmin tehtyyn ehdotukseen hiilidioksidipäästö- ja energiave- roista on sen verotustekninen taso. Hallinnollinen työ on tässä komission ehdottamassa, energian lopullisen muodon verotuksessa huomattavasti vähäisempi kuin jalostamattomien energiamuotojen verotuksessa. 2. 4. 1. Määritettäessä moottoripolttoaineena käy- tettävän nestekaasun (LPG) ja maakaasun (metaani) verotustasoa olisi otettava huomioon suhteellinen ym- päristöystävällisyys. Niiden verotustasoa olisi nostetta- va vähemmän kuin bensiinin ja dieselöljyn verotustasoa. 3. Erityistä 3. 1. 9 artikla 2. 4. 2. Moottoripolttoaineiden korkea verotus voi joillakin unionin alueilla aiheuttaa kohtuuttomia talou- dellisia haittoja. Jäsenvaltioiden olisi voitava jo voimassa Ehdotuksen 9 artikla on ristiriidassa 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan kanssa. 9 artiklan mukaan sähkön tuotan- nossa syntyvään lämpöön on sovellettava verotuksen 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/93 vähimmäistasoa. 13 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan jäsenvaltioilla ei ole verotusvelvoitetta. 3. 6. 15 artiklan 1 kohta 3. 2. 13 artiklan 1 kohdan b alakohta (koskee myös 14 artiklan 1 kohdan e alakohtaa) Komitea ehdottaa, että yhdistelmätuotantona tuotetta- vaa kaukolämpöä ei veroteta. 3. 3. Komitea kehottaa sähkön verovapauden yhtey- dessä vapauttamaan verotuksesta myös muut kuin nimetyt prosessienergiamuodot (joita käytetään kemial- liseen pelkistykseen sekä metallurgisiin ja elektrolyytti- siin tuotantomenetelmiin). 3. 4. 13 artiklan 1 kohdan c alakohta On ymmärrettävää, että ilmailuun tarkoitettuja polttoai- neita ei direktiiviehdotuksessa ehdoteta verotettavan. Ekologisesti kielteisten vaikutusten (hiilidioksidipäästö- jen) vuoksi unionin olisi direktiivin hyväksymisen yhtey- dessä sitouduttava lentopetrolin verotukseen kansainvä- listen sopimusten perusteella. 3. 5. 14 artiklan 1 kohdan c alakohta Jäsenvaltiot olisi velvoitettava antamaan verovapaus tietyille uusiutuville energiamuodoille (esim. aurinko- energia). Bryssel, 29. lokakuuta 1997. Komitean mielestä suunniteltua palautusta ei pitäisi antaa vain yrityksille. Erityisesti lämmityksen suhteen myös yksityishenkilöille (esim. talonomistajille) olisi myönnettävä vastaavia alennuksia. 3. 7. 15 artiklan 2 kohdan toinen alakohta Edellyttäen, että prosessienergia vapautetaan verotuk- sesta, tässä suunniteltu järjestely on tarpeeton. Komitea muistuttaa lisäksi, ettei komission ehdotuksessa määri- tellä selkeästi, miten energiakustannukset on määrä laskea. 3. 8. 18 artiklan 3 kohtaa Tulisi täydentää seuraavasti: ”Yritykset, jotka saavuttavat itseään velvoittavissa julistuksissa hiilidioksidipäästöjen vähentämiselle asettamansa tavoitteet, eivät kuulu direktiivin sovel- lusalueeseen, mikäli ne voivat todistaa vähentä- neensä päästöjä. ” Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS C 19/94 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Seuraavat muutosehdotukset, käsittelyn aikana: jotka saivat vähintään neljäsosan annetuista kyllä-äänistä, hylättiin Kohta 1. 3 Lisätään ensimmäisen virkkeen jälkeen seuraava virke: ”Jollei verotusta samanaikaisesti kevennetä muualla verotusjärjestelmässä, aiheuttaa kulutuksen nykyis- ten vähimmäisverotustasojen nosto ja niiden yleinen soveltaminen kaikkiin teollisuustuotteisiin osittain huomattavaa tuotantokulujen kasvua teollisuudessa ja kuljetusalalla. ” Perustelu 1. virkkeen oikeutettua varoitusta Euroopan unionin yritysten kilpailukyvyn vaarantumisesta etenkin paljon energiaa vaativilla aloilla olisi tällä tavoin valaistava ja korostettava. A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 38, ei-ääniä: 68, tyhjiä: 6. Kohta 2. 4 Korvataan kolmas ja neljäs virke seuraavasti: ”Vaikka liikenteen lisääntyvät hiilidioksidipäästöt on otettava vakavasti, voidaan moottoripolttoaineiden verotusta korottaa edelleen vain, kun verotusta ensin on laskettu toisaalla verotusjärjestelmässä ja korotuksen vaikutukset kasvuun, kilpailukykyyn ja työllisyyteen on tarkasti analysoitu. ” Perustelu On ristiriitaista, että yhtäältä valitetaan oikeutetusti Euroopan korkeaa kokonaisverotusta ja toisaalta vaaditaan energiatuotteiden verotustasoja nostettaviksi vieläkin voimakkaammin. Energiaverotusta ei voi käsitellä erillään Euroopan kokonaistaloudesta käytävästä keskustelusta (kilpailukyvyn ja työllisyysmahdollisuuksien vahvistaminen verotusta laskemalla). A¨ änestyksen tulos Jaa-ääniä: 40, ei-ääniä: 67, tyhjiä: 9


title: 97/780/EC: Commission Decision of 29 October 1997 relating to a proceeding pursuant to Article 85 of the EC Treaty and Article 53 of the EEA Agreement (Case No IV/35.830 - Unisource) (Only the Dutch, English and Swedish texts are authentic) (Text with EEA relevance)

eurovoc_concepts:
European Economic Area
competition law
joint venture
merger control
shareholder
telecommunications


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag«

eurovoc_concepts:
credit guarantee
credit institution
financial solvency
management audit
share capital

text: 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/9 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Europa- Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag« (1) (98/C 19/04) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 25. juni 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 57, stk. 2, og 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Malcolm Levitt til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. oktober 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 106 stemmer for, 2 imod og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Formålet med kapitalgrundlagsdirektivet og æn- dringen heraf Rådets direktiv 93/6/EØF om kravene til in- 1. 1. 1. vesteringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrund- lag harmoniserer kapitalkravene for kreditinstitutter og investeringsselskaber med hensyn til de markedsrisici, der er forbundet med handelspositioner. Ved markedsri- siko forstås risikoen for tab som følge af ændringer i markedspriserne. Kapitalgrundlagsdirektivet fastlægger den metode, der skal anvendes til beregning af kapital- kravene for at sikre dækningen af positioner i gældsin- strumenter, renteinstrumenter, aktier, valutaer og afled- te finansielle instrumenter. Direktivet fastlægger endvi- dere arten af den egenkapital, der skal tjene til dækning af disse krav. Sammen med Rådets direktiv 93/22/EØF om 1. 1. 2. investeringsservice i forbindelse med værdipapirer udgør dette direktiv grundlaget for harmoniseringen af forsig- tighedsreglerne for investeringssektoren og dermed for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er udstedt af de nationale myndigheder. Disse to direktiver og en række specifikke direktiver om kreditinstitutter og forsikringsselskaber er selve grundlaget for det indre marked for finansielle tjenesteydelser. 1. 1. 3. Kapitalgrundlagsdirektivet blev vedtaget på et tidspunkt, hvor der i større internationale fora blev ført forhandlinger om harmonisering af kapitalkrav til dækning af markedsrisici. Man forudså derfor, at det kunne blive nødvendigt at ændre direktivet (artikel 14). I januar 1996 offentliggjorde Basel-komitéen for banktil- (1) EFT C 240 af 6. 8. 1997, s. 24. syn en ændring til kapitalaftalen »Capital Accord« fra 1988 (herefter kaldet Basel-aftalen), som dermed blev udvidet til at omfatte markedsrisici. 1. 1. 4. I kapitalgrundlagsdirektivet (artikel 13) opfor- dres Kommissionen endvidere til at fremsætte forslag vedrørende kapitalkrav med hensyn til handel med råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter. 1996- ændringen til Basel-aftalen omfatter også kapitalkrav for sådanne positioner. Forslaget til ændring af direktiv 93/6/EØF skal 1. 1. 5. bringe EU’s kapitalgrundlagsdirektiv i overensstemmel- se med de bestemmelser, der nu er vedtaget af G10- banktilsynsgruppen, og med forbehold af nedenstående bemærkninger (punkt 3) følger Kommissionens forslag Basel-aftalen på de væsentlige punkter. 1. 1. 6. ØSU afgav en positiv udtalelse om Kommissio- nens oprindelige forslag fra 1990 til kapitalgrundlagsdi- rektivet og lagde i den forbindelse følgende tre principper til grund for sin evaluering af forslaget: — Direktivet skal skabe ensartede vilkår for investe- ringsselskaber, der ikke er banker, og kreditinstitut- ter, som optræder på værdipapirmarkederne. — Direktivet bør øge, eller i hvert fald ikke forringe, EU’s tiltrækningskraft som finanscenter. — Direktivet bør ikke begrænse adgangen til de finan- sielle markeder på en måde, som virker konkurrence- og innovationshæmmende, og som indskrænker forbrugernes valgmuligheder. 1. 1. 7. Derudover bemærkede ØSU, at de egenkapital- krav, der følger af direktivet, »i teknisk henseende [skal] svare bedst muligt til de instrumenter, selskaberne allerede anvender til imødegåelse af risici«. C 19/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 1. 1. 8. grund for analysen af det foreliggende forslag. De nævnte evalueringskriterier lægges også til 1. 2. Omfattede institutter Det foreslåede direktiv skal gælde for investerings- selskaber og kreditinstitutter. 1. 3. Resumé af de foreslåede ændringer 1. 3. 1. Der indgår tre elementer i forslaget: — forslag, der skal give institutter, som er underlagt strenge sikkerhedskrav, mulighed for at anvende interne statistikmodeller til beregning af deres mar- kedsrisici og dermed kapitaldækningskravene frem for den standardiserede metode, der er fastlagt i bilag I, II, III og VII. Der foreslås bl. a. et nyt bilag VIII; — ændringer, der skal inddrage råvarerisici i kapital- grundlagsdirektivet, bl. a. i form af et nyt bilag VII. Guld skal dog behandles som en valutaposition, og med dette for øje foreslås der ændringer til bl. a. kapitalgrundlagsdirektivets bilag III; — en ændring, der skal afhjælpe den utilsigtede mangel ved kapitalgrundlagsdirektivet, at det i forbindelse med emission af ansvarlig kapital automatisk udeluk- ker en emittents aktier fra at indgå i den aktiebehold- ning, der opfylder betingelserne for en favorabel vægtning af den specifikke risiko på 2 %, selv om emittenten er særdeles kreditværdig. 1. 3. 2. De to førstnævnte elementer er de vigtigste og bygger på de foreslåede Basel-bestemmelser om markedsrisici. De analyseres i detaljer i de følgende punkter. I tråd med ånden i 1993-direktivet åbner dette forslag mulighed for, at markedsrisici, der er beregnet i overensstemmelse med de nye bilag VII og VIII, dækkes af den udvidede definition af egenkapital, der blev fastlagt i 1993-direktivet. 2. Generelle bemærkninger tillades at anvende interne modeller til beregning af de lovbestemte kapitalkrav, vil det opmuntre institutterne til at forbedre risikoindsigten og -kontrollen til gavn for alle. Dette er et vigtigt element, der vil være i tilsynsmyndighedernes, sparernes og aktionærernes interesse, eftersom der i den seneste tid har været en række finansielle skandaler, som har afsløret en utilstrækkelig risikoindsigt og -kontrol fra topledelsens side. 2. 1. 2. Emnet har også et konkurrencemæssigt aspekt. Ændringerne til Basel-aftalen vil træde i kraft ved udgangen af 1997. Fra det tidspunkt vil kreditinstitutter, der ikke er underlagt EU’s lovgivning, kunne anvende interne modeller til beregning af kapitalkrav i forbindel- se med markedsrisici. 1993-direktivet hindrer ganske vist ikke institutterne i at anvende interne modeller til beregning af de lovmæssige kapitalkrav, men det kræves, at det beregnede kapitalkrav ikke må være lavere end det krav, der nås frem til ved anvendelse af den standardiserede metode i 1993-direktivet. Hvorvidt et institut, der anvender interne modeller, vil være underlagt et lavere kapitalkrav end efter 1993-direktivet, afhænger af positionernes karakter, men det forventes, at kapitalkravene vil blive lavere i visse tilfælde. Denne nedsættelse er ikke udtryk for, at standarden sænkes, men betyder blot, at tilsynsmyndighederne erkender, at veludviklede modeller giver kreditinstitutter og investeringsselskaber bedre muligheder for at registrere, kontrollere og begrænse de økonomiske og finansielle risici, de pådrager sig (de nationale myndigheder skal lægge strenge kriterier til grund for godkendelsen af modeller). Det er en forudsætning, at institutterne investerer massivt i udvikling og indførelse af modeller samt den information af ledelsen og de procedurer, modellerne kræver. De potentielle fordele — forbedret risikoindsigt og -kontrol og muligheden for et kapitalkrav, der er skræddersyet efter den faktiske risiko — er også meget store. Eftersom medlemsstaterne imidlertid skal håndhæve i hvert fald de minimumskrav, i EU-lovgivningen, vil mange EU- der er fastsat institutter ikke være motiverede for at anvende interne modeller til beregning af kapitalkravene, medmindre modelberegningen godkendes gennem en ændring af kapitalgrundlagsdirektivet. 2. 1. Behov for ændring af kapitalgrundlagsdirektivet 2. 1. 3. vigtige konsekvenser: For såvel EU som EU’s institutter har dette to 2. 1. 1. Nogle kreditinstitutter og investeringsselskab- er anvender allerede nu interne modeller for at få et bedre billede af de risici, de udsættes for, og for at få et bedre grundlag for deres risikoovervågning og for- valtningen af instituttets kapitalbeholdning. Hvis det — visse EU-institutter vil måske stå svagere i konkurren- cen med tredjelandeinstitutter, fordi de skal opfylde strengere kapitalkrav, end hvis de anvendte interne modeller. Med disse krav forringes institutternes økonomiske effektivitet; 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/11 — EU-institutter — og EU-tilsynsmyndigheder — kan ikke integrere deres interne og de lovbestemte risiko- vurderinger. En sådan integrering ville tilskynde institutterne til konstant at søge at forbedre deres risikoberegning og risikostyringssystemer, således som ØSU påpegede det i sin udtalelse om Kommissio- nens forslag fra 1990. At EU’s virksomheder er på forkant med udviklingen på sådanne punkter er ikke alene vigtigt, det bidrager også til at sikre et sundt finansielt system, og det tjener kundernes interesser. Der er således et klart behov for hurtige fremskridt i behandlingen af forslaget. Det er også nødvendigt at ændre kapitalgrund- 2. 1. 4. lagsdirektivet, så råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter bringes ind under definitionen af handels- beholdningen. 2. 1. 5. Kommissionen har begrænset forslaget til de minimumsændringer, der er nødvendige for at muliggøre fuld gennemførelse i EU af de internationalt vedtagne normer, så der sikres så hurtige fremskridt som muligt i lovgivningsproceduren. Dette må bifaldes, da det både vil være til gavn for EU’s konkurrenceevne og styrke tilsynet med de risici, EU’s finansielle institutter pådrager sig. 2. 2. Fremtidige tekniske ændringer i lovgivningen om finansielle tjenesteydelser i EU — en lovgivning på forkant med udviklingen Kommissionens forslag er meget teknisk og 2. 2. 1. skal ses som en reaktion på de fremskridt, der gøres i internationale regeludstedende fora. Det skal bemærkes, at der fortsat føres drøftelser om andre tekniske elemen- ter, der er relevante for forslaget, dels internt blandt tilsynsmyndighederne ved Den Internationale Betalings- bank og internt blandt tilsynsmyndighederne i IOSCO, dels mellem de to organer indbyrdes. Især drøfter tilsynsmyndighederne fortsat den 2. 2. 2. forbindelse med modeller (1) og specifikke risiko i mindstekapitalkravet for specifik risiko, der er fastsat (1) Markedsrisikoen består af to komponenter: den generelle og den specifikke risiko. Den generelle markedsrisiko vedrører risikoen i forbindelse med bevægelser på markedet som helhed. Ved den specifikke risiko forstås risikoen for, at et individuelt instrument bevæger sig mere eller mindre end markedet som helhed i dag-til-dag-transaktioner, og den omfatter hændelsesspecifikke risici, dvs. risikoen for, at et individuelt instrument bevæger sig i et ryk i forhold til det samlede marked. til 50 % af det krav, der beregnes ved anvendelse af den standardiserede metode. Kommissionens forslag (bilag VIII, punkt 5) omfatter denne bestemmelse, som det kan blive nødvendigt at ophæve eller ændre inden for en overskuelig fremtid. Basel-komitéen for banktilsyn overvejer også at ændre kapitalaftalen i lyset af de erfaringer, der gøres med »backtesting«, f. eks. med hensyn til multiplikatorfaktoren. 2. 2. 3. Det er derfor påkrævet at sikre, at EU- lovgivningen i teknisk henseende holder trit med udvik- lingen, såvel på markederne som i andre regeludstedende fora. Det er indlysende, at udtømmende direktiver som det, der nu foreslås, ikke er noget oplagt middel hertil, eftersom lovgivningsproceduren er meget langvarig. Den omfattende procedure for fælles beslutningstagning, som skal anvendes i forbindelse med lovgivningsforslag, skulle heller ikke være nødvendig i forbindelse med ændringer af tekniske detaljer. Dette viser, at der er behov for udvalgsprocedurer. 2. 2. 4. ØSU anbefaler derfor, at der hurtigst muligt stilles forslag om at anvende udvalgsprocedurer i forbin- delse med en sådan regelgivning, der i høj grad er teknisk. Hvis Kommissionen ikke finder det sandsynligt, at dette mål kan nås i en nær fremtid, kunne man som et alternativ vedtage en mindre præskriptiv ordlyd, der gav tilsynsmyndighederne et større råderum ved anvendelse af internationale normer og mulighed for hurtigt at foretage tekniske ændringer i de nationale love. 3. Særlige bemærkninger 3. 1. De fleste af ændringerne i artikel 1, nr. 1-8, og bilag I er et resultat af beslutningen om at integrere positioner i råvarer og råvarebaserede afledte instrumen- ter i kapitalgrundlagsdirektivets anvendelsesområde og beslutningen om at give institutterne mulighed for at anvende interne modeller til beregning af kapitalkravene. Bilag I indeholder også hovedsageligt sådanne følgeæn- dringer. En mere detaljeret oversigt over Kommissionens forslag er vedlagt som bilag til denne udtalelse. De vigtigste ændringer er indeholdt i artikel 12, 3. 1. 1. nr. 6, og bilag II. Bilag II indeholder de to nye bilag til kapitalgrundlagsdirektivet. Der er tale om et nyt bilag VII om råvarerisiko og et nyt bilag VIII om interne modeller. I artikel 1, nr. 6, foreslås en overgangsordning, som de kompetente myndigheder kan anvende i forbindelse med investeringsselskaber, der endnu ikke er i stand til at anvende interne modeller til beregning af kapitalkravene for råvarerisici i overensstemmelse med bilag VIII, men for hvem den standardiserede metode i bilag VII ikke skønnes velegnet. C 19/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 For at lette forståelsen grupperes Kommissionens forslag i denne analyse i de to nævnte hovedkategorier, nemlig interne modeller og råvarer. 3. 2. Interne modeller Institutterne vil få mulighed for at anvende 3. 2. 1. modeller til beregning af kapitalkrav i tilknytning til renterisici, aktierisici, valutarisici og råvarerisici. Anvendelsen af sådanne modeller forudsætter, at de på forhånd godkendes af de kompetente myndigheder, og at en række strenge kvalitative og kvantitative normer er opfyldt. Disse kvalitative og kvantitative normer følger de internationale bestemmelser, der er vedtaget i Basel. 3. 2. 2. Formålet med de kvalitative normer er at sikre, at institutter, der anvender modeller, opererer med sunde principper for styring af deres markedsrisici og gennemfører dem konsekvent. De kvalitative normer er fastsat i bilag VIII, pkt. 2-4. De er meget strenge for at sikre, at anvendelsen af interne modeller ikke undermine- rer lovgivningsnormerne, men er af tvingende årsager formuleret således, at de giver de kompetente myn- digheder vidtgående skønsbeføjelser. Myndighederne har brug for denne skønsmargen for at kunne tage hensyn til det enkelte instituts karakteristika. Der lægges særlig vægt på, at instituttets bestyrelse og overordnede ledelse bærer et særligt ansvar, når det gælder om at sikre høje normer og en effektiv kontrol. Alle institutter forventes i sagens natur at opfylde høje kontrolnormer, men kontrollens art må nødvendigvis variere alt efter instituttets aktiviteter og geografiske udbredelse. 3. 2. 3. De kvantitative normer definerer de statistiske minimumsparametre for risikoberegningen. Disse nor- mer er fastsat i bilag VIII, pkt. 9-11, og følger kravene i Basel-aftalen. Det ensidede konfidensinterval på 99 % betyder, at modellen skulle beregne en potentiel risiko- værdi (»value-at-risk«), som svarer til eller overstiger handelsafkastet 99 gange ud af 100, dvs. at et institut, der anvender denne teknik, i 99 tilfælde ud af 100 ikke skulle kunne lide et tab, der overstiger den beregnede potentielle risiko (»value-at-risk«). 3. 2. 4. Et institut, der anvender interne modeller, skal opfylde et kapitalkrav, der svarer til den højeste af følgende værdier: enten den foregående dags potentielle risiko (»value-at-risk«) eller et gennemsnit af de daglige vurderinger af den potentielle risiko for hver af de foregående 60 arbejdsdage multipliceret med en faktor på tre. Hvis backtesting-proceduren viser, at der er svagheder ved modellen eller ved instituttets interne kontrol, kan multiplikatorfaktoren forhøjes til 4, idet der anvendes en plusfaktor. Multiplikatorfaktoren på tre, eventuelt forhøjet med en plusfaktor, betyder, at metoden er meget konservativ, og at der vil være en stor kapitalreserve til dækning af markedsrisici. Nogle finansielle institutter har fremført det synspunkt, at metoden er alt for konservativ, og at en multiplikatorfak- tor på tre er overdrevet høj og vil resultere i, at en unødigt stor kapitalmængde allokeres til dækning af markedsrisici. Multiplikatorfaktoren kritiseres navnlig for at bevirke, at yderligere forbedringer ikke belønnes i rimeligt omfang: uanset, hvor god et instituts model måtte være, vil det stadig være underlagt kravet om en minimumsfaktor på tre. Der er i Basel givet løfte om, at dette emne tages op til revision på et senere tidspunkt, og fremtidige ændringer på området kan ikke udelukkes. Det skal bemærkes, at volatilitetsskønnene skal 3. 2. 5. baseres på en effektiv observationsperiode på mindst et år. Den historiske volatilitet kan dog være af begrænset nytte i visse situationer, f. eks. markeder, der er illikvide, inde i en liberaliseringsproces, i deres vorden eller præget af komplekse nye finansielle produkter. Under disse omstændigheder er det vigtigt, at institutterne opererer med data, der giver et troværdigt billede af de faktiske risici, og træffer andre kontrolforanstaltninger for at vurdere sådanne risikofaktorer. Teksten kunne gøres klarere på det punkt. Institutterne skal også påvise, at deres modeller 3. 2. 6. er nøjagtige ved at gennemføre en regelmæssig backtes- ting, hvor de sammenligner handelsafkastet for de aktiviteter, modellen dækker, med den potentielle risiko, der er beregnet ved hjælp af den. Der er en række problemer med Kommissionens forslag til backtesting (pkt. 7 i bilag VIII), som kan stille EU-institutter i en ringere position end konkurrenterne, uden at der til gengæld opnås nævneværdige fordele i form af øget investorbeskyttelse eller en styrkelse af det finansielle system. 3. 2. 7. D e n d a g l i g e b a c k t e s t i n g Dette emne er af central betydning. Institutterne vil skulle gennemføre en daglig backtesting, hvor den potentielle risiko (»value-at-risk«) sammenholdes med såvel faktiske som hypotetiske(1) ændringer i portefølje- værdien. Dette er meget omkostnings- og arbejdskræven- (1) Ved »hypotetiske ændringer i porteføljeværdien« forstås i denne forbindelse tænkte ændringer i porteføljens værdi i tilfælde, hvor slutpositionerne er uændrede fra dag til dag. (Hvad man end måtte mene om indholdet i ovenstående argumentation, vil det være nødvendigt at omformulere andet afsnit i punkt 7 i bilag VIII, så det bliver betydeligt klarere. ) 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/13 de og går videre end kravene i Basel-aftalen. I Basel- aftalen henstilles det kraftigt, at kreditinstitutterne sætter sig i stand til at gennemføre backtesting med begge faktorer, men det antages, at der vil være forskel på, hvor stor vægt tilsynsmyndighederne ønsker at lægge på hver af de to testformer. 3. 2. 8. ØSU mener, at Kommissionen bør lægge vægt på backtesting på grundlag af faktiske ændringer i porteføljeværdien og overlade det til de nationale tilsyns- myndigheder at afgøre, hvor stor vægt der skal lægges på backtesting på grundlag af hypotetiske ændringer i porteføljeværdien. 3. 2. 9. Backtesting på grundlag af hypotetiske ændrin- ger svarer til en rent statistisk test af modellens holdbar- hed. Backtesting på grundlag af faktiske ændringer viser derimod, i hvilken udstrækning modellen registrerer alle de handelsrisici, et institut udsættes for. Her testes modellens ydeevne i praksis. vedtægtsbestemte 3. 2. 10. Der er også et praktisk aspekt. Det er ikke nogen enkel sag at skulle foretage to forskellige former for backtesting hver dag. Det skal også bemærkes, at de kontrolforanstaltninger, der tjener til at sikre nøjagtighe- den af oplysninger om faktiske ændringer, skal være betydeligt strengere, da disse også vil blive brugt til ledelsesformål, resultatopgørelser samt skatteformål. Hertil kommer, at det er meget omkostningskrævende (især med hensyn til databe- handlingen) at aflede hypotetiske ændringer for hvert enkelt aspekt af et instituts handelstransaktioner på dagsbasis. I sidste instans er det selvsagt de faktiske ændringer, der er relevante, og som er afgørende for finansielle institutters solvens. Også af den grund bør backtesting på grundlag af faktiske ændringer stå i centrum for både institutternes og tilsynsmyndigheder- nes opmærksomhed. 3. 2. 11. Det skal bemærkes, at USA ved gennemfø- relsen af de pågældende bestemmelser i Basel-aftalen har valgt kun at fokusere på de faktiske ændringer i porteføljeværdien. 3. 2. 12. Kommissionens forslag må gøres klarere. Punktet er meget teknisk, men det er vigtigt for at sikre en sammenhængende backtesting, der kan tjene som reguleringsværktøj. I bilag VIII, pkt. 7, hedder det, at den potentielle risiko (»value-at-risk«), der beregnes ved hjælp af modellen, skal sammenholdes med ændringen i porteføljens værdi. Hvis dette ikke ændres, vil institut- terne skulle sammenholde det kapitalkrav, der beregnes ved hjælp af modellen til dækning af en prisbevægelse over ti dage, med et gevinst- eller tabstal for en enkelt dag. Dette vil give vildledende resultater og dermed ikke være nogen troværdig test af de anvendte modeller. 3. 2. 13. I pkt. 3 i Basel-dokumentet om The Superviso- ry Framework for the use of »Backtesting« in conjunction with the internal models approach to Market Risk Capital Requirements påpeges det, at den beskrevne backtesting-procedure som følge af anvendelsen af daglige slutpositioner indebærer, at der skal anvendes risikovurderinger, der bygger på en 1-dagsækvivalent ihændehaverperiode. For at undgå enhver tvivl og sikre sammenhængen i backtesting-programmerne bør Kommissionen følge den linje, der er lagt i Basel, og gøre det klart, at der med henblik på backtesting skal anvendes 1-dagsækvivalente ihændehaverperioder. 3. 2. 14. U k l a r h e d o m k r i n g p l u s f a k t o r e n Når backtesting afdækker mangler ved et instituts interne model, som ikke er så graverende, at der sås tvivl om modellens grundlæggende egnethed, men ikke desto mindre er materielle, kan de kompetente myndigheder stille krav om anvendelse af en »plusfaktor«. Plusfakto- ren ligger mellem 0 og 1 og lægges til multiplikatorfakto- ren, så denne i virkeligheden forhøjes fra tre til fire. 3. 2. 15. Det fremgår ikke klart af Kommissionens tekst, hvilke »overskridelser« (eller undtagelser, som det hedder i Basel-aftalen) der »tæller med« i plusfaktorbe- regningen. I tråd med ovennævnte argumenter mener ØSU, at kun overskridelser, der konstateres ved backtes- ting på grundlag af faktiske ændringer i porteføljeværdi- en, bør betragtes som overskridelser i forbindelse med tabel 5. 3. 2. 16. Kommissionen tillader, at de kompetente myndigheder under særlige omstændigheder kan renon- cere på kravet om, at der skal anvendes en plusfaktor. »Særlige omstændigheder« er imidlertid et strengt krite- rium, der tillige er for uklart. Basel-bestemmelserne er betydeligt lempeligere, og i tilfælde, hvor et kreditinstitut har mellem 5 og 9 overskridelser inden for en periode på 250 arbejdsdage, overlades det til de kompetente myndigheder at træffe deres afgørelse qua en fortolkning af backtesting-resultaterne. Basel-komitéen bemærker, at der er en række grunde til, at modeller af samme kvalitetsstandard kan fremvise resultater med mellem 5 og 9 overskridelser over en sådan periode, og tilføjer, at det ikke er tanken, at plusfaktoren blot skal forhøjes automatisk. Kommissionens forslag afspejler Basel- komitéens intentioner med hensyn til modeller, der giver anledning til 10 eller flere overskridelser i løbet af de 250 observationer. For at sikre, at EU-institutter opererer under 3. 2. 17. samme vilkår som tredjelandeinstitutter, bør forslaget C 19/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 ændres, så det i højere grad afspejler Basel-bestemmel- serne, hvor det hedder, at backtesting-resultater, der fremviser mellem 5 og 9 overskridelser, generelt må formodes at indebære en forhøjelse af multiplikatorfak- toren, medmindre kreditinstituttet kan påvise, at en sådan forhøjelse ikke er berettiget. 3. 2. 18. Det er ikke rimeligt at kræve, at overskridelser og årsagerne hertil skal indberettes »omgående«. Under normale omstændigheder må det være rimeligt at forven- te, at institutterne den følgende arbejdsdag underretter de kompetente myndigheder om, at der muligvis forelig- ger en overskridelse. Et institut har imidlertid brug for tid til at undersøge, hvor problemet ligger, og hvorvidt overskridelsen er en egentlig overskridelse eller f. eks. skyldes fejl i de konstaterede faktiske ændringer, som så må beregnes på ny. Det ville være rimeligt at forvente, at instituttet forelægger tilsynsmyndigheden en detaljeret rapport inden for en uge. 3. 2. 19. A n v e n d e l s e a f m o d e l l e r i f o r b i n - d e l s e m e d d e n s p e c i f i k k e r i s i k o I pkt. 5 i bilag VIII er det fastsat, at institutter, der anvender modeller, som ikke tager tilstrækkelig højde for den specifikke risiko, pålægges et særskilt kapitalkrav til dækning af den specifikke risiko i overensstemmelse med den standardiserede metode i kapitalgrundlagsdi- rektivet. Institutterne underlægges imidlertid under alle omstændigheder et mindstekapitalkrav for den specifik- ke risiko på 50 % af det standardiserede krav, selv om de beregner den specifikke risiko nøjagtigt. 3. 2. 20. Dette krav udgør en meningsløs byrde og sender institutterne de forkerte signaler. Den standardi- serede specifikke risiko giver ikke nogen bonus for diversificering, som ellers er en alment anerkendt metode til at reducere risikoen, herunder ikke mindst den specifikke risiko. Det er en dyr løsning, dels på grund af de resulterende kapitalkrav, dels fordi edb-systemet skal beregne kapitalkrav efter to vidt forskellige metoder. Systemet giver heller ikke institutterne en rimelig bonus for forbedringer af deres model, og dermed svækkes incitamentet til at forbedre risikostyringen i finansielle institutter. 3. 3. Råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter Kommissionens forslag udvider kapitalgrundlagsdirek- tivets definition af handelsbeholdningen til også at omfatte positioner i råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter. Dette er afgørende, hvis sådanne positio- ner skal behandles i overensstemmelse med direktivet. Forslaget følger ændringen til Basel-aftalen, 3. 3. 1. idet institutterne får mulighed for at vælge mellem tre metoder afhængigt af deres specialiseringsgrad og omfanget af deres råvaretransaktioner. Institutterne kan anvende enten interne modeller (se nedenfor), løbetidsmetoden (bilag VII, pkt. 13-16) eller en langt strengere forenklet metode, som kun er velegnet for institutter med et minimalt omfang af råvaretransaktio- ner (bilag VII, pkt. 17). 3. 3. 2. Løbetidsmetoden følger Basel-aftalen, hvor der ikke sondres mellem forskellige kategorier af råvarer. Guld behandles dog anderledes, nemlig som en valutapo- sition. Det skyldes, at guldets volatilitet i højere grad svarer til volatiliteten på valutamarkederne, og kreditin- stitutter styrer guldpositioner på næsten samme måde som valutapositioner. Nr. 3, litra a), b) og c), i bilag I er en følge af dette. 3. 3. 3. Der er ikke taget højde for forskelle i volatili- tetskarakteristika i forbindelse med andre råvarer (f. eks. forskelle mellem ædelmetaller og grundmetaller). Basel- komitéen bemærker (på side 29 i den engelske udgave), at det — selv om der er forskel på forskellige råvarers volatilitet — har valgt denne fremgangsmåde af foren- klingshensyn, fordi kreditinstitutter normalt opererer med ret små, åbne råvarepositioner. Den bemærker også (side 28), at både den forenklede metode og løbetidsmetoden kun er velegnede til kreditinstitutter, der relativt set kun gennemfører råvaretransaktioner i et begrænset omfang. Institutter med større transaktioner forventes med tiden at anvende modelmetoden. sigter Kapitalgrundlagsdirektivet imidlertid 3. 3. 4. bredere end Basel-aftalen, da det også finder anvendelse på investeringsselskaber. Nogle investeringsselskaber udfører omfattende råvaretransaktioner i forhold til deres størrelse. Det er derfor nødvendigt at afvige fra Basel-strategien på visse punkter. 3. 2. 21. Dette element indgår ganske vist også i Basel- aftalen, men det er taget op til revision og kan meget vel blive ændret i den nærmeste fremtid. Nationale tilsynsmyndigheder bør derfor have mulighed for fuldt ud at godkende modeller til styring af den specifikke risiko, når blot modellerne er tilstrækkeligt nøjagtige. 3. 3. 5. Kommissionen har fastslået, at disse investe- ringsselskaber kan få vanskeligt ved at anvende modeller umiddelbart efter direktivets ikrafttræden, og at de har brug for tid til at udvikle sådanne modeller og egnede tilhørende risikostyringssystemer. I artikel 1, nr. 6, foreslås det derfor, at medlemsstaterne skal have mulig- hed for indtil den 31. december 1999 at anvende løbetidsmetoden, der er fastlagt i bilag VII, men samtidig 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/15 at fastsætte andre udsvings-, overførsels- og outright- satser end dem, der er fastsat i pkt. 13 og pkt. 16, afsnit ii) og iii). ønskeligt set fra et samfundspolitisk synspunkt. Samtidig vil det øge stabiliteten i EU’s finansielle system og gavne de finansielle institutters kunder. 3. 3. 6. Medlemsstaternes skønsbeføjelser begrænses stærkt af bestemmelserne i artikel 1, nr. 6, hvor det blandt andet kræves, at de kompetente myndigheder, der gør brug af disse bestemmelser, fremlægger empiriske data, der retfærdiggør deres afgørelser. 3. 3. 7. Bortset fra nedenstående bemærkning synes Kommissionens indfaldsvinkel til emnet at være gennem- tænkt. Det er ønskeligt, at virksomhederne er motiverede for at udvikle egnede risikostyringsmodeller, men der må også tages hensyn til virksomhedernes legitime behov. Samtidig kan det ikke bestrides, at enhver form for forskelsbehandling mellem kreditinstitutter og investeringsselskaber må ophæves efter overgangs- perioden. 3. 3. 8. Det volder imidlertid meget konkrete vanske- ligheder at udvikle modeller for valutarisici som følge af markedets varierende likviditet og det forhold, at råvarepriser kan bevæge sig i pludselige ryk i stedet for at udvikle sig gradvist. Den tid, det vil kræve at udvikle egnede modeller og få dem blåstemplet af tilsynsmyndighederne, må ikke undervurderes. I betragt- ning af de beskedne konkurrenceforvridninger, der vil opstå mellem kreditinstitutter og investeringsselskaber, fordi kreditinstitutter, der anvender modeller, skal opfylde lavere kapitalkrav end investeringsselskaber under en overgangsordning, vil det være fuldt ud forsvarligt at fastsætte en længere overgangsperiode eller i det mindste at tage emnet op til revision ved udgangen af toårsperioden. 4. Konklusioner Det kan blive nødvendigt at tage en række lige som visse 4. 2. punkter op til nærmere behandling, ændringer kan vise sig påkrævede. 4. 2. 1. Det må overvejes, hvordan der kan foretages klart tekniske ændringer i lovgivningen om finansielle tjenesteydelser, så det kan sikres, at EU-lovgivningen ikke forældes i en international kontekst i stadig foran- dring. ØSU anbefaler, at der på dette område gøres øget brug af udvalgsprocedurer. 4. 2. 2. Kommissionens forslag om backtesting af inter- ne modeller skal ændres på visse punkter, så de bringes på linje med de internationale lovgivende foras intentio- ner, og det undgås, at EU-institutter stilles ringere i konkurrencen på grund af overdrevne, ufravigelige krav. Især bør det ikke kræves, at finansielle institutter skal gennemføre daglig backtesting på to forskellige grundlag, og det bør gøres klart, på hvilket grundlag tilsynsmyndighederne vil skærpe kapitalkravene. I over- ensstemmelse med Basel-aftalen bør de nationale tilsyns- myndigheder også have større fleksibilitet end foreslået af Kommissionen, når de i kraft af plusfaktoren skærper kapitalkravene til institutter, der har haft mellem 5 og 9 overtrædelser inden for en periode på 250 arbejdsdage. 4. 2. 3. ØSU anbefaler, at der primært bør foretages backtesting på grundlag af de faktiske resultater, så det fastslås, hvordan modellerne fungerer i praksis. 4. 2. 4. Nationale tilsynsmyndigheder bør have befø- jelse til at meddele fuld godkendelse af modeller til vurdering af den specifikke risiko i de tilfælde, hvor myndighederne er overbeviste om modellernes nø- jagtighed. 4. 1. ØSU bifalder Kommissionens forslag og henstil- ler, at Rådet og Europa-Parlamentet behandler forslaget hurtigst muligt. Dette er nødvendigt for at beskytte konkurrenceevnen hos de EU-institutter, der opererer på internationale, stærkt konkurrenceprægede markeder; det vil endvidere fremme tilsynet med kreditinstitutter og investeringsselskaber, hvilket naturligvis i sig selv er 4. 2. 5. ØSU støtter forslaget om, at der indføres en overgangsordning for investeringsselskaber med betyde- lige råvarepositioner, der endnu ikke er i stand til at anvende interne modeller til beregning af kapitalkravene. ØSU mener dog, at en overgangsperiode på to år muligvis vil være for kort, så en forlængelse kan blive påkrævet. Bruxelles, den 29. oktober 1997. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg C 19/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 BILAG til Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse Bilaget viser i oversigtsform, hvordan forslaget ændrer direktivet fra 1993. 1997-forslaget Ændring af 1993-direktivet Formål Artikel 1, nr. 1, litra a) Erstatter artikel 2, nr. 6, litra a) Udvider definitionen af handelsbeholdning til også at og b) omfatte råvarer og råvarebaserede afledte instrumenter Artikel 1, nr. 1, litra b) Erstatter artikel 2, nr. 15 og 16 Artikel 1, nr. 1, litra c) og d) Erstatter artikel 2, nr. 17 og 18 Udvider definitionen af warrant til også at omfatte råvarer. Definitionen af covered warrant bortfalder, da den er overflødig, og erstattes af en definition af lagerfinansiering Ændrer definitionerne på genkøbsaftale og udlån af værdipapirer, så de også finder anvendelse på råvarer Artikel 1, nr. 2 Erstatter artikel 4, stk. 1, første Tillader brug af interne modeller til beregning af kapital- afsnit, nr. i) og ii) kravene for handelsbeholdningsaktiviteter Artikel 1, nr. 3 Erstatter artikel 5, stk. 2 Sikrer, at alle institutter, herunder de, der bruger interne modeller, er underlagt kapitalkrav i forbindelse med store engagementer Artikel 1, nr. 4 Erstatter artikel 7, stk. 10 og 11, Kapitalgrundlagsdirektivets bestemmelser om beregning på et konsolideret grundlag udvides til at omfatte dels indledningen kapitalkrav beregnet ved hjælp af interne modeller, dels råvarepositioner Artikel 1, nr. 5 Erstatter artikel 8, stk. 5 Artikel 1, nr. 6 Indføjer en ny artikel 12a Ændrer institutternes indberetningspligt som følge af kapitalgrundlagsdirektivets udvidelse til at omfatte råva- rer Indfører en overgangsperiode på to år, i hvilken medlems- staterne kan fritage investeringsselskaber for at anvende det nye bilag VII om råvarer Artikel 1, nr. 7, og bilag I Ændrer de nuværende bilag til kapitalgrundlagsdirektivet I artikel 1, nr. 7, anføres det, at kapitalgrundlagsdirektivets bilag ændres som angivet i bilag I Artikel 1, nr. 8, og bilag II Artikel 2, 3 og 4 Hermed indføres de nye bilag VII Med artikel 1, nr. 8, indføres to nye bilag til kapitalgrund- lagsdirektivet. Ordlyden af de to nye bilag er gengivet i og VIII bilag II til forslaget. Der er tale om bilag VII og VIII. Bilag VII indeholder detaljerede bestemmelser om råvarer, mens bilag VIII indeholder detaljerede bestemmelser om interne modeller Standardbestemmelser om direktivers vedtagelse og ikrafttræden. Kræver, at medlemsstaterne sørger for at efterkomme direktivet inden den 31. december 1997 Bilag I, nr. 1, litra a) og b) Ændrer bilag I, pkt. 4 og 5 Ændringer som følge af anvendelsen af interne modeller Bilag I, nr. 1, litra c) Ændrer bilag I, pkt. 6 Følge af, at definitionen af covered warrant udgår Bilag I, nr. 1, litra d) Ændrer bilag I, pkt. 33, afsnit i) Korrigerer den utilsigtede effekt af det gældende direktiv, at aktier fra særdeles kreditværdige emittenter, der har udstedt ansvarlig indskudskapital, udelukkes fra en favorabel vægtning af den specifikke risiko Bilag I, nr. 2, litra a), b) og c) Ændrer bilag II, pkt. 1, pkt. 3 og pkt. 4. 1 Bringer råvarer ind under afleverings-/leveringsrisikoen samt medkontrahentrisikoen i kapitalgrundlagsdirektivet 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/17 1997-forslaget Ændring af 1993-direktivet Formål Bilag I, nr. 3, litra a), b) og c) Ændrer bilag III, pkt. 1, 3 og 4 Bilag I, nr. 3, litra d) Erstatter bilag III, pkt. 7 Bringer guldpositioner ind under kapitalkravsordningen for valutapositioner. I nr. 3, litra a), omdannes »fritagel- sen« på 2 % til en »tærskel« på 2 %, hvormed kapitalkra- vene skulle øges Når de kompetente nationale myndigheder fastlægger en model for beregning af kapitalkrav for valutapositioner, skal de standarder, der anvendes ved interne modeller, finde anvendelse Bilag I, nr. 4, litra a), b) og c) Bilag 1, nr. 5, litra a) og b) Bilag II Ændrer bilag V, pkt. 2, 4, 6 og 7 Tillader, at tier 3-kapital anvendes til opfyldelse af kapitalkrav vedrørende råvarerisici og risici i handelsbe- holdningen, som er beregnet ved hjælp af interne modeller Ændrer bilag VI, pkt. 2, afsnit i), Udvider anvendelsesområdet for reglerne vedrørende store engagementer til også at omfatte risici, der er og pkt. 8, andet afsnit beregnet ved hjælp af interne modeller Indføjer de nye bilag VII og VIII Med bilag VII anvendes Basel-bestemmelserne på råvarer. Bilag VIII bygger på Basel-aftalens bestemmelser om interne modeller. Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om registreringsdokumenter for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil« (1) (98/C 19/05) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 5. august 1997 under henvisning til EU-traktatens artikel 75 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Michael Kubenz til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. oktober 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 99 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Præambel 1. 1. I 1996 var der i Det Europæiske Fællesskab indregistreret 164 553 000 personbiler og 22 032 000 erhvervskøretøjer, i alt 186 585 000 motorkøretøjer (2) og 20 000 000 påhængskøretøjer dertil (3). (1) EFT C 202 af 2. 7. 1997, s. 13. (2) Oplysninger fra Europa-Kommissionens GD III. (3) Det Økonomiske og Sociale Udvalgs eget skøn. 1. 2. Omregistreringen af brugte motorkøretøjer og påhængskøretøjer repræsenterer for Tysklands vedkom- mende hvert år godt 20 % af vognparken. I Den Europæiske Union foretages der omregistreringer i en størrelsesorden på flere dusin millioner. 1. 3. Siden den 1. januar 1993 har det indre marked i Den Europæiske Union været et område uden indre grænser med frie vare-, person-, tjenesteydelses- og kapitalbevægelser. Siden dette tidspunkt har medlems- staterne anvendt Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. fe- bruar 1970 (4) om tilnærmelse af medlemsstaternes lov- (4) EFT L 42 af 23. 2. 1970, s. 1 (ØSU’s udtalelse EFT C 48 af 16. 4. 1969, s. 14)


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3514/97 dell'on. Hiltrud BREYER alla Commissione. Guerra batteriologica mediante microorganismi geneticamente alterati

eurovoc_concepts:
EU control
Iraq
biological weapon
chemical weapon
export
genetically modified organism
international security
microorganism
scientific research
vaccine

formats: html print


title: Regulamento (CE) nº 2155/97 do Conselho de 29 de Outubro de 1997 que institui um direito anti-dumping definitivo sobre as importações de certo calçado com parte superior de matérias têxteis originário da República Popular da China e da Indonésia e que cobra definitivamente o direito provisório imposto

eurovoc_concepts:
China
Indonesia
anti-dumping duty
footwear industry
import
textile industry


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 2128/97 DER KOMMISSION vom 29. Oktober 1997 zur Aussetzung des bei der Einfuhr von einblütigen (Standard) Nelken mit Ursprung in Marokko zu erhebenden Präferenzzolls und Wiedereinführung des Zolls des Gemeinsamen Zolltarifs

eurovoc_concepts:
CCT duties
Morocco
floriculture
import
restoration of customs duties


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EC) No 2201/96 on the common organization of the markets in processed fruit and vegetable products'

text: C 19/126 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a Council Regulation (EC) amending Regulation (EC) No 2201/96 on the common organization of the markets in processed fruit and vegetable products’ (98/C 19/33) On 15 September 1997 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Articles 43 and 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned proposal. The Economic and Social Committee decided to appoint Mr Sabin as rapporteur-general. At its 349th plenary session of 29 and 30 October 1997 (meeting of 29 October) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 82 votes in favour and 2 abstentions. The Committee notes that the proposed amend- 1. ment to the common organization of the markets in processed fruit and vegetables, last reformed in 1966, solely concerns the internal breakdown of the French quota for tomatoes intended for processing. It has no impact on the quotas of other Member States. 1. 1. The 1996 reform of the COM reduced the total French quota by 24 000 metric tonnes. This reduction affected both the quota for tomato concentrate and the quota for ‘other products’. 1. 2. Similarly, the 1996 reform prevented transfer of tonnages between the various product groups, if the ceiling for one of these groups was exceeded. The French quota for tomatoes intended for 1. 3. ‘other products’ thus did not reflect the realities of national production, since there was a difference of approximately 15 000 tonnes between actual production and the quota. 1998/1999 marketing years, of the breakdown of the French quota between product groups, ‘so as to reduce the peeled tomato group by 15 000 tonnes and increase the “other products” group by the same amount’. implements The Commission’s proposal the 2. Council decision of June 1997. The proposed quota is more appropriate to the actual production of the French tomato processing sector. It does not increase the aggregate French total. Furthermore, an increase of 15 000 tonnes in the French ‘other products’ quota will not have an adverse impact on the other producer Member States, since France only produces 35-40 % of its processed-tomato requirements. Present figures indicate that Community quotas for the 1997 marketing year will not be fully taken up. Finally, the proposal will not cost anything and will even generate a slight saving, since peeled tomatoes received a higher premium than those to be used for ‘other products’. 1. 4. The Agriculture Council of June 1997 asked the Commission to propose a change, for the 1997/1998 and The Committee therefore endorses the proposal 2. 1. made by the Commission. Brussels, 29 October 1997. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Enlargement of the European Union'

eurovoc_concepts:
EU relations
European integration
accession to the European Union
enlargement of the Union

text: C 19/102 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Enlargement of the European Union’ (98/C 19/27) On 20 March 1997 the Economic and Social Committee, acting under Rule 23(3) of its Rules of Procedure, decided to draw up an opinion on the ‘Enlargement of the European Union’. The Section for External Relations, Trade and Development Policy, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 9 October 1997. The rapporteur was Mr Masucci. At its 349th plenary session (meeting of 29 October 1997) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 72 votes to 21, with 16 abstentions. 1. Enlargement of the EU, along with reform of the Treaty and monetary union, is one of the great challenges of the turn of the century. It marks the culmination of the historic task of reuniting the continent politically, economically, socially and culturally. It will have a major impact on EU life over the coming decades, and will alter the current balance in global relations. 2. The ensuing benefits of enlargement will not come automatically, and will pose a challenge for the European Union. Some of them, of course, are an inherent part of the process, such as the increased competitiveness which an enlarged single market will bring, or the increased political influence which will, logically, come in the wake of the new global relationships. Others, such as the social and cultural benefits, and those relating to the political exploitation of a more influential economy, or a fair distribution of the benefits, are only potential gains, and are dependent on: — the search for a European political and cultural identity; — the commitment and ability of the political and socio-economic organizations which represent the people; — the existence of political leaders who have a European strategy and are capable of mustering the support and active participation of the peoples concerned. 3. The problems are daunting: — the situation in the individual countries, particularly regarding the democratization process, respect for basic rights and ethnic minorities, the situation of women and the protection of minors, the operation of the institutions and public administration, and the degree to which the Community ‘acquis’ and socio-economic model have been adopted; — the criteria for launching negotiations; — arrangements for the negotiations and for the first wave of accessions; — impact on EU policies; — the resources needed for future policy funding; — more generally, the problem of how to run and develop a Union which has been enlarged to include 27 countries. Launching negotiations 4. The present own-initiative opinion aims to offer pointers for the decisions which the Council will have to make at the Luxembourg summit on 10 December 1997, on the basis of opinions prepared by the Com- mission. In the meantime, a wide-ranging debate should be engaged. This should not be confined to ‘specialists’ and to EU Member States. It should, above all, involve the citizens of the applicant countries, in order to avoid the mistake of entrusting the shaping of the enlarged Union solely to political, economic and legal experts, without involving ordinary citizens. To this end, the Committee organized a hearing to enable the applicant countries’ socio-economic organizations to voice their opinions. 5. In this respect, the Committee would point out that in June 1993, the Copenhagen Council established the criteria for assessing whether applicant countries were ready for accession, and added as a rider that ‘the Union’s capacity to absorb new members, while maintaining the momentum of European integration, is also an important consideration. ’ 6. The Committee welcomed the broad thrust of the Copenhagen criteria, but feels that it is also important to include conformity to the European socio-economic model as a criterion in the assessment. This model seeks not merely to achieve formal democracy and economic efficiency, but also to bring about a high degree of social 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/103 acceptance, an ongoing social dialogue between the social partners and the government, and social solidarity and protection for the most vulnerable. composed of eighteen ESC members, together with eighteen Turkish representatives, is already proving useful in this respect. 7. On the basis of the assessments contained in Agenda 2000, the Commission considers that Hungary, Poland, Estonia, the Czech Republic and Slovenia can take part in the first wave of accession negotiations. Another approach is gaining ground in the Council, 8. advocating that negotiations should start at the same time for all applicant countries, in order to avoid a feeling of exclusion and hostility developing among the general public in the countries concerned. The Committee is paying close attention to this position, as it is a clear sign of the Council’s concern. It provides encouragement even for the rearguard, and can help to resolve tricky political situations, if only for the purposes of launching negotiations. It should be remembered that launching negotiations with all applicant countries at the same time does not necessarily mean proceeding at the same pace, nor that the talks will all be concluded at the same time. 9. As regards Cyprus, the Commission takes the view that if an internal political settlement has not been reached before the start of negotiations — which the Council has scheduled for six months after the close of the IGC — only the government of the Republic of Cyprus, which is recognized by international insti- tutions, will take part in the negotiations. The Committee feels that it is necessary to foster the right climate for a settlement to be reached in the context of the decisions that will be taken regarding the launch of enlargement negotiations, the aim being to achieve the peaceful integration of the whole island into the EU. 10. The Turkish situation is more complex. The customs union, which entered into force on 31 December 1995, is working satisfactorily. The political situation, however, has not provided further progress thus far, and is the major obstacle to Turkey’s candidacy. Respect for basic rights is not satisfactory. Macroeconomic instability also continues to give cause for concern. The Committee believes that the EU must continue to support Turkey’s efforts to overcome its problems, above all by finally releasing the funds allocated under the financial protocol; the EU should also forge even closer relations with Turkey and keep a close eye on developments within the country. The work of the EU-Turkey Joint Consultative Com- mittee, which was formed at the end of 1995 and is At all events, the progress of the negotiations should be conditional on tangible progress in respect for democracy, basic rights and minorities. The impact of enlargement 11. The analysis of the impact of enlargement on EU policies raises a whole range of difficult issues, which will require substantial financial contributions from the Community and great commitment and considerable sacrifice on the part of the people and workers in the applicant countries. The new EU financial framework proposed in 12. Agenda 2000 is heavily influenced by the current climate of austerity, and by the reluctance of the Member States to increase Community resources. The Committee shares the Commission’s view that ‘important domestic and foreign financial resources, in particular from the private sector, will have to be mobilized in support of these strategies. ’ The Committee believes that the Member States 13. and their citizens will have to be persuaded that the financial effort is worthwhile, and that it is in the common interest. If there is a general perception that all Member States will share in the expected benefits and that the impact as regards increased trade and the division of labour with the CEEC will be more equally spread than was hitherto the case, this will facilitate the project. 14. The Committee believes that the project could be facilitated by rectifying the original defect of the pre-accession strategy framed in Essen, i. e. the failure to include the Union’s socio-economic model among the objectives. 15. Enlargement will radically alter the EU’s insti- tutional organization, decision-making procedures and internal balance. The complex machinery of Community life will be affected, raising such disparate issues as the language problem and the fundamental question of the formal procedures for decision-making. The conclusions of the Intergovernmental Confer- 16. ence provided important progress in several areas but were disappointing in the areas considered necessary for the pre-accession phase, i. e. the institutional reforms needed to complete the Maastricht objective of political union, and for the operation of a Community of 27 rather than 15 Member States. C 19/104 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 The Committee believes that the problem of the smooth political and institutional operation of the Union should be dealt with long before membership exceeds twenty, and that a new Intergovernmental Conference should be convened when a decision is taken on the timetable for negotiations, in order to tackle the problems left unsolved at the Amsterdam Summit. The Commission therefore rightly suggests that funding should not exceed 4 % of GDP. Socio-economic model and social dialogue The Committee believes that the momentum needed to overcome stumbling blocks and resistance could be provided by adopting a more democratic method, requiring the political consent of the European Parlia- ment and the involvement of the socio-economic organ- izations. 17. The Committee also needs to reflect on the consequences which enlargement will have on its own membership and operation; it will have to be ready to address the ensuing problems. 20. The Committee has repeatedly emphasized the importance of the European social model in the Com- munity acquis, and the fact that the new Member States must be able to sign up to it without weakening it. Despite the Committee’s insistence, the Commission did not feel it necessary to provide the applicant countries with a guide to the social model, as they did for the single market. This contrasts with the progress made in the various texts of EC treaties and, most recently, with the Amsterdam Treaty, and the ongoing debate on the reform and development of the welfare state. This reflection process can take place within the frame- work of an ESC pre-accession strategy which will include an annual report drawn up by the External Relations Section and a hearing of the socio-economic groupings. The opinions put forward by the Commission in Agenda 2000 shed little light on these aspects, and the few comments that are made (particularly certain general considerations) give cause for serious disquiet. As regards the impact on the CAP, the Committee 18. would reiterate the views contained in its own-initiative opinion on this important issue, particularly its belief that it is difficult to calculate the true cost of the CAP after enlargement, but that the financial burden of enlargement should not be regarded as a barrier to accession. Although the first wave of accessions will not take place before 2002, i. e. after the deadline for the next Community budget, it would seem wise to speed up the planned reform of the CAP. As regards the future of the CAP, the Committee is issuing an own-initiative opinion dealing with the agricultural aspects of Agenda 2000. 19. Turning to structural policy, the Committee points out that the transfer of funds could prove counter-productive if the sums involved are greater than the economic and financial systems of the applicant countries can cope with. Large surpluses could be left unspent, and the upshot could be a runaway increase in demand which the production system could not meet, problems for administrative checks, and widespread fraud. Enlargement will therefore bring with it some 21. general risks for EU Member States: — a lower level of wages and social conditions; — more employment flexibility, and not subject to collective bargaining; — difficulty in carrying Community policies forward (particularly concerning equality, labour law, and coordination of social security systems), especially in cases where unanimity is required. As for social dialogue and tripartite relations in 22. the applicant countries, it has emerged at various forums held by the Committee that the economic and social organizations — save a few exceptions — feel that they have not been involved in the pre-accession process, and more particularly in drawing up the national preparation programme provided for in the White Paper on the single market. The Committee would take this opportunity to point out that recognition of economic and social organizations and their involvement in the political decision-making process is one of the key features of the type of society chosen by the European Union. 23. The Committee feels that the problems which the applicant countries are likely to face in adapting to the European social model must be resolved at the moment of accession by action on two fronts: The applicant countries’ urgent need for structural funding thus needs to be squared with an appropriately gradual approach to releasing funds. — on the one hand, by identifying the key points in the negotiations and focusing specific attention on them 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/105 within the reinforced pre-accession strategy, under- pinned by a special white paper establishing stages and priorities; — on the other, the EU should round off the debate on the updating of welfare systems, and make the extension of qualified majority voting one of the key aspects of the next IGC. The structured dialogue, both at ministerial level and in the working groups, should be stepped up. In particular, the establishment of joint economic 24. and social committees should be encouraged between the EU and the applicant countries, along the lines of the existing joint committees with Hungary and Turkey, so that their socio-economic organizations can become steadily more involved in the spirit, the work and the consultative procedures of the Community. The reinforced pre-accession strategy and Phare 25. In Agenda 2000, the Commission proposes a reinforced pre-accession strategy to bolster the outstand- ing commitment of the Union and the applicant countries, and focus the adjustment process on those areas which will be instrumental in allowing the appli- cant countries to adopt the Community acquis without leading to economic and social destabilization and without hindering the operation of the single market. Brussels, 29 October 1997. The Committee feels that the reinforced pre-accession strategy is important, and hopes that it will be enforced purposefully and that each country’s progress will be monitored on an annual basis. 26. In order to involve the administrations of the applicant countries and give them full responsibility for their actions, the running of Phare will be more decentralized. Under the accession partnership, the authorities of each country will carry out the pro- grammes decided in the framework agreement. If ‘insti- tution building’ is to be fully successful, it is vital to involve not just local and regional authorities, but also the social partners. Moreover, it is important to strengthen the role of the social partners in the operation of the Phare programme. So far, however, the social dialogue programmes have not made satisfactory progress, because the structures representing social partners — particularly employers — remain weak and unclear. It is important for the future then, that the Phare programme should make a real attempt to promote a strong social partner- ship. the 27. Finally, the Committee notes with interest the Commission proposal to set up a conference of all European States which hope to join the EU and are linked to the Union through association agreements. This could provide the ideal forum to hammer out common positions on very sensitive, pressing issues relating to the CFSP, justice and internal security. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS C 19/106 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 APPENDIX to the opinion of the Economic and Social Committee The following amendments, which received at least one quarter of the votes cast, were defeated during the discussion. Point 3 Add to the second indent: ‘compliance with the criteria for launching negotiations, and their shortcomings with regard to the social dimension’ Reason This amendment provides a stronger wording, since it is not the criteria themselves which are a major problem requiring solution. In point 6, the Committee expressly acknowledges the value of the criteria. Result of the vote For: 38, against: 56, abstentions: 7. Point 8, first sentence Rewrite first part as follows: ‘Another approach advocates that negotiations. ’. Reason Negotiations in the Council have moved beyond this point. If the remainder of point 8 is retained, the following should be added at the end of the point: ‘If negotiations are launched with only one group of countries at first, care must ał least be taken to ensure that all the applicant countries are fully involved in the enlargement process (through accession partnerships, annual Commission progress reports and a commitment to launch accession negotiations as soon as certain progress is achieved). ’ Reason The Committee’s opinion should be brought into line with what is more realistically expected to come out of the Luxembourg summit. Result of the vote For: 43, against: 49, abstentions: 9. Point 8 Replace by the following: ‘Another approach pressed by some Member States is to start negotiations with more or even all applicant countries in order to minimize feelings of exclusion and hostility developing among the population of the countries concerned. The Committee is paying close attention to this option. ’ 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/107 Reason 1. This wording reflects more accurately the feeling of the Council. 2. It does not suggest that negotiations should be opened with all applicant countries simultaneously, a procedure which would raise new problems and could well delay the accession of any one country. Result of the vote For: 30, against: 55, abstentions: 14. Point 14 Insert the words ‘the gradual adoption of’ between ‘the failure to include’ and ‘the Union’s socio-economic model among the objectives’. Reason Since the level of development in most applicant countries is still very low (as the Agenda 2000 opinion rightly points out), they cannot be realistically expected to adopt the Union’s socio-economic model at the moment of accession. Flexible transitional arrangements will be unavoidable. Result of the vote For: 24, against: 52, abstentions: 10


title: Proposal for a Council Regulation (EC) adopting autonomous and transitional measures for the free trade agreements with Lithuania, Latvia and Estonia in certain processed agricultural products

eurovoc_concepts:
Baltic States
agricultural product
agro-industry
free-trade agreement
tariff preference

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 29. 10. 1997 COM(97) 547 final 97/0287 (ACC) Proposal for a COUNCIL REGULATION (EC) adopting autonomous and trai sitional measures for the free trade agreements with Lithuania, Latvia and Estonia in certain processed agricultural products (presented by the Commission) EXPLANATORY MEMORANDUM The purpose of this proposal is to extend, until the end of 1998, the autonomous measures applied by the EU to imports of processed agricultural goods from Estonia, Latvia and Lithuania which were introduced following the enlargement of the Community and the implementation of the Uruguay Round, as laid down in Council Regulation (EC) No 1507/97. Protocols adapting the Free Trade Agreements with these countries have been or soon will be initialled. However, pending the procedures for their formal adoption by the respective parties the Adaptation Protocols will not take effect on 1 January 1998. Therefore, and in order to avoid any deterioration in access to the EU market for preferential trade from Estonia, Latvia and Lithuania thé measures foreseen in Regulation (EC) No 1507/97 should be extended until 31 December 1998. This proposal does not entail any additional expenditure other than those already agreed upon adoption of Regulations (EC) No 1507/97 which it is replacing. 2. PROPOSAL FOR A COUNCIL REGULATION (EC) adopting autonomous and transitional measures for the free trade agreements with Lithuania, Latvia and Estonia in certain processed agricultural products THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 113 thereof, Having regard to the proposal from the Commission, Whereas, pending adaptation of Protocol 2 of the Free Trade Agreements concluded with Estonia, Latvia, Lithuania1, Council Regulation (EC) No 1507/972 was adopted, which, until 31 December 1997 maintains the degree of preference granted, thus offsetting possible negative effects the implementation of the results of the Uruguay Round may have on exports of these countries to the Community; Whereas, pending adoption of improved concessions granted to Estonia, Latvia and Lithuania by the respective Joint Committees, Council Regulation (EC) No 1507/97 laid down new concessions on a provisional and autonomous basis; Whereas the negotiations with the countries concerned for the conclusion of Protocols amending the Free Trade Agreements have been concluded and new Protocols 2 have been or soon will be initialled; whereas procedures for the formal adoption of 'interim' Protocols covering solely the trade-related aspects of the amending protocols are underway; whereas the time schedule required for formal adoption may not allow for the entry into force of the 'interim' Protocols on 1 January 1998; whereas it is therefore advisable to extend the concessions on an autonomous basis until 31 December 1998; HAS ADOPTED THIS REGULATION: Article 1 1. From 1 January to 31 December 1998 the goods originating from Lithuania listed in Annex 1 to this Regulation shall be subject to the annual tariff quotas and preferential duties mentioned in that Annex. The basic amounts to be taken into OJ No L 373, 31. 12. 1994, p. l (Estonia) OJ No L 374, 31. 12. 1994, p. l (Latvia) OJ No L 375, 31. 12. 1994, p. l (Lithuania) OJNoL204, 31. 7. 1997, p. l 3 2. 3. consideration in calculating the reduced agricultural components and additional duties applicable to the importation into the Community are given in Annex II. From 1 January to 31 December 1998 the goods originating from Latvia listed in Annex III to this Regulation shall be subject to the annual tariff quotas and preferential duties mentioned in that Annex. The basic amounts to be taken into consideration in calculating the reduced agricultural components and additional duties applicable to the importation into the Community are given in Annex II. From 1 January to 3. 1 December 1998 the goods originating from Estonia listed in Annex IV to this Regulation shall be subject to the annual tariff quotas and preferential duties mentioned in that Annex. The basic amounts to be taken into consideration in calculating the reduced agricultural components and additional duties applicable to the importation into the Community are given in Annex II. Article 2 The concessions applying to trade in processed agricultural products provided for in the Additional Protocols adapting the Free Trade Agreements with the countries referred to in Article 1 shall, from the entry into force of each of those Protocols, replace the concessions provided for in the annexes to this regulation. The rules implementing the measures provided for in this regulation shall be also applicable for the corresponding measures provided in the Additional Protocols. Article 3 The quotas referred to in Annexes I, III and IV to this Regulation shall be administered by the Commission in accordance with the provisions of Regulation (EC) No 1460/96 establishing the detailed rules for implementing the preferential trade arrangements applicable to certain goods resulting from the processing of agricultural products, as provided for in Article 7 of Regulation (EC) No 3448/933. Article 4 This Regulation shall enter into force on the third day after its publication in the Official Journal of the European Communities. It shall apply with effect from I January 1998. This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States. Done at Brussels, For the Council • ' O J N oL 187, 26. 07. 1996, p. 18 M ANNEX I LITHUANIA Order No CN code Description 1998 quota (tonnes) Preference from 01/01 to 30/06/1998 from 01/07 to 31/12/1998 1506 00 00 Other animal fats unlimited 0% Animal and vegetable fats 360 09. 6533 09. 6501 1518 00 10 1518 00 31 1518 00 39 1518 00 91 1518 00 95 1518 00 99 17049071 17049075 Boiled sweets Caramels 09. 6503 1806 90 Chocolate 09. 6528 2203 00 Beer 09. 6525 2208 60 11 Vodka 09. 6534 2402 20 90 Cigarettes 5. 5% 0% 3. 5% 5. 5% 0% 5. 5% EAR EAR 4. 4% 0% 5% 0% 3% 5% 0% 5% EAR EAR 3. 5% 0. 52 ECU/% vol/hl+2. 53 ECU/hl 36. 9% 0. 26 ECU/% vol/hl+1. 27 ECU/hl 34. 2% 480 600 480 390 48 ^ ANNEX II Basic amounts to be taken into consideration in calculating agricultural components and additional duties from 01/01 to 30/06/1998 from 01/07 to 31/12/1998 ecus/ECU/Ecu/ ecu/écus/ecua/100 kg 8. 524 I 7. 900 13. 231 12. 263 8. 306 8. 306 7. 408 7. 698 - 7. 698 7. 408 23. 706 21. 972 26. 730 25. 740 33. 423 30. 978 48. 575 45. 021 32. 565 31. 795 Trigo blando / Blod hvede / Weichweizen / MoÀCiKÔ airdpi / Common wheat / Blé tendre / Grano tenero / Zachte tarwe / Trigo mole / Tavallinen vehnà / Vete Trigo duro /Hard hvede / Hartweizen /iKÀnpô arrdpi / Durum wheat / Blé dur /Grano duro /Durum tarwe / Trigo duro /Durumvehna / Durumvete Centeno/ Rug / Roggen /IiKOXr) /Rye /Seigle / Segala / Rogge / Centeio / Ruis /Râg Cebada / Byg / Gerste / KpiBdpt /Barley/ Orge / Orzo / Gerst / Cevada / Ohra / Kom Maiz / Majs / Mais / KoAdl-irtÔKi / Maize / Mai's / Granturco / Maïs / Milho / Maissi / Majs Arroz descascarillado de grano largo / Ris, afskallet, langkornet / Reis, langkôrnig, geschâlt / AnocpXoio)|jévo pûÇi paKpoanepMO / Long-grain husked rice / Riz décortiqué à grains longs / Riso semigreggio a grani lunghi / Langkorrelige gedopte rijst / Arroz em peliculas de grâos longos / Pitkàjyvàinen esikuorittu riisi / Ris, skalat làngkornigt Leche desnatada en polvo / Skummetmaelkspulver / Magermilchpulver / Ano(3ouTupu>|jévo ydÀci ae aKÔvri / Skimmed-milk powder / Lait érémé en poudre / Latte scremato in polvere / Magere-melkpoeder / Leite desnatado em pô/ Rasvaton maitojauhe / Skummjôlkspulver Leche entera en polvo / Sodmaelkspulver / Vollmilchpulver / n\r|peq ydAa ae CFKÔVTI / Whole-milk powder / Lait entier en poudre / Latte intero in polvere / Vollemelkpoeder / Leite inteiro ein pô / Rasvainen maitojauhe / Mjôlkpulver Mantequilla / Smer I Butter / Bouxupo / Butter / Beurre / Burro / Boter / Manteiga / Voi / Smôr Azucar bianco / Hvidt sukker / Weifizucker / AeuKrj Çdxapr] / White sugar / Sucre blanc / Zucchero bianco / Witte suiker / Açùcar branco / Valkoinen sokeri / Vitt socker. C ANNEX III LATVIA Order No CN code Description 1998 quota (tonnes) Preference from 01/01 to 30/06/1998 from 01/07 to 31/12/1998 Sugar confectionery 300 EAR EAR Chocolate 600 EAR EAR 09. 6535 09. 6536 09. 6537 1704 90 65 1704 90 71 1704 90 75 1806 3100 1806 32 10 1806 32 90 1806 90 11 1806 90 19 190190 11 1901 90 19 1901 90 91 1901 90 99 Food preparations 240 09. 6538 1905 30 Biscuits 09. 6527 2104 10 Soups and broths 09. 6513 2105 Ice-cream 09. 6528 2203 00 Beer 09. 6525 2208 60 11 Vodka W. *$2$ 2 2 * 7 0 10 Liqueur» 240 39 34 600 390 " } EAR EAR 8. 2% EAR EAR 5. 7% EAR 4. 4% EAR EAR 7. 6% EAR EAR 5. 3% EAR 3. 5% 0. 52 ECU/% vol/hl+2. 53 ECU/W 0. 64 ÉCU/H v*4*itf4. 1& BCUfti 0. 26 ECU/% vol/hl+1. 27 ECU/W 0. 32 ECU/% vd/h4+2. ()5 ECU/W AJNNEXIV ESTONIA Order No CN code Description 1998 quota (tonnes) Preference from 01/01 to 30/06/1998 from 01/07 to 31/12/1998 09. 6515 1704 10 11 1704 10 19 1704 90 71 1704 90 75 Sugar confectionery 180 EAR EAR 09. 6530 1805 00 00 Cocoa powder 09. 6517 ex 1806 Chocolate confectionery, excluding CN code 1806 10 15 09. 6519 1806 10 15 1905 Bakery goods 09. 6521 2102 10 39 Yeasts 34 600 130 2400 09. 9539 2103 90 90 Sauces and preparations 720 09. 6523 2105 Ice-cream 09. 6531 2203 Beer 09. 6525 2208 60 11 Vodka 09. 6529 2208 70 10 Liquors 09. 6532 2208 90 69 Other spirits 09. 6534 2402 20 90 Cigarettes 13 600 120 20 20 60 0% EAR 0% EAR EAR 5. 7% EAR 4. 4% 0% EAR 0% EAR EAR 5. 3% EAR 3. 5% 0. 52 ECU/% vol/hl+2. 53 ECU/hl 0. 64 ECU/% vol/hl+4. 10 ECU/hl 0. 64 ECU/% vol/hl+4. 10 ECU/hl 36. 9% 0. 26 ECU/% vol/hl+1. 27 ECU/hl 0. 32 ECU/% vol/hl+2. 05 ECU/hl 0. 32 ECU/% vol/hl+2. 05 ECU/hl 34. 2% S FINANCIAL STATEMENT 1. BUDGET HEADING : Article 120 APPROPRIATIONS 2. TITLE : Proposal for a Council Regulation adopting autonomous and transitional measures for the free trade agreements with Lithuania, Latvia and Estonia in certain processed agricultural products LLEGAL BASIS: Article 113 4. AIMS: Extending the autonomous measures taken following enlargement of the Union and the implementation of the agreements on agriculture reached in the Uruguay Round multilateral negotiations. 5. FINANCIAL IMPLICATIONS: Period of 12 months Current financial year( ) 5. 0. Expenditures : - Charged to the EC budget (refunds/interventions) - National Authorities - Other 5. 1. Revenue: - Own resources of the EC (levies/customs duties) 5. 0. 1. ESTIMATED EXPENDITURE 5. 1. 1 ESTIMATED REVENUE 5. 2. MET!101) OF CALCULA 'HON 6. 0. CAN THE PROJECT BE FINANCED FROM APPROPRIATIONS ENTERED IN THE RELEVANT CHAPTER ON THE CURRENT BUDGET 6. 1. CAN THE PROJECT BE FINANCED BY TRANSFER BETWEEN CHAPTERS OF THE CURRENT BUDGET 6. 2. WILL. A SUPPLEMENTARY BUDGET BE NECESSARY 6. V WILL FUTURE BUDGET APPROPRIATIONS BE NECESSARY Following financial year( ) yes/no yes/no yes/no yes/no OBSERVATIONS : This proposal does not entail any additional expenditure other than those already agreed upon adoption of Regulations (EC) No 1507/97 which it is replacing. 9 ISSN 0254-1475 COM(97) 547 final DOCUMENTS EN 03 11 10 Catalogue number : CB-CO-97-567-EN-C ISBN 92-78-26253-6 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg •1