title: Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille - Suuntaviivoja uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden (AKT) kanssa

eurovoc_concepts:
ACP countries
EDF
EU policy
Lomé Convention
cooperation policy

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 29. 10. 1997 KOM(97)537 lopull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE Suuntaviivoja uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden (AKT) kanssa Tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille Suuntaviivoja uusien yhteistyösopimusten neuvottelemiseksi Afrikan, Karibianmeren ja Tyynen valtameren maiden (AKT) kanssa TÄRKEIMMÄT POLIITTISET SUUNTA VIIVA T JOHDANTO 1. MAAILMASSA TAPAHTUNEISIIN MUUTOKSIIN VASTAAVA UUSI DYNAMIIKKA 2. KUMPPANUUDEN HYÖDYNTÄMINEN UUDELLA TAVALLA PYRKIMÄLLÄ UUTEEN MOLEMMINPUOLISEEN POLIITTISEEN SITOUTUMISEEN: STRATEGINEN MAHDOLLISUUS 2. 1 Perusteet, EU:n vastuu ja yhteiset edut. 2. 2 Euroopan unionin ehdotus 2. 3 Tulevien neuvottelujen painopiste 3. EU-AKT-KUMPPANUUDEN LIITTÄMINEN EUROOPAN UNIONIN POLIITTISEEN TOIMINTAAN 3. 1 Ristiriitojen ehkäisemiskeinojen ja kehitysyhteistyön tehokkuuden lisääminen 3. 2 Uusi poliittinen vuoropuhelu 3. 3 Tehokkaampaa ja avoimempaa vuoropuhelua edistävä uusi institutionaalinen väline 4. YHTEISÖN POLITIIKKA ON KESKITETTÄVÄ TAVOITTEISIIN, JOILLA TÄYDENNETÄÄN KESTÄVÄÄ TALOUDELLISTA JA KÖYHYYDEN YHTEISKUNNALLISTA VÄHENTÄMISTÄ JA MAAILMANTALOUTEEN LIITTYMISTÄ. KEHITYSTÄ, 4. 1 EU-AKT-yhteistyön tavoitteet 4. 2 Kolme tärkeintä tuen kohdetta 4. 2. 1 Kasvutekijöiden kilpailukykyä suosivien toimintaperiaatteiden ja työllisyyden tukeminen 4. 2. 2 Sosiaalisten tukeminen toimintaperiaatteiden ja kulttuuriyhteistyön 1 8 9 9 11 12 12 12 14 16 17 17 19 19 21 4. 2. 3 Alueellinen yhdentyminen 4. 3 Kolme ohjaavaa poikittaisperiaatetta 4. 3. 1 Institutionaalisen ulottuvuuden lujittaminen ja paikallisten valmiuksien kehityksen tukeminen 4. 3. 2 Sukupuolikysymykset huomioon ottavan ja miesten ja naisten käyttöönotto vähentäminen lähestymistavan eriarvoisuuden 4. 3. 3 Luonnonvarojen yhdistäminen ja ympäristön suojeluperiaatteiden 5. YHTEISTYÖN AVAAMINEN TALOUSKUMPPANUUDELLE 5. 1 Entistä kunnianhimoisemmat taloudelliset ja kaupalliset tavoitteet 5. 2 Alueellisen yhdentymisen tukeminen 5. 3 Lähestymistavan mukauttaminen vähiten kehittyneiden maiden tilanteeseen 5. 4 Erilliset sopimukset 22 22 22 24 24 25 25 26 27 27 5. 5 Yhteensopivuus WTO : n j a yhteisen maatalouspolitiikan kanssa 29 6. KOHTI UUTTA RAHOITUSYHTEISTYÖN JA TEKNISEN YHTEISTYÖN KÄYTÄNTÖÄ 6. 1 Tehokkuusvaatimus 6. 2 Välineiden logiikan yksinkertaistaminen 6. 3 Voimavarojen myöntäminen tarpeiden ja ansioiden mukaan 6. 4 Tukien luonteen kehitys 6. 5 Entistä tehokkaampi voimavarojen hallinta 7. MAANTIETEELLINEN EHEYDEN SÄILYTTÄMINEN SAMALLA, KUN OTETAAN KÄYTTÖÖN VOIMAKAS ALUEELLINEN ERIYTTÄMINEN KEHYS: AKT-RYHMÄN 7. 1 Kokonaissopimus ja erilliset yksityiskohtaiset säännöt 7. 2 Kolme joissa eriyttämistasoa, yhdentymisnäkymät ovat keskeisiä alueelliset erityispiirteet ja 30 30 31 33 33 34 35 35 35 7. 2. 1 erillisen poliittisen vuoropuhelun perusosat 7. 2. 2 EU. n alueellisten talousyhteistyösopimukset ja osakokonaisuuksien väliset 7. 2. 3 alueellista yhdentymistä koskeva erityinen vuoropuhelu 36 36 37 7. 3 Sopimus, joka on avoin mahdollisille jäsenehdokkaille tai tiettyjen määräysten ulottamiselle muihin hakijamaihin LIITE - KUULEMISMENETTELY EU*AKT-suhteiden tulevaisuus: politiikan päälinjat Syvälliset muutokset ympäröivässä maailmassa edellyttävät Euroopan unionin ja AKT- maiden suhteiden uudelleenharkintaa 2000-luvun haasteiden arvioimiseksi ja niihin tarttumiseksi uudella innolla. Komission vihreällä kirjallaan käynnistämä julkinen keskustelu on ollut tiivistä ja hedelmällistä. Se on ollut todellinen vuorovaikutusprosessi, jonka ansiosta on jo voitu yksilöidä uusien suhteiden perusteet maailmanlaajuisten ja alueellisten muutosten mukaisesti. jossa kansalaisyhteiskunnalla, Komissio omaksui tämän yhden yhteisön rakenteeseen syvimmin juurtuneen politiikan uudelleenarvioinnissa osallistuvan ja avoimen menettelytavan, joka on luonut pohjan uudelle, avoimelle kumppanuudelle, ja yhteiskunnan toimijoilla sekä paikallisilla yhteisöillä on aktiivinen osa. Komission ehdotus AKT-maiden kanssa tehtävien uusien yhteistyösopimusten neuvottelusta on syntynyt tämän menettelyn pohjalta, minkä vuoksi sillä on väistämättä paljon selvitettävää. Komissio on kuitenkin vakuuttunut siitä, että tulevia sopimuksia on ja valvoo, että neuvotteluvaltuuksien antamisen yhteydessä yksinkertaistettava, ja yhdennetty tehokkuus sekä monipuolinen joustavuus sovitetaan yhteen lähestymistapa yhteistyöhön. talouden ja edistettävänään Postkolonialismin aikakausi on päättynyt. Euroopan unionilla ja AKT-mailla on yhteisiä etuja tilaisuus käytettävissä. Näkymät ovat kunnianhimoisemmat ja lupaavammat. Tämän tavoitteen vuoksi komissio ehdottaa, että EU* AKT-kumppanuus nostetaan uuteen arvoon täysin uudistetulta pohjalta, jolla voidaan onnistua tarvittavassa muutoksessa. strateginen ja Se nojautuu viiteen toimintapoliittiseen päälinjaan. tarkoittaa Ensinnäkin uudelle kumppanuudelle on annettava vahva poliittinen ulottuvuus. Tämä tarkempaa valikointia yhteisön kehitysyhteistyön hallinnossa, ehdollisuudesta vapaata, tehokkaampaa ja avoimempaa vuoropuhelua ilman ehtoja sekä uutta yleistä sopimusta, joka perustuu yhteiseen poliittiseen näkemykseen. EU# AKT-suhteilla on uudenlainen sija unionin ulkoisessa toiminnassa. Ne vaikuttavat osaltaan rauhan ja vakauden tavoitteisiin, ja niiden kautta voidaan ottaa käyttöön lisää keinoja väkivaltaisten selkkausten ehkäisemiseksi ja ratkaisemiseksi. Uudella EU*-AKT- yhteistyöpolitiikalla on vielä suurempi vaikutus, jos se voi nojautua unionin selkeään täydentävyyden, yhteensovittamisen ja yhtenäisyyden osalta. poliittiseen tahtoon EU* AKT-suhteiden ja kansanvallan tähänastiset ja hyvän periaatteiden edistämisen politiikan, oikeusvaltion vakiinnuttamisen hallintotavan tukemisessa on tärkeimpiä kumppanuuden tukipilareita. Sen viitekehyksenä on uusi kehityksen malli, joka on vähitellen syntymässä suurten kansainvälisten neuvottelujen pohjalta ja jonka lähtökohtana on yhdennetty näkemys taloudellisista, poliittisista, yhteiskunnallisista ja ympäristöä koskevista näkökohdista. Syvällisemmällä poliittisella vuoropuhelulla, ja tehokkuutta suosivan poliittisen ympäristön rakentamista, varmistetaan kehitysyhteistyön tehostuminen. Sen läheisen yhteyden tunnustaminen, joka vallitsee jonkin hallituksen poliittisen tahdon ja sen kyvyn hallita yhteiskunnan voimasuhteiden muutosta sekä jolla edistetään ihmisoikeuksien lainmukaisuutta julkishallinnon saavutukset - 4- terveystason nostamisen, naisten aseman köyhyyden vähentämisen, koulutus- ja parantamisen tosiasiallisten turvaamisen ja kestävän kehityksen mahdollisuuksien välillä, on edellytys kehitysprosessien käynnistämiselle kansainvälisen yhteisön auttamissa maissa. edellytysten tasapuolisuutta Toinen linjanveto on ehdotus yhteisön politiikan painopisteen siirtäminen niin, että köyhyyden torjunnasta tulee uuden kumppanuuden ydin. Tämä linjaus, joka heijastaa julkisen keskustelun pääsuuntauksia, ei missään tapauksessa rajoita yhteistyön alaa. Tarkoitus onkin puuttua köyhyyden ongelmiin yhdennetyllä lähestymistavalla ottaen samanaikaisesti huomioon taloudelliseen kasvuun liittyvät tekijät, erityisesti paikallisten markkinoiden kehityksen, alueellisen yhdentymisen ja integroitumisen maailmantalouteen, sekä kasvun sosiaaliset ja ympäristövaikutukset. Olennainen osa tätä lähestymistapaa on poliittisluonteinen tuki sellaiselle viitekehykselle, jolla suositaan mahdollisuuksien järjestäytyneen sekä kansalaisyhteiskunnan syntyä. Yksityisyritteliäisyyden kehittäminen on yksi ensisijainen kohde, johon pyritään erityisesti tukemalla uudistuksia, joita tarvitaan institutionaalisten, lainsäädännöllisten tai talouspoliittisten esteiden poistamiseksi, jotka rajoittavat usein yksityisen sektorin kehittymismahdollisuuksia AKT-maissa talouden virallisella tai epävirallisella lohkolla. Samassa hengessä on vahvistettava huomattavasti yhteistyön sosiaalista tuotantovoimavarojen saatavuutta, yhteiskunnallisia peruspalveluja - varsinkin koulutusta ja terveydenhuoltoa - sekä ottamalla järjestelmällisesti huomioon tarve parantaa naisten osallistumista politiikkaan, talouteen ja yhteiskunnallisiin asioihin. Luonnonvarojen ja ympäristön suojelupolitiikkojen laatiminen ja harjoittaminen on otettava osaksi yhteistyön kaikkia vaiheita. Yleisesti ottaen yhteistyötä ohjaisi pitkälti institutionaalisen ulottuvuuden huomioon ottaminen ja paikallisen toimintakapasiteetin kehittämisen periaate. työllisyyspolitiikkaa, ulottuvuutta tukemalla aktiivisen ja aikaan saamaan kehityksen Yhteistyön avaaminen taloudelliselle kumppanuudelle on kolmas komission ehdottama päälinja. Lomen yleissopimuksen etuusjärjestelmän vaikutukset eivät ole tähtäimellä. riittäneet Kunnianhimoisemmat tavoitteet, erityisesti AKT-maiden asteittainen yhdentyminen ja AKT-maiden maailmantalouteen, sekä uuden sysäyksen antaminen unionin tasapainoisempaan taloudellisille ja kaupallisille suhteille, antavat aihetta siirtyä lähestymistapaan, jossa vallitsee todellinen kumppanuussuhde ja jossa otetaan huomioon osapuolten yhteiset edut. Tämä lähestymistapa edellyttää sitä, että tutkitaan mahdollisuus alueellisiin taloudellisen yhteistyön tai kumppanuuden sopimuksiin, jotka liitetään yleiseen EU* AKT-kumppanuussopimukseen. dynamiikkaa pitkällä Näillä alueellisilla sopimuksilla pyritään kehittämään läheistä yhteistyötä kaikilla niillä aloilla, joilla on yhä enemmän merkitystä kansainvälisten taloudellisten ja kaupallisten suhteiden kehittymiselle. Erityisesti olisi kehitettävä yhteistyötä teknisten, terveydellisten ja turvallisuusstandardien, työntekijöiden perusoikeuksien, ympäristötoimenpiteiden, investointien suojelun, teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun, palveluiden kaupan kehittämisen, kilpailupolitiikan aikaansaamisen ja julkisiin hankintoihin osallistumisen aloilla. Näihin sopimuksiin kuuluisi lisäksi kauppaetuusjärjestelmä, jossa otettaisiin vähitellen käyttöön vastavuoroisuus sitä haluavien ryhmittymien tai AKT-maiden kanssa ottaen samalla huomioon Eurooppa-neuvoston määrittelemät perusteet erityisesti WTO:n säännösten yhteensopivuuden kannalta. Nämä ja yhteisen maatalouspolitiikan sopimukset toteutetaan asteittain, tukena alueelliselle yhdentymiskehitykselle ja sen 5- tahdissa. Tässä taloudellisen kumppanuuden syventämisessä otettaisiin huomioon kunkin kumppanin kehityksen taso ja kiinnitettäisiin erityistä huomiota vähiten kehittyneisiin maihin - joita varten Euroopan unioni on sitä paitsi suunnitellut markkinoille pääsyä koskevan (kaikkien vähiten laajentamista kehittyneiden maiden, myös muiden kuin AKT-maiden hyväksi). ja yhdenmukaistamista järjestelmän Neljäs suuntaviiva koskee rahoitusyhteistyön ja teknisen yhteistyön hallinnon yksityiskohtaisten käytännön sääntöjen perusteellista tarkistamista. Lomén sopimuskulttuurin tärkeimmät saavutukset, sopimuksellisuus, varmuus ja ennustettavuus, ovat olleet yleissopimuksen vahvuus ja ne on säilytettävä. Niiden toiminnalliset käytännön rajat yhdessä varainhoidon tehokkuuden vaatimuksen ja vihreässä kirjassa esitettyjen eriyttämistarpeiden kanssa edellyttävät kuitenkin perusteellista muutosta. Tällainen muutos tapahtuisi yksinkertaistamalla ja järkiperäistämällä yhteistyövälineitä sekä kohdentamalla yhteisön tuki alakohtaisesti, millä voidaan varmistaa uudistusten käynnistäminen kyseisissä maissa ja yhteisön rahoituksen muuttaminen asteittain suoraksi budjettitueksi. Tämä kehitys, joka edellyttää tiettyjen ehtojen täyttymistä, vastaa periaatetta, jonka mukaan jokainen maa on itse ensisijaisesti vastuussa omasta kehityksestään. Ehdotetussa muutoksessa pyritään myös siihen, että varojen myöntäminen ei perustu ainoastaan kyseisen maan tarpeisiin vaan myös sen ansioihin noudattaen liukuvaa ohjelmointia, joka olisi asetettava uudelleen keskeiselle sijalle yhteistyökehityksessä. Se edellyttää hajautetumpaa ja tehokkaampaa hallintotapaa. voimakkaasta maantieteellisestä Viides suuntaviiva takaa AKT-maiden ryhmän käsittelemisen kokonaisuutena eriyttämisestä. AKT-ryhmän huolimatta kokonaisuuden periaate oli yksi tärkeimmistä näkökohdista vihreää kirjaa koskevassa keskustelussa, jonka aikana valtiot ja niiden kansalaisyhteiskunnat ilmaisivat voimakkaan solidaarisuuspyrkimyksensä, jonka AKT-maiden valtioiden ja hallitusten päämiesten Librevillen huippukokous toi julki. tarvitaan kuitenkin eriyttämistä, Unionin on kunnioitettava tätä mitä suurimmassa määrin poliittista tahtoa. Sen lisäksi, että näin vahvistetaan AKT-ryhmän olevan poliittinen kokonaisuus, tällä osoitetaan myös painoarvo moninapaiseksi muuttuneessa maailmassa. EU* AKT-yhdistelmän Samanaikaisesti ja kaupallisen yhteistyön alueelliseen ulottuvuuteen, alueellisen yhdentymisen kasvavaan merkitykseen kehityksen osatekijänä ja yleisemmin pyrkimykseen sopeuttaa yhteistyö AKT-ryhmän eri osien olosuhteisiin ja erityispiirteisiin pyrkimällä kulloinkin sopivimpaan vuoropuhelun ja yhteistyön tasoon. Tämän vuoksi komissio ehdottaa, että joka sisältää eriytettyjä AKT-maiden kanssa menettelytapoja ja sopimuksia. Tulevien sopimusten pitäisi lisäksi olla riittävän joustavia ja avoimia uusia tarpeita ja tilaisuuksia silmällä pitäen. tehdään uusi yleinen sopimus, joka perustuu taloudellisen Vuoden 1998 syyskuussa aloitettavissa EU*AKT-neuvotteluissa on pelissä merkittävällä tavalla Euroopan unionin ulkoinen profiili. Haaste on selkeä: siirtyminen historiallisesta kontekstista strategiseen tilaisuuteen. JOHDANTO Euroopan unionin ja AKT-valtioiden väliset suhteet perustuvat ennennäkemättömään historialliseen kehitykseen, jonka asettamia vaatimuksia ja tarjoamia mahdollisuuksia jokaisen on itse pohdittava. Lomén IV yleissopimuksen mukaisesti, sellaisena kuin se on tarkistettuna Mauritiuksella 4 päivänä marraskuuta 1995 allekirjoitetulla sopimuksella, syyskuussa 1998 olisi aloitettava neuvottelut yhteisön ja jäsenvaltioiden suhteita AKT- maihin vastedes hallinnoivien säännösten tarkastelemiseksi1. Näistä neuvotteluista sopimuskumppanit saavat ainutlaatuisen mahdollisuuden suuntautua kohti 2000-lukua ja liittää tähän suhteeseen uusia tavoitteita ja suurempia menestyksen mahdollisuuksia. Valmistautuakseen edellä mainittuun määräaikaan ja kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi komissio aloitti laajan "Vihreään kirjaan"2 perustuvan yleisen keskustelun, jossa otetaan huomioon kansainvälisellä tasolla tapahtuneet, AKT-maissa käynnissä olevat muutokset, Euroopassa kehittymässä oleva tilanne ja aikaisemmasta yhteistyöstä tehdyt kriittiset analyysit. järjestetyissä neuvoa-antavissa Keskustelua on käyty komission aloitteiden yhteydessä kussakin jäsenvaltiossa ja kullakin AKT:n suuralueella3 sekä •seminaareissa ja kokouksissa, joita on pidetty valtiosta riippumattomien järjestöjen, yksityisen sektorin, ay-järjestojen tutkimuskeskusten spontaaneista ja kehityksen aloitteista. Kirjallisesti toimitettu osuus on myös ollut riittoisa. Euroopan parlamentti ja talous- ja sosiaalikomitea ovat myös antaneet lausuntonsa vihreässä kirjassa4 esitetyistä tärkeistä asioista. AKT-valtiot ovat myös panneet alulle kansallisella ja alueellisella tasolla neuvotteluohjelmansa määrittääkseen kantansa asteittain. foorumeissa Keskustelu on ollut vilkasta, jopa kiihkeää ja usein ratkaisevaa pyrittäessä ottamaan osapuolten vaatimukset, esille tulleet haasteet ja tarvittavat huomioon kaikkien toimintasuunnitelmat niiden esittämiseksi. Keskustelusta on tullut merkittävä käännekohta siirryttäessä 25 yhteistyövuoden jälkeen järjestämään uutta maailmassa tapahtuneisiin muutoksiin vastaavaa suhdetta. Tässä asiakirjassa otetaan huomioon käyty keskustelu ja esitetään yleinen poliittinen suuntaus Euroopan unionin ja AKT-maiden välisiä tulevaisuuden suhteita varten. Asiakirjaa seuraa ehdotus neuvotteluja koskevaksi valtuudeksi, josta edellä mainitut suuntaukset käyvät ilmi. Niitä muutetaan mahdollisesti neuvostossa, Euroopan parlamentissa ja muissa toimielimissä ilmaistujen näkemysten huomioon ottamiseksi, ja niitä on tarkoitus käyttää suuntaviivoina neuvotteluissa. 1 Tarkistetun Lomén IV yleissopimuksen 366 artikla. 2 KOM(96)570 lopullinen, 20. 11. 1996 "Vihreä kirja Euroopan unionin ja AKT-maiden välisistä suhteista 2000-luvun alussa - Uuden kumppanuuden tuomat haasteet ja mahdollisuudet". 3 Liitteessä annetaan luettelo komission aloitteesta järjestetyistä neuvoa-antavista foorumeista 4 Euroopan parlamentin kertomus vihreästä kirjasta PE 223. 237. Talous- ja sosiaalikomitean lausunto vihreästä kirjasta - TSK 775/97. t. MMIOMt^SSA TAMHTWCeiSON MtîlJtOKSIIN VASTAAVA VV$tt*mAMm& suhteiden erityisesti takaisten maiden Komissio esitti vihreässä kirjassa lyhyesti Euroopan unionin ja AKT-valtioiden välisten yhteisön historian. Se palautti mieliin kehitysyhteistyöpolitiikan alkuvaiheet meren ja alueiden liittymisestä yhteisöön vuodesta 1957 alkaen, ja yhteydet, joissa allekirjoitettiin Lomén ensimmäinen yleissopimus vuonna 1975 sekä siihen sittemmin tehdyt mukautukset. Vihreässä kirjassa tätä suhdetta tarkasteltiin ulkoisen toiminnan muilla ja tuotiin esille erityisesti uusi aloilla tapahtuneen kehityksen yhteydessä kumppanuus Välimeren kolmansien maiden kanssa, suhteiden tiivistäminen Latinalaiseen Amerikkaan ja uusi Aasian strategia. Siinä korostettiin Euroopan unionin ulkosuhteiden yleismaailmallisia tehtäviä ja myös niiden poikkeuksellista luonnetta. OECD: n kehitysapukomitean5 antamien määritelmien mukaisten kriteerien perusteella toteutettuun arviointiin perustuvassa aiemman yhteistyön tulosten kriittisessä tarkastelussa tuotiin esille Lomén yleissopimuksen saavutukset ja heikkoudet. Yhteisön yhteistyöpolitiikalla onnistuttiin toisaalta saattamaan liikkeelle merkittäviä rahoitusvaroja, jotka olivat melkein täysin luvanvaraisia ja joilla voitiin parantaa elinolosuhteita AKT-maissa. Lomén yleissopimus on edustanut kiistämättä kahden maaryhmän välistä ainutlaatuista yhteistyömuotoa, joka on perustunut kumppanuuden, sopimusten, ennakoitavuuden ja turvallisuuden periaatteille. Se on myös toiminut uusien ajatusten tuottajana. Siinä on kuitenkin ollut heikkouksia kuten kaikessa yhteistyössä. Kumppanuuden periaatetta on ollut vaikea toteuttaa. Suhdetta ovat hallinneet asteittain riippuvuus tuesta sekä lyhyen aikavälin ja hätätilanteiden asettamat vaatimukset. Edunsaajavaltion institutionaaliset puitteet sekä talous- ja sosiaalipolitiikka ovat usein muodostaneet vaikean vastuksen, joka on vähentänyt yhteisön tuen vaikutuksia. Osa vastuusta kuuluu myös Euroopan unionille, sillä menettelystä aiheutuneet pakotteet ovat vaikuttaneet yhteisön tuen tehokkuuteen. Kauppaa koskevien suosituimmuusasettelujen vaikutukset ovat kokonaisuudessaan myös tuottaneet pettymyksiä. Tuen käytännön tasolla puuttunut joustavuus, tuen puoliautomaattinen suurimpaan osaan varojen myöntämistä, ovat heikentäneet tehokkuutta. yhteishallintojärjestelmässä joka on esiintyneet vaikeudet liittynyt luonne, ja Vihreän kirjan julkaisua seuranneessa hyvin antoisassa ja vahvistettiin tärkeimmät pohdintaa koskevat lähtökohdat: laajassa keskustelussa EU-AKT-suhteisiin vaikuttaneiden maailmassa tapahtuneiden muutosten merkitys, mikä näkyi erityisesti mahdollisuuksina ja riskeinä, joita aiheuttivat kaupallisten ja rahoituksellisten teknologiset mullistukset ja siirtyminen tietoyhteiskuntaan, itäblokin häviämiseen liittyvät geopoliittiset mullistukset, tulevaisuuden sukupolvet huomioon ottavan kestävän kehityksen hyväksytyt periaatteet nopea maailmanlaajuistuminen, järjestelmien OECD/DAC, "Principle for Effective Aid". • unionin aseman kehittyminen maailmassa, mikä oli seurausta yhdentymiskehityksen ja ennennäkemättömien laajentumisnäkymien syvenemisestä. tarve uudistaa perinpohjaisesti yleissopimus sen mukauttamiseksi vuosisadan loppupuolen todellisuuteen, erityisesti siten, että autettaisiin tehokkaammin AKT- maita kohottamaan väestönsä elintasoa ja pääsemään mukaan maailmankauppaan. AKT-maissa käynnissä olevien muutosten dynamiikka. Taloudelliseen ja poliittiseen epävakaisuuteen liittyvät vaikeudet ovat tosin merkittäviä, mutta mahdollisuudet ja merkit "uudesta Afrikasta" voimistuvat kaiken aikaa. Demokratisoitumisprosessi on pantu alulle useissa maissa, ja sen syventäminen ja pysyvyys on varmistettava. Taloudellisten uudistusten ensimmäiset tulokset ovat jo näkyvissä, tosin vielä hauraina, mutta lupaavina. Etelä-Afrikassa tapahtuneet muutokset, eteläisessä Afrikassa sekä Länsi- Itä-Afrikassa esiintyneet pyrkimykset kohti alueellista yhdentymistä ja avautuminen muiden ulkoisten kumppanien suuntaan ovat kaikki uutta dynamiikkaa ja osaltaan muuttamassa Afrikan kuvaa. Karibianmeren alueella avautuu uusia näköaloja naapurisuhteiden tiivistyessä. Tällä alueella katsotaan, että tulevat suhteet Euroopan unioniin merkitsevät ulkosuhteiden tarvittavaa monipuolistumista. Tyynen valtameren pienet saaritaloudet, jotka ovat kaukana lähimmistäkin naapureistaan, pyrkivät pitämään yllä merkittäviä suhteita Eurooppaan. ja Vihreästä kirjasta käyty keskustelu muodostaa jo sinänsä välivaiheen EU-AKT- suhteissa. Keskustelussa on käynyt ilmi sekä AKT-maiden että EU:n voimakas halu hyödyntää uudella tavalla kumppanuutta. Uutta on ollut se, että monet eri toimijat ovat ilmaisseet halukkuutensa tähän: valtiosta riippumattomat kehitysjärjestot, jotka perinteisesti ovat hyvin aktiivisia sekä yksityistä sektoria edustavat järjestöt, ay- järjestöt, alueelliset yhteisöt, nuorisojärjestöt ja akateemiset piirit ovat ilmaisseet selvästi olevansa kiinnostuneita uudesta EU-AKT-yhteistyöstä, johon ne haluaisivat poliittista osallistua paikan tärkey sj ärj estystä. sekä olla mukana vahvistamassa päällä Euroopan parlamentin kertomuksessa korostetaan, että jo nyt on mahdollista vahvistaa, että tämän yleissopimuksen tulevaisuudesta käyty keskustelu on osaltaan muuttanutn sopimuksen sisältöä; siinä on tuotu esiin uusia perusteita ja asetettu ensisijalle kehityspolitiikan ja kehitysyhteistyöpolitiikan tärkeimmät seikat, jotka usein ohitetaan ajankohtaisten ja kiireellisten tarpeiden vuoksi. 2. 1 Perusteet, EU:n vastuu ja yhteiset edut Euroopan unioni on merkittävin kauppakumppani maailman tasolla, tärkein kehitysavun toimittaja, vakauden keskus ja alueellisen yhdentymisen edistynein esimerkki; siksi sen on kehitettävä vastuuntuntoiset toimintaperiaatteet suhteessa - 9- etelän alueisiin, erityisesti niihin, joita köyhyys ja syrjäytyminen eniten koettelevat. Komissio on Agenda 2000:ssa6 korostanut erityisesti, että "Euroopan yhdentymishanke säilyttää uskottavuutensa vain, jos se voi vastata eurooppalaisten yhä kasvaviin vaatimuksiin yhtenäistämisestä ja entistä tehokkaammasta tavasta rakentaa ja puolustaa rauhaa, vakautta ja vaurautta Euroopan mantereella ja koko maailmassa. " Kehitysyhteistyö on tärkeä tekijä tässä yhteydessä. jäsenvaltioiden toisiaan, vahvistettava neuvostossa Voidakseen olla tehokas Euroopan unionin on kannettava tärkeä vastuu: sen on ja yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikka varmistettava, että täydentävät tasojen tunnistettujen yhteensovittaminen (poliittisen tason, toiminnallisen tason ja kansainvälisen tason) ja laadittava yhteinen kokonaisvaltainen toimintasuunnitelma AKT-maiden suhteen, (kauppa, kalastus, valvottava eri aloja koskevan politiikan yhteneväisyyttä maatalous jne) erityisesti kehityksen tavoitteiden kanssa. Uuden EU-AKT- yhteistyön perustana on oltava selkeä poliittinen tahto toteuttaa edellä mainitut kolme periaatetta. eri Siirtomaavallan jälkeinen kausi on päättynyt, on päästävä vastaanottaja -ajattelutavasta. EU: 11a ja AKT-mailla on yhteisiä etuja ajettavanaan. Tällaisessa kokonaisuudessa EU-AKT-suhteen on: lahjoittaja- irti muodostuttava tärkeäksi osaksi rauhan ja vakauden politiikkaa ja osallistuttava väkivaltaisten ristiriitojen syvien syiden poistamiseen lahjoittajien kanssa maailman vaikutettava yhteensovitettuna muiden tasolla vahvistetun kestävän kehityksen tavoitteiden toteuttamista, erityisesti köyhyyden vähentämistä. Unionin merkittävin osuus kansainvälisen yhteisön ponnisteluissa erityisesti OECD:n inhimillisen kehitysapukomitean7 hyväksymän strategian puitteissa, toteutetaan EU-AKT- kumppanuuden yhteydessä. toteuttamiseksi, tavoitteiden kehityksen edistettävä kehitystä, yhteiskunnallinen edistys jolla taataan ihmisoikeuksien kunnioittaminen ja vaikutettava siihen, että maailman vaara- ja riippuvuustekijöiden hallinnointi paranee ympäristön alalla, laittoman kaupan ehkäisemisessä, muuttoliikkeissä, terveydenhuollossa jne. EU:n ja AKT-maiden edun mukaista on käyttää hyväkseen suhteensa monimaanosaisia yhteyksiä yhteistyön syventämiseksi, erityisesti sellaisilla aloilla, joilla kansainvälinen yhteistyö edistyy hitaasti. edistettävä kumpaakin osapuolta hyödyttävää taloudellista kehitystä. Afrikan hiljattain saavuttamasta edistyksestä talouden hallinnassa on seurannut keskipitkän 6 KOM(97)2000, 15. heinäkuuta 1997 "Agenda 2000 Kohti vahvempaa ja laajempaa unionia". 7 OECD/D AC paper of May 1996 on the role of development cooperation on the eve of the 21st century 10- aikavälin kasvunäkymien tarkistus ylöspäin. Maanosa on selvästi mahdollisuuksia tarjoava merkittävä kumppani. Sen lisäksi, että kehityksen puuttumisesta aiheutuu kielteisiä riippuvuussuhteita ja välittömiä vaaratekijöitä pohjoisen turvallisuudelle ja hyvinvoinnille (väkivaltaiset ristiriidat, muuttopaineet, ääriliikkeiden syntyminen, huumeet, kulkutaudit, AIDS jne), Euroopan unionilla on muitakin tärkeitä syitä jatkaa yhteistyötä AKT-maiden kanssa ja mukauttaa tämä yhteistyö täysin muuttuneeseen yhteyteen. Tämän vuoksi Euroopan unionin on määritettävä kumppaniensa kanssa pääasiallisesti poliittisluonteisen, uuden molemminpuolisen sitoumuksen käsite. 2. 2 Euroopan unionin ehdotus8 Euroopan unioni ehdottaa AKT-maille kumppanuuteen perustuvaa kestävää sitoutumista. Tätä owwers/njo-periaatteeseen perustuvaa uutta kumppanuutta luonnehtivat seuraavat seikat:. vahva poliittinen merkitys ja syvälle ulottuva vuoropuhelu. yhdenvertaisia mahdollisuuksia, julkisen hallinnon laillisuutta ja tehokkuutta suosivan ympäristöpolitiikan ja sellaisten sovittelumenetelmien toteuttamisen tukeminen, joilla eturistiriidat voidaan ratkaista rauhanomaisesti ja jossa voidaan ottaa käyttöön vuoropuhelu ja kansalaisyhteiskunnan osallistuminen ensisijaisina ratkaisukeinoina # uudistusten tukeminen, rahoituksellinen ja tekninen tuki terveelle ja vastuuntuntoiselle politiikalle • institutionaalisen ulottuvuuden ja viranomaisten (myös paikallisten viranomaisten) laitosten pätevyyden kehittämisen järjestelmällinen huomioon ja yksityisten ottaminen kehitysstrategian laatimisessa, analysoimisessa ja toteuttamisessa sekä kansalaisyhteiskunnan järjestämisessä yleensä. yhteistyön sosiaalisen puolen voimistaminen • yksityisen sektorin kehittämistä koskeva uusi toimintasuunnitelma. ympäristönäkökohtien liittäminen yhteistyön kaikkiin vaiheisiin • kumpaakin osapuolta hyödyttävä voimistettu taloudellinen yhteistyö, jolla yhteistyö ulotetaan koskemaan kaikkia kauppaan liittyviä aloja ja joka perustuu tavoitteeseen liittää kehitysmaat maailman talouteen. yhteistyön laajentaminen koskemaan uusia mahdollisuuksia (tieteellinen ja tekninen tutkimustyö, tietoyhteiskunta. ) Toimitustyön yksinkertaistamiseksi tässä asiakirjassa puhutaan yleisesti Euroopan unionista, mutta on selvää, että sopimuspuolina ovat yhteisö ja jäsenvaltiot. 11 • osallistuvampi kumppanuus, johon kuuluu neuvottelu taloudellisten ja teollisten vaikuttajien kanssa • yhteistyön ulottaminen alueelliselle tasolle AKT-maiden kanssa tehdyn kokonaisvaltaisen sopimuksen yhteydessä • erityisesti pieniä saaritalouksia koskevan haavoittuvuuden huomioon ottaminen ja sääntöjen • yhteistyön yksityiskohtaisten tärkeysjärjestyksen erottaminen mukauttamalla ne vastaamaan paremmin kumppanin kehitystasoa, tarpeita ja pitkän aikavälin kehityssuunnitelmaa. Toisin sanoen sen sijaan että Euroopan unioni tekisi kaikkea kaikkialla, se ehdottaa mahdollisen yhteistyökentän laajentamista siten, että unionin toiminta keskitetään tietyssä maassa tai tietyllä alueella muutamille ensisijaisille aloille. Lisäksi varainhoitotapa yhdistetään kumppanina olevan maan kapasiteetin kehittymiseen. pyrkimys suurempaan tehokkuuteen ja selvempään yleissopimukseen sekä uusien yhteistyötoimijöiden osallistumisen helpottaminen EU odottaa kumppaneiltaan sitoutumista jatkamaan luotettavia uudistuksia sekä moitteettoman poliittisen, taloudellisen, sosiaalisen ja ympäristön hallinnon (good governance) politiikkaa tai panemaan ne alulle. Tämä uutta "sopimusta" koskeva vaatimus edellyttää suurempaa valikoivuutta tuen hallinnoinnissa, mutta antaa samalla suuremman sijan vuoropuhelulle ehdollistamisen vastapainona. 2. 3 Tulevien neuvottelujen painopiste Euroopan unioni haluaa antaa uudenlaisen merkityksen EU-AKT-suhteelle pääasiallisesti sen ulkoisessa toiminnassa ja varmistaa poliittisten, kaupallisten ja kehitysyhteistyön osien yhteneväisyyden myös sisäpolitiikassa. Kaikille sopimuspuolille neuvottelujen tärkeimpänä tavoitteena on saada aikaan tarvittavat muutokset tulevaisuutta silmällä pitäen. Neuvottelujen pitäisi tuottaa riittävästi uutta luovat sopimukset, joissa kuitenkin myös menneisyys otetaan huomioon. AKT-maiden kanssa toteutettavan uuden kumppanuuden on merkittävä siirtymistä historiallisesta yhteydestä strategisiin mahdollisuuksiin. Edellä esitetyn johdosta Euroopan unionin on tehtävä tarjous, jota poliittisesti luonnehtii kumppanuuden syventäminen eri aloilla ja maantieteellisesti kokonaisvaltainen ja alueellinen ulottuvuus. 3. Ell-AKT*KI]öMDPPANUUDEN UJfTTÄMINEN EOKOÛMN XÎMIONIN FOLIITÏ1SEEN TOIMINTAAN 3. 1 Ristiriitojen ehkäisemiskeinojen ja kehitysyhteistyön lisääminen tehokkuuden EU-AKT-yhteistyötä, joka alunperin katsottiin puolueettomaksi tekijäksi AKT- maiden poliittisessa ympäristössä, pidetään vastedes suhteena, jolla on selvä - 1 2- tulevaisuuden poliittinen merkitys, minkä pitää kumppanuudessa. Yhteisön toiminnan erikoisuus perustuu yhä enemmän siihen, että sen kolme ilmenemismuotoa täydentävät toisiaan: poliittinen ulottuvuus, taloudellinen tavoitteleva kunnianhimoinen toiminta. täysimääräisesti näkyä yhteiskunnallista kumppanuus kehitystä ja Poliittista vuoropuhelua on syvennettävä kahdesta perussyystä: Kehitysyhteistyön on edistettävä yhteisen uiko- turvallisuuspolitiikan tavoitteita (Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J. 1 artikla) ja erityisesti rauhan säilyttämistä ja kansainvälisen turvallisuuden lujittamista pyrkimällä poistamaan köyhyyden ja eriarvoisuuden syyt, joista ristiriidat mahdollisesti aiheutuvat, sekä osallistumalla ehkäisemällä syrjäytyminen. sosiaalisen yhteneväisyyden parantamiseen ja ja sijalle järjestöjen tärkeimmälle tukea afrikkalaisten (OAS ja Afrikan alueelliset lujittamisen Edellä esitetyssä yhteydessä ristiriitojen ehkäisemisen ja rauhan asettaminen saa erityisen merkityksen. Ristiriitojen ehkäisemisestä Afrikassa9 äskettäin annettujen EU:n suuntaviivojen tarkoituksena järjestöt) on toimintakapasiteetin kehittämistä. Niissä kehotetaan kuitenkin myös käyttämään tavalla kaikkia mahdollisia keinoja, mikä edellyttää erityisesti yhtenevällä kehitysyhteistyötä demokratian, edistävän tukemista. Näin ollen oikeusvaltion kehitysyhteistyössä tavoitteiden aikavälin säilyttää noudattamiseksi tarvittava itsenäisyys. Nopeasti tapahtuvat muutokset voivat ainoastaan heikentää kehitysyhteistyön tehokkuutta. Näin ollen olisi arvioitava, onko kehitysyhteistyön hallintoon mahdollisesti vaikuttava poliittisen tilanteen järkkyminen luonteeltaan väliaikaista vai pysyvää. julkisen hallinnon pitkän ja moitteettoman on ihmisoikeuksia politiikan, voitava ja uusien määräysten Unioni pyrkii kriisien ehkäisemisessä hyödyntämään - Euroopan unionista tehdyn ja lisäksi sopimuksen ennaltaehkäisemiskeskusta, ilmoittaa välittömästi neuvostolle syntyvistä kriisitilanteista, sekä Länsi-Euroopan unionin kanssa toteutettavan yhteistyön vahvistamista, erityisesti kriisien ennaltaehkäisemisessä ja hallinnassa. tarkoituksena on erityisesti analyysi- jonka - Erityistä yhteistyötä on myös toteutettava parantamalla kokonaisvaltaisesti ja alueellisesti ensimmäisten kokemusten perusteella kyseinen toiminta voisi koskea ydinsulkua, aseiden hallintaa, laittoman asekaupan ehkäisemistä ja henkilömiinoja. turvallista ympäristöä. Toteuttamisesta saatujen Poliittisen vuoropuhelun syventämisellä on myös voitava tehostaa yhteistyötä. Ulkoisella avulla ei ole merkittävää vaikutusta ilman kyseisten maiden hallitusten poliittista tahtoa. Tämä pätee sekä inhimillisen kehityksen että taloudellisen dynamiikan indikaattorien parantamiseen. Neuvoston 2 päivänä kesäkuuta 1997 vahvistettu yhteinen kantaja SEK(96)332 "Euroopan unioni ja Afrikan selkkaukset: rauhan edistäminen, selkkausten ehkäiseminen ja lisätoimenpiteet"". - 13 Sosiaalistaloudellisen toiminnan ja poliittisen toiminnan yhteyksien tiivistämisen tarve on entistä ilmeisempi uudessa kehitysmallissa, joka tulee asteittain esille laajoissa kansainvälisissä neuvotteluissa10. Tämä malli keskittyy perustarpeiden tyydyttämisen ihmisoikeuksien kunnioittamiseen niiden poliittisessa, sosiaalisessa ja kulttuurisessa ilmenemismuodossa. lisäksi Köyhyyden torjuminen, ponnistelut koulutuksen ja terveydenhuollon hyväksi, tarve parantaa naisten asemaa, ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen, ja sen vaikutus muuttoliikkeeseen sekä kaupunkikehityksen väestönkasvu ongelmatiikka asettavat kaikki jotka edellyttävät perinpohjaisia tavoitteita, muutoksia sosiaalisissa rakenteissa ja valtasuhteissa eikä niitä voi käsitellä ainoastaan teknisestä tai taloudellisesta näkökulmasta katsoen. Tuki - jota EU aikoo lisätä - kansalaisyhteiskunnan järjestämiselle ja yksityisen sektorin ja yhteiskunnallisten liikkeiden kirjoa edustavien toimijoiden kapasiteetin kehittämiselle keskustelun avoimen kannustaminen kuuluvat myös uuteen, voimakkaaseen ulottuvuuteen. yhteistoimintamenetelmien sekä ja 3. 2 Uusi poliittinen vuoropuhelu Edellä esitetyistä syistä Euroopan unioni aikoo ehdottaa AKT-kumppaneilleen poliittisen vuoropuhelun syventämistä laajentamista luetteloa vastaamaan nykyistä kehitystä. Haluamatta määrittää monipuolista etukäteen, voidaan todeta, että erityisesti seuraavia seikkoja tullaan käsittelemään, ei niinkään erillään vaan pikemminkin yhtenäisellä lähestymistavalla tunnustaen kaikkien jäljempänä lueteltujen aiheiden välillä olevat lukuisat yhteydet: ja sen soveltamisalan • ihmisoikeuksien kunnioittaminen, demokratian ja oikeusvaltion periaatteet ovat tärkeitä seikkoja EU-AKT-suhteissa11. Wienin konferenssissa12 vastedes vahvistettiin demokraattisten periaatteiden ja ihmisoikeuksien noudattamisessa - jotka ovat tärkein seikka kaikissa yhteisön kolmansien maiden kanssa allekirjoittamissa sopimuksissa vuodesta 199513 alkaen - erityisesti kaikkien ihmisoikeuksien, nimenomaan kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien sekä ja taloudellisten, sosiaalisten ja kulttuuristen oikeuksien yleismaailmallinen jakamaton luonne. Tämä edellyttää erityisesti, että on saatava aikaan yhteys yhteiskunnallisen edistyksen, koulutusmahdollisuuksien, miesten ja naisten 10 Katso erityisesti Agenda for Development (UN, June 1997) ja yhteenveto suurten kansainvälisten kokouksien päätelmistä "The World Conferences, Developing priorities for the 21st Century", UN briefing papers, 1997. 11 Tarkistetun Lomén IV yleissopimuksen 5 ja 366 a artikla. 12 Ihmisoikeuksien maailmankonferenssi, Wien 1993. 13 Neuvosto antoi 29. 5. 1995 ihmisoikeuksia koskevan "vakiolausekkeen" yhteisön ja kolmansien maiden välisiä sopimuksia varten. Tähän kuuluu myös keskeyttämistä koskeva osa, jonka perusteella yhteisö voi reagoida välittömästi ihmisoikeuksien rikkomistapauksiin. 14- kohtelussa esiintyvien erojen vähentämisen, vähemmistöjen kunnioittamisen jne toimintaa koskevien kansainvälisten kautta. Humanitaarista suojelua yleissopimusten edellytys täysimääräinen humanitaarisen toiminnan jatkuvuudelle AKT-maissa. Tällä alalla periaatteiden tiukka noudattaminen ja niiden soveltaminen käytännössä on välttämätöntä. ia noudattaminen ehdoton on Demokraattisten periaatteiden kunnioittamisessa ei ole kyse kaikkialla sovellettavasta mallista. Kullakin yhteiskunnalla on oikeus valita oma tiensä kohti demokratiaa kunkin maan erityisolot huomioon ottaen, kuitenkin siten, että valinttuun järjestelmään on kuuluttava edustuksellisen demokratian peruspiirteet: vallan jaon periaate, jolla taataan erityisesti oikeuslaitoksen riippumattomuus, kansalaisten oikeus valita tai jättää valitsematta tietyin aikavälein poliittiset johtajansa, ilmaista itseään vapaasti ja hankkia vapaasti tietoja. Oikeusvaltion kunnioittaminen toimivuus, erityisesti oikeusjärjestelmän oikeudenmukaisuus, kyvykkyys ja mahdollisuudet saattaa asiat tuomioistuinten käsiteltäväksi. Avoimuus on perusedellytyksiä ihmisoikeuksien sekä taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen tavoitteiden toteutumiselle. Kaikilla näillä aloilla kumppanien on sitouduttava kiinnittämään erityistä huomiota naisten asemaan, täysimääräistä osallistumista edistämään poliittiseen elämään. tasa-arvoa ja helpottamaan naisten ja Edellä esitetyissä kysymyksissä ja kunkin maan todellisuuteen perustuvaa lähestymistapaa voidaan kehittää ainoastaan sellaisen todellisen vuoropuhelun avulla, joka perustuu dynaamiseen analyysiin ja jossa ja paikallistason otetaan huomioon kulttuurinen, sosiaalinen, poliittinen kehitys sekä myönteisen toiminnan toteuttaminen. tehokasta, edistyvää taloudellinen keskusteltu julkisella hallinnolla Moitteettomalla (good governance) on samoin kuin oikeusvaltiolla ratkaiseva merkitys yhteiskunnan kehitykselle ja köyhyyden vastaiselle toiminnalle sekä sijoitusten ja yksityisen sektorin kehittymiselle. Tästä laajasti kehitysapua käsitelleissä kansainvälisissä käsitteestä on kokouksissa. Se tuodaan tarkistetussa Lomén IV yleissopimuksessa esille maan kaikkien varojen (inhimillisten, luonnon, taloudellisten sekä sisäisen ja ulkoisen rahoituksen) avoimena hallintona taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen hyväksi. Siihen osallistuvan lahjonnan vastainen lähestymistavan suosiminen. Eurooppalaisten ja AKT-kumppanien tehtävänä on vahvistaa yhdessä periaatteet, joihin toiminta aiotaan perustaa. EU:n lähtökohtana on komission äskettäin antama tiedonanto lahjonnan vastaisesta toiminnasta14, jossa on kyse kansainvälisestä lahjonnasta Euroopan unionissa, ja tällä alalla tehdyt kansainväliset aloitteet (G7-ryhmän maat jne. ) Tämän pitäisi saada EU ehdottamaan kumppaneilleen, että nämä katsoisivat moitteettoman julkisen hallinnon kuuluvan tulevan sopimuksen pääseikkoihin erityisesti toiminta kuuluu ja 14 Kom(97)192, 21. 5. 1997. Komissio suosittelee erityisesti kehitysyhteistyössä kolmea toiminnan ydinkohtaa: ennalta ehkäisevät toimenpiteet (tuetaan julkisten hankintojen lainsäädännöllisen kehyksen, menettelyjen ja toimivuuden parantamista. ) liitetään kehitysstrategiaan; erityiset lahjonnanvastaiset ohjelmat; moitteetonta hallintoa koskevan lausekkeen liittäminen kaikkiin yhteistyösopimuksiin. 15 samoin kuin tarkistetussa Lomén IV yleissopimuksessa mainitut kolme seikkaa (jotka on kuvattu edellä). ja ratkaiseminen. Unionin ristiriitojen ehkäiseminen toteutetaan asianmukaisella kansainvälisellä ja alueellisella tasolla ja sillä pyritään ehkäisemään ristiriidat ennakolta mahdollisimman pitkälle ja palauttamaan rauha. Tässä yhteydessä käsitellään myös sellaisia kysymyksiä kuin aseiden oston ja kaupan rajoittaminen, niiden laittoman kaupan estäminen, henkilömiinojen kieltäminen ja miinanraivaus, kansalaiskoulutuksen ja juridisen koulutuksen tarpeet. toiminta unionin oikeus- muuttoliikkeisiin ihmisarvoinen kohtelu ja sisäasioihin kuuluvat kysymykset liittyvät ongelmat, huumeet, ylikansallinen (kolmas pilari), rikollisuus, yhteisön yhteistyöllä tuettu alakohtainen politiikka, johon kuuluu myös tutkimus ja teknologinen innovaatio keinot vähentää köyhyyttä yleistä tai alueellista etua koskevat aiheet (ympäristönsuojelu koko maapallolla ja alueellisesti, muuttoliike maanosasta toiseen, laittoman kaupan ehkäiseminen ja monenväliset neuvottelut) yhteistyö ja alueellinen yhdentyminen ovat voimakkaita vakaustekijöitä, joissa yhdistyy kaksi seikkaa: ristiriitojen ennaltaehkäiseminen/ratkaiseminen sekä taloudellinen ja yhteiskunnallinen kehitys. 3. 3 Tehokkaampaa institutionaalinen väline ja avoimempaa vuoropuhelua edistävä uusi Poliittisesta vuoropuhelusta tulee näin ollen kolmas väline, joka on välttämätön täydentävä osa taloudelliselle tuelle ja yhteistyölle. Sen avulla ehdollistamiselle saadaan myönteinen ja konkreettinen lähestymistapa ja siitä tulee voimistuneen kumppanuuden toiminnallinen puoli, jonka tarkoituksena on saada aikaan kypsien ja vastuuntuntoisten, sitoumuksiaan noudattavien ja näin ollen yhdenvertaisten kumppanien suhde. Poliittisen vuoropuhelun säännöt on määriteltävä mahdollisimman joustavasti siten, että lopullisena tavoitteena on pyrkimys konkreettisiin tuloksiin. On annettava aiheiden mahdollisuus ja toteuttaa vuoropuhelu käsiteltävien kiinnostuksen mukaan monenvälisesti, alueellisesti tai kahdenvälisesti sekä poliittisella että teknisellä tasolla. Tehokkuuden vaatimus edellyttää monilla aloilla, että vuoropuhelua käydään alueellisissa tai paikallisissa kokouksissa, joihin osallistuvat sekä hallitusten vastuuhenkilöt että parlamenttien jäsenet. tärkeyden Tehokkuuden tavoittelu edellyttää myös edustuksellisten toimielinten toiminnan tarkistamista näiden omien ehdotusten perusteella ja antamalla niille uusi alueellinen ulottuvuus. 16- 4< wanting KHJTÏIKKA rkymnmtoxt KJ&HmOTÄ, KdVHYYDBN VÄHENTÄMISTÄ M KESTÄVÄÄ ON KESKITETTÄVÄ tAwmmmA xwvmmm IA J O I LU vmmmmmmA MAAiïJMmAÙBmmt 4. 1 EU-AKT-yhteistyön tavoitteet ja ja EU:n elintarviketurvaa, muodostavat uuden Euroopan yhteisön, jäsenvaltioiden ja useiden AKT-maiden YK:n kokouksissa tekemät sitoumukset, jotka koskevat yhteiskunnallista kehitystä, ympäristöä, tasa- viitekehyksen arvoa, väestöä toimintaperiaatteita koskevalle vuoropuhelulle tukitoimenpiteille. Erityisesti Rion ja Kööpenhaminan huippukokoukset merkitsivät käännekohtaa siltä osin, että niissä voitiin saada sellainen kokonaisvaltainen kuva kehityksestä, johon sisältyivät myös taloudelliset, sosiaaliset ja ympäristöä koskevat näkökulmat. Kokouksissa tuotiin esille, että köyhyyden vähentäminen, syrjinnän, erityisesti naisiin kohdistuvan syrjinnän vastainen toiminta, ympäristönsuojelu ja vastuu tulevista sukupolvista liittyvät toisiinsa. Niissä myönnettiin, että on tärkeää edistyä ratkaisevasti perusasteen koulutuksessa, perusterveydenhuollossa ja muiden tarjoamisessa. Tämä elinolosuhteiden parantamiseen olennaisten palvelujen keskittyvä lähestymistapa on näkyvissä Yhdistyneissä Kansakunnissa äskettäin hyväksytyssä asiakirjassa Agenda for Development15, jossa sille annetaan myös poliittinen perusmerkitys. työpaikkoja Lisäksi niissä velvoitteissa ja mahdollisuuksissa, joita maailman taloudelliset muutokset asettavat AKT-maille itselleen, korostuu tarve muokata kyseisten maiden luoda yksityisen sektorin kehitystä taloudellinen ympäristö paremmaksi ja suosivammat olosuhteet. Epävirallisen talouden eli "kansan talouden" merkitys, sen tuloja ja tuottavat voimavarat sekä sen sosiaalis-taloudellinen innnovaatiokyky oikeuttavat lisäksi aivan erityisen tuen, jonka tavoitteena on elin- ja työolosuhteiden kestävä parantaminen. Useiden maiden voimakas riippuvuus luonnonvaroista, erityisesti maataloudessa, ja sääolosuhteiden epävakaus vaativat omalta osaltaan, että ympäristöasioille annetaan asianmukainen merkitys. On myös myönnettävä erityisesti teknisen kapasiteetin kehittämiselle ja annettavan järjestelmällisemmän tuen strateginen luonne. tieteellisen EU ottaa huomioon myös Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa esitetyt yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikkaa koskevat yleiset tavoitteet16, neuvostossa viime vuosina määritetyn uuden tärkeysjärjestyksen17 sekä OECD:ssä pääasiallisten 15 Agenda for Development, UN General Assembly, June 1997. 16 Sopimuksen 130U artikla: kehitysmaiden ja etenkin kaikista heikoimmassa asemassa olevien kehitysmaiden kestävä taloudellinen ja sosiaalinen kehitys, kehitysmaiden sopusointuinen ja asteittainen yhdentyminen maailmantalouteen sekä köyhyyden torjunta kehitysmaissa. 17 Päätelmät ja päätöslauselmat sosiaalisesta ja inhimillisestä kehityksestä, tasa-arvosta (marraskuu 1995), terveydenhuollossa, opetuksessa ja ammatillisessa koulutuksessa, elintarviketurvasta, köyhyyden torjunnasta (joulukuu 1993), rakenteellisten korjausten tukemisesta, pikaisen avun antamisen, kuntouttamisen ja kehittämisen välisestä suhteesta. tärkeysjärjestyksestä -17 rahoituslähteiden tunnistamat määrälliset ja laadulliset tavoitteet18. Näin ollen EU ehdottaa kumppaneilleen köyhyyden torjunnan asettamista tärkeimmälle sijalle ja yhteistyön sosiaalisen puolen vahvistamista sekä samanaikaisesti kasvuun, kilpailukykyyn ja työllisyyteen liittyvien tekijöiden korostamista. ja työolosuhteiden parantaminen kehitysmaissa Kehityspolitiikan valinta kuuluu niille valtioille ja väestöille, joita asia koskee. Samanaikaisesti kunkin toteuttama politiikka on entistä riippuvaisempi toisten politiikasta. Molemminpuolinen etu ja vastavuoroisuus ovat näin ollen taloudellisesti sekä sosiaalisesti ja ympäristön kannalta syvällisemmän yhteistyön alullepanijoita. Elin- saa uudenlaisen merkityksen unionin ulkoisessa toiminnassa. Unioni ei suinkaan aio viedä mallia näihin maihin, vaan jakaa kokemuksensa niiden kanssa. Ulkoisissa ja sisäisissä muutoksissa EU itse joutuu mukautumaan säilyttääkseen tietynlaiser sosiaalisen laadun, puolustamaan yhteiskunnallisen mallin käsitettään, sovittamaan kilpailuperiaatteen ja välttämättömän yhteisvastuullisuuden periaatteen sosiaaliseen yhdentymiseen. EU on etsimässä uutta yhteyttä talouden ja yhteiskunnan välille siten, että sosiaalipolitiikka omalta osaltaan lisää taloudellista suorituskykyä, työllisyyttä ja kilpailukykyä. Yhteisön yhteistyön kolmen yleistavoitteen keskinäinen täydentävyys on voitava varmistaa edellä esitetystä näkökulmasta. Köyhyyden torjunta on päätavoitteena AKT-maiden ja yhteisön kumppanuudessa. Se on liitettävä yleiseen politiikkaan, joka perustuu taloudellisen kasvun ja työpaikkojen luomisen, naisiin kohdistuvan syrjinnän poistamisen, koulutuksen ja terveydenhuollon, ympäristön säilyttämisen ja parantamisen kautta toteutettavaan kestävään kehitykseen. Viimeisimmässä inhimillistä kehitystä koskevassa yleismaailmallisessa raportissa19 korostetaan, että keskustelu taloudellisen kasvun ja köyhyyden torjumisen välisestä yhteydestä - kysymystä on käsitelty laajasti "vihreästä kirjasta" esitetyissä lausunnoissa - on osittain tärkeimmästä kysymyksestä: miten nopeuttaa kasvua? miten luoda köyhyyden vähentämiseen perustuvan kasvun malli? teennäistä, siltä osin kuin sitä käydään kahdesta Vihreän kirjan yhteydessä ja käytyjen neuvottelujen tehtyjen huomioiden perusteella päädytään saattamaan köyhyyden torjunta eri muodoissaan - sosiaalisena ja inhimillisenä kehityksenä sekä sellaisten luonnonvarojen suojeluna, joista varattomat ovat riippuvaisia, ja varattomuutena - EU-AKT-yhteistyön ytimeen taloudellisen kasvun ja siitä yhtenäisessä johon kuuluu Tähän käsittely. aiheutuvien lähestymistapaan kuuluu tiiviisti sellaisen poliittisen ympäristön aikaansaaminen, joka suosii yhdenvertaisia mahdollisuuksia sekä aktiivisen ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan pikaista ja epävirallisen yksityisen sektorin asema, valtion ja paikallishallinnon asema sekä yhteisöiksi ammattijärjestöiksi, toteuttamista. Tässä yhteydessä virallisen lähestymistavassa, sosiaalisten samanaikainen osuuskunniksi yhdistyksiksi, ja muiksi vaikutusten 18 OECD/D AC paper of May 1996 on the role of development cooperation on the eve of the 21st century. 19 UNDP, 1997. 18- ja tarvittavan järjestäytyneiden erilaisten sosiaalisten toimijoiden asema on tunnustettava ja sitä on tuettava. EU:n toiminnalla on helpotettava näiden eri tekijöiden kapasiteetin sosiaalisessa yhdentymisessä, demokraattisen yhteiskunnan kehittämistä sekä toimivuudessa yhteistoiminnalle laajan sijan antavan markkinatalouden kehittämistä. Valtion on valvottava erityisesti markkinoiden moitteetonta toimintaa ja korjattava niiden häiriöt. sen yhdentymiskehitykselle ja alueelliselle yhteistyölle antamaan tukeen. Nämä seikat on tunnustettu kehitystä suosiviksi tekijöiksi ja hyvinkin välttämättömäksi välivaiheeksi maailmantalouteen liittymisessä. kehyksen parantamista institutionaalisen erityisluonne on myös toiminnan yhteisön Lopulta Tässä suuntauksessa määritetään uusi yhteistyöstrategia ja uusi tärkeysjärjestys. Yhteistyössä kukin maa keskittyy eri tavoin tarpeittensa, mahdollisuuksiensa ja poliittisen tahtonsa mukaisesti täydentävillä aloilla olevan laajan aihevalikoiman tiettyihin aiheisiin ja asettaa etusijalle aiheet, joissa unioni edustaa lisäarvoa verrattuna muihin rahoituslähteisiin. Lisäksi vahvan poliittisen puolen ja yhteistyön välille on varmistettava tiivis yhteys. Tässä yhteydessä väkivaltaisten ristiriitojen ehkäiseminen ja tarve ratkaista niiden perustana olevat syyt voivat myös vaikuttaa toiminnan tärkeysjärjestykseen. Toiminta, jonka aiheluetteloa ei voi etukäteen tehdä liian perinpohjaiseksi, keskittyy kolmeen tärkeimpään seikkaan (kilpailukyky ja työllisyys, sosiaaliset ja kulttuuriset kysymykset, alueellinen yhdentyminen) ja siinä on noudatettava kolmea pääperiaatetta (kapasiteetin kehittäminen, sukupuolia koskevien kysymysten huomioon ottaminen, ympäristöön liittyvät periaatteet). 4. 2 Kolme tärkeintä tuen kohdetta. 4. 2. 1 Kasvutekijöiden kilpailukykyä suosivien toimintaperiaatteiden ja työllisyyden tukeminen tavoitteita. Investointien Työllisyyden lisääminen ja tuotannollisten resurssien parempi hyödyntäminen ovat tärkeitä seikkoja köyhyyden pysyvässä torjumisessa ja syrjäytymisdynamiikan vastustamisessa. Tällä alalla Kööpenhaminassa tehdyissä sitoumuksissa vahvistetaan koko joukko erittäin asianmukaisia ja dynaamisen yksityisen sektorin kehittäminen sekä talouden virallisessa osassa että epävirallisen talouden alalla maaseudulla ja kaupungeissa ovat välttämättömiä kasvun työpaikkojen lisäämiseksi. Työpaikkojen varmuus ja pysyvyys ja elinolosuhteiden tosiasiallinen parantaminen niiden kautta perustuu siihen, miten tiiviisti ne liitetään kyseisten talouksien kilpailukyvyn parantamiseen. Erityisesti on otettava huomioon naisten asema sekä heidän mahdollisuutensa osallistua talouselämään ja hyötyä kasvun vaikutuksista. nopeuttamiseksi, laajentamiseksi kasvuperustan lisääminen ja Edellä esitetystä näkökulmasta tarkasteltuna yhteisön kehitysyhteistyö vaikuttaa useilla aloilla, erityisesti luottamuksen palauttamisessa taloudellisiin toimijoihin ja työpaikkojen luomisen helpottamisessa. Tähän toimintaan kuuluu seuraavaa: sellaisten makrotalouteen, kauppaan ja eri aloihin liittyvien ennustettavien ja luotettavien toimintaperiaatteiden toteuttamisen tukeminen, joihin kuuluu suotuisan ympäristön luominen yksityisille investoinneille (kotimaisille ja ulkomaisille) ja joissa nimenomaisesti työllistävät tavoitteet otetaan huomioon. Tässä yhteydessä - 1 9- voidaan ehdottaa valuuttayhteistyötä liittäen se erityisesti euron käyttöönottamiseen. Tähän tukitoimintaan kuuluu myös taloudellisen ja teknologisen infrastruktuurin perustaminen. sektorin yksityisen kilpailukykyisen parantavien hallinnollisten, institutionaalisten ja lainsäädännöllisten uudistusten tukeminen, epävirallisen sektorin asteittaista yhdentymistä viralliseen talouteen suosivien lainsäädännöllisten sekä ympäristönäkökohdat huomioon ottavien toimenpiteiden tukeminen kehittymisedellytyksiä perustamisen sosiaalisten puitteiden ja rahoitusjärjestelmien kehittämisen ja rahoituspalvelujen hyväksikäytön lisäämisen tukeminen luoda työpaikkoja yritysten perustamisen ja kehittämisen tukeminen, erityisesti sellaisten, joilla en suuret mahdollisuudet jotka eivät pääse osallisiksi tuotantotekijöistä (teknologisista, rahoituksellisista. ) tai joilla ei ole pääsyä markkinoille; tämä koskee erityisesti pien- ja keskisuuria yrityksiä sekä pien- ja keskisuurta teollisuutta, mikroyrityksiä ja osuuskuntia. Euroopan investointipankin ja teollisuuden kehittämiskeskuksen hallinnoima rahoituksellinen ja tekninen tuki täydentää komission hallinnoimaa tukea kyseisillä aloilla. ja virallisen ja epävirallisen sektorin tuottavuuden kasvua edistävien opetus- ja koulutusjärjestelmien parantaminen työmarkkinapolitiikan ja -laitosten tukeminen edistämällä erityisesti tiedotusta ja koulutusta, työntekijöiden suojelun ja sosiaalisten perusoikeuksien20 noudattamisen turvaavan lainsäädännön aikaansaamista, työturvallisuuden ja työterveydenhuollon parantamista työpaikoilla, syrjinnän - erityisesti naisten syrjinnän - kieltävien periaatteiden vuoropuhelua. Näissä tukitoimenpiteissä on otettava huomioon myös, että työmarkkinoiden tarpeellinen joustavuus on varmistettava. yhteiskunnallista noudattamista ja sellaisten uudistusten ja toimintaperiaatteiden tukeminen, joilla lisätään erityisesti haavoittuvimpien ryhmien mahdollisuuksia hyödyntää tuotannollisia resursseja, esimerkiksi maanomistus- ja käyttöoikeutta, pääomaa ja luottoa, opetusta ja koulutusta, teknologiaa, tiedotusta, viestintä-ja liikennepalveluja. EU-AKT-suhteen oman toiminnan lisäksi, tarvitaan ulkomaan velkaongelman se perinpohjaisempaa käsittelyä kansainvälisellä kyseenalaistaa eniten velkaantuneiden maiden kasvun, kilpailukyvyn ja työllisyyden hyväksi toteuttamien ponnistelujen tulokset. siltä osin kuin tasolla, 20 yleissopimuksetjotka ILO:n oikeutta työehtosopimusneuvotteluihin, pakkotyön kieltoa, lapsityövoiman käytön kieltoa, syrjintäkiellon periaatetta. järjestäytymisoikeutta, koskevat 20 4. 2. 2 Sosiaalisten toimintaperiaatteiden ja kulttuuriyhteistyön tukeminen Sosiaalisten palvelujen laadun parantaminen ja eriarvoisuuden poistaminen terveydenhuollossa, koulutuksessa, veden- ja asunnonsaannissa sekä muiden peruspalvelujen hyödyntämisessä ovat myös tärkeällä sijalla tulevassa EU-AKT - yhteistyössä. EU: n tarkoituksena on auttaa kumppaneina olevia maita säilyttämään suurten sosiaalisten alojen rahoitusvälineensä ja lisäämään niitä asteittain sekä tukea sosiaaliturvajärjestelmien kunkin maan ja alueen sosiaalisten palvelujen mukauttamista taloudellisiin edellytyksiin, paikallisiin tarpeisiin ja erityisiin vaatimuksiin. Tässä yhteydessä hajautettu yhteistyö on myös erittäin merkittävää ja sitä on lisättävä. EU katsoo, että kaikilla näillä aloilla on erityisen tärkeää vähentää miesten ja naisten kohtelussa esiintyviä eroja. Kohdennettua toimintaa, erityisesti köyhille suunnattua toimintaa suunnitellaan vasta, kun poliittiset edellytykset estävät yhteiskunnallisen edistyksen dynamiikan kokonaisvaltaisemman tukemisen. ja Kehitysyhteistyön tärkeirnmät alat ovat seuraavat: » sellaisen yleis- ja alakohtaisen politiikan tukeminen, jolla edistetään pääsyä - peruskoulutus, perusterveydenhuolto, osalliseksi vedensaanti, kaupunkiasuminen, sovittamalla tämä tuki yhteen jäsenvaltioiden ja muiden rahoituslähteiden kanssa tärkeistä peruspalveluista , elintarviketurvapolitiikan elintarvikkeiden saantimahdollisuuksia, pyrkimällä säilyttämään paikallinen tuotanto ja tukemalla vesivarojen vastuuntuntoista hallintaa parantamalla tukeminen • väestöpolitiikan tukeminen • sellaisten aloitteiden tukeminen, jotka koskevat riskien saattamista yhteiseen vastuuseen ja sosiaalisen kehitysrahaston perustamista siten, että on mahdollista hajauttaa hallintoa ja saada asiantuntevat toimijat mukaan hallintoon. Rahastoja voidaan perustaa kansallisella ja paikallisella tasolla yhteiskunnallisen edistymisen tai yleisemmin epävirallisen talouden tukemiseksi. Perusperiaatteena on saada kumppanit ottamaan vastuu asioiden hoidosta seurantaperusteiden ja tulosten arvioinnissa käytettävien perusteiden mukaisesti. • osallistumisen lisääminen ja yhteiskunnallisen vuoropuhelun laajentaminen siten, että siihen osallistuvat kansalaisyhteiskunnan tärkeät toimijat ja tarkennettuna työmarkkinaosapuolet. Tuki perustuu ILO:n yleissopimuksiin, jotka koskevat ammattiyhdistysvapauksia työehtosopimusneuvotteluihin. Nämä molemmat on tunnistettu yhteiskunnallisiksi perusoikeuksiksi yhteiskunnallista kehitystä käsitelleessä kansainvälisessä huippukokouksessa, ja komissio ehdottaa niiden liittämistä kaikkiin kolmansien maiden kanssa tehtäviin sopimuksiin21; ja oikeutta 21 KOM()97 Yhteiskunnallista kehitystä käsittelevä kansainvälinen huippukokous 21 • kulttuuriyhteistyö, ja kulttuurienvälistä vuoropuhelua tavoittelevalla toiminnalla ja liittämällä nämä seikat kaikkeen yhteisön toimintaan. toteutetaan kulttuuri-identiteetin tunnustamista jota 4. 2. 3 A lueellinen yhdentyminen Alueellinen yhdentyminen on usein välttämätön välivaihe maailmantalouteen liittymisessä. Se mahdollistaa kansallisten ja mittakaavaedut. Yhteisö on tukenut alueellisen yhteistyön eri muotoja Lomén ensimmäisestä yleissopimuksesta alkaen ja kehittänyt asteittain alueelliselle yhdentymiselle antamaansa tukea. Kyseessä on yhteisön toiminnan erityinen ilmenemismuoto, jonka avulla muut maat voivat hyötyä Euroopan kokemuksista rakentamisessa ja monilla aloilla kehittyneestä asiantuntemuksesta. talouksien monipuolistamisen EU ehdottaa alueelliseen yhdentymisprosessiin sitoutuneille AKT-kumppaneilleen seuraaviin seikkoihin perustuvaa yhteistyöstrategiaa:. alueellista taloudellista ja yhdentymistä tukeminen investointijärjestelmien yhteensovittaminen, kaupan aloitteiden koskevien (makrotalouspolitiikan vapauttaminen ja tulliyhteistyö,. ). infrastruktuuria, ympäristöä, terveydenhuoltoa, tutkimusta jne. koskevien alueellisten yhteistyöaloitteiden tukeminen, • alueellisten järjestöjen ja kansallisten hallitusten kapasiteetin voimistaminen taloudellisella, yhteiskunnallisella, poliittisella ja ympäristön alalla, mihin kuuluu myös toimintasääntöjen, -normien jne. aikaansaaminen. rahoitustuen tarvetta arvioitaessa yhdentymisen vaikutukset budjettivaroihin ja maksutasapainoon on otettava huomioon siirtymäkauden ajan. Alueellisen yhdentymisen tarkoitetuissa kauppapolitiikassa ja taloudellista yhteistyötä koskevissa tukeminen on myös tärkeä peruste 5 luvussa 4. 3 Kolme ohjaavaa poikittaisperiaatetta 4. 3. 1 Institutionaalisen ulottuvuuden lujittaminen ja paikallisten valmiuksien kehityksen tukeminen laadinta- ja toteutusvalmiuksien liittyvät näkökohdat sekä aiheellisen politiikan ja aiheellisten Toimielimiin uudistusten paikallisten lujittaminen otetaan järjestelmällisesti huomioon EU:n ja AKT-maiden välisessä yhteistyössä. EU:n ehdottama kumppanuus, johon sisältyy nimenomainen poliittinen ulottuvuus ja vastavuoroisia pitkän aikavälin sitoumuksia, muodostaa aiheellisen kehyksen, jonka avulla voidaan tukea toimielinten kehitystä, työmarkkinaosapuolten vuoropuheluun tarvittavien järjestelmien toteuttamista, taloudellisten ja yhteiskunnallisten alojen ja yleensä kansalaisyhteiskunnan valtakunnallista tai paikallista järjestäytymistä sekä yleisesti kansanvallan ja osallistumisen rakenteiden lujittamista. Etelän keskinäistä sekä etelän ja pohjoisen välistä kokemusten vaihtoa tuetaan myös. - 2 2- AKT-maiden valmiuksien kehittäminen on yhteistyön käytännön menettelytapojen yksi valintaperuste. EU pyrkii edistämään erityisesti:. valtion tehtävät, toiminta,. ), moitteettomalle hallinnolle. ), markkinatalouden valvonnalle lujittamiseen lainsäädäntövalta), julkisen alan alan valmiuksien parantamista. Etusija ja oikeusvaltion annetaan ja julkisen liittyville uudistuksille kansainvaltaistumiseen tehostamiseen (oikeusjärjestelmien tähtääville uudistuksille (hallinnon hajauttaminen, paikallisten viranomaisten ja yhteisöjen (kauppaoikeuden soveltaminen, kilpailupolitiikka, sijoitusten suojaaminen, rahoitusjärjestelmän toiminta, vakaus, julkistalouden hoito,. ). Myös talous- ja sosiaalipolitiikan sekä kestävän kehityksen strategioiden (joiden periaate hyväksyttiin UNGASS-kokouksessa22) analysointi- ja laadintavalmiuksien kehittäminen sekä tutkimuksen ja teknologisten sijoitusten kehitystä edistävän politiikan laadinta ja toteutus23 asetetaan etusijalle. Yhteisön kuluttajansuojelulainsäädännön yhteistyöllä toteutusta; oikeusvaltion tällä lainsäädännöllä edistetään kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojelua sekä heidän oikeuttaan tietoon, valistukseen ja järjestäytymiseen24 edistetään myös lisäksi lujittamisen (ju^l s t en hankintojen inhimillisten, lujittamista alalla • yksityisen alan valmiuksien voimavarojen ja talouden monipuolistamisstrategioiden teknologisten tukemiseksi. Tässä yhteydessä annetaan erityinen etusija institutionaaliselle tuelle, joka koulutukseen, edustukseen, tutkimusvalmiuksien lujittamiseen sekä tietotekniikan käyttöön (telepalvelujen parantaminen, uusien palvelujen ja sovellusten kehittäminen); näillä keinoin voidaan laajalti edistää koulutuksen saatavuuden parantamista, tutkimusverkostojen kehittämistä sekä tuottavuuden ja kilpailukyvyn kasvua25 rahoituksellisten ammatilliseen suunnataan yritysten ja • kansalaisyhteiskunnan tukemista järjestäytymisen - kunnioittaen olevien yhteiskunnallisten toimijoiden vahvistamista. Yhteistyöllä voidaan tukea niiden ja ryhmittymistä viranomaissuhteiden etsintää - ja edistää erityisesti etelän keskinäistä sekä alueellista kokemusten vaihtoa. Ihmisoikeusjärjestöjen lisäksi tukea annetaan ammattiyhdistyksille, kuluttajajärjestöille (jotka edistävät elintarvikehygienian, lääkkeiden käytön, kotitalouden, terveyden ja kestävän kulutuksen parempaa naisjärjestöille, tuntemusta), tuottajajärjestöille, omaa uusien edustustapojen ammatillisille järjestöille, olemassa niiden 22 kesäkuussa 1997 23 niiden suuntaviivojen mukaisesti, jotka komissio esitti äskettäisessä tiedonannossaan "Tieteellis tekninen tutkimus: strateginen osa Euroopan unionin yhteistyötä kehitysmaiden kanssa" - KOM(97)174 lopullinen, 25. 04. 1997. 24 sen analyysin mukaan, jonka komissio esitti tiedonannossaan 31. 10. 1995 - KOM(95)519. 25 Katso myös komission ehdotukset "Tietoyhteiskunta ja kehitys: Euroopan unionin rooli", KOM(97)351, 15. 7. 1997. - 2 3- nuorisojärjestöille, ympäristönsuoj eluliikkeille lapsen oikeuksia puolustaville järjestöille sekä paikallisen asiantuntemuksen käyttöä ja sen arvostuksen lisäämistä erityisesti EU: n ja AKT-maiden välisissä verkostoissa. 4. 3. 2 Sukupuolikysymykset huomioon ottavan lähestymistavan käyttöönotto ja naisten ja miesten eriarvoisuuden vähentäminen Miesten ja naisten eriarvoisuus vaikuttaa koko talouselämään pienimmältä mikrotaloustasolta makrotaloudellisiin tuloksiin saakka. Tämä eriarvoisuus näkyy lisäksi selvästi kaikissa köyhyystutkimuksissa. Kehityspolitiikassa ei yleensä oteta riittävästi huomioon miesten ja naisten keskinäistä tehtävänjakoa inhimillisten voimavarojen ja luonnonvarojen hallinnassa. ja miesten eriarvoisuuden poistaminen on otettava Naisten ja nimenomaiseksi tavoitteeksi ihmiskeskeisessä kehitystyössä. Unionin kannalta tämä ulottuvuus on olennainen osa kehitysprosessia ja välttämätön sekä tasapuolisuuden ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden että taloudellisten ja kehitys- ja yhteistyöpolitiikan tehokkuuden näkökulmasta. tavoitteiden tärkeäksi Unionin tasolla26 ja kansainvälisellä tasolla27 tehtyjen sitoumusten perusteella EU:n ja AKT-maiden yhteistyössä on tulevaisuudessa noudatettava periaatteita, joiden mukaan sukupuolikysymykset otetaan huomioon kaikissa makrotaloudellisissa, alakohtaisissa tai hankekohtaisissa tuissa. Naisten tilanteeseen kiinnitetään näin ollen erityistä huomiota kaikilla EU:n tukialoilla ja erityisesti kaikilla työllisyys- ja sosiaalipolitiikan tuen aloilla. lähestymistapa, jossa sukupuolikysymykset otetaan Tämä järjestelmällisesti huomioon (mainstreaming), ei kuitenkaan sulje pois naisia suosivia toimia aloilla, joilla voidaan tällaisin toimin vähentää naisten ja miesten erityisen suurta eriarvoisuutta. Unioni antaa etusijan eriarvoisuuden vähentämiselle peruspalvelujen, erityisesti ja lisääntymisoikeuksien kunnioittamiselle sekä eriarvoisuuden vähentämiselle taloudellisten voimavarojen saatavuudessa ja työmarkkinoille pääsyssä. Myös hätäavussa ja sen jatkona annettavassa kunnostus-ja kehitystuessa otetaan erityisesti huomioon sukupuolikysymykset. terveyspalvelujen sukupuolisuus- saannissa, koulutus- ja 4. 3. 3 Luonnonvarojen ja ympäristön suojeluperiaatteiden yhdistäminen kansakuntien Rion vaihe Yhdistyneiden kansainvälisessä ympäristökeskustelussa; kokouksessa vedottiin asenteiden muuttamiseksi ja yhtenäisen näkemyksen luomiseksi kehityksen ympäristöllisistä, ympäristökokous tärkeä oli 26 KOM (95)423, 18. 9. 1995, sukupuolikysymysten sisällyttämisestä kehitysyhteistyöhön, sekä neuvoston päätöslauselma (joulukuu 1995). 27 Naisten neljäs maailmankonferenssi (Peking, syyskuu 1995) ja maailmanlaajuinen sosiaalisen kehityksen huippukokous (Kööpenhamina, maaliskuu 1995). 24- mukaisesti kehittämään periaatteita ja uutta käytäntöä, joka edistää kestävää kehitystä talouden, yhteiskunnan ja ympäristön näkökulmasta. Nämä periaatteet ja käytännöt on yhdistettävä kaikkiin kehitysyhteistyön aloihin niin suunnittelu-, toteutus- kuin arviointivaiheessakin kiinnittäen erityistä huomiota seuraaviin näkökohtiin: ympäristöarvioinnin valmiuksien kehittäminen ja käytännön parantaminen köyhyyden veroj ärj estelmien tulontasoitusnäkökohdat torjunnan ja ympäristöongelmien yhteydet, mukaan lukien ympäristökustannusten asteittainen sisäistäminen talousuudistustuen yhteydessä ottaen huomioon yhteiskunnalliset vaikutukset ja ympäristövaikutukset julkisen teknologioiden siirron alalla ja yksityisen alan kumppanuuksien toteutus erityisesti puhtaiden myös eri alojen erityistoimille voidaan antaa etusija, jolloin ensisijaisia ovat liittyvät ongelmat, energiatehokkuuskysymykset, aavikoitumisen vesivaroihin torjuminen, biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja kestävä hallinta sekä kalavarat. kestävä metsänhoito, kaupunkien kehitys, Lisäksi kiinnitetään erityistä huomiota pieniin saarivaltioihin, jotka ovat alttiina ilmastonmuutokseen liittyville mahdollisille uhille. 5, YHÏŒÏSTY0N AVAAMINEN 1!AU)fOSSaM&Amam&A<& EU:n ja AKT-maiden välisen kauppayhteistyön tavoitteita ei ole todella saavutettu. AKT-valtioiden kaupallinen menestys on yleensä jäänyt pettymykseksi ja yhteisön taloudellisten toimijoiden kiinnostus AKT-valtioihin on jäänyt vähäiseksi. Siihen on monia syitä, eikä tilanne suinkaan johdu ensisijaisesti Lomén yleissopimuksen kauppajärjestelmän heikkoudesta. Tilanteen analyysi on kuitenkin osoittanut, että EU:n ja AKT-maiden kauppayhteistyön kaikkia mahdollisuuksia ei ole käytetty hyväksi ja että aiempaa dynaamisempi lähestymistapa, jossa EU:n ja AKT- valtioiden talouskumppanuutta syvennettäisiin, sallisi kunkin osapuolen hyödyntää erityissuhteitaan entistä paremmin. 5. 1 Entistä kunnianhimoisemmat taloudelliset ja kaupalliset tavoitteet lähestymistapa, EU:n ja AKT-maiden talouskumppanuutta voidaan syventää ainoastaan, jos kaupan perinteinen etuusjärjestelmään keskittyvä suhde, korvataan asteittain tasapuolisemmalla lähestymistavalla, jota luonnehtii kummankin osapuolen yhteiset edut huomioon ottava todellinen kumppanuussuhde. luonnehtii yksipuoliseen jota Tällainen lähestymistapa perustuu kunnianhimoisiin tavoitteisiin, jotka EU:n kannalta ovat seuraavat: - 2 5- kannustaminen AKT-maiden ja sopusointuisesti maailmantalouteen. Tähän pyritään kehittämällä sekä niiden kauppavaihtovalmiuksia että niiden kykyä houkutella yksityisiä sijoituksia niin kotimaasta kuin ulkomailtakin auttaminen yhdentymään asteittain ja uuden kauppadynamiikan luominen ja Euroopan läsnäolon vahvistaminen AKT- maissa siten, että EU:n taloudelliset toimijat pääsevät hyödyntämään AKT-maiden suhteellisia etuja AKT-maiden kannustaminen yhteistyöhön EU:n kanssa kansainvälisissä talous- ja kauppaneuvotteluissa. Näiden tavoitteiden toteuttaminen riippuu siitä, miten tulevassa kumppanuudessa onnistutaan: lujittamaan eri alueiden alueellista yhdentymiskehitystä välivaiheena edettäessä kohti maailmanlaajuista yhdentymistä. Unionin ehdotuksessa on otettava huomioon yhdentymistahto, jota esiintyy vaihtelevassa määrin Saharan eteläpuolisen Afrikan maissa, Karibianmeren maissa ja Tyynenmeren maissa, sekä tämän kehityksen tulevaan eteneminen eri alueilla. Tämä talouskumppanuuteen, joka on toteutettava asteittain tuo väistämättä dynaamisuutta yhteiskunnallisten parantamaan AKT-maiden kykyä toimia muilla kauppaan liittyvillä aloilla. Nämä alat, jotka koskevat teknisten standardien sekä terveys- ja turvallisuusnormien noudattamista, kunnioittamista, ympäristötoimenpiteitä, sijoitusten suojaamista, henkisen omaisuuden suojaamista, palvelujen kauppaa, kilpailupolitiikkaa, kuluttajapolitiikkaa julkisista hankinnoista tehtävien sopimusten avoimuutta, ovat saamassa yhä merkittävämmän aseman kansainvälisissä kauppasuhteissa. Näillä aloilla on siis varmistettava entistä tiiviimpi yhteistyö perusoikeuksien sekä toimijoiden taloudellisten ja uskottavuutta lisäämään sen vakauttamaan AKT-maiden kauppa- ja sijoituspolitiikkaa ja ennakoitavuutta ja mahdollisten sijoittajien kannalta. Tulevassa talouskumppanuudessa AKT-vaiti öiden on voitava tukeutua uudistuksissaan taloudellisesti vahvaan ja luotettavaan kumppaniin, lujittaa uudistusten avoimuutta ja uskottavuutta sekä toteuttaa ne johdonmukaisella kauppa- ja talouspolitiikalla. Kumppanuuden avulla on voitava entistä enemmän aktivoida taloudellisten toimijoiden kiinnostusta AKT-valtioihin ja helpottaa kotimaisia ja ulkomaisia sijoituksia ja tietotaidon ja teknologian siirtoa, mikä taas osaltaan kasvattaa AKT-maiden kilpailukykyä ja helpottaa siten niiden asteittaista ja sopusointuista yhdentymistä maailmantalouteen. 5. 2 Alueellisen yhdentymisen tukeminen. EU: n olisi pidettävä lopullisena tavoitteenaan talousyhteistyösopimusten tekemistä kunkin kolmesta AKT-alueesta, Afrikan, Karibianmeren ja Tyynenmeren, kanssa ottaen huomioon AKT-maiden poliittinen tahto alueelliseen yhdentymiseen. Tämä alkaen talousyhteistyösopimusten neuvottelemisesta yhdentymiskehityksen aloittaneiden ainoastaan asteittain, toteuttaa voidaan tavoite 26 alueellisten osakokonaisuuksien kanssa sekä joissakin harvoissa tapauksissa sellaisten yksittäisten maiden kanssa, jotka eivät kuulu alueellisiin ryhmittymiin ja jotka ja hallinnollisilta täyttävät valmiuksiltaan. edellytykset kooltaan, kehitystasoltaan Mahdollisia kohdealueita ovat Länsi-Afrikka, Keski-Afrikka, eteläinen Afrikka, Itä- Afrikka, Karibianmeri ja Tyynimeri. Niiden alueellisten rakenteiden valinta, joiden kanssa EU voisi käynnistää neuvotteluja, kuuluu tietenkin AKT-valtioille itselleen. Kunkin alueen yhdentymiskehityksen etenemisvaihe on kuitenkin ratkaiseva tekijä neuvottelujen aikatauluja laadittaessa; olennaista on näiden yhdentymisalueiden ja mahdollisesti yhteisen kauppapolitiikan sisäinen kaupan vapauttaminen toteuttaminen. EU:n yhdentymisen neuvottelukumppaneita voisivat joka tapauksessa olla sellaiset ryhmittymät kuin tai CARICOM. Tyynenmeren alueella UEMOA, UDEAC, SADC, EAC käynnistettyjen aloitteiden (South Pacific Forum) perusteella ei tässä vaiheessa voida nimetä alueellista kumppania, mutta yhteistyömahdollisuuksia voitaisiin tutkia. nykytilanteessa Alueellisen 5. 3 Lähestymistavan mukauttaminen vähiten kehittyneiden maiden tilanteeseen Tässä talouskumppanuuden syventämispyrkimyksessä olisi otettava huomioon kunkin osapuolen kehitystaso, rajoitteet ja valmiudet. Tässä hengessä EU:n olisi säilytettävä nykyinen järjestelmä suhteissaan vähiten kehittyneisiin maihin ja laajennettava sitä mahdollisimman paljon. Muilla kauppaan liittyvillä aloilla unionin ei pitäisi vaatia näiltä mailta sitoumuksia, jotka ylittävät niiden taloudelliset ja institutionaaliset valmiudet. Tämä tarpeellinen eriyttäminen vähiten kehittyneisiin maihin ja muihin maihin ei kuitenkaan saa haitata eri alueilla käynnissä olevaa alueellista yhdentymiskehitystä. Useat vähiten kehittyneet AKT- valtiot kuuluvat näet johonkin tulliliittoon tai vapaakauppa-alueeseen, jonka kanssa olisi edellyttäviä lujitetun talousyhteistyösopimuksia. Sen hyödyn, joka syntyy kuulumisesta talousyhteistyön alueeseen Euroopan unionin kanssa, olisi ylitettävä vapauttamisen mahdolliset kustannukset siirtymäkaudella. Näiden vähiten kehittyneiden maiden osalta vastavuoroisuus edellyttäisi kuitenkin laajempia mukautusponnistuksia, jotka olisi otettava huomioon arvioitaessa näiden maiden tarpeita ja joiden johdosta olisi annettava tukena, makrotaloudellisena tukena, alakohtaisena tukena. ). liitännäistoimenpiteinä vastavuoroisuutta (siirtymävaiheen lisätukea suotavaa tiettyä tehdä 5. 4 Erilliset sopimukset Talouskumppanuuden syventämiseksi olisi siis neuvoteltava useita sopimuksia: EU:n ja AKT-maiden välinen kokonaissopimus ja useita EU:n ja alueellisten osakokonaisuuksien välisiä sopimuksia, joiden kaupallisissa osioissa määrättäisiin eriasteisesta vastavuoroisuudesta ja aiheellisista aikatauluista. Tällaisia neuvotteluja olisi vaikea toteuttaa Lomén yleissopimuksessa määrättynä ajanjaksona. Lisäksi on tunnustettava, että talouskumppanuuden syventäminen - 2 7- merkitsisi AKT-valtioiden oikeuksien ja velvollisuuksien asteittaista muuttamista. Olisi siis aiheellista suunnitella monivaiheisia neuvotteluja. vaiheessa (1998-2000) neuvoteltaisiin Ensimmäisessä eli kokonaissopimus. Toisessa vaiheessa neuvoteltaisiin alueelliset sopimukset. Sekä kumppanien että unionin edut huomioon ottaen nämä alueelliset sopimukset voisivat olla muodoltaan joko talousyhteistyösopimuksia (jotka eivät olisi täysin vastavuoroisia) tai talouskumppanuussopimuksia (jotka olisivat vastavuoroisia ja sisältäisivät vapaakauppa-alueita), jollei jäljempänä 5. 5 kohdassa mainitusta muuta johdu. Tämän toisen neuvotteluvaiheen pitäisi kestää enintään kolme vuotta nykyisen yleissopimuksen päättymisestä (2000-2003). puitesopimus Näiden sopimusten sisältö olisi tällöin seuraavanlainen: aikana. osapuolen kummankin suunnitellun neuvotteluvaiheen kokonaissopimuksessa määriteltäisiin sitoumus talouskumppanuuden asteittaiseen syventämiseen. Siinä määriteltäisiin lopullinen tavoite, talouskumppanuussopimusten tekeminen kunkin kolmen AKT-alueen kanssa. Kokonaissopimuksessa nimettäisiin ne alueelliset osakokonaisuudet ja (vähiten kehittyneisiin maihin kuulumattomat) yksittäiset AKT-maat, jotka sitoutuvat neuvottelemaan talousyhteistyösopimuksia tai kumppanuussopimuksia toisen Kokonaissopimuksessa täsmennettäisiin näiden sopimusten yleinen kehys ja mahdollisuuksien mukaan myös aiottu kokonaisaikataulu. Siinä määrättäisiin, että näitä sopimuksia yhtenäistetään ja yhdistetään myöhemmin sen mukaan, miten yhdentyminen etenee kolmen AKT-alueen sisällä. Lisäksi sopimukseen sisältyisi yhteisiä määräyksiä kauppaan liittyvistä aloista - tulevissa alueellisissa sopimuksissa. Myös näitä määräyksiä täsmennettäisiin teollisuusyhteistyötoimia kehittää ja kokonaissopimuksen piirissä. Kokonaissopimuksessa tarjottaisiin nykyisten tullietuuksien säilyttämistä kolmen vuoden neuvotteluvaiheen aikana. Sopimuksessa täsmennettäisiin, että ne vähiten kehittyneisiin maihin kuulumattomat AKT-maat, jotka eivät haluaisi aloittaa neuvotteluja vastavuoroisuuden lisäämisestä suhteisiinsa EU: n kanssa tai joiden kohdalla neuvottelut epäonnistuisivat tai alkuperäisiä sitoumuksia ei noudatettaisi, pysyisivät edelleen (kolmen vuoden ajanjakson jälkeen) yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän kauppaetuuksien piirissä. Samalla tavoin sopimuksessa määriteltäisiin markkinoillepääsyjärjestelmä niille vähiten kehittyneille maille, jotka eivät kuulu EU:n kanssa neuvottelevaan alueelliseen ryhmittymään, nykyisen säännöstön perusteella ja ottaen huomioon 2 päivänä kesäkuuta 1997 tehty yleisten asiain neuvoston päätös vähiten kehittyneiden maiden hyväksi (joka oli jatkoa VVTO. n ministerikokouksessa Singaporessa toimintasuunnitelmalle vähiten kehittyneiden joulukuussa 1996 hyväksytylle maiden hyväksi), tätä järjestelmää sovellettaisiin kaikkiin vähiten kehittyneisiin maihin (sekä AKT-maihin että AKT-ryhmän ulkopuolisiin maihin). kehittämistoimia voitaisiin kaupan jolloin alueellisin talousyhteistyösopimuksin vakiinnutettaisiin AKT-maiden pääsy Euroopan markkinoille ja tuotaisiin vastavuoroisuutta Euroopan vientiin. Tällaiset sopimukset olisivat olennainen välivaihe kehityksessä kohti yleistä vapauttamista. sovellettavat Näissä sopimuksissa yksilöitäisiin kumpaankin osapuoleen 2 8- markkinoillepääsyjärjestelmät sekä tullitariffien mukauttamisen etenemistahti ja mukauttamisvaiheen kesto. Sopimukset sisältäisivät määräyksiä syvennetystä yhteistyöstä muilla kauppaan liittyvillä aloilla. Niissä täsmennettäisiin ajanjakso, jonka kuluttua tilannetta olisi tarkasteltava uudelleen vapauttamisessa saavutetun edistyksen arvioimiseksi ja seuraavien vaiheiden aikataulun vahvistamiseksi 4 alueellisissa talouskumppanuussopimuksissa määrätä talousyhteistyömääräysten lisäksi vapaakauppa-alueen asteittaisesta toteuttamisesta WTO:n määräysten mukaisesti (mitään alaa ei suljeta pois, olennainen osa kaupasta katetaan ja tavanomainen kymmenen vuotta) ja yhteisen toteutusaika on maatalouspolitiikan mukaisesti. voitaisiin syventäminen toteuttaa Talouskumppanuuden edeltäisivät talouskumppanuussopimuksin, talousyhteistyösopimukset; kattaisivat kauppajärjestelmän ja niihin sisältyisi vastavuoroisuusperiaate sekä tiivis yhteistyö muilla kauppaan liittyvillä aloilla. joita talouskumppanuussopimukset tarvittaessa voitaisiin nämä siten Tällaisella lähestymistavalla voitaisiin merkittävästi lujittaa osapuolten välisiä taloussiteitä luomalla pitkälle yhdentyneitä talousalueita. 5. 5 Yhteensopivuus WTO:n ja yhteisen maatalouspolitiikan kanssa Pitkällä aikavälillä, kun EU: n kaikille vähiten kehittyneille maille myöntämää etuusjärjestelmää toisaalta yhdenmukaistetaan ja toisaalta tehdään WTO:n ja erityisesti GATTin vapaakauppa-alueita koskevan XXIV artiklan mukaisia talousyhteistyösopimuksia, EU. n tuleva kauppajärjestelmä voisi lopulta olla WTO:n mukainen eikä poikkeuksia tarvittaisi. Lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä näyttää kuitenkin vaikealta kehittää EU:n ja AKT-maiden välistä kauppajärjestelmää, johon ei tarvittaisi poikkeusta WTO:lta, mihin vaihtoehtoon sitten tosiasiassa päädytäänkin. Poikkeus olisi välttämätön nykyisen järjestelmän säilyttämiseksi kolmen vuoden neuvotteluvaiheen aikana. Sen jälkeen tarvittaisiin WTO:n 9 artiklan tyyppistä (nykyisen poikkeuksen kaltaista) tai XXIV. 10 artiklan tyyppistä poikkeusta, kun tiedetään, tarvitaan että kehittämisessä tiettyjen alueiden kanssa. Yhteisön olisi talousyhteistyösopimuksia ainakin valmisteltava huolellisesti näiden määräysten esittelyä WTO. lle. Yhteisö voisi tuoda esiin erityisesti sen huomattavan hyödyn, jonka nämä sopimukset tuottaisivat entistä antaessaan AKT-valtioille mahdollisuuden mukautua kehitykselle helpommin uuteen kansainväliseen tilanteeseen kehitystasonsa mukaisesti. vastavuoroisuuden Talouskumppanuussopimusten vapaakauppa-alueiden niihin toteuttamisen suotavuus on joka tapauksessa tutkittava tarkasti ottaen huomioon yhteisön kauppapolitiikan kehitystä ja suosituimmuussopimuksia koskevassa erityisesti Eurooppa-neuvoston kertomuksessa28 määritellyt vaatimukset, liittyvien ja 28 Amsterdam, kesäkuu 1997. 29- suppeampiin yhteensopivuus WTO:n määräysten ja yhteisen maatalouspolitiikan säännösten kanssa. Jos tutkimuksessa havaittaisiin ristiriitaisuuksia, EU:n olisi tyydyttävä kattavuudeltaan poikkeuksen sopimuksiin, myöntämistä - poikkeuksen kesto olisi määriteltävä erikseen, mutta se tarkistettaisiin vuosittain. Komissio tutkii lähiviikkojen aikana, missä määrin edellä mainitussa vaatimukset mahdollistavat kaikille AKT-maille ehdotettavaan kokonaissopimukseen. kertomuksessa määritellyt vapaakauppatavoitteen Eurooppa-neuvoston kirjaamisen vaatisivat jotka kauppajärjestelmään. Tämä voitaisiin Samaan aikaan yhteisön olisi etsittävä muita tapoja auttaa AKT-maita yhdentymään monenväliseen toisaalta kannustamalla WTO:hon vielä kuulumattomia maita liittymään siihen, toisaalta kehottamalla WTO:hon kuuluvia AKT-maita vakiinnuttamaan asteittain tullitariffinsa tosiasiallisesti sovelletulle tasolle kehitystasonsa ja taloudellisten ja yhteiskunnallisten rajoitteidensa mukaisesti. toteuttaa Yksittäisiä tuotteita (banaania, sokeria, naudanlihaa) koskevien pöytäkirjojen yhteydessä myönnetyt etuudet voidaan säilyttää vähiten kehittyneiden maiden osalta ainoastaan, jos ne kuuluvat GATTin XXV. 5 artiklaan perustuvan poikkeuksen piiriin. Tämä edellyttäisi samanlaista poikkeusta niille maille, jotka kuuluvat yleisen tullietuusjärjestelmän sitoutuisivat piiriin. Niiden maiden osalta, talousyhteistyösopimuksiin EU: n kanssa, pöytäkirjoihin perustuvat etuudet voitaisiin kokonaan tai osittain säilyttää yhdistämällä ne aiheellisessa muodossa näihin uusiin sopimuksiin. jotka Kun otetaan huomioon sokeripöytäkirjan erityinen luonne kuluttajan ja toimittajan välisenä, kiinteitä määriä koskevana sopimuksena, EU ja AKT-maat voisivat sopia tämän pöytäkirjan jota ei sidota kokonaisyhteistyösopimukseen. Siinä tapauksessa poikkeus (WTO:n 9 artikla) saattaa osoittautua tarpeelliseksi, jotta yhteensopivuus WTO:n kanssa voitaisiin varmistaa. Voisi olla suotavaa yhdistää tämä pyyntö laajempaa poikkeusta koskevaan pyyntöön mahdollisten eri poikkeustarpeiden kattamiseksi. säilyttämisestä erillisenä sopimuksena, 6. K O H TI U U T TA R A H O I T U S Y H T E I S T Y ÖN J Â T E K K Œ S EN Y H T E I S T Y ÖN K Ä Y T Ä N T ÖÄ 6. 1 Tehokkuusvaatimus Rahoitusyhteistyö perustuu nykyisellään yleissopimuksen perusperiaatteeseen, joka on sen sopimusluonne. Yleissopimus sitoo osapuolia pitkällä aikavälillä ja takaa niiden suhteiden turvallisuuden ja ennakoitavuuden tässä vapaasti neuvotellussa sopimuskehyksessä, joka perustuu vastavuoroisiin sitoumuksiin ja jatkuvaan vuoropuheluun. Tämä periaate on yleissopimuksen vahvuus ja se on laajalti edistänyt niin sanottua "Lomén kulttuuria". Sen käytännön toteutuksen rajallisuus on kuitenkin käynyt ilmi. Rahoitusvarojen lähes automaattinen myöntämistäpä ja tuen antajien taipumus astua velvoitteensa laiminlyöneen kumppanin sijaan eivät ole edistäneet sitä todellista poliittista sitoutumista, jota AKT-maiden hallituksilta odotetaan. On esiintynyt - 3 0- tiettyä lipsumista, jossa yhteistyövälineet ovat pikemminkin hallinneet kuin palvelleet kasvava monimutkaisuus vaikeuttavat niiden hallintaa erityisesti silloin, kun niitä käytetään samanaikaisesti samassa maassa. välineiden monimuotoisuus politiikkaa. Näiden ja Tuen hallintavastuun jako komission ja edunsaajamaiden kesken - joka oli otettu käyttöön sen "poliittisen arvon" vuoksi - aiheuttaa sekaannuksia ja viiveitä. Muutos yhteistyön käytännössä on välttämätön. Se on välttämätön erityisesti siksi, että yleisen mielipiteen vaatimus yhteistyömme tehokkuudesta samoin kuin vihreän kirjan analyysien osoittama erivttämistarve on vastedes otettava jatkuvasti huomioon. Tämä muutos on toteutettava yhdistämällä kolme näkökohtaa: - Lomén tärkeimpien saavutusten periaatteiden säilyttäminen; nämä saavutukset ovat luoneet "Lomén kulttuurin" ja niiden arvo on nykyään vielä aiempaakin selvempi, - tarvittava kehitys kohti entistä vastuullisempaa kumppanuutta, suurempaa tehokkuutta ja selvempää eriyttämistä, - vaatimus voimavarojen käytön luotettavuudesta moitteettoman hallinnon mielessä. Tämä yhdistämispyrkimys edellyttää, että tarkistetaan: - yhteistyön välineiden logiikka - voimavarojen myöntämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt - tukien luonne - hallintatavat. 6. 2 Välineiden logiikan yksinkertaistaminen Yhteisön yhteistyön tehokkuutta ja vaikutusta rajoittaa vaikeus varmistaa usein läheisillä aloilla vuorovaikutuksessa toimivien välineiden hyvä johdonmukaisuus ja noudattaa samalla erityisiä tavoitteita ja käyttöperusteita. Tietyt yhteisön aloitteet, kuten kahdeksannen EKR:n strategia-asiakirjat, tätä hankaluutta, mutta järjestelmä koetaan edelleen monimutkaiseksi ja jäykäksi eikä riittävän avoimeksi. rajoittavat varmastikin Nykyisten välineiden yksinkertaistaminen ja järkeistäminen on välttämätöntä. Tällainen suuntaus voi sisältää kaksi pääosiota: (1) välineiden määrän vähentäminen. Tarve erilaistuviin joustavampaan yhteistyökäytäntöön, jossa voidaan vastata alati tarpeisiin, edellyttää nykyisten välineiden ja muuttuviin - 3 1- ryhmittämistä kolmeen eri rahoituskehykseen: - ohjelmoitavien voimavarojen rahoituskehys, jolla on tarkoitus tukea pitkän aikavälin kehitystä. Tähän rahoituskehykseen ryhmitettäisiin ne tukiosuudet, jotka nykyään kattavat ohjelmoitavan tuen, mukautustuen, Stabexin ja Sysminin, ja kehyksestä voitaisiin tarpeen mukaan ja aiheellisinta tukityyppiä koskevan arvion perusteella toimielinuudistuksia, tukea alakohtaista politiikkaa, makrotalousuudistuksia, hajautettuja toimijoita ja entistä tarkemmin suunnattuja toimia. Rahoituskehyksen avulla voitaisiin myös korvata nykyään Stabexin ja Sysminin piiriin kuuluvien maiden vientitulojen menetykset myöntämällä lisävaroja makrotaloudellisten tai alakohtaisten uudistusten tueksi. Toisin sanoen on tehtävä ero korvausmekanismin piiriin hyväksyttävyyden ja vastaavien voimavarojen käytön välillä. Monien maiden vahva riippuvuus perustuotteista saatavien tulojen (hintojen ja määrien) vaihteluista oikeuttaakin korvausperiaatteen säilyttämisen, jolloin korvaus laskentajärjestelmän perusteella. Toisaalta taas pyrkimys voimavarojen parhaaseen mahdolliseen tehokkuuteen puoltaa näiden varojen joustavaa käyttöä uudistusten tueksi. epäilemättä määräytyisi yksinkertaistetun - investointirahasto, jonka tarkoituksena olisi edistää yksityisen ja kaupallisen alan kehitystä suorien sijoitusten avulla sekä parantamalla teknisten ja rahoituksellisten tukipalvelujen valmiuksia ja kehittämällä pääomamarkkinoita. Tällaiseen rahastoon koottaisiin nykyiset riskipääoma- ja korkohyvitystuet. Rahastoa olisi johdettava kaupalliselta perustalta ja toteutuneesta rahoituksesta saatava vaste olisi käytettävä sen hyväksi. EIP:llä on olennainen asema tämän rahaston hallinnossa komission hyväksymien suuntaviivojen mukaisesti. Tässä yhteydessä on parannettava EIP:n, Teollisuuden kehittämiskeskuksen ja komission tehtävien niveltämistä toisiinsa. - poikkeuksellisiin kriisitilanteisiin tarkoitettu rahoituskehys; tällaiset tilanteet ovat jo luonnostaan vaikeasti ennakoitavissa. Tällainen kehitys mahdollistaisi yhteisön yhteistyöpolitiikan joustavuuden, johdonmukaisuuden ja avoimuuden parantamisen. (2) ohjelmoinnin vhteistvöi äriestelmässä palauttaminen keskeiseen asemaan koko Eräissä maissa tavoiteohjelmat kattavat nykyisellään vain pienen osan käytettävissä olevista voimavaroista. Ohjelmointi sopii kuitenkin mitä parhaiten politiikkaa koskevan vuoropuhelun välineeksi. On siis suotavaa, että kunkin maan käytettävissä olevien voimavarojen kokonaisuus voitaisiin yhdistää ohjelmointiin sen makrotaloudellisen ja alakohtaisen politiikan tueksi, johon yhteisön tukea haetaan, ja keskittää siten nämä voimavarat - 3 2- ainoastaan tietyille aloille. Tässä yhteydessä ohjelmointia koskevassa vuoropuhelussa on varmistettava kuten kuin aiheellisella työmarkkinaosapuolten, yksityisen alan, kansalaisjärjestöjen tai paikallisten yhteisöjen, täysipainoinen osallistuminen. tavalla muiden toimijoiden, valtion Tällaista lähestymistapaa ei luultavasti voida soveltaa samalla tavoin kaikissa maissa. Ohjelmoinnissa on varmistettava aiheellinen yhteensovittaminen kaikkien rahoittajien kanssa. 6. 3 Voimavarojen myöntäminen tarpeiden ja ansioiden mukaan Ohjelmoitavien voimavarojen myöntämisen automaattisuutta on jo vähennetty ohjelmoinnin kaksivaiheisessa toteutuksessa, jossa otettiin mukaan laadullinen peruste voimavarojen jaolle. Tätä kehitystä on lujitettava ja tarveperustetta, joka perustuu pääosin kehityksen mittareihin, on täydennettävä ansioperusteilla, jotka perustuvat suoritukseen ja moitteettomaan hallintoon. Tämä edellyttää, että menneisyydestä periytyvät vääristymät poistetaan ensin. Ennakoitavuuskäsitteen sovittamiseksi tähän entistä tarkempaan valikoivuuteen on perustettava liukuva ohielmointiiäriestelmä, johon sisältyy säännöllisiä, esimerkiksi vuosittain toistuvia, tarkistuksia. Nämä tarkistukset koskevat niin myönnettyä kokonaismäärää kuin tuen luonnettakin. Tällainen suuntaus on osa todellisen kumppanuuden mallia, johon liittyy jatkuva vuoropuhelu. Tällä tavoin etenemällä helpotetaan mahdollisuutta mukauttaa ohjelmat maan kokonaissuhdanteen kehitykseen. Tämä suuntaus edellyttää: avoimuutta suoritusperusteiden käytössä jäsenvaltioiden aseman muuttamista ohjelmoinnin tarkistuksissa luopumista eri maille lopullisesti myönnettyjen varojen ajatuksesta, koska kullekin maalle yleissopimuksen alussa (ennakoitavuus) myönnetyt (vähimmäis-) määrät ovat tällaisessa lähestymistavassa ainoastaan suuntaa-antavia. Tällaisessa lähestymistavassa sitoumusten noudattaminen ja yhteistyön tehokas toteuttaminen takaavat entistä suuremmat rahoitusvirrat edunsaajamaihin. 6. 4 Tukien luonteen kehitys Talousuudistuksiin suunnattu tuki on edelleen tarpeen maailman käydessä läpi perusteellista muutosta, joka vaatii jatkuvaa mukautumista. 33 Samaan aikaan on suotavaa keskittää yhteisön tuki alakohtaisiin uudistuksiin yhteistyön vaikutuksen ja tehokkuuden parantamiseksi. Tällaiseen kehitykseen päästään: lujittamalla parantamista toimielinrakenteen ja politiikan paikallisten laadintavalmiuksien kehittämällä yhteisön rahoitusta asteittain - avoimuutta ja talousarvion tehokkuutta koskevien edellytysten mukaisesti ja politiikkaa koskevassa vuoropuhelussa tehtyjen sitoumusten perusteella - kohti suoraa alakohtaista talousarviotukea, joka korvaa yksittäiset hankkeet, vastuunottamisen ja mukauttamisen edistämiseksi. Ehdollisuus merkitsee, että uudistuksille ei myönnetä tukea automaattisesti; sen tarkoituksena on edistää edunsaajamaiden , uudistusten mukauttamista, tehdä hallituksen ponnistuksista kokonaisarvio sen sijaan, että sille asetettaisiin useita päällekkäisiä yksittäisiä ehtoja, sekä asettaa nämä ponnistukset pitkän aikavälin kehitysnäkymien yhteyteen. Tämä myötäilee niitä ehdotuksia, joita on esitetty käynnissä olevassa keskustelussa ehdollisuuden uudistamisesta SPA:ssa (Afrikan erityisohj elmassa). Tämä ehdollisuuden uudistus on olennainen edellytys sille, että valtiot mukauttavat kehityspolitiikkaansa ja että luottamussuhteeseen perustuva todellinen kumppanuus toteutetaan. Ehdollisuuden täyden tehon saavuttamiseksi sen perustana on oltava yhteinen näkemys toteutettavasta politiikasta. 6. 5 Entistä tehokkaampi voimavarojen hallinta Kaikki arviointitutkimukset ovat osoittaneet, että eri yleissopimusten aikana tehdyistä parannuksista huolimatta tuen yhteishallintajärjestelmän raskaus haittaa yhteistyön tehokkuutta. Mitkä vaihtoehdot ovat mahdollisia, jotta voitaisiin vastata sekä voimavarojen tehokkuus- edunsaajamaiden vastuullistamisvaatimukseen? luotettavuusvaatimukseen että ja Tätä kysymystä on hallinnon" ja vastuun lisäämisen välille. lähestyttävä eriytetysti luomalla. yhteys "moitteettoman Joitakin vastauksia voidaan löytää pohtimalla seuraavia aiheita: - talousarviotuen käsitteen lujittaminen (vertaa edellä) - komission vallan hajauttaminen „ siirtämällä tiettyjä tehtäviä ja vastuualueita sen valtuuskunnille - yhteistyön ulottaminen valtiosta riippumattomiin toimijoihin 34- - yleissopimuksen ja sen menettelytapojen yksinkertaistaminen. 7. 1 Kokonaissopimus ja erilliset yksityiskohtaiset säännöt EU:n ja AKT-maiden poliittisen, taloudellisen ja yhteiskunnallisen kumppanuuden liittäminen unionin poliittisen toiminnan ja ulkoisen vaikutusvallan yhteyteen on ratkaisevaa. Vaikka uuden sopimuksen rakenteen ei siis olekaan määrä johtaa EU:n ja AKT-maiden suhteen maantieteelliseen osittamiseen, siinä on kuitenkin otettava huomioon kaksi rinnakkaista dynamiikkaa. Kokonaissopimuksen dynamiikka perustuu kahteen periaatteeseen, jotka tuotiin esiin vihreää kirjaa koskevissa keskusteluissa. Toisaalta EU:n ja AKT-maiden kokonaisuudella on poliittisesta näkökulmasta kiistämätön arvo moninapaistuneessa maailmassa, jossa pohjoisen ja etelän suhteilla on uusi merkitys. Unioni ei voi sivuuttaa strategista tilaisuutta kehittää rakentava suhde valtioryhmään, joka on mahdollinen maailmanlaajuinen, toimija ja jonka monimuotoisuus voi olla sille eduksi kansainvälisissä neuvotteluissa. Toisaalta taas AKT-kumppanit ovat kiistattomasti sitoutuneet ryhmän eheyden periaatteeseen sinänsä ja ilmaisevat halunsa yhteis vastuuseen. Tämä yhteisvastuun uusi nousu ei ilmene ainoastaan hallitusten tasolla neuvotteluilta edellytettynä lähtökohtana, vaan sitä ilmaisevat myös useat kansalaisyhteiskunnan toimijat. AKT-kumppanit näkevätkin EU:n ja AKT-maiden kumppanuudessa kehityskelpoisen mallin, joka on pohjoisen ja etelän suhteissa ainutlaatuinen. Ne katsovat voivansa hyödyntää AKT-ryhmän ja unionin yhteistä painoarvoa kansainvälisissä suhteissa ja neuvotteluissa. lähestymistavan dynamiikka puolestaan perustuu ja Erillisen kauppayhteistyön alueelliseen ulottuvuuteen ja alueellisen yhdentymisen kasvavaan merkitykseen kehityksen osatekijänä. Liittämällä yhteistyön kokonaiskehykseen erillisiä yksityiskohtaisia sääntöjä otetaan huomioon AKT-maiden alueellisten tai alueiden sisäisten ryhmittymien erityispiirteet, -rajoitteet ja -edut sekä yleisemmin pyrkimys yksinkertaistaa ja tehostaa tukea etsimällä sille aiheellisin taso ja mukauttamalla se eri alueiden maantieteelliseen todellisuuteen. talous- Näiden kahden seikan perusteella unionin on suunniteltava uusi kokonaissopimus erillisine yksityiskohtaisine ja yhdentymisnäkymät ovat keskeisiä. joissa alueelliset erityispiirteet sääntöineen, 7. 2 Kolme joissa eriyttämistasoa, yhdentymisnäkymät ovat keskeisiä alueelliset erityispiirteet ja Uuden kokonaissopimuksen on määrä toimia kehyksenä erillisille, alueiden sisäisille sopimuksille, ja se koskee EU:n ja AKT-maiden yhteistyön olennaisia seikkoja: yleistavoitteita, periaatteita ja institutionaalisia näkökohtia. Todellisen muutoksen tarve vaatii kuitenkin, että erillisen lähestymistavan yksityiskohtaisia sääntöjä tutkitaan alueellisella (Saharan eteläpuolinen Afrikka, Karibianmeri ja Tyynimeri) ja alueiden sisäisellä tasolla (Afrikassa). Eri eriyttämistyyppien - 3 5- päällekkäisyys voisi kuitenkin haitata haluttua yksinkertaistamista; olisi siis säilytettävä eriyttämisen perusosat ja hylättävä epäolennaiset osat, ja tämä olisi toteutettava kolmella tasolla: • politiikkaa koskevassa poliittisessa vuoropuhelussa, • alueellisten talousyhteistyö- ja talouskumppanuussopimusten neuvotteluissa, • alueellista yhdentymistä koskevassa vuoropuhelussa. olennainen Eriyttämisjärjestelmän ja kauppayhteistyösopimusten neuvottelemista alueellisten (Karibianmeri, Tyynimeri) tai alueiden sisäisten yhdentymiskeskusten (Afrikassa) kanssa. Kahdella muulla edellä mainitulla tasolla säilytetään ainoastaan se näkökohta tai ne näkökohdat, joita ei voida ottaa tyydyttävästi huomioon kokonaissopimuksen yhteydessä. perusosa koskee useiden talous- 7. 2. 1 erillisen poliittisen vuoropuhelun perusosat Poliittisella tasolla ehdotetaan kokonaissopimuksessa määriteltyjen vuoropuhelun olennaisten näkökohtien joka kohdennetaan todellisuuteen ja joka perustuu johdonmukaisimpiin aloitteisiin alueelliseen taloudellisen, yhteiskunnallisen, kulttuurisen ja yhdentymisen alalla. lisäksi erityistä vuoropuhelua, ja poliittisen yhteistyön Tässä erillisessä vuoropuhelussa, joka perustuu unionin ja kyseisen alueellisen ryhmittymän yhteiseen etuun, on määrä keskittyä rajalliseen joukkoon ensisijaisia aloja, joilla unioni voi tukea alueellisia yhdentymisponnistuksia. Selkkausten ehkäisy ja ratkaiseminen alueellisella tasolla, moitteeton julkinen varainhoito, kaupan, kielteisten väestönliikkeiden, - hallinta, ympäristökysymykset sekä alueiden institutionaalisten ja kansanvaltaisten valmiuksien tämän erillisen vuoropuhelun mahdollisia soveltamiskohteita. huumeiden, muun ja luontaisen haavoittuvuuden luonnononnettomuuksien lujittaminen ovat vuorovaikutusten laittoman - Olemassa olevat tai mahdolliset alueelliset ryhmittymät Afrikassa - Länsi-, Itä- ja Keski-Afrikassa, eteläisessä Afrikassa ja Intian valtamerellä - Karibianmerellä ja Tyynellämerellä on tyypiteltävä, jotta voitaisiin määritellä edellytykset ja perusteet alueellisen poliittisen vuoropuhelun käynnistämiselle. Tämä vuoropuhelu on yhdentymisaloitteiden aloitettava yhteydessä. kestävimmiksi ensisijaisesti katsottujen 7. 2. 2 EU:n ja alueellisten osakokonaisuuksien väliset talousyhteistyösopimukset Talouskumppanuuden syventäminen alueellisten osakokonaisuuksien kanssa tehtävillä talousyhteistyö- ja talouskumppanuussopimuksilla on uuden erillisen lähestymistavan ydin. Alueelliset talous- ja kauppasopimukset perustuvat kokonaissopimuksen olennaisiin osiin, periaatteisiin ja tavoitteisiin, ja niiden tarkoituksena on: 36 - elvyttää EU:n ja AKT-maiden välinen yhteistyö tarkoituksenmukaisemmalla tasolla määrittelemällä uuden dynaamisen kauppajärjestelyn johdonmukaiset soveltamiskohteet, luomalla yhteisiä taloudellisia etuja ja saattamalla siten unionin ja kyseisen AKT-alueen taloudelliset toimijat läheisempään kanssakäymiseen yllä pitää ryhmän erityissuhteita AKT-kumppaneihin osakokonaisuuksille tilaisuus kuroa umpeen välimatkansa niihin kumppaneihin, tekemissä jotka ovat mukana unionin muiden maailman alueiden kanssa taloussopimuksissa. antamalla Ehdotettu rakenne (kokonaissopimukseen liittyvät alueiden sisäiset sopimukset) mahdollistaa riittävän joustavan lähestymistavan, jossa otetaan huomioon eri alueiden yhdentymiskehityksen dynamiikka ja niiden maantieteellisen aseman kehitys. 7. 2. 3 alueellista yhdentymistä koskeva erityinen vuoropuhelu tahto Talousyhteistyö- ja talouskumppanuussopimusten yhteydessä poliittinen te. kijöihin sen alueelliseen yhdentymiseen kuuluu eriyttämisen ratkaiseviin mukaisesti, että alueellisen yhdentymisen tuki luetaan EU:n ja AKT-maiden yhteistyön painopistealojen joukkoon (4. 2. 3 luku). Talousyhteistyö- ja talouskumppanuussopimusten neuvottelun ja täytäntöönpanon yhteydessä on käytävä erityistä vuoropuhelua, jossa otetaan huomioon erityisesti osakokonaisuuksien, alueellisten järjestöjen ja kansallisten hallitusten sitoutuminen taloudelliseen yhdentymiseen. Vuoropuhelussa määritellään erityisesti erillinen tarvitaan kohtelu, joka perustuu arvioon siitä, miten paljon rahoitustukea yhdentymisen talousarviovaroihin ja maksutaseeseen kohdistuvien vaikutusten lieventämiseksi siirtymäkaudella. joiden Maat, alueellisiin yhdentymiskeskuksiin, voivat saada osakseen erityiskohtelua - rahoituksellista ja teknistä apua -, jonka tarkoituksena on valmistella niitä liittymiseen29. tulevaisuudessa ennakoida liittyvän voidaan perustetaan liittyvien Rakennemukautukseen yhteisvastuu- alueellisten yhteenkuuluvuusmekanismeja, osakokonaisuuksien vähiten kehittyneitä maita tai maakuntia voitaisiin tukea siirtymävaiheessa. täydennykseksi välineiden jotta ja 7. 3 Sopimus, joka on avoin mahdollisille jäsenehdokkaille tai tiettyjen määräysten ulottamiselle muihin hakijamaihin. EU:ta ja AKT-maita sitova yleissopimus on aina ollut avoin sopimus, johon on ajan mittaan voinut liittyä suuri joukko maita; sen allekirjoittaneiden AKT-valtioiden määrä onkin tähän mennessä kasvanut 71:een oltuaan 46 vuonna 1975. Tämän avoimuusmahdollisuuden on säilyttävä sääntönä tulevaisuudessakin. 29 esimerkiksi johdonmukaisia talouden kunnostusohjelmia tai selkkausten ehkäisyohjelmia Kongon, Ruandan ja Burundin kaltaisten maiden yhdentämiseksi asteittain alueensa sisäiseen järjestelmään. 37- Vähiten kehittyneiden maiden suuri merkitys AKT-ryhmässä ja köyhyyden torjunnan tavoitteelle annettu etusija saattavat johtaa siihen, että tietyt tulevan sopimuksen määräykset ulotetaan muihin, kehitystasoltaan samankaltaisiin maihin EU:n ja AKT-maiden suhteita koskevan sopimuskehyksen ulkopuolella. Vähiten kehittyneille maille suunniteltu uusi yhteisön markkinoillepääsyjärjestelmä ilmentää tätä lähestymistapaa. Taloussopimusten alueellistaminen ja saman maantieteellisen alueen AKT-maiden täydentävyyksien huomioon ja AKT-ryhmän ulkopuolisten maiden välisten ottaminen ovat toinen peruste mahdolliselle laajentamiselle. Tässä yhteydessä eurooppalaisten kumppanien ja AKT-kumppanien on yhdessä määriteltävä mahdollisten osittaisten tai täydellisten liittymisten periaatteet ja mekanismit. ja kumppanuustilanteessa. Niiden vastavuoroisille sitoumuksille, joiden avulla voidaan löytää tarpeen mukaan joustavasti uusia ratkaisuja uusiin ongelmiin. tehdään toimittava perustana sopimukset on dynaamisessa kehitys- Tulevat -38 LIITE - Kuulemismenettely Kun komission vihreä kirja "Euroopan unionin ja AKT-maiden välisistä suhteista 2000- luvun alussa - Uuden kumppanuuden tuomat haasteet ja mahdollisuudet" (KOM (96)570, 20. 11. 1996) oli julkaistu, keskustelu käynnistyi toimielinten tasolla jäsenvaltioissa ja AKT-valtioissa sekä kaikilla niillä tahoilla, joita asia koskee. 1. Toimielinten kuuleminen Euroopan parlamentti nimesi vihreää kirjaa koskevan kertomuksen esittelijäksi herra Martensin. Kehitys- ja yhteistyövaliokunta hyväksyi kertomuksen (EP 223. 237) 16 päivänä syyskuuta 1997 ja se hyväksyttiin täysistunnossa 2 päivänä lokakuuta. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi lausunnon vihreästä kirjasta 10 päivänä heinäkuuta 1997 (TSK 775/97). 2. Jäsenvaltioiden ja AKT-valtioiden kuuleminen Epävirallisia kuulemisia järjestettiin EU:n neuvostossa, EU:n ja AKT-maiden yhteisneuvostossa sekä erään jäsenvaltion aloitteesta järjestetyssä EU:n ja AKT- maiden epävirallisessa ministerikokouksessa. Niiden tahojen kuuleminen, joita asia koskee 3. (tässä luetellaan ainoastaan komission aloitteet) Euroopan komission aloitteesta jäsenvaltioissa järjestetyt neuvoa-antavat foorumit: - ESPANJA - Madrid - 13 päivänä helmikuuta 1997 - Espanjalais-amerikkalaisten kysymysten tutkimus- ja asiantuntijajärjestö / Euroopan kansainvälisen yhteistyön keskus. - RUOTSI - Tukholma - 21 päivänä maaliskuuta 1997 - Nordiska Afrikainstitutet. - KREIKKA - Ateena - 8 päivänä huhtikuuta 1997 - Kreikan Eurooppa- tutkimuksen keskus. - RANSKA - Pariisi - 14 ja 15 päivänä huhtikuuta 1997 - SOLAGRAL. - SAKSAN LIITTOTASAVALTA - Bonn - 16 päivänä huhtikuuta 1997 - Society for International Development ja Euroopan komission Bonnin toimisto. - PORTUGALI - Lissabon - 21 ja 22 päivänä huhtikuuta 1997 - Lissabonin yliopiston valtiotieteiden laitos. - ITÄVALTA - Wien - 28 päivänä huhtikuuta 1997 - Talouden ja politiikan tutkimuslaitos ja Itävallan teollisuusliitto. 3^ - IRLANTI - Dublin - 13 päivänä toukokuuta 1997 - Center for Development Studies. - ITALIA - Rooma - 15 päivänä toukokuuta 1997 - Society for International Development. - SUOMI - Helsinki - 22 päivänä toukokuuta 1997 - Helsingin yliopisto. - BELGIA - Bryssel - 29 ja 30 päivänä toukokuuta 1997 - Eurooppalainen foorumi pohjoisen ja etelän välisen sukupolvisopimuksen tekemiseksi. - TANSKA - Kööpenhamina - 18 päivänä kesäkuuta 1997 - MS & IBIS. - YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA - Lontoo - 19 päivänä kesäkuuta 1997 - Overseas Development Institute. - LUXEMBURG - Luxemburg - 9 päivänä heinäkuuta 1997 - Ulkoasiainministeriö. - ALANKOMAAT - Haag - 12 päivänä syyskuuta 1997 - Institute of Social Studies. Euroopan komission järjestämät seminaarit kullakin kolmella alueella. Afrikassa. Karibianmerellä ia Tyynellämerellä: - DOMINIKAANINEN TASAVALTA - Santo Domingo - 25-27 päivänä maaliskuuta 1997 - Dominex. - FIDJI - Suva - 22 ja 23 päivänä toukokuuta 1997 - The Crown Agents. - GHANA - Accra - 8-10 päivänä kesäkuuta 1997 - Ramel Business Service. Päätöskokous: BRYSSEL, 29-30 päivänä syyskuuta 1997 - Club de Bruxelles. Valmistelukokous neuvoa-antavien foorumien (jäsenvaltiot) ja AKT-maiden alueellisten kuulemisten (AKT-maat) esittelijöiden kanssa, 26-27 päivänä syyskuuta 1997. 40 ISSN 1024-4492 KOM(97) 537 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 02 Luettelonumero : CB-CO-97-576-FI-C ISBN 92-78-26334-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg ui