title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY muuttamisesta"

eurovoc_concepts:
credit guarantee
credit institution
financial solvency
management audit
share capital

formats: html pdf print

text: 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/9 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä annetun neuvoston direktiivin 93/6/ETY muuttamisesta” (1) (98/C 19/04) Neuvosto päätti 25. kesäkuuta 1997 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 57 artiklan 2 kohdan ja 198 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellaä mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 8. lokakuuta 1997. Esittelijä oli Malcolm Levitt. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. lokakuuta 1997 pidetyssä 349. täysistunnossa (lokakuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 106 ääntä puolesta, 2 vastaan, ja yksi pidättyi äänestämästä. 1. Johdanto 1. 1. Omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin tarkoitus ja direktiivin muuttaminen 1. 1. 1. Neuvoston direktiivillä (93/6/ETY) sijoituspal- veluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyy- destä (Capital Adequacy Directive, CAD) yhdenmukais- tettiin luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten kaupan- käyntivarastojen positioihin liittyviin markkinariskeihin sovellettavia oman pääoman vaatimuksia. Markkinaris- killä tarkoitetaan tappioriskiä, joka aiheutuu markkina- hintojen muutoksista. Omien varojen riittävyyttä sääte- levässä direktiivissä määritellään menetelmä vaaditta- van oman pääoman laskemiseksi saamistodistus-, korko-, osake-, valuutta- ja näiden johdannaisten posi- tioille. Lisäksi siinä määritellään minkä tyyppisillä omilla varoilla positiot voidaan kattaa. 1. 1. 2. Neuvoston arvopapereihin liittyvistä sijoitus- palveluista annettu direktiivi 93/22/ETY muodostaa yhdessä edellä mainitun direktiivin kanssa perustan sijoituspalveluyrityksiä koskevan vakavaraisuusvalvon- nan koordinoinnille, joka puolestaan mahdollistaa kan- sallisten viranomaisten myöntämien lupien vastavuoroi- sen tunnustamisen. Nämä direktiivit muodostavat yh- dessä erityisesti luotto- ja vakuutuslaitoksia koskevien direktiivien kanssa rahoituspalvelujen perustan yhte- näismarkkinoilla. 1. 1. 3. Omien varojen riittävyyttä koskevasta direktii- vistä päätettiin aikana, jolloin markkinariskeihin liitty- viä oman pääoman vaatimuksia yritettiin yhdenmukais- taa kansainvälisellä foorumilla. Tuolloin arvioitiin, että direktiiviin olisi tarpeen tehdä vastaavat muutokset (14 artikla). Tammikuussa 1996 Baselin pankkivalvonta- (1) EYVL C 240, 6. 8. 1997, s. 24. komitea julkaisi vuonna 1988 tehtyyn vakavaraisuusvaa- timusta koskevaan sopimukseen liittyvän muutoksen, jolla markkinariski otettiin sopimuksen piiriin. 1. 1. 4. Omien varojen riittävyyttä koskeva direktiivi sisälsi myös komissiolle suunnatun kehotuksen (13 artik- la) ulottaa oman pääoman vaatimukset hyödykekaupan ja hyödykejohdannaisten positioihin. Baselin sopimuk- seen vuonna 1996 tehty muutos kattaa myös näihin positioihin liittyvät oman pääoman vaatimukset. 1. 1. 5. Ehdotuksella direktiivin 93/6/ETY muuttami- sesta pyritään EU:ssa sovellettavat oman pääoman vaatimukset saattamaan sen mukaiseksi, mitä G10- ryhmän pankkivalvontaviranomaiset ovat sopineet. Ko- mission ehdotus noudattaakin pääosiltaan Baselissa sovittua linjaa, tosin jäljempänä luvussa 3 esitetyin kommentein täydennettynä. 1. 1. 6. Talous- ja sosiaalikomitea noudatti komission alkuperäisestä, vuonna 1990 tekemästä ehdotuksesta antamassaan myönteisessä lausunnossa kolmea arvioin- tiperustetta: – ehdotuksen tulisi luoda arvopaperimarkkinoilla toi- miville pankeille ja muille yrityksille laaja ja tasaver- tainen toimintakenttä; – ehdotuksen tulisi lisätä – tai ainakaan se ei saisi vähentää – Euroopan unionin houkuttelevuutta fi- nanssikeskuksena; – ehdotuksen ei pidä rajoittaa rahoitusmarkkinoille pääsyä, tukahduttaa kilpailua, innovaatiota tai kaven- taa kuluttajien valinnanmahdollisuuksia. 1. 1. 7. Lisäksi talous- ja sosiaalikomitea muistutti direktiivin oman pääoman vaatimuksiin liittyen, että ”niiden tulisi teknisesti olla mahdollisimman yhdenmu- kaiset yritysten soveltamien riskinseurantavälineiden kanssa”. C 19/10 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 1. 1. 8. Nämä suuntaviivat pitävät paikkansa myös nykyisen ehdotuksen osalta. 1. 2. Yritykset, joihin direktiiviä sovelletaan Direktiiviehdotus koskee sijoituspalveluyrityksiä ja luot- tolaitoksia. 1. 3. Muutosehdotuksen yhteenveto 1. 3. 1. Muutosehdotuksessa on kolme perustekijää: – Muutokset, joiden ansiosta rahoitusvalvonnan alaiset yritykset voivat ottaa käyttöön sisäisiä tilastomalleja markkinariskin edellyttämän pääomavaatimuksen laskemiseksi liitteissä I, II, III ja VII hahmoteltujen yleisten mallien sijaan. Erityisesti ehdotetaan uuden VIII liitteen lisäämistä. – Muutokset, joilla omien varojen riittävyyttä koskeva direktiivi laajennetaan – etenkin uudella liitteellä VII – koskemaan myös hyödykeriskejä. Kulta rinnastetaan kuitenkin edelleen valuuttoihin, minkä erityisesti di- rektiivin III liitteeseen tehtävät muutokset mahdollis- tavat. – Muutos, jolla korjataan direktiiviin sisältyvä tahaton epäloogisuus, jonka perusteella heikommalla etuoi- keusasemalla olevan velan liikkeeseenlasku automaat- tisesti sulkee pois mahdollisuuden sisällyttää liikkeel- lelaskijan osakkeita 2 %:n riskiluokkaan, vaikka liik- keeseenlaskijan luottokelpoisuusluokitus olisi hyvä. joita 1. 3. 2. Kaksi ensimmäistä perustekijää ovat merkityk- sellisimmät ja noudattavat markkinariskin osalta Baselin ehdotuksia, analysoidaan yksityiskohtaisesti jäljempänä. Nyt käsiteltävä ehdotus mahdollistaa vuo- den 1993 direktiivin perusteiden mukaisesti uusissa liitteissä VII ja VIII esitetyllä tavalla mitatun markkina- riskin kattamisen vuoden 1993 ehdotuksessa esitellyn omien pääomien laajennetun määritelmän mukaisesti. 2. Yleistä 2. 1. Miksi omien varojen riittävyydestä annettua direktiiviä on tarpeen muuttaa? pääoman vaatimusten laskemiseksi kannustaisi yrityksiä syventämään liiketoimintaan liittyvien riskien ymmärtä- mistä ja hallintaa. Tästä olisi hyötyä kaikille osapuolille. Se hyödyttäisi sekä valvontaviranomaisia että säästäjiä ja osakkeenomistajia, koska viime aikoina esiin tulleet rahoitusskandaalit ovat paljastaneet, että korkeimmassa johdossa ei ole riittävästi ymmärretty ja valvottu markki- nariskejä. 2. 1. 2. Myös kilpailukykyyn liittyvät näkökohdat tulee ottaa huomioon. Baselin vakavaraisuusvaatimusta koskevan sopimuksen muutos tulee kokonaisuudessaan voimaan vuoden 1997 lopussa. Siitä lähtien unionin lainsäädäntövallan ulkopuolella toimivat pankit voivat soveltaa sisäisiä malleja markkinariskeistä aiheutuvan pääomatarpeen laskemisessa. Vaikkei vuoden 1993 omien varojen riittävyyttä koskeva direktiivi estäkään yrityksiä soveltamasta malleja määräysten mukaisen pääomatarpeen laskemiseen, ei mallia soveltamalla tu- lokseksi saatu pääomavaatimus saa olla direktiivin perusmenetelmällä laskettua pienempi. Yrityksen posi- tioiden luonteesta riippuu, onko yritykseen kohdistuva pääomavaatimus sisäisten mallien perusteella pienempi kuin vuoden 1993 omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin nojalla. Oletettavaa kuitenkin on, että pää- omavaatimus joissain tapauksissa on pienempi. Tämä ei merkitse vaatimustason laskua, vaan osoittaa valvon- taviranomaisten ymmärtäneen, että asianmukaisesti ra- kennetut mallit (kansalliset viranomaiset velvoitetaan noudattamaan mallien hyväksymisessä tiukkoja perus- teita) antavat pankeille ja sijoituspalveluyrityksille mah- dollisuuden tunnistaa, valvoa ja pienentää niiden rahoi- tus- ja liiketoiminnan riskejä. Mallien kehittäminen ja käyttönotto sekä niihin liittyvät menettelytavat ja tiedonhallinta edellyttävät yrityksiltä erittäin huomatta- via sijoituksia. Mahdollinen hyöty, eli riskien entistä parempi ymmärtäminen ja valvonta sekä paremmin todellisia riskejä vastaava pääomavaatimus, on myös huomattava. Ennen kuin omien varojen riittävyydestä annettua direktiiviä on muutettu siten, että se sallii sisäisten mallien käytön pääomavaatimuksen laskemi- seksi ei niiden käyttö tunnu monista unionin alueella toimivista yrityksistä houkuttelevalta vaihtoehdolta, koska jäsenvaltioiden tulee kuitenkin soveltaa unionin direktiiveissä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia. 2. 1. 3. toimivien yritysten kannalta merkittävää seurausta: Tästä aiheutuu kaksi unionin ja sen alueella 2. 1. 1. Jotkut pankit ja sijoituspalveluyhtiöt käyttävät jo nyt sisäisiä malleja ymmärtääkseen ja hallitakseen omaan liiketoimintaansa liittyviä riskejä paremmin sekä hyödyntääkseen tehokkaammin liiketoimintaansa sitou- tunutta pääomaa. Mallien käytön salliminen oman – Osa yrityksistä joutuu epäedulliseen kilpailuasemaan kolmansien maiden yrityksiin verrattuna, koska niihin kohdistuu malleja soveltavia yrityksiä suuremmat pääomavaatimukset. Kyseessä on ylhäältä aiheutettu talouden tehottomuus. 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/11 – Unionin alueella toimivat yritykset ja valvontaviran- omaiset eivät pysty sovittamaan yhteen sisäistä ja valvonnan edellyttämää riskien mittaamista. Tämän kaltainen yhteensovittaminen kannustaisi yrityksiä parantamaan riskien mittausta ja hallintaa, kuten talous- ja sosiaalikomitea totesi komission vuonna 1990 tekemästä ehdotuksesta antamassaan lausun- nossa. Unionin alueella toimivien yritysten pysyminen tämän kaltaisen kehityksen kärjessä on tärkeää sekä rahoitusjärjestelmän vakauden että sen asiakkaiden edun kannalta. joka on asetettu 50 prosenttiin perusmenetelmällä määri- tellystä vakavaraisuusvaatimuksesta. Komission ehdo- tus sisältää tätä koskevan määräyksen (liite VIII kohta 5), mutta siitä voidaan joutua luopumaan tai sitä voidaan joutua muuttamaan tulevaisuudessa. Baselin pankkival- vontakomitea pohtii mahdollisuutta muuttaa vakavarai- suusvaatimuksia koskevaa sopimusta, mm. niiden koke- musten perusteella, joita on saatu testattaessa mallien ennustuskykyä mm. suhteessa kertoimiin. Tästä syystä ehdotusta on käsiteltävä kiireellisenä. 2. 1. 4. Omien varojen riittävyydestä annettua direktii- viä on tarpeen muuttaa myös siten, että hyödykkeiden ja hyödykejohdannaisten lukeminen kaupankäyntiva- rastoon tulee mahdolliseksi. 2. 1. 5. Mahdollisimman nopean lainsäädäntökäsitte- lyn varmistamiseksi komissio on rajoittanut ehdotuk- sensa tarvittavien muutosten kannalta minimiin, jotta EU:ssa pystyttäisiin nopeasti soveltamaan kansainväli- sesti sovittuja standardeja. Tämä on tervetullutta sekä unionin kilpailukyvyn että unionissa toimivien rahoitus- laitosten riskienhallinnan parantamisen kannalta. Tämän vuoksi on löydettävä keinot, 2. 2. 3. joilla varmistetaan unionin lainsäädännön pysyminen tekni- siltä osiltaan sekä markkinoiden että unionin ulkopuo- lella toteutettavan säätelyn kehityksen tahdissa. Ehdote- tun kaltaiset sovellusalaltaan kattavat direktiivit eivät lainsäädäntöprosessin hitauden vuoksi todennäköisesti mahdollista tätä kovinkaan helposti. Lakiehdotusten käsittelyn ei myöskään itse asiassa tarvittaisi muutettaessa tämänkal- taisia teknisiä yksityiskohtia. Tässä näyttäisi olevan tarvetta noudattaa hallintovaliokuntamenettelyä (komi- tologia). yhteispäätösmenettelyä edellyttämää 2. 2. 4. Tämän vuoksi komitea suosittelee, että laadit- taisiin ehdotuksia komitologiamenettelyn mahdollisim- man pikaisesta soveltamisesta edellä mainitun kaltaiseen erittäin tekniseen sääntelyyn. Mikäli komissio ei usko pääsevänsä tähän lähitulevaisuudessa, on vaihtoehtona vähemmän ohjailevan sanamuodon käyttäminen, jolloin valvontaviranomaiset voisivat soveltaa sovittuja kan- sainvälisiä standardeja entistä joustavammin ja niiden olisi mahdollista sisällyttää tekniset muutokset kansalli- siin säännöksiin viipymättä. 2. 2. Euroopan unionin rahoituspalveluista annetujen tekniset muutokset – EU- säännösten tulevat säädösten pitäminen kehityksen kärjessä 3. Erityistä 2. 2. 1. Komission ehdotus on erittäin tekninen. Se on vastaus kansainvälisissä säännöissä tapahtuneeseen kehitykseen. On merkillepantavaa, että keskustelu muis- ta ehdotukseen liittyvistä teknisistä seikoista jatkuu Kansainvälisessä järjestelypankissa (BIS) ja tärkeimpien arvopaperipörssien järjestön IOSCO:n tarkastajien kes- kuudessa sekä näiden kahden elimen välillä. Pankkivalvontaviranomaiset 2. 2. 2. keskustelevat etenkin erityisriskien (1) mallintamisesta ja erityisriskei- hin liittyvästä oman pääoman vähimmäisvaatimuksesta, (1) Markkinariski muodostuu kahdesta tekijästä, yleis- ja erityisriskistä. Yleisriskillä tarkoitetaan markkinoiden yleisestä kehityksestä aiheutuvaa riskiä. Erityisriski aiheu- tuu yksittäisen instrumentin hinnanvaihtelusta markkinoi- den yleisestä päivittäisestä vaihtelusta poikkeavalla tavalla ja siihen sisältyy äkillisen muutoksen riski, joka syntyy kun yksittäisen instrumentin hinta vaihtelee jyrkästi koko- naismarkkinoihin verrattuna. 3. 1. 1 artiklan 1–8 alakohtiin ja liitteeseen I sisältyvät muutokset ovat pääosiltaan seurausta päätöksistä liittää hyödykkeisiin ja hyödykejohdannaisiin liittyvät positiot omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin piiriin ja sallia yrityksissä sisäisten mallien käyttö pääomavaati- musten laskemisessa. Liitteen I sisältämät muutokset ovat myös pääosiltaan seurausta tästä. Komission ehdo- tusta selvitetään yksityiskohtaisesti tämän lausunnon liitteessä. Tärkeimmät muutokset liittyvät 1 artiklan 3. 1. 1. 6 kohtaan ja liitteeseen II. Liite II sisältää omien varojen riittävyyttä koskevaan direktiiviin lisättävät kaksi uutta liitettä, eli hyödykeriskejä käsittelevän liitteen VII ja sisäisiin malleihin liittyvän uuden liitteen VIII. 1 artik- lan 6 kohdassa ehdotetaan siirtymäsäännöksiä, joita toimivaltaiset viranomaiset voivat soveltaa sijoituspal- veluyrityksiin, jotka eivät vielä pysty luomaan liitteessä VIII esitellyn menettelyn mukaista mallia hyödykeriskin laskemiseksi, mutta joiden tarpeisiin liitteessä VII esitet- ty perusmalli ei vaikuta sopivalta. C 19/12 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 Ymmärtämisen helpottamiseksi ryhmitellään komission ehdotus tässä analyysissä kahden edellä mainitun tärkeimmän elementin, eli sisäisten mallien ja hyödyk- keiden, mukaan. 3. 2. Sisäiset mallit Yritykset 3. 2. 1. saavat käyttää malleja korko-, osake-, valuutta- ja hyödykeriskien edellyttämän vaka- varaisuusvaatimuksen laskemiseksi. Toimivaltaisten vi- ranomaisten tulee antaa ennakkohyväksyntä mallien käyttöön ja varmentaa, että mallit täyttävät tiukat laadulliset ja määrälliset vaatimukset, jotka ovat Baselin kansainvälisen sopimuksen periaatteiden mukaisia. 3. 2. 2. Laatukriteerien tarkoituksena on varmistaa, että malleja käyttävien yritysten markkinariskien hallin- tamenetelmät ovat perustaltaan terveitä ja että niitä sovelletaan johdonmukaisesti. Nämä kriteerit on luetel- tu liitteen VIII kohdissa 2–4. Ne ovat tiukkoja, jotta voidaan varmistaa, ettei sisäisten mallien käyttö alenna sääntelyn tasoa. Muotoilunsa ansiosta ne kuitenkin antavat toimivaltaisille viranomaisille paljon harkinta- valtaa. Tämä on tarpeen, jotta viranomaiset voisivat ottaa huomioon yritysten erilaisen tilanteen. Erityisesti ylimmän johdon vastuuta korkeatasoisen ja tehokkaan valvonnan varmistamisessa korostetaan. Vaikka kaikilta yrityksiltä tulee voida odottaa korkeatasoista valvontaa, voi valvonnan tarkka luonne vaihdella yrityksittäin liiketoiminnan luonteen ja sen maantieteellisen laajuu- den mukaan. 3. 2. 3. Määrällisissä perusteissa määritellään riskin tilastollisten parametrien arvioinnissa noudatettavat vähimmäisarvot. Ne on esitetty liitteen VIII koh- dissa 9–11 ja ne noudattavat Baselissa sovittuja vaati- muksia. Vaatimus, joka koskee 99 prosentin yksihän- täistä luottamusväliä edellyttää, että mallin avulla tulisi voida laskea se todennäköinen tappioluku, joka on yhtä suuri tai suurempi kuin liiketoiminnan todellinen tulos 99 tapauksessa sadasta. Toisin sanoen yrityksen, joka soveltaa tätä menetelmää, ei pitäisi kärsiä todennäköistä tappiolukua suurempaa tappiota 99 tapauksessa sadasta. neljää. Kertoimen kolme käyttäminen ja lisäkertoimen käyttömahdollisuus on osoitus hyvin varovaisesta lähes- tymistavasta ja siitä, että markkinariskiin varaudutaan suurella pääomavarannolla. Rahoitusalan yritysten mie- lestä lähestymistapa on liian varovainen ja kerroin 3 liian suuri, mikä johtaa ylisuuren pääomamäärän varaamisen markkinariskien varalle. Etenkin on huo- mautettu, että vaikka pankin soveltama malli olisi kuinka tarkka tahansa siihen sovelletaan kuitenkin kerrointa 3, eli laskentamallien kehittyneisyyttä ei tar- peeksi palkita. Baselissa on sovittu, että tähän kysymyk- seen palataan ja muutokset ovat mahdollisia. 3. 2. 5. On paikallaan muistaa, että volatiliteettiarvio voidaan tehdä vasta vähintään vuoden tarkastelujakson jälkeen. Tietyissä tilanteissa, esim. markkinoilla, jotka ovat epälikvidit, joita ollaan vapauttamassa sääntelystä tai jotka ovat vasta muotoutumassa tai kun on kyse monimutkaisista rahoitustuotteista, ei aiemman havain- toaineiston kuvaamasta volatiliteetista ole paljoakaan hyötyä. Näissä tapauksissa on tärkeää, että pankit käyttävät havaintoaineistoa, joka riittävästi heijastaa vallitsevia todellisia riskejä, ja että niillä on käytettä- vissään muitakin keinoja riskitekijöille altistumisen valvomiseksi. Ehdotuksen sanamuotoa voisi tältä osin selventää. 3. 2. 6. Yritysten edellytetään myös todentavan mal- liensa tarkkuutta arvioimalla säännöllisesti niiden en- nustuskykyä, vertaamalla eri liiketoiminnan osa- alueiden todellista tulosta mallin perusteella laadittuihin ennustuksiin. Mallien ennustuskyvyn arvioinnin osalta komission ehdotuksessa on useita ongelmia (liitteen VIII kohta 7). Ne saattavat heikentää unionin alueella toimi- vien yritysten asemaa suhteessa kilpailijoihin ilman, että ne tarjoaisivat huomattavia korvaavia, sijoittajien suojaamiseen tai rahoitusjärjestelmän vahvistamiseen liittyviä etuja. 3. 2. 7. E n n u s t u s k y k y ä m i t t a a v a n m a l l i n p i i r t e e t Tämä on yksi keskeisistä kysymyksistä. Yritysten edelly- tetään arvioivan mallien ennustuskykyä päivittäin ver- taamalla tappiolukuja sekä liiketoiminnan todellisiin että oletettuihin tuloksiin (1). Tämä on kallista, vaival- loista ja ylittää Baselin sopimuksessa määritellyt vaati- 3. 2. 4. Sisäisiä malleja soveltavan yrityksen vakavarai- suustarve on – sen mukaan kumpi luvuista on suurempi – joko edelliseltä päivältä laskettu tappioluku tai kuudel- takymmeneltä edeltäneeltä pankkipäivältä laskettu kes- kimääräinen tappioluku kerrottuna kolmella. Mikäli mallien ennustuskyvyn arvioinnin yhteydessä malleissa tai yrityksen sisäisessä valvonnassa ilmenee heikkouksia, voidaan lisätä yksi lisäkerroin ja käyttää kertoimena (1) Tässä yhteydessä ”oletetulla tuloksella” tarkoitetaan sal- kun arvon oletettua muutosta kahden peräkkäisen päivän kaupankäynnin lopettamishetken välillä, olettaen ettei salkun sisältö ole muuttunut. (Olipa tässä esitetyn päättelyn vaikutus mikä tahansa on liitteen VIII 7 kohdan toisen alakohdan sanamuotoa selvennettävä tältä osin huomatta- vasti. ) 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/13 mukset, jossa pankkeja kehotetaan kehittämään mah- dollisuuksiaan arvioida mallien ennustuskykyä molem- milla tavoilla. Baselin vaatimuksiin sisältyy kuitenkin ajatus siitä, että eri valvontaviranomaiset painottavat kumpaakin testiä eri tavalla. 3. 2. 8. Komitea katsoo, että komission tulisi keskittää huomio liiketoiminnan todellisten tulosten testaamiseen ja että sen tulisi jättää kansallisten viranomaisten päätettäväksi, kuinka paljon testausta tarvitaan oletettu- jen tulosten osalta. Ennustuskyvyn testaaminen oletettujen tulos- 3. 2. 9. ten suhteen testaa mallin luotettavuutta ainoastaan tilastolliselta kannalta. Todelliseen tulokseen vertaami- nen valottaa, miten hyvin malli kattaa kaikki pankkiin kohdistuvat kaupankäyntiin liittyvät riskit. Se siis testaa mallin toimivuutta todellisuudessa. Lisäksi on otettava huomioon käytännön 3. 2. 10. toteutus. Kahden päivittäisen testisarjan vaatimaa työ- panosta ei pidä väheksyä. Tulee myös muistaa, että todellisten tulosten tarkkuuden varmistamiseen liittyvän valvonnan pitää olla paljon nykyistä tiukempaa, koska tuloksia käytetään johtamisessa, lakisääteisen tuloslas- kelman laadinnassa sekä verotuksessa. Lisäksi tulee muistaa, että oletettujen tulosten johtaminen päivittäin erikseen jokaisesta pankin kaupankäyntivarastosta on erittäin kallista (etenkin atk-teknisesti). Loppujen lopuk- si tärkeintä on luonnollisesti kaupankäynnin todellinen tulos, mikä puolestaan ratkaisee rahoituslaitosten vaka- varaisuuden. Myös tästä syystä todelliseen tulokseen vertaamisen tulisi olla niin yrityksen kuin valvontaviran- omaisten päämielenkiinnon kohde. 3. 2. 11. On hyvä muistaa, että Yhdysvallat soveltaa myös Baselin sopimuksen säädöksiä ja siellä on päätetty keskittyä pelkästään liiketoiminnan todelliseen tulok- seen. 3. 2. 12. Komission ehdotus kaipaa lisäselvennystä. Vaikka kyseinen kohta on tekninen, on se kuitenkin tärkeä sillä se takaa, että ennustusarvon testaamista käytetään johdonmukaisesti sääntelyn välineenä. Liit- teen VIII 7 kohdassa esitetään, että mallin – jossa sovelletaan kymmenen päivän pitoaikaa – avulla lasket- tua tappiolukua pitäisi verrata kaupankäyntivaraston arvon muutokseen. Mikäli tätä kohtaa ei muuteta yritysten edellytetään vertaavan käyttämänsä mallin avulla laskemaansa kymmenen päivän hintamuutoksia vastaavaa pääomatarvettaan yhteen päivään perustu- vaan voitto- tai tappiolukuun. Näin saatavat tulokset olisivat harhaanjohtavia eivätkä ne riitä sovellettavien mallien ennustuskyvyn testaamiseen. 3. 2. 13. Baselin asiakirjassa, joka käsitteli markkina- riskeistä aiheutuvan pääomatarpeen määrittelemisessä käytettävien sisäisten laskentamallien ennustettavuuden arvioinnin valvontakehystä (The Supervisory Frame- work for the use of ”Backtesting” in conjunction with internal models approach to Market Risk Capital Requirements) todetaan selvästi (s. 3), että koska lasken- ta perustuu päivittäiseen liiketoiminnan tulokseen, ”tässä kuvatussa ennustekyvyn arviointimallissa käy- tetään yhden päivän pitoajan mukaan mitoitettuja riski- rajoja. ” Selvyyden ja arviointiohjelmien yhdenmukai- suuden vuoksi komission tulisi noudattaa Baselin sopi- musta ja todeta selvästi, että ennustuskyvyn arvioinnissa tulisi käyttää yhden päivän pitoaikaa. 3. 2. 14. L i s ä k e r t o i m e e n l i i t t y v ä e p ä s e l - v y y s Kun ennustuskykyä arvioitaessa yrityksen sisäisessä mallissa paljastuu puutteita, jotka eivät kyseenalaista koko mallin luotettavuutta, mutta jotka kuitenkin ovat oleellisia, voivat toimivaltaiset viranomaiset velvoittaa käyttämään lisäkerrointa. Se on luku nollan ja yhden väliltä, joka lisätään peruskertoimeen, jolloin kerroin itse asiassa kasvaa kolmesta neljään. 3. 2. 15. Komission tekstistä ei käy selvästi ilmi, mitkä ”poikkeamat” tai poikkeukset Baselin asiakirjan ilmaus- ta käyttäen ”ovat merkittäviä” lisäkertoimen soveltami- sen kannalta. Edellä esitettyjen perusteiden mukaisesti komitean mielestä taulukon 5 mukaisina poikkeamina tulisi pitää ainoastaan niitä, jotka ilmenevät arvioitaessa mallin ennustuskykyä liiketoiminnan todellisen tuloksen suhteen. joustavampi 3. 2. 16. Komissio myöntää, että viranomaiset voivat poikkeuksellisessa tilanteessa olla vaatimatta lisäkertoi- men käyttämistä. ”Poikkeuksellinen tilanne” on kuiten- kin liian äärimmäinen ja epätarkka mittapuuksi. Baselin sopimus on huomattavasti ja kehottaa etenkin tilanteessa, jossa pankilla on viidestä yhdeksään poikkeamaa 250:n työpäivän jaksossa, valvontaviran- omaisia käyttämään harkintaa ennustuskyvyn testaustu- losten tulkinnassa. Baselin komitea huomauttaa, että jopa korkeatasoiset mallit voivat monesta syystä antaa tulokseksi viidestä yhdeksään poikkeamaa edellä maini- tun ajanjakson kuluessa ja toteaa, ettei ”lisäkertoimen korottamisen ole tarkoitus olla täysin automaattista”. Niiden mallien osalta, jotka antavat tulokseksi kymme- nen tai useampia poikkeamia 250 tarkkailupäivän aika- na, komission ehdotus heijastelee Baselin sopimuksessa ilmaistua tarkoitusta. Jotta varmistettaisiin, että yhteisön pankkien 3. 2. 17. ja unionin ulkopuolisten pankkien toimintaperusta on C 19/14 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 sama, tulisi ehdotusta muuttaa heijastamaan nykyistä paremmin Baselin sopimusta. Sopimuksessa todetaan, että ennustuskyvyn arviointien, joissa tulokseksi saa- daan viidestä yhdeksään poikkeamaa ”tulisi yleensä olettaa merkitsevän kertoimen korottamista, paitsi mikäli pankki voi osoittaa korotuksen olevan aiheeton”. 3. 2. 18. Vaatimus poikkeamien ”välittömästä” ilmoit- tamisesta perusteluineen ei ole kohtuullinen. Normaali- oloissa on kohtuullista olettaa, että yritys ilmoittaa valvontaviranomaiselle mahdollisesta poikkeamasta seuraavana pankkipäivänä. Yritys tarvitsee kuitenkin aikaa paikantaakseen ongelman ja todetakseen onko poikkeama todellinen vai johtuuko se esimerkiksi virhe- estä liiketoiminnan tuloksen laskennassa, mikä vaatii uusinta-ajon. Yksi viikko on kohtuullinen aika, jonka kuluessa yrityksen tulee toimittaa asiasta valvontaviran- omaisille yksityiskohtainen selvitys. 3. 2. 19. E r i t y i s r i s k i m a l l i t Liitteen VIII kohdassa 5 todetaan, että mikäli yritys ei ole ottanut malleissaan riittävästi huomioon erityisris- kiä, sille asetetaan omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin perusmallin mukainen erityisriskejä koskeva oman pääoman vaatimus. Vaikka yritys käyttäisikin tarkkaa erityisriskimallia, kohdistuu siihen kuitenkin vähimmäisvaatimus, joka on 50 prosenttia perusvakava- raisuusvaatimuksesta. 3. 2. 20. Tämä on tarpeettoman hankalaa ja toimii yrityksille vääränlaisena kannustimena. Erityisriskiin perustuva perusvakavaraisuusvaatimus ei salli riskien hajauttamista, mikä on yleisesti hyväksytty keino pie- nentää etenkin erityisriskiä. Kahteen erilaiseen malliin pohjautuva vakavaraisuusvaatimuksen laskeminen on kallista ottaen huomioon pääoman tarve ja tarvittavat tietojärjestelmät. Yritykset eivät myöskään saa riittäväs- ti hyötyä niiden soveltamien mallien parantamisesta, ja siten kannuste erityisriskimallien parantamiseen piene- nee. Tältä osin järjestelmä ei myöskään kannusta kohen- tamaan rahoituslaitosten riskinvalvontaa. 3. 2. 21. Erityisriskimallit ovat mukana myös Baselin sopimuksessa. Sopimusta ollaan kuitenkin tarkista- massa, ja sitä voidaan muuttaa jo lähitulevaisuudessa. Kansallisten valvontaviranomaisten tulisikin siksi käyttää omaa harkintansa ja hyväksyä erityisriskimallit, mikäli ne ovat tyytyväisiä mallien tarkkuuteen. 3. 3. Hyödykkeet ja hyödykejohdannaiset Komission ehdotuksessa omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin sisältämä kaupankäyntivaraston käsite laajennetaan kattamaan myös hyödykkeisiin ja hyödykejohdannaisiin liittyvät positiot. Tämä on välttä- mätöntä mikäli direktiivin halutaan koskevan myös niitä. Ehdotus noudattaa Baselin vakavaraisuusvaa- 3. 3. 1. timusta koskevaan sopimukseen tehtyä muutosta anta- malla yrityksille kolme vaihtoehtoa, joista ne voivat valita omansa hyödykekauppaan liittyvän kokemuk- sensa ja aktiivisuutensa perusteella. Yritykset voivat joko käyttää sisäisiä malleja (ks. jäljempänä), maturi- teettipohjaista menetelmää (liite VII kohdat 13–16) tai yksinkertaistettua ja erittäin ankaraa menetelmää, joka soveltuu ainoastaan yrityksille, jotka vain vähäisessä määrin harjoittavat alan liiketoimintaa (Liite VII kohta 17). 3. 3. 2. Maturiteettipohjainen menetelmä noudattelee Baselin sopimusta, eikä eri hyödykeryhmiä erotella toisistaan. Kulta muodostaa poikkeuksen ja se rinnaste- taan valuuttoihin. Tämä perustuu siihen, että kullan volatiliteetti on valuuttojen kaltainen ja pankit hoitavat kulta- ja valuuttapositioitaan samalla tavalla. Liitteen I kohdat 3 a–c noudattavat tätä näkemystä. 3. 3. 3. Muiden hyödykkeiden volatiliteettieroja ei ole otettu huomioon (esim. jalo- ja perusmetallit). Baselin komitea huomauttaa, että (s. 29) se on päätynyt tähän menettelyyn eri hyödykkeiden volatiliteettieroista huoli- matta yksinkertaisuuden vuoksi, koska pankkien avoi- met hyödykepositiot ovat yleensä melko vaatimattomia. Komitea toteaa myös (s. 28), että niin yksinkertaistettu kuin maturiteettipohjainen lähestymistapa ”sopivat ai- noastaan pankeille, joiden hyödykkeillä käymän kaupan määrä on melko pieni suhteessa niiden kokoon. Tärkeimpien hyödykekauppaa käyvien yritysten voi- daan odottaa ajan myötä siirtyvän soveltamaan mallei- hin perustuvaa menetelmää. ”. 3. 3. 4. Omien varojen riittävyyttä koskevan direktii- vin soveltamisala on kuitenkin Baselin sopimusta laajem- pi, koska direktiivi koskee myös sijoituspalveluyrityksiä. Niistä osa käy hyödykkeillä kokoonsa nähden huomat- tavaa kauppaa. Baselin lähestymistapaa on siis paikal- laan tarkistaa. 3. 3. 5. Komissio päättelee, että edellä mainitun kaltai- silla sijoituspalveluyrityksillä voi heti direktiivin voi- maan tulon jälkeen olla vaikeuksia mallien soveltami- sessa ja että ne voivat tarvita aikaa niiden ja niihin sopivien riskinhallintamallien kehittämiseen. Tämän vuoksi ehdotetaankin (1 artiklan 6 kohta), että jäsenval- tioiden tulisi voida soveltaa liitteessä VII kuvattua maturiteettipohjaista lähestymistapaa vuoden 1999 jou- 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/15 lukuun loppuun, mutta säätää perus-, korkokäyrä- ja termiiniriskikertoimet niitä hyödykepositioita varten, jotka poikkeavat kohdissa 13 ja 16 (ii) ja (iii) mainituista. yhteiskunnan ja lisäksi sekä yhteisön rahoitusjärjes- telmän että rahoituslaitosten asiakkaidenkin etujen mu- kaista. 3. 3. 6. Jäsenvaltioiden toimivapautta rajoittaa huo- mattavasti 1 artiklan 6 kohta, jossa mm. vaaditaan näitä säännöksiä hyödyntävien toimivaltaisten viranomaisten perustelevan toimensa dokumentaation avulla. 3. 3. 7. Kaikkiaan komission lähestymistapa tähän asiaan vaikuttaa tasapainoiselta, jäljempänä mainittu väite mukaan lukien. On toivottavaa, että yrityksiä kannustetaan kehittämään sopivia riskinhallintakeinoja ja laskentamalleja ja että liiketoiminnan oikeutetut tarpeet otetaan huomioon. Samoin on oikein, että siirtymäkauden jälkeen pankkeja ja sijoituspalveluyri- tyksiä kohdellaan yhtäläisesti. 3. 3. 8. Hyödykeriskimallin laatimiseen liittyy kuiten- kin aivan todellisia vaikeuksia, ottaen huomioon mark- kinoiden vaihteleva likviditeetti ja se tosiasia, että asteittaisen vaihtelun sijaan hyödykkeiden hinnat voivat muuttua hyvin äkillisesti. Sopivien mallien laatimiseen ja niiden valvontaviranomaisilla hyväksyttämiseen kulu- vaa aikaa ei pidä aliarvioida. Tämän perusteella kahden vuoden siirtymäkausi ei vaikuta liian pitkältä. Ottaen huomioon pankkien ja sijoituspalveluyritysten välille mahdollisesti syntyvä tietyn asteinen kilpailunvääris- tymä – malleja soveltavien pankkien vakavaraisuusvaa- timus olisi edelleen alempi kuin välikauden järjestelmää soveltavien sijoituspalveluyritysten – voitaisiin turvalli- sesti suunnitella siirtymäkauden jatkamista tai ainakin lisäselvitysten laatimista kahden vuoden määräajan kuluttua umpeen. 4. Päätelmät 4. 1. Talous- ja sosiaalikomitea on tyytyväinen komis- sion ehdotukseen ja hyväksyy sen. Se kehottaa neuvostoa ja parlamenttia käsittelemään ehdotusta mahdollisim- man nopeasti. Tämä on välttämätöntä kilpailluilla kansainvälisillä markkinoilla toimivien EU:n yritysten kilpailuaseman suojelemiseksi. Lisäksi se edistää pank- kien ja sijoituspalveluyritysten toiminnan vakauden valvontaa, mikä on luonnollisesti suuren yleisön ja Bryssel, 29. lokakuuta 1997. Ehdotuksessa on kuitenkin useita kohtia, jotka 4. 2. kaipaavat lisähuomiota ja myös muutoksia. 4. 2. 1. Tulisi miettiä, miten toteuttaa rahoituspalvelua koskevaan lainsäädäntöön tehtävät pitkälti tekniset muutokset, jotta unionin lainsäädäntö säilyisi ajan tasalla nopeasti muuttuvassa kansainvälisessä ym- päristössä. Talous- ja sosiaalikomitea suosittelee komi- tologiamenettelyn hyödyntämistä nykyistä enemmän tässä asiassa. 4. 2. 2. Sisäisten mallien ennustuskyvyn arviointiin liit- tyvää komission ehdotusta on tarpeen muuttaa, jotta se paremmin vastaisi kansainvälisissä määräyksissä ilmais- tua tavoitetta ja jotta liiallisen ohjailevista vaatimuksista ei aiheutuisi unionissa toimiville laitoksille kilpailuhait- taa. Etenkään rahoituslaitosten ei tulisi joutua arvioi- maan mallien ennustuskykyä päivittäin kahta erilaista menetelmää soveltaen. Tulisikin selvästi todeta kumman menetelmän perusteella sääntelyviranomaiset soveltavat korotettua vakavaraisuusvaatimusta. Baselin sopimuk- sen mukaisesti kansallisille sääntelyviranomaisille tulisi myöntää komission ehdotusta suurempi joustomahdolli- suus, mitä tulee lisäkertoimen avulla pankkeihin sovel- lettavan korotetun vakavaraisuusvaatimuksen käyttä- miseen niiden pankkien osalta, joilla on ollut viidestä yhdeksään poikkeamaa 250 työpäivän mittaisen seuran- tajakson aikana. 4. 2. 3. Talous- ja sosiaalikomitea suosittelee, että mallien ennustuskyvyn testauksessa keskityttäisiin ver- taamaan malleja todellisiin tuloksiin sen selvittämiseksi, miten mallit toimivat todellisuudessa. 4. 2. 4. Kansallisten viranomaisten tulisi voida hyväk- syä sellaisten erityisriskimallien käyttö, joiden tarkkuu- teen ne ovat tyytyväisiä. Ajatus siirtymäajasta, joka koskisi laajasti hyö- 4. 2. 5. dykekauppaa käyviä sijoituspalveluyrityksiä, jotka eivät vielä pysty laskemaan riskiä sisäisen mallin avulla, on oikea. TSK:n mielestä kahden vuoden siirtymäaika saattaa kuitenkin olla liian lyhyt ja siirtymäajan pituutta voidaan joutua tarkistamaan. Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS C 19/16 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 LIITE talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon Tästä liitteestä käy ilmi, miten komission ehdotus muuttaa vuoden 1993 direktiiviä. Vuoden 1997 ehdotus Vaikutus vuoden 1993 direktiiviin Tavoite 1 artiklan 1 kohdan a alakohta Korvaa 2 artiklan 6 kohdan a ja Muuttaa käsitettä kaupankäyntivarasto siten, että hyö- dykkeitä ja hyödykejohdannaisia koskevat positiot voi- b alakohdat daan liittää käsitteen piiriin. 1 artiklan 1 kohdan b alakohta Korvaa 2 artiklan 15 ja 16 kohdat Laajentaa optiotodistus -käsitteen kattamaan myös hyö- dykkeet. Katetun optiotodistuksen käsite poistetaan tar- peettomana ja korvataan käsitteellä varaston terminointi. 1 artiklan 1 kohdan c ja d alakoh- Korvaa 2 artiklan 17 ja 18 kohdat Muuttaa vastaavasti käsitteitä takaisinostosopimus ja arvopapereiden lainaksi antaminen niiden rinnastamisek- dat si hyödykkeisiin. 1 artiklan 2 kohta Korvaa 4 artiklan 1 kohdan en- Mahdollistaa mallien käytön laskettaessa kaupankäynti- simmäisen alakohdan i ja ii ala- kohdat varastoon kohdistuvaa vakavaraisuusvaatimusta. 1 artiklan 3 kohta Korvaa 5 artiklan 2 kohdan 1 artiklan 4 kohta Korvaa 7 artiklan 10 kohdan ja 11 kohdan ensimmäisen virk- keen. 1 artiklan 5 kohta Korvaa 8 artiklan 5 kohdan 1 artiklan 6 kohta Lisätään uusi 12 a artikla Varmistaa, että kaikkiin yrityksiin, myös sisäisiä malleja käyttäviin kohdistetaan riskikeskittymiin sovellettavat vaatimukset. Laajentaa omien varojen riittävyyttä koskevan direktiivin konsolidointimääräykset koskemaan myös sisäisiä malle- ja soveltamalla laskettuja pääomavaatimuksia ja hyödy- kekaupan vakavaraisuutta. Muuttaa yritysten ilmoitusvelvollisuutta vastaamaan hy- ödykkeiden liittämistä omien varojen riittävyyttä koske- van direktiivin piiriin. Antaa jäsenvaltioille kahden vuoden siirtymäajan, jonka aikana ne voivat myöntää yrityksille poikkeuksen olla soveltamatta hyödykekauppaa koskevan uuden VII liit- teen määräyksiä. 1 artiklan 7 kohta ja liite I Muuttaa omien varojen riittä- vyydestä annetun direktiivin liit- muutetaan liitteen 1 määräysten mukaisesti. teitä 1 artiklan 7 kohdassa todetaan, että direktiivin liitteitä 1 artiklan 8 alakohta ja liite II Lisätään uudet liitteet VII ja VIII 2 artiklan 3 kohta ja 4 artikla Liite I, kohta 1 alakohdat a ja b Muutetaan liitteen I kohtia 4 ja 5 Liite I, kohta 1 alakohta c Muutetaan liitteen I kohtaa 6 1 artiklan 8 kohdassa säädetään direktiiviin lisättävistä kahdesta uudesta liitteestä, joiden teksti on liitteessä II. Uudet liitteet ovat liitteet VII ja VIII. Liite VII sisältää hyödykkeitä koskevat yksityiskohtaiset määräykset ja liite VIII sisäisiä malleja koskevat yksityiskohtaiset määräykset. Direktiivien hyväksymistä ja voimaan tulemista koskevat perusmääräykset. Velvoittaa jäsenvaltiot ryhtymään toi- miin direktiivin täytäntöönpanemiseksi ennen joulukuun 31. päivää 1997. Sisäisiin malleihin perustuvaan lähestymistapaan liittyvät muutokset. Käsitteen ”katettu optiotodistus” johdonmukainen pois- to. Liite I, kohta 1 alakohta d Muutetaan liitteen I kohdan 33 Korjaa nykyisen sanamuodon tahattoman epäloogisuu- den, joka sulkee erityisriskipainotuksen ulkopuolelle alakohtaa i hyvän luottokelpoisuusluokituksen omaavat yritykset, jotka ovat laskeneet liikkeelle heikommalla etuoikeusase- malla olevia velkakirjoja. Liite I, kohta 2 alakohdat a, b ja c Muutetaan liitteen II kohtia 1 ja 3 sekä kohtaa 4. 1 vastaavasti Liittää hyödykkeet omien varojen riittävyydestä annetun direktiivin selvitys- ja vastapuoliriskiä koskevien määrä- ysten piiriin. 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/17 Vuoden 1997 ehdotus Vaikutus vuoden 1993 direktiiviin Tavoite Liite I, kohta 3 alakohdat a, b ja c Muutetaan liitteen III kohtia 1, 3 ja 4 vastaavasti Liite I, kohta 3 alakohta d Korvaa liitteen III kohdan 7 Liite I, kohta 4 alakohdat a, b ja c Muutetaan liitteen V kohtia 2, 4, 6 ja 7 Liite I, kohta 5 alakohdat a ja b Liite II Muutetaan liitteen VI kohdan 2 alakohtaa i ja kohdan 8 alakoh- taa 2 Lisätään uudet liitteet VII ja VIII Liittää kullan valuuttoja koskevan pääomakäytännön piiriin. 3 kohdan a alakohdassa muutetaan myös 2 prosen- tin ”vapaa-alue”, rajaksi minkä seurauksena pääomavaa- timusten pitäisi kasvaa. Mikäli kansalliset viranomaiset laativat mallin valuuttoja koskevan pääomavaatimuksen laskemiseksi, tulee siihen soveltaa samaa standardia kuin sisäisiin malleihin. Sallii kolmassijaisten omien varojen käyttämisen hyödy- keriskistä ja kaupankäyntivarastoriskistä aiheutuvan si- säistä mallia soveltamalla lasketun pääomavaatimuksen kattamiseen. Laajentaa riskikeskittymiin sovellettavia sääntöjä sisäis- ten mallien kattamiin riskeihin. Liitteessä VII sovelletaan Baselin normeja hyödykkeisiin ja liite VIII noudattaa sisäisiin malleihin liittyviä Baselin normeja. Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston direktiiviksi moottoriajo- neuvojen ja niiden perävaunujen rekisteröintiasiakirjoista” (1) (98/C 19/05) Neuvosto päätti 5. elokuuta 1997 Euroopan unionin perustamissopimuksen 75 artiklan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edellä mainitusta ehdotuk- sesta. Asian valmistelusta vastannut teollisuus-, kauppa-, käsiteollisuus- ja palvelujaosto antoi lausuntonsa 8. lokakuuta 1997. Esittelijänä oli Michael Kubenz. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. lokakuuta 1997 pitämässään 349. täysistunnossa (lokakuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. A¨ änestyksessä annettiin 99 ääntä puolesta, 1 vastaan, ja 3 pidättyi äänestämästä. 1. Alkusanat 1996 Vuonna Euroopan oli 1. 1. 164 553 000 rekisteröityä henkilöautoa ja 22 032 000 rekisteröityä noin 186 585 000 moottoriajoneuvoa (2) ja 20 000 000 perä- vaunua (3). hyötyajoneuvoa yhteisössä yhteensä eli (1) EYVL C 202, 2. 7. 1997, s. 13 (2) Euroopan komission PO III:lta saadut maakohtaiset viralli- set tiedot. (3) Talous- ja sosiaalikomitean arvio. 1. 2. Saksassa noin 20 %:a ajoneuvokannasta (käytet- tyjä ajoneuvoja ja niiden perävaunuja) vaihtaa omistajaa vuosittain. Euroopan unionissa omistajanvaihdoksia tehdään useita kymmeniä miljoonia. 1. 3. Sisämarkkinat ovat olleet tammikuun 1. päivästä 1993 alkaen sisärajaton alue Euroopan unionissa, jossa tavarat, henkilöt, palvelut ja pääoma voivat liikkua vapaasti. Tästä ajankohdasta lähtien jäsenvaltiot ovat soveltaneet neuvoston 6. helmikuuta 1970 antamaa 70/156/ETY (4) moottoriajoneuvojen ja direktiiviä (4) EYVL L 42, 23. 2. 1970, s. 1 (talous- ja sosiaalikomitean lausunto EYVL C 48, 16. 4. 1969, s. 14)


title: REGULAMENTO (CE) Nº 2131/97 DA COMISSÃO de 29 de Outubro de 1997 relativo à fixação das restituições máximas à exportação de azeite para a vigésima segunda adjudicação parcial efectuada no âmbito do concurso permanente aberto pelo Regulamento (CE) nº 2081/96

eurovoc_concepts:
award of contract
export refund
olive oil


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2128/97, annettu 29 päivänä lokakuuta 1997, Marokosta peräisin olevien suurikukkaisten neilikoiden (vakiotyyppi) tuonnin etuustullin suspendoimisesta ja yhteisen tullitariffin tullin uudelleen käyttöön ottamisesta

eurovoc_concepts:
CCT duties
Morocco
floriculture
import
restoration of customs duties