title: WRITTEN QUESTION No. 3492/97 by Hugh McMAHON to the Commission. Agenda 2000

eurovoc_concepts: geographical distribution of the population

formats: html pdf print

text: C 158/128 EN Official Journal of the European Communities 25. 5. 98 (98/C 158/167) WRITTEN QUESTION E-3489/97 by Richard Howitt (PSE) to the Commission (3 November 1997) Subject: Mismatch in entitlement to incapacity social security benefits between the UK and Spain Can the Commission advise on the principles arising from the case of my constituent, Mr Thomas Hawking, who moved from the UK to Spain in 1995 before becoming incapacitated by serious illness in 1996? The Commission should note that he made continuos social security contributions in Spain, but was denied benefit because two years of contributions were insufficient and also that his move made him ineligible to claim benefit back in Britain because his previous full contributions there had ceased at the time of his move, leaving him less than two full years of entitlement there. Does the Commission agree that this is patently unfair? Does it plan to bring forward proposals to end such anomalies on behalf of citizens exercising their right of free movement in the European Union? In the meantime, what mechanisms exist in the Commission or in the Member States to allow personal review of such cases? Answer given by Mr Flynn on behalf of the Commission (25 November 1997) The Honourable Member raises a question of entitlement to an invalidity pension for a migrant worker. Council Regulation (EEC) No 1408/71 on the application of social security schemes to employed persons and their families working within the Community (1) provides detailed rules on invalidity. In particular, a person who was insured in a Member State where the amount of pension is independent of the length of insurance periods should get a pension from the Member State where he was insured at the moment when he became an invalid. The institution of that Member State should determine whether the person concerned satisfies the conditions for entitlement to benefits, taking into account, where necessary, periods of insurance which have been completed under the legislation of any other Member State (Article 38). The only condition is that the person was insured at least one year in the Member State where the pension is claimed. However, the information given by the Honourable Member is too general to enable the Commission to determine whether, in this particular case, Community law has been respected. Therefore, the Commission would invite the Honourable Member to submit more details of the case, so that the Commission may examine them in the light of Community law. (1) An up-dated version of this Regulation has been approved by Council Rgulation (EC) No 118/97 of 2. 12. 1996 › OJ L 28, 30. 1. 1997. (98/C 158/168) WRITTEN QUESTION P-3492/97 by Hugh McMahon (PSE) to the Commission (29 October 1997) Subject: Agenda 2000 Agenda 2000 proposes a phasing out over a transitional period of regions currently eligible under Objective 1 which exceed the 75% threshold. It also proposes that areas currently eligible under Objectives 2 and 5b, which would no longer be eligible under the future selection criteria, should also retain financial support for a transitional period. What is the Commission(cid:146)s view on the length of these transitional periods and will they be the same for Objective 1 and non-Objective 1 areas?


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3513/97 του Jup WEBER προς την Επ τροπή. Δασική στρατηγική της Ευρωπαiκής Ένωσης

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Commission
European Union
forestry policy
proposal (EU)
resolution of parliament

formats: html print


title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tiettyjen taloussuhteiden katkaisemisesta Sierra Leoneen

eurovoc_concepts:
Sierra Leone
UN Security Council
economic relations
international sanctions
petroleum product

text: -tr*ir *r •ùr <r *** -tr -Ce ft EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 29. 10. 1997 KOM(97) 545 lopull. Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) tiettyjen taloussuhteiden katkaisemisesta Sierra Leoneen YHTEINEN KANTA jonka neuvosto on määritellyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J. 2 artiklan perusteella Sierra Leonea koskevista toimenpiteistä ottaen huomioon Yhdistyneiden kansakuntien asiaa koskevat päätökset ja erityisesti sen päätöslauselman 1132 (1997) (Komission esittämä) PERUSTELUT Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 8 päivänä lokakuuta 1997 päätöslauselman 1132 (1997), jolla otetaan käyttöön Sierran Leonen vastaiset pakotteet kriisin järjestyksen palauttamiseksi maahan. Pakotteisiin kuuluu muun muassa kielto toimittaa Sierra Leoneen öljyä tai öljytuotteita. ja perustuslaillisen ratkaisemiseksi Kyseisten Euroopan yhteisön perustamissopimuksen pakotteiden ehdotukseen perustuva asetus. kuuluvien täytäntöönpanon varmistamiseksi neuvoston on annettava komission soveltamisalaan Kyseinen ehdotus esitetään ohessa. Seuraavat huomiot voidaan tehdä ehdotuksen yksittäisistä säännöksistä. Oikeusperustaksi ehdotetaan sekä 73 g että 228 a artiklaa, koska oletetaan, että voi esiintyä taloudellista toimintaa ja pääomanliikkeitä, jotka huolimatta siitä, että ne liittyvät kyseessä oleviin liiketoimiin, voivat olla 228 a artiklaan kuulumattomia erillisiä liiketoimia. Koska turvallisuusneuvoston Sierra Leoneen kohdistuvia pakotteita koskevat päätökset perustuvat Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan VII lukuun, minkä vuoksi turvallisuusneuvoston päätökset ovat ensisijaisia suhteessa muihin kansainvälisiin ja Lomén sopimuksen velvollisuuksiin, kuten Lomén yleissopimukseen, asetus määräykset vastaavat toisiaan. 1 artiklan 1 kohdassa kielletään öljyn ja öljytuotteiden vienti Sierra Leoneen. Oikeusvarmuuden luomiseksi tämän asetuksen liitteessä I annetaan tarkka kuvaus tuotteista sekä niiden vastaavat CN-koodit. Kuvaukset ovat samat kuin neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2967/93, jolla pantiin täytäntöön voimassa olevat Angolan vastaiset pakotteet. 2 kohdassa kielletään aseiden vienti melko kattavasti ja 3 kohdassa on tavanomainen säännös kieltojen kaikenlaisen kiertämisen estämiseksi. 2^ Asetusehdotuksen 2 artiklassa säädetään tietyistä poikkeuksista kieltoihin. Poikkeuksia sovelletaan ainoastaan, jos YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmalla 1132 (1997) perustettu YK:n turvallisuusneuvoston komitea antaa siihen suostumuksensa ennalta. Komitea voi lisäksi esittää tarvittavia lisävaatimuksia sallittujen toimitusten tehokkaaksi valvomiseksi. Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joiden nimet ja osoitteet ovat asetuksen liitteessä II, hoitavat yhteyksiä edellä mainittuun komiteaan tavanomaista menettelyä noudattaen. Asetusehdotuksen 3 artiklassa on sääntö siitä, että voimassa oleviin yksityisiin tai julkisiin oikeudellisiin velvollisuuksiin ei voi vedota tämän asetuksen velvollisuuksia vastaan. Tämän asetuksen mahdollisimman tehokkaan toimivuuden varmistamiseksi ehdotetaan, että seuraamukset, jotka jäsenvaltiot ovat ottaneet lainsäädännössään käyttöön sellaisia tapauksia varten, joissa asetusta (ETY) N:o 2967/93 rikotaan, pysyvät voimassa myös tämän ehdotetun asetuksen rikkomisen osalta siihen asti kun uudesta asetuksesta johtuvia seuraamuksia koskeva kansallinen lainsäädäntö tulee voimaan. (4 artikla) Sierra Leoneen kohdistettujen pakotteiden johdonmukaistamiseksi ehdotetaan, että komissio ja jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen tämän asetuksen perusteella toteutetuista toimenpiteistä ja toimittavat toisilleen muut asiaa koskevat tiedot. (5 artikla) liitteeseen I tulisi muutoksia tämänhetkisten pakotteiden yhteydessä Yhdistyneiden Ottaen huomioon sen, että kansakuntien turvallisuusneuvosto tai mainittu komitea voivat tehdä päätöksiä, joiden vuoksi liitteessä II oleviin tai jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten nimiin ja/tai osoitteisiin tulisi muutoksia tai lisäyksiä, ehdotetaan, että komissiolle annetaan valtuudet tehdä muutoksia tai lisäyksiä liitteeseen I Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston tai mainitun komitean päätösten perusteella tai liitteeseen II jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten antamien asiaankuuluvien tietojen perusteella. (6 artikla) lisäyksiä ja myös Muissa artikloissa on tavanomaiset säännökset asetuksen alueellisesta soveltamisalasta ja soveltamispäivämäärästä. Ottaen huomioon neuvoston oikeaan aikaan tapahtuvan asetuksen hyväksymisen ja Yhdistyneiden kansakuntien ECOWASille (Länsi-Afrikan tarkastaa Sierra Leoneen saapuvien valtioiden merikuljetusten soveltaa takautuvasti päätöslauselman 1132 (1997) hyväksymispäivämäärästä. ja määräpaikat asetusta ei katsota talousyhteisö) antamat valtuudet tarpeelliseksi lastit Luonnos: NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o tiettyjen taloussuhteiden katkaisemisesta Sierra Leoneen EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 73 g ja 228 a artiklan, ottaa huomioon neuvoston Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J. 2 artiklan perusteella sekä ottaen huomioon Yhdistyneiden kansakuntien asiaa koskevat päätökset ja erityisesti sen päätöslauselman 1132 (1997)1 määrittelemän yhteisen kannan Sierra Leonea koskevien toimenpiteiden toteuttamisesta ottaa huomioon komission ehdotuksen, sekä katsoo, että Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan VII luvun perusteella toimiva Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto päätti päätöslauselmassaan 1132 (1997), että kaikkien valtioiden on toteutettava tiettyjä Sierra Leonea koskevia toimenpiteitä Sierra Leonen kriisin ratkaisemiseksi ja perustuslaillisen järjestyksen rauhanomaiseksi palauttamiseksi maahan, tietyt kuuluvat Euroopan perustamissopimuksen näistä velvoitteista soveltamisalaan, minkä vuoksi turvallisuusneuvoston asiaa koskevien päätösten täytäntöönpanemisesta on tarpeen säätää yhteisön lainsäädännössä Euroopan yhteisön alueen osalta, jolla tätä asetusta varten käsitetään niiden jäsenvaltioiden alueet, joihin Euroopan sopimuksessa vahvistettujen edellytysten mukaisesti, perustamissopimusta sovelletaan kyseisessä yhteisön yhteisön 1 EYVLN:oL turvallisuusneuvosto on myös kehottanut Yhdistyneiden kansakuntien jäsenvaltioita soveltamaan kyseisiä toimenpiteitä ennen tämän asetuksen voimaantuloa allekirjoitetuilla kansainvälisillä sopimuksilla myönnettyjen oikeuksien tai niistä johtuvien velvollisuuksien, kaupallisten sopimusten taikka myönnettyjen lisenssien tai lupien estämättä, tämän vuoksi Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 allekirjoitettu neljäs AKT-ETY -yleissopimus, jonka sopimuspuolia yhteisö ja Sierra Leone ovat, ei ole este kyseisten turvallisuusneuvoston toimenpiteiden soveltamiselle, Yhdistyneiden kansakuntien toimivaltaiset viranomaiset voivat vaihtaa tuotteita, joihin Sierra Leonen vastaisia pakotteita sovelletaan, ja sen vuoksi tämän asetuksen liitettä I olisi ehkä vastaavasti muutettava, turvallisuusneuvoston päätöslauselmassa mahdollistetaan tietyt poikkeukset käyttöön otettuihin rajoituksiin päätöslauselmalla 1132 (1997) perustetun komitean ennakolta antamalla hyväksynnällä ottaen huomioon tietyt toimitusten valvontaa koskevat järjestelyt, kyseisen komitean hyväksyntä olisi pyydettävä jäsenvaltioiden kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välityksellä, ja tämän vuoksi viranomaisten nimien ja osoitteiden olisi oltava tämän asetuksen liitteessä, ja nopeuden vuoksi komissiolle olisi annettava valtuudet tehdä tämän asetuksen liitteeseen I muutoksia ja lisäyksiä Yhdistyneiden kansakuntien toimivaltaisten viranomaisten päätösten perusteella tai liitteeseen II jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tiedonantojen perusteella, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Kielletään: 1. liitteessä I lueteltujen sekä yhteisöstä että muualta peräisin olevien öljyn ja öljytuotteiden myynti tai toimitus Sierra Leonen alueella, 2. aseiden ja niihin liittyvien kaiken tyyppisten materiaalien, mukaan lukien aseiden ja ammusten, sotilasajoneuvojen ja laitteiden, puolisotilaallisten laitteiden ja varaosien sekä edellä mainittuihin liittyvän teknologian myynti ja toimitus Sierra Leonen alueella, 3. toiminta, jonka tarkoituksena tai tuloksena on tässä artiklassa mainittujen liiketoimien tai muiden toimien suora tai epäsuora edistäminen. S~ Edellä 1 artiklassa esitettyjä kieltoja ei sovelleta 2 artikla a) toimituksiin demokraattisesti valitun Sierra Leonen hallitukselle sen pyynnöstä, b) humanitäärisiin toimituksiin ja ECOVVASin sotilaallisen tarkkailuryhmän (ECOMOG) tarpeisiin muiden hallitusten ja Yhdistyneiden kansakuntien järjestöjen pyynnöstä päätöslauselmalla jos kansakuntien turvallisuusneuvoston komitea on ilmaissut hyväksyntänsä kansallisten toimivaltaisten viranomaisten välityksellä ja kyseisen komitean määräämiä tehokasta valvontaa koskevia järjestelyjä noudatetaan täysin. perustettu Yhdistyneiden toimitusten (1997) 1132 Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten nimet ja osoitteet ovat liitteessä II. 3 artikla sovelletaan ennen Tätä asetusta allekirjoitetuilla kansainvälisillä sopimuksilla myönnettyjen oikeuksien tai niistä johtuvien velvollisuuksien, kaupallisten sopimusten taikka myönnettyjen lisenssien tai lupien estämättä. tämän asetuksen voimaantuloa 4 artikla Kukin jäsenvaltio määrittää seuraamukset, jotka otetaan käyttöön silloin, kun tämän asetuksen säännöksiä rikotaan. Tätä tarkoitusta varten tarvittaessa annettavaa lainsäädäntöä odotettaessa jäsenvaltiot määrittävät tämän asetuksen rikkomisen seurauksena käyttöön otettavat seuraamukset neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2967/932 4 artiklan tehostamiseksi. 2 EYVL N:oL 281, 29. 10. 1993, s. 1 6 5 artikla Komissio ja jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen tämän asetuksen perusteella toteutetuista toimenpiteistä ja toimittavat toisilleen muut käytössään olevat, tähän asetukseen liittyvät täytäntöönpanovaikeudet, kansallisten oleelliset tuomioistuinten perustetun turvallisuusneuvoston komitean päätökset. tiedot, kuten rikkomiset ja muut päätöslauselmalla päätökset (1997) 1132 tai 6 artikla Euroopan yhteisöjen komissiolle annetaan valtuudet tehdä lisäyksiä ja/tai muutoksia tämän toimivaltaisten viranomaisten asetuksen toimittamien toimivaltaisten jäsenvaltioiden viranomaisten toimittamien tietojen perusteella. I Yhdistyneiden kansakuntien II tietojen perusteella liitteeseen liitteeseen tai Muutokset ja/tai lisäykset julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 7 artikla Tätä asetusta sovelletaan koko yhteisön alueella, myös sen ilmatilassa, ja kaikissa jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvissa ilma-aluksissa tai aluksissa sekä muualla kaikkiin jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti rekisteröityihin tai perustettuihin oikeushenkilöihin. jäsenvaltion kansalaisiin kaikkiin ja 8 artikla Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikiltaan osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja ¥ LIITE I Tavaran kuvaus Maaöljyt ja bitumisista kivennäisistä saadut öljyt, raa'at Maaöljyt ja bitumisista kivennäisistä saadut öljyt, muut kuin raa'at; muualle tai bitumisista kuulumattomat valmisteet, joissa on perusaineosana maaöljyjä kivennäisistä saatuja öljyjä vähintään 70 painoprosenttia: CN-koodi 2709 2710 2711 Maaöljykaasut ja muut kaasumaiset hiilivedyt 2712 10 Vaseliini 2712 20 00 Vähemmän kuin 0,75 painoprosenttia öljyä sisältävä parafiini ex 2712 90 Puristettu parafiini, öljytön parafiini (scale wax) 2713 2714 2715 00 00 Maaöljykoksi, maaöljybitumi ja muut maaöljyjen saatujen öljyjen jätetuotteet tai bitumisista kivennäisistä Luonnonbitumi ja -asfaltti; bitumi- tai öljyliuske ja bitumipitoinen hiekka; asfaltiitit ja asfalttikivi Luonnonasfalttiin, tai kivennäistervapikeen perustuvat bitumiset seokset (esim. bitumimastiksi ja "cut backs") luonnonbitumiin, maaöljybitumiin, kivennäistervaan 2901 Asykliset hiilivedyt 2902 11 00 Sykloheksaani 2902 20 2902 30 Bentseeni Tolueeni 2902 4100 O-ksyleeni 2902 42 00 M-ksyleeni 2902 43 00 P-ksyleeni 2902 44 Ksyleeni-isomeerien seokset 2902 50 00 Styreeni 2902 60 00 Etyylibentseeni 2902 70 00 Kumeeni 2905 11 00 Metanoli (Metyylialkoholi) 3403 19 10 valmisteet, Voiteluvalmisteet (myös leikkuuöljyvalmisteet, pulttien ja muttereiden irrottamista helpottavat sekä muotinirrotusvalmisteet, voiteluaineisiin perustuvat joissa on perusaineosana maaöljyjä tai bitumisista kivennäisistä saatuja öljyjä vähintään 70 painoprosenttia, mutta ei kuitenkaan perusaineosana korroosionestoaineet ja valmisteet, ruosteen- ja 3811 21 00 3823 90 10 Voiteluöljyjen lisäaineet, joissa on maaöljyjä tai bitumisista kivennäisistä saatuja öljyjä Maaöljysulfonaatit, ei kuitenkaan alkalimetallien, ammoniumin tai etanoliamiinien maaöljysulfonaatit; bitumisista kivennäisistä saatujen öljyjen tiofeenisulfonihapot ja niiden suolat & LIITE n 2 artiklassa tarkoitetut viranomaisten nimet ja osoitteet BELGIE - BELGIQUE Ministère des Affaires Entrangeres, du Commerce Extérieur et de la Coopération au Développement Egmont 1, rue des Petits Carmes 19 1000 Bruxelles Direction des relations économiques et bilatérales extérieures a) Service Afrique du Sud du Sahara (B. 22), tel. 0032 2 501 85 77, b) Coordination de la politique commerciale (B. 40) tel. 0032 2 501 83 20, c) Service Transports (B. 42), tel. 0032 2 501 37 62 Fax 00 32 2 501 88 27 Ministerie van Buitenlandse Zaken, Buitenlandse Handel en Ontwikkelingssamenwerking Egmont 1, Kleine Kannelietenstraat 19 lOOOBrussel Diectie buitenlandse economische en bilatérale relaties a) Dienst Afrika ten zuiden van de Sahara (B. 22) tel 0032 2 501 85 77, b) Coordinatie van de handelspolitiek (B. 40) tel. 0032 2 501 83 20, c) Dienst Transport (B. 42) tel. 0032 2 501 37 62 Fax 0032 2 5051 88 27 Minstère des Affaires Economiques A. R. E. 4° Division. Service des Licenses Avenue du Général Léman 60 1040 Bruxelles tel. 0032 2 206 58 16/27, fax 230 83 22 Ministerie van Economische Zaken A. R. E. 4e Divisie. Dienst der Vergunnningen Generaal Lémanlaan 60 1040Brussel tel 0032 2 206 58 16/27, fax 230 83 22 S DANMARK Danish Agency for Trade and Industry Tagensvej 137 2200 Kobehavn N. Tel. +45-35-868686 Fax. +45-35-868687 Ministry of Foreign Affairs, Asiatisk Plads 2 1448 Copenhagen K. Tel. +45-33-920000 / 33-920909 Fax. +45-31540533 Department S. 7 Danish Agency for Trade and Industry Jeanne Lorentzen, desk officer Tel. +45-35-868489 Niels Hoeing, assistant Tel. +45-35-868485 Fax. +45-35-868575 Fax. +45-35-868575 Ministry of Foreign Affairs Peter Lysholt Hansen, Head of Department S. 7 Fax. +45-33-921802 Tel. +45-33-920901 Gert Meinecke, desk officer Tel. +45-33-920926 Fax. +45-33-921802 DEUTSCHLAND Bundesausfuhramt (BAFA) Frankfurter StraBe 29-35 65760 Eschborn Bundesanstalt fiir Landwirtschaft und Ernährung (BLE) Adickesallee 40 60322 Frankfurt Bundesamt fiir Verkehr Réf. LR 13 Postfach 200100 53170 Bonn ELLADA Ministry of Foreign Affairs Ambassador Nikolaos Chatoupis Directorate A7 Zalokosta 1 10671 Athens tel. 00301 361 00 12, fax 361 00 96/645 00 49 Ministry of National Economy Secretariat General for International Economic Relations Directorate General for External Economic and Trade Relations Director Th. Vlassopoulos tel. 00301 32 86 401-3, fax 32 86 404 Directorate of Procedure of External Trade Directors: I. Tseros, tel. 00301 32 86021/23, fax 32 86 059 A. Iglessis, tel 00301 32 86 051, fax 32 86 094 Ermou and Kornarou 1 105 63 Athens Ao ESPANA Ministeriö de Economia y Hacienda Subdireccion General de Politica Arancelaria y de Instrumentos de Defensa Comercial Sr. Manuel MORENO (PL 7 - Desp. 3) tefno. 0034 1 349 38 95, Faxno. 349 38 02 Direccion: Paseo de la Castellana, 162, MADRID FRANCE IRELAND Department of Public Enterprise Aviation Regulation and International Affairs Division 44 Kildare Street Dublin 2 tel. 00353 1 670 74 44 Mr. Brendan Twomey / Mr. Ernest Hartman Fax: 670 74 11 ITALIA Ministeriö Affari Esteri - ROMA D. G. A. E. -Uff. X tel. 00396 - 36 91 37 50 - Fax: 36 91 37 52 Ministeriö Commercio Estero - ROMA Gabinetto Tel. 00396 - 59 93 23 10 - Fax: 59 64 74 94 Ministeriö dei Trasporti - ROMA Gabinetto Tel. 00396 - 44 26 71 16/84 90 40 94 - Fax: 44 26 71 14 LUXEMBOURG NEDERLAND Ministerie van Buitenlandse Zaken Directie Verenigde Naties, afdeling Politieke Zaken Den Haag tel. 0031 - 70 - 348 42 06 - Fax: 348 67 49 OSTERREICH Bundesministerium fur wirtschafthche Angelegenheiten Abteilung II/A/2 LandstraBer HauptstraBe 55-57 1030 Wien ad. Art. 1 (4): Bundesministerium fiir Wissenschaft und Verkehr Oberste Zivilluftfahrtbehörde (OZB) RadetzkystraBe 2 1030 Wien A* PORTUGAL Ministeriö dos Negöcios Estrangeiros Sra. Monica Lisboa Direcçâo-General Assuntos Multilaterais Lisboa SUOMI/FINLAND Ulkoasiainministeriö PL 176/Utrikesministeriet PB 176 00161 Helsinki / 00161 Helsingfors SVERIGE Regeringskansliet Utrikesdepartementet Rättssekretariatet för EU-frâgor Fredsgatan 6 SE-103 39 Stockholm tel. 0046 8 405 10 00 UNITED KINGDOM Fax: 723 11 76 AI YHTEINEN KANTA jonka neuvosto on määritellyt Euroopan unionista tehdyn sopimuksen J. 2 artiklan perusteella Sierra Leonea koskevista toimenpiteistä ottaen huomioon Yhdistyneiden kansakuntien asiaa koskevat päätökset ja erityisesti sen päätöslauselman 1132 (1997) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen J. 2 artiklan sekä katsoo, että Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 8 päivänä lokakuuta 1997 päätöslauselman 1132 (1997), jossa se päätti muun muassa, että kaikkien valtioiden on toteutettava ja perustuslaillisen järjestyksen rauhanomaiseksi palauttamiseksi maahan, ja toimenpiteet kriisin ratkaisemiseksi tietyt Sierra Leonea koskevat edellä mainittu päätöslauselma olisi pantava täytäntöön Euroopan yhteisössä senja siihen liittyvien päätöslauselmien määräysten mukaisesti, ja erityisesti toimenpiteiden keston osalta, ON MÄÄRITELLYT SEURAAVAN YHTEISEN KANNAN: 7 artikla Toteutetaan tarvittavat Sierra Leonea koskevat toimenpiteet Yhdistyneiden kansakuntien täytäntöön päätöslauselman panemiseksi. liittyvien päätöslauselmien (1997) siihen 1132 ja 2 artikla Tämä yhteinen kanta tulee voimaan sinä päivänä, jona se hyväksytään. Se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja A3 ISSN 1024-4492 KOM(97) 545 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 02 09 10 Luettelonumero : CB-C0-97-565-FI-C ISBN 92-78-26236-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: RÈGLEMENT (CE) N° 2124/97 DE LA COMMISSION du 29 octobre 1997 établissant des valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets förordning (EG) om ytterligare bestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med avseende på konsumtionsmjölk"

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
marketing standard
milk
milk fat
milk protein

text: C 19/70 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG) om ytterligare bestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med avseende på konsumtionsmjölk” (1) (98/C 19/20) Den 11 september 1997 beslutade rådet att i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda fo¨ rslag. Ekonomiska och sociala kommittén utsåg Staffan Nilsson till huvudföredragande. Vid sin 349:e plenarsessionen den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 81 röster för, 2 röster emot och 5 nedlagda röster. 1. Innehållet i kommissionens förslag 1. 1. Kommissionen föreslår att förordningen (EEG) nr 1411/71 ersätts med en ny förordning. Det finns två syften med detta, dels sammanför man tillägg till den ursprungliga förordningen och kontrollerar de gällande bestämmelsernas giltighet, dels genomför man den översyn om förordningens klassificering som föreskrivs i Anslutningsakten för Finland och Sverige. Förslaget innebär att man renodlar förordningen 1. 2. till en s. k. vertikal förordning med en renodlad produkt- reglering av konsumtionsmjölk. Hälso- och kvalitetsfrå- gor faller sedan den 1 januari 1994 inom tillämpningsom- rådet för direktiv 92/46/EEG, som omfattar hela skalan av mjölkprodukter, varför artiklarna 4 och 5 i förslaget anpassas till detta. Förslaget innebär få förändringar av reglerna för 1. 3. konsumtionsmjölk. Konkret låter man Finland och Sverige få undantag i ytterligare två år, till den 31 decem- ber 1999, i fråga om minimihalten på fetthalten i viss konsumtionsmjölk. 1. 4. Vidare föreslår man fortsatt förbud mot sänkt halt (standardisering) av konsumtionsmjölkens protein- halt. Möjligheten till berikning av proteinhalten kvarst- år. Dock införes med detta förslag gemensamma regler för miniminivåer. 2. Allmänna kommentarer till kommissionens förslag 2. 1. Kommittén välkomnar kommissionens initiativ att renodla förslaget till en produktreglering och att de delar som har hälso- och hygienaspekter tas upp i det övergripande direktiv som reglerar detta så att enhetlighet uppnås. (1) EGT C 267, 3. 9. 1997, s. 93. 2. 2. Utgångspunkten för en bedömning av reglerna om mjölkens sammansättning bör vara att tillgodose konsumenternas efterfrågan av ett varierat utbud av konsumtionsmjölk med god kvalitet som uppfyller alla relevanta hälsoaspekter. Kommissionen visar i motiveringen till förslaget 2. 3. den betydelse konsumtionsmjölken har för marknaden på mjölk. I EU-15 står den direkt för 26 % av invägd mjölk. Noterbart är att den för Finland och Sverige står för så mycket som 33 % resp. 32 %. 2. 4. Kommittén delar också kommissionens förslag att det fortfarande skall vara en naturlig sammansättning av mjölkens protein och att denna inte ska bli föremål för standardisering, men att däremot en berikning kan vara möjlig, något som tidigare varit reglerat av nationell lagstiftning. 2. 5. Kommittén anser att förslaget inte tillräckligt tar upp den flexibilitet som skulle behövas för att ge konsumenterna valfrihet när det gäller utbudet av konsumtionsmjölk och den fetthalt som mjölken tillåts ha. Kommissionen är motsägelsefull när man, som 2. 6. motiv för att inte tillåta de lägre avvikelser Finland och Sverige har, säger att konsumenterna aldrig frågat efter förändrad klassificering, samtidigt som man redovisar att konsumenterna kraftigt ökat sin efterfrågan av mellanmjölk (från 1986 28,6 % till 1995 44,3 %) på bekostnad av helmjölk (från 1986 65,4 % till 47,8 %). Konsumenterna visar här ett tydligt intresse för alterna- tiv med lägre fetthalter. Om konsumenterna kan anses efterfråga något avgörs av deras val på marknaden. Detta är givetvis förbundet med att konsumenten kan erhålla korrekt och tydlig information om produktens beskaffenhet. Kommittén noterar att kommissionen förtjänst- 2. 7. fullt redovisat förhållandena på den finska och svenska marknaden för mjölk. Förslaget om en utsträckt över- gångstid är nödvändigt med hänsyn till den betydelse konsumtionsmjölken har på dessa marknader och såsom konsumenternas val av produkterna ser ut idag. Noter- bart är att dessa marknader i stort sett uteslutande säljer 21. 1. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 19/71 färsk, pastöriserad mjölk, dvs. inte UHT-behandlad mjölk, varför utbudet knappast inverkar menligt på andra marknader utanför Finland och Sverige. Med den skrivning man valt i förslaget hindras ej heller något medlemsland att i dessa länder marknadsföra konsum- tionsmjölk som uppfyller reglerna i den gemensamma lagstiftningen. 3. Särskilda kommentarer 3. 1. I artikel 3:1 föreskrivs vilka kriterier konsum- tionsmjölk skall följa, bl. a. vad avser fetthalt. Skum- mjölk tillåts ha en högsta fetthalt på 0,3 %. En möjlighet som skulle öka konsumenternas val, utan att ändra grunderna i nuvarande regler, är att skummjölken tilläts variera upp till ett högsta värde av 0,5 %. På exempelvis den svenska marknaden efterfrågas hela 17 % av kon- sumtionsmjölken med en högre fetthalt än 0,3 % men inte högre än 0,5 %. Möjligheten att tillgodose denna efterfrågan har en mycket positiv effekt på mjölkmark- naden. Artikel 3:2 anger vidare det undantag från 3:1 3. 2. som förlänger det undantag som Finland och Sverige har haft i ytterligare två år. Med hänsyn till de övergångsregler som andra länder haft i samma avseen- de, anser kommittén att en längre övergångstid om fem år bättre skulle svara mot den anpassning som behöver göras i dessa länder. Jämförbar är den övergångstid andra medlemsländer haft för sin anpassning och där tiden vida överstigit två år. Bryssel den 29 oktober 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets förordning (EG) om ändring av förordning (EEG) nr 2847/93 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken” (1) (98/C 19/21) Den 29 juli 1997 beslutade rådet i enlighet med artiklarna 43 och 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda fo¨ rslag. Ekonomiska och sociala kommittén utnämnde Eduardo Chagas till huvudföredragande. Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 97 röster för och 1 nedlagd röst. 1. Kommissionens förslag 1. 1. I enlighet med rådets förordning (EG) nr 779/97, som inför ett förvaltningssystem för fiskeverksamheten i O¨ stersjön (2), lägger kommissionen fram ett förslag som syftar till att göra avdelning IIa i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 (3) tillämplig för O¨ stersjön, särskilt de bestämmelser som avser registrering och överföring av uppgifter om fiskeverksamheten. 2. Kommitténs kommentarer 2. 1. Kommittén har vid ett flertal tillfällen betonat vikten av att säkerställa att EU:s bestämmelser rörande (1) EGT C 267, 3. 9. 1997, s. 62. (2) EGT L 113, 30. 4. 1997, s. 1. (3) Förordning om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, EGT L 261, 20. 10. 1993, s. 1


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Meddelande från kommissionen - Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna"

eurovoc_concepts:
competitiveness
energy industry
energy policy
environmental protection
security of supply

text: 21. 1. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 19/37 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Meddelande från kommissionen — Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna” (98/C 19/10) Den 30 april 1997 beslutade kommissionen att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget om ovannämnda meddelande. Sektionen för energi, kärnkraft och forskning, som ansvarat för beredningen av kommitténs arbete, antog sitt yttrande den 19 september 1997. Föredragande var Nikolaos Lerios. Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 113 röster för och 3 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Kommittén har vid ett flertal tillfällen yttrat sig om gemenskapens olika program och aktiviteter inom energisektorn: — Investeringsprojekt av intresse för gemenskapen i olje-, naturgas- och elsektorerna (1). — Europeisk energistadga (2). — Tillgång till råolja och petroleumprodukter (3). — Inre marknaden för el och naturgas (4). — Inre marknaden för el och naturgas (5). — Transeuropeiska energinätverk (6). — Gemenskapens energipolitik (7). — Energi och ekonomisk och social sammanhåll- ning (8). — Thermie II (9). — Grönboken ”För en energipolitik för Europeiska unionen” (10). — Yttrande om fördraget om energistadgan (11). — Save II (12). — Gasförsörjning (13). — Allmännyttiga skyldigheter på den inre marknadens energiområde (14). — Vägledande kärnkraftsprogram (15). (1) EGT C 75, 26. 3. 1990, s. 26. (2) EGT C 269, 14. 10. 1991, s. 79. (3) EGT C 332, 16. 12. 1992, s. 74. (4) EGT C 73, 15. 3. 1993, s. 31. (5) EGT C 195, 18. 7. 1994, s. 82. (6) EGT C 195, 18. 7. 1994, s. 33. (7) EGT C 393, 31. 12. 1994, s. 95. (8) EGT C 393, 31. 12. 1994, s. 164. (9) EGT C 393, 31. 12. 1994, s. 77. (10) EGT C 256, 2. 10. 1995, s. 34. (11) EGT C 18, 22. 1. 1996, s. 34. (12) EGT C 82, 19. 3. 1996, s. 13. (13) EGT C 204, 15. 7. 1996, s. 84. (14) EGT C 56, 24. 2. 1997, s. 83. (15) EGT C 206, 7. 7. 1997, s. 83. — Samarbete kring överenskomna energimål inom gemenskapen (16). — Grönbok om energi för framtiden: förnybara energi- källor (17). Den senaste insatsen på området är kommissio- 1. 1. 1. nens förslag till ”organisation av samarbetet kring överenskomna energimål för gemenskapen” (18), som tar upp målsättningar och politiska riktlinjer i synnerhet när det gäller att trygga energiförsörjning, konkurrenskraft, miljöskydd och externa energirelationer samt främja energieffektivitet och förnybara energikällor. Dessa riktlinjer har vid olika tillfällen fått stöd av medlemssta- terna och även av ESK. 1. 1. 2. För att dessa gemensamma energimål lättare skall kunna uppnås anser kommissionen att det är nödvändigt att förstärka samarbetet och samordningen mellan medlemsstaterna i en organiserad struktur för att säkerställa att medlemsstaternas och gemenskapens energipolitik är förenlig med dessa mål, vilket ESK påpekat i sina tidigare yttranden. 1. 2. Detta meddelande är ett första svar på rådets och Europaparlamentets önskemål om att infatta gemen- skapens befintliga program och aktiviteter inom energi- sektorn i en ram och att rationalisera och samordna dem ytterligare. 1. 3. Kommissionens begäran att kommittén skall yttra sig om detta meddelande ligger i linje med den nya filosofin att involvera ESK redan från början i kommissionens nya initiativ. (16) EGT C 206, 7. 7. 1997, s. 123. (17) EGT C 206, 7. 7. 1997, s. 41. (18) EGT C 27, 28. 1. 1997, s. 9. C 19/38 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 2. Sammanfattning av kommissionens dokument Meddelandet syftar till att presentera en helhetsbild av EU:s åtgärder på energiområdet och av de motsvarande finansiella medlen. Det tar å ena sidan upp energisamar- bete som innefattar samverkan med medlemsstaterna och med berörda parter, å andra sidan gemenskapsåtgär- der som är koncentrerade till fyra mål: — Trygga energiförsörjningen och verka för internatio- nellt samarbete inom energiområdet. — Integrera de europeiska energimarknaderna, för att stärka konkurrensen. — Främja en hållbar utveckling. — Främja forskning och teknisk utveckling. 3. Allmänna kommentarer Kommittén välkomnar kommissionens medde- 3. 1. lande, som vidareutvecklar riktlinjerna i grönboken och vitboken om EU:s energipolitik samt i meddelandet om samarbete kring överenskomna energimål för gemen- skapen. 3. 2. Kommittén har, förutom när det gäller vitboken, uttryckt sin tillfredsställelse med innehållet i samtliga ovanstående dokument. Kommittén begärde i sitt yttran- de om grönboken om EU:s energipolitik att kommissio- nen skulle klargöra vilka instrument som direkt eller indirekt påverkar gemenskapens energipolitik, och vilka befogenheter och skyldigheter som berörs. 3. 3. Det nya meddelandet tillmötesgår i viss mån denna begäran. Därför välkomnas det av kommittén med vissa förbehåll, som kommer att framgå nedan. 3. 5. Så länge det saknas ett energikapitel i fördraget är det därför nödvändigt att utnyttja och samordna de olika artiklar i fördraget som är relevanta för utvecklingen av energipolitiken. Om dessa artiklar tolkas alltför ensidigt och fragmentariskt, finns det en risk att den gemensamma energipolitikens struktur helt enkelt kommer att bygga på en mängd andra politikområden. inom gemenskapen Det skulle kunna utmynna i en energipolitik som inte lägger tillräcklig tonvikt vid försörjningstrygghet, som inte stärker konkurrenskraf- ten, som är oförenlig med miljöskydd eller som inte svarar mot unionsmedborgarnas behov av trygghet och servicekvalitet. 3. 6. Kommittén anser att den önskan om öppenhet som kommissionen uttrycker i detta meddelande är ett viktigt första steg mot ett nytt förslag som skulle kunna leda till en ny strategi för att behandla samtliga energipolitiska åtgärder i EU:s program. 3. 7. Många av de föreslagna initiativen har förekom- mit i tidigare meddelanden och innehåller varken några nyheter eller ytterligare substans. Kommissionens strä- van att ge en helhetsbild av dessa initiativ, vilket avspeglas i meddelandets titel, måste dock värdesättas. 3. 8. Kommittén anser därför att detta meddelande endast kan tjäna som en utgångspunkt och att det bör åtföljas av ett kompletterande meddelande där samtliga nämnda områden (försörjningstrygghet och internatio- nellt energisamarbete, integrering av energimarknader- na, främjande av en hållbar utveckling på energiområdet samt främjande av forskning och teknisk utveckling) undersöks mer ingående och konkret. Dokumentet bör ange mervärdet av gemenskapsåtgärder eller samordning av nationella aktiviteter, rättslig grund, uppföljnings- och övervakningsmekanismer, ekonomiska konsekven- tidsplan för att ser respektive prioriteringar, samt genomföra de enskilda initiativen. 3. 4. Många medlemsstater hade föreslagit att ett energikapitel skulle införas i Amsterdamfördraget. Då detta inte kunde uppnås anser kommittén att en samman- hängande och samordnad gemensam energipolitik bör utformas på gemenskapsnivå med utgångspunkt i EU:s befintliga regelverk. Kommittén har genomgående hållit fast vid denna tanke sedan man antog sitt initiativyttran- de om gemenskapens energipolitik, där man föreslog att den gemensamma politiken skulle bygga på ett energipolitiskt samarbete mellan medlemsstaterna och på friheten att välja primära energikällor. Det bör också framhållas att Europeiska unionen 3. 9. i sin utveckling. A¨ ven befinner sig vid ett vägskäl energisektorn måste räknas in bland alla de utmaningar som EU står inför: att införa den gemensamma valutan, fördjupa den inre marknaden, bevara den ekonomiska och sociala sammanhållningen bland dess medborgare, utveckla det sociala området, eventuellt ta emot nya medlemsstater och möta de ökande kraven bland EU:s medborgare. Det måste betonas att samtliga dessa nya 21. 1. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 19/39 värden eller målsättningar som Europeiska unionen hoppas kunna förverkliga kan komma att äventyras av t. o. m. en kortvarig energibrist, dramatiska prishöjningar på importerad energi eller minskad kvalitet eller effekti- vitet på den olje-, el- eller naturgasförsörjning som de europeiska konsumenterna har varit vana vid i årtionden. Det är därför avgörande att energisektorn — och därmed energipolitiken — kan leva upp till dessa utmaningar och möta de europeiska medborgarnas krav. 3. 10. Detta meddelande skulle således kunna ligga till grund för ett verkligt program för energisektorn. Ekonomiska och sociala kommittén skulle kunna rådfrå- gas igen och få en ny möjlighet att bidra på ett positivt sätt till dokumentet. Slutligen skulle detta energipolitiska program kunna ingå i diskussionerna om Agenda 2000, som kommer att omfatta debatter om utmaningar och möjligheter inför utvidgningen av EU, de nya samlade ekonomiska förutsättningarna och institutionernas nya arbetsvillkor. Detta skulle också innebära att Europeiska kommissionens generaldirektorat för energifrågor skulle få ett omfattande flerårigt arbetsprogram, vilket skulle stärka energisektorns roll inom en Europeisk union som är geografiskt större, ekonomiskt mer konkurrenskraftig och socialt mera solidarisk. Bryssel den 29 oktober 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets rekommendation om europeiskt samarbete i fråga om kvalitetssäkring i högskoleutbildning” (98/C 19/11) Den 5 juni 1997 beslutade rådet i enlighet med artikel 198 i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för sociala frågor och familje-, utbildnings- och kulturfrågor, som ansvarat för kommitténs beredning av ärendet, antog sitt yttrande den 17 oktober 1997. Föredragande var José Isaı´as Rodrı´guez Garcı´a Caro. Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 112 röster för, inga röster emot och 1 nedlagd röst. 1. Inledning 1. 1. EG-fördragets artikel 126. 1 stipulerar att gemen- skapen skall bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet som skall främja samarbetet mellan medlemsstaterna samt stödja och komplettera medlems- staternas insatser för att uppnå de mål som anges i fördraget, samtidigt som gemenskapen fullt ut skall respektera medlemsstaternas ansvar. 1. 3. När dessa projekt inleddes var kvalitetsbedöm- ningssystemen ojämnt fördelade i de olika medlemssta- terna. Ett av projektens grundläggande syften var därför att öka högskolornas medvetenhet om behovet av kvalitetsbedömning för att kunna förbättra studenternas undervisning. Då en högskoleutbildning av god kvalitet är en 1. 2. viktig angelägenhet för medlemsstaterna, föreslog rådet (utbildningsministrarna) i november 1991 att utarbeta en gemenskapsåtgärd för kvalitetsbedömning. 1994 ge- nomförde kommissionen och medlemsstaterna pilotpro- jekt med syftet att kvalitetsbedöma vissa utbildnings- anordnares undervisning i några ämnen. Pilotprojektens resultat och de ytterst intressanta 1. 4. slutsatser som kunnat dras på grund av dessa sammanfat- tas i Edith Cressons informationsmeddelande. Detta dokument lades fram vid utbildningsministrarnas råds- sammanträde den 6 maj 1996 och innehåller kommissio- nens avsiktsförklaring att lägga fram en rekommenda- tion enligt instruktionerna i Cresson-rapporten


title: Ciudadanos de Europa : Viajar a otro país de la Unión Europea.

eurovoc_concepts:
EU Member State
free movement of persons
single market
travel


title: Opinion of the Economic and Social Committee on 'The energy dimension of climate change (Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions)'

eurovoc_concepts:
EU programme
climate change
energy policy
environmental protection
greenhouse gas

text: 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/87 coherent commitment can the developed countries open the way to greater involvement of the developing countries, whose energy consumption is bound to increase. The United States wishes to make the Kyoto negotiations conditional on agreements on emission trading and joint implementation between the developed and developing countries; but these steps represent a further stage which can only be reached if the developed countries work in concert to reduce their emissions. 3. Conclusions The Committee welcomes the Commission com- 3. 1. munication in the firm belief that the EU’s negotiating position can help to make the Kyoto conference a success. However, it reserves the right to return to this subject after the conference in order to evaluate the concrete measures proposed, and their distribution within the EU. Brussels, 29 October 1997. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on ‘The energy dimension of climate change (Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions)’ (98/C 19/24) On 20 May 1997, the Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Energy, Nuclear Questions and Research, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 19 September 1997. The rapporteur was Mr Boisserée. At its 349th plenary session (meeting of 29 October 1997) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 98 votes to 10, with 11 abstentions. 1. Introduction These emissions are considered to be at the root of threatened climate change. 1. 1. The European Commission has circulated its Communication on the energy dimension of climate change to the Economic and Social Committee, the Council, the European Parliament and the Committee of the Regions. The communication is a follow-on from the United Nations Framework Convention on Climate Change, signed in Rio de Janeiro in 1992, to which the European Community and the Member States are signatories. The third conference of the parties to this convention is to be held in Kyoto in December 1997. The communication reflects the position which 1. 1. 1. the Council of the European Union prepared for the conference on 3 March 1997. The aim is to step up the commitment of the industrialized countries to ensure the gradual reduction of emissions of CO2 and other ‘greenhouse’ gases, especially methane and nitrous oxide. The aim of the communication is to highlight 1. 1. 2. the challenge facing European energy policy as a result of climate problems. It seeks to identify a number of fields in which energy-policy measures and options can help reduce emissions affecting the climate. A further communication is set to follow later in the year em- bracing all areas concerned with problems of climate, i. e. not only energy, but in particular transport, industry and agriculture. An action plan to implement the objectives set in Kyoto is to be drawn up in the aftermath of the Japanese conference. This action plan is designed to reduce in emissions which have a bearing on the climate, particular by energy-saving measures and by advocating a switch to other forms of fuel. Following decisions taken by the Council of 1. 1. 3. Ministers in March and May 1997, the negotiating C 19/88 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 objective to be pursued by the EU at the Kyoto conference is to reduce, by the year 2010, climate-related emissions originating in the Member States of the OECD and the newly industrializing countries by 15 % compared with 1990 levels. The European Council confirmed this in Amsterdam on 16/17 June 1997. The Commission has taken account of current figures forecasting a probable rise of some 8 % in CO2 emissions between 1990 and 2020 (based on the assumption of ‘business as usual’); this takes the aggregate reduction objective for the Kyoto negotiations to more than twenty percentage points. In June 1997, the Council of Ministers also set a short-term reduction objective of 7,5 % by 2005. 1. 2. To achieve these objectives, the Commission feels that Member States must make a determined effort in their environmental, economic and energy policies. The Commission urges those to whom the communi- cation is addressed to send out a clear political signal confirming their resolve to back this position. 1. 3. The Commission’s reflections are based on assumptions, or scenarios, derived from the demo- graphic trends and economic growth rates of the past few decades. They are based on the reduction potential calculated both by the Commission itself and by experts in the field. 1. 3. 1. Taking the 1992 UN summit in Rio de Janeiro as a point of reference removes the need to justify again the forecasts on which the programme is based. The prognosis is thus that human activities are the root cause of threatened global-impact climate change (rising sea levels, affecting, in the first instance, coastal areas). This prognosis is substantiated by the 1995/96 report of the UNEP- and WMO-backed Intergovernmental Panel on Climate Change. 1. 3. 2. The Commission communication focuses on the extent to which emission reduction objectives can be achieved by innovative technical and administrative means, and in particular: — reduced energy consumption, especially by en- hancing efficiency in energy conversion and use (for example through combined heat and power generation) and by applying a similar strategy to other gases affecting the climate; — changes in people’s consumption patterns and indus- try’s consumption priorities by encouraging the internalization of external costs (including those related to climate change), for example by applying economic instruments, such as taxes and charges, in environment policy; — improved energy management at local and regional level; — increased use of primary energy sources, for which CO2 emissions range from limited (e. g. natural gas) to zero (nuclear fuel, renewables). To implement these measures, the Commission proposes greater integration of climate policy into other policy areas and the promotion of research and development. 2. Opinion on the Commission’s climate strategy 2. 1. The Economic and Social Committee has repeat- edly looked at strategies to reduce CO2 emissions and other ‘greenhouse gases’ (1). The Committee’s opinion on the Commission communication on an overall view of energy policy and actions (2) for example takes up the call for sustainable development in the energy sector. 2. 2. In line with these opinions, the Committee broadly endorses the Commission communication but has a number of criticisms to make: Delay 2. 2. 1. the implementation of strategic objectives may be a source of problems: in submitting proposals for Strategic objectives should be developed only 2. 2. 1. 1. where they can be translated into practice and where there is the will to implement them. It is of little value, and hardly motivating, to agree objectives at a strategy conference only to see them become bogged down in the implementation phase; this has unfortunately occurred on more than one occasion in relation to climate policy. Justification for these reservations is all the stronger given that the economic and social impact of the strategy is not to be made clear until the publication of the action plan. 2. 2. 1. 2. In particular the Committee is concerned that information about the overall costs of the Commission’s plans in the energy field is still not available. It is concerned as well that information has not yet been forthcoming about the energy taxes the Commission will be proposing and, in particular, that there is still no assessment of the foreseen consequences for employment that will be entailed. On this latter point the Commission is reminded that consideration of employment issues has now to be an integral part of policy analysis and planning. (1) Opinion on a specific research and technological develop- ment programme in the field of the environment (OJ C 332, 31. 12. 1990); Opinion on environment policy and the single European market (OJ C 332, 31. 12. 1990); Opinion on the conclusion of the Framework Convention on climate change (OJ C 201, 26. 7. 1993); Opinion on economic growth and the environment: some implications for econ- omic policy making (OJ C 155, 21. 6. 1995). (2) COM(97) 167 final. 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/89 2. 2. 1. 3. Moreover, the ESC believes the relationship between strategy and action plan is such that the considerations outlined in this communication do not limit the measures to be proposed in the action pro- gramme. 2. 2. 2. policy. By its very nature, climate policy is global 2. 2. 2. 1. Agreement between the main operators on the world stage, particularly the EU and the USA, the largest emitters of greenhouse gases, is an important component of any global strategy. The Committee regrets the USA’s recent reluctance to assist in an initiative aimed first at defining, then at meeting, climate objectives. 2. 2. 2. 2. To make an agreed position more likely, the Committee feels it would be appropriate for the EU to enter into negotiations with the USA — and Japan, as conference host — at an early stage in the run up to the Kyoto conference. This should not, however, prevent the EU from taking a clear, forward-looking stance at Kyoto. Experience has shown many times that such an approach promotes consensus. 2. 2. 3. The Economic and Social Committee feels that the Council and the Commission have presented their objectives quite conclusively; the Committee’s task, therefore, is not to re-examine the premises on which climate policy is based. 2. 2. 3. 1. However, the ESC believes that the scientific basis for the forecasts used by the Commission to draw up its climate policy objectives and to assess the scale of the problem is somewhat narrow and should be extended. This is true in particular of the following: — the relationship between economic growth and energy consumption, as regards both expected growth levels and the link between energy consump- tion and growth; — the impact of the expected technological innovations in relation to over the period in question, e. g. efficiency of energy conversion and consumption; — influences on energy demand by factors outside policy control; — objectives for climate-relevant gases other than CO2. 2. 2. 4. Irrespective of climate stabilization, the econ- omic and technological opportunities offered by devel- opments of the kind depicted in the Commission’s communication are very great. The climate convention can thus help promote the development of energy-saving technologies, build up new energy sources, improve energy efficiency and, overall, conserve scarce resources. The Commission should say more about these issues. 3. Opinion on the implementation of a climate strategy Climate policy cannot be implemented unless its 3. 1. objectives are integrated into other policy areas. 3. 1. 1. This also applies to the common agricultural policy and structural policy. The Economic and Social Committee endorses the Commission’s proposal to use the Structural Funds to step up greenhouse gas emission reduction measures, in line with the action plan. 3. 1. 2. More emphasis should be placed on the role of transport policy, particularly since CO2 emissions from this sector are on the increase. 3. 2. The ESC feels a climate strategy can be implemented only if ordinary people and the economic and social players involved recognize the purpose of measures designed to change standards and patterns of use. Procedures should accordingly be introduced to develop consultation and participation. 3. 2. 1. In presenting the action plan, particularly one aimed at energy saving and switching, the scientific findings on anthropogenic climate change should again be given a comprehensive airing. This is all the more important in the wake of doubts that have been raised in some quarters recently as to the accuracy of climate forecasts. 3. 2. 2. Measures aimed at winning public acceptance should explicitly weigh up the risks of doing nothing against the cost of climate policy measures. A clear indication should be given, for example, of the poten- tially major threat which climate change poses, particular to coastal areas. The energy sector has a crucial 3. 3. implementing a climate strategy. role in 3. 3. 1. The Commission draws attention to the SAVE programme to promote energy saving and the Altener programme for the development and use of alternative (renewable) energy resources. These considerations could be expanded in an action plan to include arrange- ments of the kind already introduced by regulatory means in some Member States, such as the non-fossil fuel obligation for individual regions, or the obligation to buy electricity generated from renewables. Forecasts of the market share of renewable 3. 3. 2. energy in the shorter or longer term and of future cost trends for energy generated using different technologies are somewhat speculative. To be realistic, an action plan must, in the first instance, proceed on the basis of current knowledge and likely technological develop- ments. 3. 3. 2. 1. The ESC therefore believes that, if there is to be any significant reduction in CO2 emissions in the it will also be impossible to do foreseeable future, C 19/90 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 without nuclear energy at the present time (1). The availability of fossil fuels with specifically limited CO2 emissions such as natural gas, or which are linked to the extraction of other energy sources is limited. It is right to promote the expansion of renewables, and their market share is set to rise. Even so, for the time being, it is inconceivable that these energy sources will replace fossil fuels to any great extent in the foreseeable future. 3. 3. 3. The use of nuclear energy requires, however, that problems of operating safety and waste disposal be solved. These problems also undermine public accep- tance of nuclear energy. It is likely, however, that operating safety and waste disposal problems will be solved before overcoming problems associated with the early replacement of CO2-emitting energy generation by equivalent generation from renewable sources. 3. 3. 4. That said, the Economic and Social Committee believes that an energy action plan must still keep every option open for low or zero-CO2 energy generation. The action plan will have to pay particular 3. 3. 5. attention to problems impeding the achievement of climate-policy objectives in states likely to be applying for membership of the European Union. The objective of reducing energy consumption is likely to be achieved in particular by improving the efficiency of energy conversion and energy use; these are areas where there is a tremendous amount of catching up to be done in the majority of applicant countries. The Commission takes the view that implemen- 3. 4. tation should rely heavily on environmental agreements between industry and the Member States. In this connection, the ESC would draw attention to its opinion on the subject (2), outlining the scope, practicalities and limits of environmental agreements. In a 1996 publication (IEA/OECD) the OECD listed voluntary industrial commitments in a number of Member States to reducing CO2 emissions in individual sectors (3). 4. The role of the Economic and Social Committee The Economic and Social Committee would like to collaborate in drawing up the action plan to implement climate policy agreements in the EU. To promote the practical application of the action plan, the Committee is also ready to provide information to, and help motivate the public and the economic and social operators. (1) Opinion on the nuclear industry in the European Union (OJ C 206, 7. 7. 1997, p. 88). (2) OJ C 287, 22. 9. 1997, p. 1. (3) Quoted from EU magazine No 6/1996, p. 29. Brussels, 29 October 1997. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 2129/97, annettu 29 päivänä lokakuuta 1997, tuontitullien vahvistamisesta riisialalla

eurovoc_concepts:
CCT duties
customs duties
import
import policy
rice


title: Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta "Ehdotus neuvoston päätökseksi monivuotisesta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä - (Altener II)"

eurovoc_concepts:
EU programme
energy policy
environmental protection
renewable energy

text: C 19/32 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 Talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi monivuotises- ta ohjelmasta uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi yhteisössä – (Altener II)” (1) (98/C 19/09) Neuvosto päätti 25. kesäkuuta Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 198 artiklan ja 130 s artiklan 1 kohdan mukaisesti pyytää talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta edella¨ mainitusta ehdotuksesta. Asian valmistelusta vastannut energia-, ydinvoima- ja tutkimusjaosto antoi lausuntonsa 19. syyskuuta 1997. Esittelijä oli Giannino Bernabei. Talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 29. –30. lokakuuta 1997 pitämässään 349. täysistunnossa (lokakuun 29. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Lausunto hyväksyttiin äänin 112 puolesta ja 2 vastaan. 1. Johdanto 1. 1. Komission 12. maaliskuuta 1997 ehdottama mo- nivuotinen ohjelma Altener II (1998–2002) uusiutuvien energialähteiden käytön edistämiseksi (2) kuuluu komis- sion laajaan yhteisön energiapolitiikkaa käsittelevään strategiaan. Ehdotus on jatkoa Altener I -ohjelmalle (1993–1997) (3), joka päättyy vuoden 1997 lopussa. Komitea antoi siitä puoltavan lausunnon 24. marraskuu- ta 1992 (4) huomauttaen kuitenkin rahoituksen rajalli- suudesta sekä arviointi- ja valvontamekanismien tar- peesta. 1. 2. Komissio pyrkii Altener-ohjelmalla supistamaan uusiutuvien energianlähteiden teknisen kehityksen, esit- telyn ja markkinoille levittämisen välistä kuilua. Komis- sio korostaa, että on tarpeen kehittää entistä kohdiste- tummin alan kapasiteetteja, tietoverkkoja ja koulutusta sekä laatia yleiseurooppalaisia teknisiä normeja ja stan- dardeja. Altener I -ohjelmalle myönnettiin ohjelman keston eli viiden vuoden aikana 43,7 miljoonan ecun kokonaissumma. Summaan sisältyy lisärahoitusosuus yhteisön laajennuttua ja Euroopan talousalueen tultua hyväksytyksi mukaan ohjelmaan. 1. 3. Ohjelmalla pyrittiin edistämään yhteisön ener- giapolitiikkaa, jonka tavoitteena on CO2-päästöjen ra- joittaminen, uusiutuvien energialähteiden osuuden lisää- minen energiataseessa, energiantuonnista riippuvuuden vähentäminen, energian toimitusvarmuus, taloudellinen ja yhteiskunnallinen sekä alueellinen ja paikallinen kehitys. tärkeä merkitys tietoisuuden lisäämisessä uusiutuvien energialähteiden asemasta yhteisössä”, koska se on edistänyt tiedotustoimintaa verkostoja suosivan lähesty- mistapansa vuoksi. Lisäksi sen puitteissa on laadittu useita kertomuksia ja tutkimuksia, joiden tavoitteena on ollut kaventaa ”kuilua uusiutuvien energialähteiden tutkimuksen ja niiden kaupallisten sovellusten välillä”. Kertomuksessa korostetaan kuitenkin, että ”päätökseen saatujen hankkeiden vähyyden takia” on kokeiluhank- keista vaikea tehdä alustavia päätelmiä ja että ”tämä ohjelman osa on tuntuvasti alirahoitettu”, sillä ”vain alle puolta ehdotetuista hankkeista kyettiin rahoittamaan voimassa olevan talousarvion puitteissa”. 1. 5. Ohjelman arvioinnin perusteella komitea pitää tärkeänä, että lopullisessa arviointikertomuksessa ote- taan huomioon aikaisemmat kokemukset virheiden ja heikkouksien korjaamiseksi Altener-ohjelman puitteissa rahoitettujen ja päätökseen saatujen hankkeiden todel- listen ohjelman 1998–2002 lopullinen kertomus olisi syytä laatia viimei- sen toteutusvuoden aikana, jolloin se olisi apuna ohjel- man uudelleensuuntaamisessa. nojalla. Monivuotisen tulosten 1. 6. On kuitenkin todettava, että riippumattomien asiantuntijoiden vuonna 1996 laatimassa kertomuk- sessa (6) annettiin ohjelmasta myönteinen arvio, mutta todettiin, ettei ohjelman rahoitus riitä asetettujen tavoit- teiden saavuttamiseksi. Ehdotuksessa viitataan myös Altener I -ohjelman yhteydessä rahoitettuun Teres II -tutkimukseen, joka käsittelee Euroopan uusiutuvien energialähteiden näkymiä kolmessakymmenessä Euroo- pan maassa vuodesta 1995 vuoteen 2020. 1. 4. Altener II -ohjelmaa koskevaan päätösehdotuk- seen liittyvässä komission kertomuksessa ohjelman tu- loksista (5) mainitaan, että ohjelmalla ”on ollut erittäin 1. 7. Komitea antoi 24. huhtikuuta 1997 laajan lausun- non komission vihreästä kirjasta ”Tulevaisuuden ener- gia: uusiutuvat energialähteet” (7). Lausunnossaan komi- tea totesi erityisesti, että ”Altener II -ohjelman mukaiset (1) EYVL C 192, 24. 6. 1997, s. 16 (2) KOM(97) 87 lopull. , 20. 11. 1996 (3) EYVL L 235, 18. 9. 1993, s. 41 (4) EYVL C 19, 25. 1. 1993, s. 7 (5) KOM(97) 122 lopull. , 12. 3. 1997 (6) ”Evaluation of the Altener programme (1993–1997) and proposal for the future”, Anderssonin, Del Rion, Janssenin ja McKeoghin laatima kertomus Euroopan komissiolle, Bryssel 1996. (7) KOM(96) 576, 20. 11. 1996 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/33 vahvistetut ponnistukset voisivat luoda uusiutuviin ener- giamuotoihin liittyvälle teollisuudelle kilpailukykyiset markkinat. ja luoda alalle työpaikkoja. Yhteisön tason toimet tulisi kohdistaa muutamalle tarkasti määri- tellylle alueelle kuten mm. rakennusten katoille ja ulkoseiniin asennettaviin aurinkosähkökennoihin sekä aurinkolämmön hyödyntämiseen urheilu-, matkailu- ja terveyslaitoksissa, aktiiviseen ja passiiviseen aurin- koarkkitehtuuriin, biometaanin tuottamiseen kiinteästä ja luonnossa hajoavasta yhdyskuntajätteestä sekä verk- kojen ulkopuolella toimiviin voimalaitoksiin. Tähän liittyvän yhteisön tuen tulee olla niin alhaista, ettei se aiheuta markkinavääristymiä. Lisäksi tukea määritel- täessä on otettava huomioon välttyminen ulkoisilta kuluilta” (1). 1. 8. Toisaalta komitea on todennut aiheesta ”Ehdo- tus neuvoston päätökseksi sovittuja yhteisön energiata- voitteita koskevan yhteistyön järjestämisestä” (2) anta- massaan 23. huhtikuuta 1997 hyväksytyssä lausun- nossa (3), että se suhtautuu myönteisesti yhteisön tavoit- teisiin ”edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä sekä energiatehokkuutta, jotka molemmat voivat puo- lestaan edistää terveemmän ympäristön luomista ja voivat yhdessä omien energiavarojen kanssa vähentää yhteisön riippuvuutta ulkopuolisista energialähteistä sekä nopeuttaa talouskasvua ja lisätä työllisyyttä”. 2. Komission ehdotus Komissio esittää Altener II -ohjelmaan liittyvässä 2. 1. päätösehdotuksessaan kuusi uusiutuvien energialähtei- den toiminta-alaa, joista neljä laajentaa Altener I -ohjel- man aloitteita ja kaksi muuta pyrkii edistämään uusiutu- vien energialähteiden kaupallista läpimurtoa sekä to- teuttamaan strategista seurantaa ja valvontaa. 2. 2. Toimintatyypit ovat seuraavanlaisia: – tutkimukset ja muut toimet uusiutuvien energialähtei- den käytön lisäämiseen pyrkivien yhteisön toimien käynnistämiseksi tai loppuun saattamiseksi. Tällaisia toimia ovat mm. alakohtaiset ja markkinastrategiat, normien ja standardien kehittäminen, yhteishankin- nat sekä lainsäädäntö. Komissio voi rahoittaa toimia sataprosenttisesti, ja niille on myönnetty kaksivuotis- kaudeksi 4 miljoonaa ecua (13,3 %); – kokeilutoimet, joilla pyritään luomaan tai laajenta- maan infrastruktuureja sekä paikallis- ja aluesuunnit- telun, suunnittelun ja arvioinnin sekä tiedotuksen, opetuksen ja koulutuksen välineitä ja uusia rahoitus- ja markkinavälineitä. Komissio rahoittaa toimien kokonaiskustannuksista 30–50 %, ja niiden talousar- vio kaksivuotiskaudelle on 9,4 miljoonaa ecua (31,3 %); – toimet, joilla edistetään kokemusten ja taitotiedon vaihtoa kansainvälisen, yhteisötason, kansallisen, alueellisen ja paikallisen toiminnan yhteensovittami- seksi, sekä keskitetyn järjestelmän luominen tiedon keräämistä ja levittämistä varten. Komissio voi rahoit- taa toimia sataprosenttisesti, ja niiden talousarvio kaksivuotiskaudelle on 3 miljoonaa ecua (10 %); – muiden kuin komission ehdottamat toimet kokemus- ten ja taitotiedon vaihdon kehittämiseksi. Komission rahoitusosuus on 30–50 %, ja talousarvio kaksivuotis- kaudelle on 2,8 miljoonaa ecua (9,3 %); – toimet, joilla helpotetaan uusiutuvien energialähtei- den läpimurtoa ja edistetään investointeja tarjoamalla asiantuntevaa neuvontaa, analysoimalla markkina- näkymiä, auttamalla toteutuspaikan valinnassa sekä laatimalla rahoitussuunnitelmia seuraavilla aloilla: biomassa, aurinkolämpö- ja aurinkosähköjärjes- telmät, rakennusten passiiviset ja aktiiviset aurinko- energiajärjestelmät, pienehköt vesivoimahankkeet, tuulienergia ja geoterminen energia. Näiden toimien osalta komissio varaa itselleen oikeuden määrittää vuosittain rahoitusosuuden tason. Toimet saavat kaksivuotiskaudelle 8 miljoonan ecun talousarvion (26,6 %); – uusiutuvien energialähteiden strategian ja toiminta- suunnitelman toteuttamisen seuranta, ohjelman vai- kutusten ja kannattavuuden arviointi sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden uusiutuvien energialähteiden alalla saavuttaman kehityksen seuranta. Komissio voi myöntää tukea 100 prosenttiin asti, ja toimien talous- arvio kaksivuotiskaudelle on 2,8 miljoonaa ecua (9,3 %). 2. 3. Komissio varaa itselleen myös oikeuden määri- tellä vuosittain ohjeellisen ohjelman painopistealueet ja suuntaviivat, vaikka suuntaviivoista pyydetään lausun- toa 5 artiklassa mainitulta jäsenvaltioiden edustajista koostuvalta neuvoa-antavalta komitealta. (1) EYVL C 206, 7. 7. 1997, s. 41 (2) EYVL C 27, 28. 1. 1997, s. 9 (3) EYVL C 206, 7. 7. 1997, s. 123 2. 4. Yleisten petoksia ehkäisevien määräysten lisäksi ohjelmassa määrätään erikseen, että uusiutuvien ener- gialähteiden markkinaosuuden kasvattamiseen tähtää- vien uusien toimien (2 e artikla) rahoitus riippuu ehdotetuista hankkeista saaduista tuloksista. C 19/34 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 2. 5. Lisäksi komission on esitettävä ohjelmasta ar- viointikertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle ohjelman toisen sovellusvuoden jälkeen sekä lopullinen kertomus ohjelman päätyttyä. 2. 6. Ohjelma on avoin seuraavassa vaiheessa unioniin liittyville Keski- ja Itä-Euroopan liitännäisjäsenmaille ja Kyprokselle Efta-maihin sovellettavien sääntöjen ja voimassa olevien liitännäissopimusten pohjalta. 2. 7. Komission ehdottama talousarvio rajoittuu oh- jelman kahteen ensimmäiseen vuoteen, koska vielä ei ole käytettävissä vuoden 1999 jälkeisiä EU:n rahoitus- näkymiä. Talousarvio on 30 miljoonaa ecua. Ehdotuk- sessa mainitun välttämättömän strategisen näkemyksen on löydettävä paikkansa pitkän aikavälin energiapolitii- kan yhteydessä, ja siihen tulee sisältyä pätevät perusteet budjettikohtien vahvistamiselle ja niiden liittämiselle vuosien 2000–2004 rahoitusnäkymien III osastoon (muut politiikat). 3. Yleistä kasvattamiseen liittyvistä haasteista selviämiseksi tarvi- taan rahoitusta enemmän kuin ensimmäisellä viisivuotis- kaudella. Varoja tarvitaan ilmeisesti enemmän kuin komissio on ehdottanut Altener II:n kohdalla, jotta uusiutuvien energialähteiden osuus yhteisön energianku- lutuksessa muodostuisi merkittäväksi ja saavutettaisiin alan teollisuuden kokonaiskilpailukyvyn kannalta vält- tämättömät määrälliset edut. 3. 4. Komitea on siis samaa mieltä Altener-ohjelman tuloksista laaditun ensimmäisen kertomuksen (2) päätel- mien kanssa. Niissä suositellaan keskittämään tulevat toimet erityisiin strategisiin näkökohtiin, kuten markki- naosuuteen liittyvien ongelmien ratkaisemiseen. Kuiten- kin on pyrittävä välttämään aiheettomia kilpailuvääris- tymiä. 3. 5. Mainitulla kahdella uudella toimella, joilla py- ritään kasvattamaan uusiutuvien energialähteiden mark- kinaosuuksia ja edistämään investointeja sekä valvo- maan, seuraamaan ja arvioimaan jatkuvasti ohjelman edistymistä tavoitteiden saavuttamisessa, on tässä mie- lessä erityinen strateginen merkitys, kun taas rahoitus- tuen riippuvuus ehdotetuissa hankkeissa saaduista tu- loksista saattaa taata entistä kohdennetummat valinnat. Tästä syystä komitea toivoisi vilpittömästi, että Altener II -ohjelman rahoitusta lisättäisiin prosentuaalisesti. 3. 1. Komitea on täysin tietoinen uusiutuvien ener- gialähteiden kehittämisen ratkaisevasta merkityksestä yhteisön kestävän kehityksen tulevaisuuden politiikalle, kansalaisten elämänlaadulle sekä työllistämisen ja talou- dellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden luomisen tar- peelle. Komitea antaakin aiemmissa lausunnoissaan ilmaiseman kantansa mukaisesti täyden tukensa Altener- ohjelman lujittamiselle. 3. 6. Vaikka komissio määrittelee vuosittain tavoit- teet, kriteerit ja menettelyt, joiden avulla toimia päästään toteuttamaan, niitä ei voida kuitenkaan arvioida asian- mukaisesti. Näin ei ole myöskään mahdollista luoda vakaita ja ennakoitavissa olevia markkinaolosuhteita energiatuotteita ja -palveluita tuottaville yrityksille, sijoittajille ja asiakkaille. 3. 2. Kun otetaan huomioon uusiutuvia energialäh- teitä käsittelevässä vihreässä kirjassa (1) ilmoitettu oh- jeellinen tavoite kaksinkertaistaa uusiutuvien ener- gialähteiden osuus Euroopan energiankulutuksessa kuu- desta 12 prosenttiin vuonna 2010, komitea pitää välttämättömänä, että yhteisön ja jäsenvaltioiden toimia vahvistetaan sovittamalla yhteen kaikki yhteisön väli- neet, erityisesti tutkimuksen ja teknologisen kehittämi- sen puiteohjelma. Täten voidaan nopeuttaa uusiutuvien energialähteiden markkinaosuuksien kasvattamista sisä- markkinoilla ja lähialueilla sekä lisätä yleisesti niiden kilpailukykyä kaikilla markkinoilla. 3. 3. Vaikka Altener-ohjelman tehosta ja sille asetettu- jen tavoitteiden saavuttamisesta ei ole saatavissa täydel- listä arviota, siitä saadut kokemukset ovat kuitenkin osoittaneet, että uusiutuvien energialähteiden teknologi- sista, teollisista, kilpailullisista ja markkinaosuuksien Komitean mielestä tavoitteet, kriteerit ja menet- 3. 7. telyt olisi tarkennettava välittömästi. Toimintatason välttämätön joustavuus on kuitenkin säilytettävä tie- tyissä ennalta määrätyissä rajoissa, jotka estävät kilpai- luvääristymät. 3. 8. Komitean mukaan toiminnassa tulisi keskittyä entistä enemmän hankkeisiin, joihin liittyy tasapainoisen ympäristötaseen sisältävä sekä ennalta määrättyjen kri- teerien ja tavoitteiden pohjalta toteutettava kustannus- hyötysuhteen arviointi. Hankkeiden tulisi myös kannus- taa paikallisyhteisöjä ja kansalaisia käyttämään uusiutu- via energialähteitä kohdassa 1. 7 mainituilla tarkkaan määritellyillä aloilla. Kansalaisten suora osallistuminen voisi itse asiassa vauhdittaa heidän tutustumistaan uusiutuvien energialähteiden mahdollisuuksiin. 3. 9. Lisäksi komitean mielestä 5 artiklassa mainittu- jen neuvoa-antavien komiteoiden rinnalla tulisi olla (1) KOM(96) 576, 20. 11. 1996 (2) KOM(97) 122 lopull. , 12. 3. 1997 21. 1. 98 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti C 19/35 alakohtaisia mekanismeja, joiden avulla voitaisiin käydä jatkuvaa vuoropuhelua energiaa tuottavien ja energia- palveluja tarjoavien yritysten, alan teollisuuden, tekni- sen henkilöstön ja ammattilaisten (arkkitehtien, insi- nöörien, rakentajien jne. ) sekä käyttäjien välillä. Tavoit- teena on taata ohjelman toimien yhdenmukaisuus ja vuorovaikutus markkinoiden kanssa sekä kysynnän että tarjonnan osalta siten, että etusijalle asetetaan Euroopan alueiden välinen yhteistyö. 3. 10. Merkittävä tekijä, jonka rahoitusta tulisi vah- vistaa Altener II -ohjelman puitteissa, on Euroopan standardointikomiteassa ja sähköteknisessä standar- dointikomiteassa tehtävä standardointityö, sillä tällä toiminnalla on myönteisiä sisämarkkina- ja määräetu- vaikutuksia. Lisäksi se edistää uusiutuviin energialähtei- siin liittyvän teknologian markkinoiden avaamista EU:n ulkopuolisten maiden, etenkin Keski- ja Itä-Euroopan sekä Eurooppaan kuuluvien Välimeren maiden suun- taan. Komitean mukaan yleiseurooppalaisten standar- dien laatiminen on erittäin tärkeä osa uusiutuvien energialähteiden edistämistä, ja se takaa asiakkaille ja muille asianosaisille tuotantokustannuksien supistuksia etenkin kokonaismarkkinoiden näkökulmasta. 3. 11. Vihreässä kirjassa ”Tulevaisuuden energia: uu- siutuvat energialähteet” todetaan, että kansainvälisellä yhteistyöllä on uusiutuvien energialähteiden yhteydessä strateginen etusija tavoitteena sekä tukea yhteisön alan teollisuutta vienninedistämistoimin (1) että vähentää ym- päristöhaittoja kehittämällä kehitysmaiden perinteisiä energialähteitä. Altener-ohjelmassa osallistumismah- dollisuudet rajataan seuraavassa vaiheessa unioniin liittyviin Keski- ja Itä-Euroopan maihin ja Kyprokseen. Ohjelmassa tulisi kuitenkin lisätä yhteistyömahdolli- suuksia sellaisten kansainvälisten yhteistyöohjelmien kanssa kuin Meda, Phare, Tacis ja Euroopan kehitysra- hasto sekä Latinalaisen Amerikan ja Aasian maita koskevat ohjelmat. Niihin on aihetta liittää sellaisia ensisijaisia aihekokonaisuuksia, joilla voidaan edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Euroopan ja Välimeren alueen energia-alan yhteistyö- kumppanuudessa hiljattain perustettuun Euroopan ja Välimeren energiafoorumiin sekä siihen liittyvään yh- teiseen keskipitkän aikavälin toimintasuunnitelmaan tulisi sisältyä Altener-ohjelman kanssa yhteisiä yhteis- työ- ja koordinointimekanismeja. Myös TSK:n ja Euroo- pan ulkopuolisten maiden neuvoa-antavissa sekakomi- teoissa on pyrittävä yhteistyöhön uusiutuvien ener- gialähteiden alalla, kuten on tehty EU:n ja Turkin neuvoa-antavassa sekakomiteassa. Samoin ohjelma tuli- (1) Uusiutuvien energialähteiden vientiä käsittelevän ministe- rineuvoston mukaan 75 % alan eurooppalaisesta teollisuu- desta on riippuvaista viennistä. Vrt. Teres II, marraskuu 1996, s. 12 si liittää sopivalla tavalla sellaisen eurooppalaisen strate- gian valmisteluun, jolla herätetään keskustelua Kiotossa joulukuussa 1997 järjestettävässä YK:n kolmannessa ilmastonmuutoksia käsittelevässä konferenssissa. Komi- tea on laatimassa aiheesta lausunnon. Uusiutuvilla energialähteillä on merkittävä 3. 12. asema paikallisten energialähteiden kehittämisessä, sillä monissa tapauksissa niihin liittyvä laitteisto ja niiden käyttö ei ole kovinkaan riippuvaista perusrakenteista ja verkostoista, jolloin näiden energialähteiden hyödyntä- joiden minen sopii erityisesti yhteisön syrjäalueille, perusrakenteet ovat puutteelliset ja joilla on maantieteel- lisen sijaintinsa vuoksi merkittäviä uusiutuvan energian lähteitä. 3. 13. Uusiutuvien luonnonvarojen kehitys on suoraan sidoksissa yhteisön eri alueiden tilanteisiin. Alueet ovat kehittyneet eri tavoin rakenteellisten, ilmastollisten ja ympäristöllisten luonteenpiirteittensä vuoksi. Yhteisön toimintaa ja siten Altener II -ohjelmaa on kehitettävä läheisyysperiaatteen mukaisesti, jotta siihen voidaan liittää täydennyksenä paikallistasolla jo olemassa olevat hankkeet uudistamalla ja kehittämällä niitä. Tehokas yhteensovittaminen kansallisten ja alueellisten ohjel- mien kanssa yhteisen strategian kehittämiseksi takaisi välttämättömän varojen keskittämisen ja auttaisi le- vittämään tietoa hyväksi koetuista käytännöistä alueelli- sella, kansallisella ja yhteisön tasolla ”alhaalta ylöspäin” -lähestymistavan mukaisesti. 3. 14. Viidennen puiteohjelman ehdotuksessa on mu- kana TTK:n ensisijaisia toimia uusien energiateknolo- gioiden kehittämiseksi. Näiden uusien energiateknolo- gioiden ilmaantuminen avaa itse asiassa merkittäviä puhtaamman energian hajautettuja tuotantomahdolli- suuksia edellyttäen, että ensin toteutetaan merkittäviä tutkimus- ja esittelytoimia. Niissä tulee keskittyä kulujen vähentämiseen sekä energian hajautetun varastoinnin ongelmien ratkaisemiseen luotettavalla, edullisella ja turvallisella tavalla siten, että ympäristövaikutukset ovat mahdollisimman vähäiset. 3. 15. Rakenne- ja koheesiorahastojen tuki tulisi suun- nata tällaisiin aloitteisiin entistä paremman taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden kannalta. Myös Eu- roopan investointipankin ja Euroopan investointirahas- ton sekä KIE-maille suunnatun Euroopan jälleenraken- nus- ja kehityspankin olisi rahoitettava uusiutuviin energialähteisiin liittyviä hankkeita. Samoin tulisi ke- hittää yhteisrahoitustekniikkoja. 3. 16. Luottolaitokset ovat huonosti perillä uusiutu- vien energialähteiden mahdollisuuksista. Tästä johtu- vien pankkirahoituksen saantiin liittyvien ongelmien ratkaisua voitaisiin helpottaa 2 e artiklan mukaisesti laadunvarmistusmenettelyllä, jonka yhteydessä tarkis- tettaisiin kunkin hankkeen oikeutus sen perusteella, miten niissä noudatetaan kansallisia ja yhteisön standar- deja sekä millainen on niiden tekninen toteutettavuus ja taloudellinen tuottavuus. C 19/36 FI Euroopan yhteiso¨ jen virallinen lehti 21. 1. 98 3. 17. Komitea pahoittelee, ettei EU:n perustamisso- pimukseen lisätty sen voimakkaasti tukemaa energia- osastoa. Komitea pitää kuitenkin välttämättömänä, että uusiutuvien energialähteiden tukitoimet liitetään 27. toukokuuta 1997 kokoontuneen energiaministerei- den neuvoston päätöslauselman mukaisesti strategiseen puiteohjelmaan, johon sisällytetään yhtenäisesti ja avoi- mesti yhteisön energia-alan toimet ja välineet sovittamal- la ne yhteen muiden asiaan liittyvien yhteisön ja jäsenval- tioiden toimintalinjojen kanssa. 3. 18. Näihin yhtenäisiin puitteisiin kuuluisi Altener- ohjelman lisäksi erityisesti Thermie (hallinto ja sovelluk- set) sekä Save II- ja Synergia-ohjelmat siten, että vältettäi- siin toiminnallisen tason lokeroitumista ja päällekkäi- syyksiä. Näin olisi mahdollista liittää Altener sellaisiin TTK-ohjelmiin kuin Joule/Thermie ja Flair sekä ulko-, ympäristö-, kilpailu-, sisämarkkina-, alue- ja maatalous- politiikan asiaankuuluviin osiin. 3. 19. Sidos-, edistämis- ja ennakointitehtävä voitai- siin hoitaa perustamalla yhteisen tutkimuskeskuksen yhteyteen tilapäinen uusiutuvien energialähteiden laitos, kuten komitea toivoi uusiutuvia energialähteitä käsitte- levästä vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa (1). 4. Erityistä 4. 1. Lisätään 1 artiklan 1 kohdan a alakohtaan: ”yhteisön yhdennetyn tulevaisuuden energiapolitii- kan yhteydessä, jossa sovitetaan yhteen kaikki alan nykyiset toimet ja ohjelmat sekä maatalous-, ym- päristö-, TTK-, koheesio- ja ulkosuhteiden politiikan asiaankuuluvat osat. ” 4. 2. Lisätään 2 artiklan 1 kohdan e alakohtaan: ”siten, että hankkeisiin sovelletaan laaduntarkastus- menettelyä, jolla osoitetaan niiden toteuttamiskel- poisuus taloudelliselta, yhteiskunnalliselta ja ympä- ristölliseltä kannalta, helpotetaan etenkin pk- yritysten pääsyä julkisiin ja yksityisiin rahoitusjärjes- (1) KOM(96) 576, 20. 11. 1996 Bryssel, 29. lokakuuta 1997 telmiin sekä kerätään ehdotukset kustannus- hyötysuhteen kannalta riittävän suuriin ryppäisiin. ” 4. 3. Lisätään 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaan: ”liittämällä mukaan erillinen yhdenmukaistettuihin tilastotietoihin perustuva tietokanta, johon on pääsy omalta avoimelta Internet-sivulta. ” 4. 4. Lisätään 2 artiklan 2 kohtaan: ”energian varastointi”. 4. 5. Muutetaan 4 artiklan 2 kohtaa seuraavasti: ”Edellä 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimien ja toimenpiteiden rahoittamiseen sovellettavat ehdot ja suuntaviivat määritellään ohjelman alussa, lii- tetään kyseiseen päätökseen ja tarkistetaan vuosit- tain ottaen huomioon. ” Lisätään 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan lop- 4. 6. puun: ”. arvioimalla perusteellisesti ja kokonaisvaltaisesti kustannus-hyötysuhde ennalta määriteltyjen tavoit- teiden ja kriteerien pohjalta. ” 4. 7. Muutetaan 4 artiklan viimeinen kohta kuulu- maan seuraavasti: ”Komissiota avustaa näiden ehtojen ja suuntaviivo- jen määrittelemisessä 5 artiklassa tarkoitettu komi- tea sekä alakohtaiset jatkuvan vuoropuhelun meka- nismit, jotka koostuvat energiaa tuottavien yritysten ja energiapalveluja tarjoavien yritysten, alan teolli- suuden, teknisen henkilöstön ja ammattilaisten sekä käyttäjien edustajista. ” 4. 8. Muutetaan 6 artiklan 2 kohtaa seuraavasti: ”Komissio arvioi ohjelman päättyessä ja ennen uuden ohjelmaehdotuksen virallista esittämistä. ” 4. 9. Lisätään 7 artiklaan: ”Lisäksi komissio edistää tietojen vaihtoa, hyväksi koettujen käytäntöjen levittämistä sekä ohjelmien välistä koordinointia sellaisten kansainvälisen yh- teistyöohjelmien kanssa, joiden aihekokonaisuuksiin liittyy uusiutuvien energialähteiden kehittäminen. ” Talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja Tom JENKINS