title: Industristrukturer og Aktiviteter : Koordineret årlig industristatistik i medlemsstaterne.,Structure et activité de l'industrie : Enquête annuelle coordonnée sur l'activité industrielle dans les états membres.,Structuur en bedrijvigheid van de industrie : Gecoördineerde jaarlijkse enquête inzake de industriële bedrijvigheid in de Lid-Staten.,Struktur und Tätigkeit der Industrie : Koordinierte Jahreserhebung über die Tätigkeit der Industrie in den Mitgliedstaaten.,Struttura e attività dell'industria : Indagine annuale coordinata sull'attività industriale negli Stati membri.,Textile industry, leather and leather goods.

eurovoc_concepts:
EU Member State
branch of activity
clothing industry
economic survey
footwear industry
industrial statistics
leather industry
statistical method
textile industry


title: REGOLAMENTO (CE) N. 2130/97 DELLA COMMISSIONE del 29 ottobre 1997 che fissa le restituzioni applicabili all'esportazione di olio d'oliva

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett handlingsprogram för förstärkande av de indirekta skattesystemen på den inre marknaden (Fiscalis-programmet)"

eurovoc_concepts:
EU programme
VAT
action programme
single market
tax system

formats: html pdf print

text: C 19/48 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett handlingsprogram för förstärkande av de indirekta skattesystemen på den inre marknaden (Fiscalis-programmet)” (1) (98/C 19/14) Den 6 juni 1997 beslutade rådet i enlighet med artikel 100a i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda fo¨ rslag. Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 14 oktober 1997. Föredragande var Michael Geuenich. Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 108 röster för, 1 emot och 7 nedlagda röster. 1. Inledning 2. Kommitténs kommentarer 1. 1. Detta förslag syftar till att förbättra mervärdes- skattesystemets sätt att fungera i medlemsstaterna. Stöd från gemenskapens sida skall bidra till att detta uppnås, särskilt genom utbildning av tjänstemän som arbetar med indirekta skatter. Det planerade inrättandet av ett nytt mervärdesskattesystem (men även en förbättrad användning av det nuvarande systemet som infördes 1993), den planerade utvidgningen av gemenskapen med vissa länder och en stark önskan att förbättra det administrativa samarbetet mellan medlemsstaterna inom ramen för subsidiaritetsprincipen gör detta gemen- skapsinitiativ välmotiverat. 1. 2. O¨ ver en femårsperiod kommer programmet att kosta 45 miljoner ecu. För att en kontinuerlig förbättring av de administrativa förfarandena planenligt skall kunna åstadkommas skall medlemsstaternas tjänstemäns kun- skaper i skatte- och EG-rätt förbättras. Dessutom skall ett effektivt och omfattande samarbete mellan medlemsstaterna sinsemellan och med kommissionen främjas (artikel 3). I förslaget till beslut förutses att utgifter kommer 1. 3. att uppstå inom följande områden för gemenskapen: — System för kommunikation och informationsutbyte, handböcker och guider. — Utbyte, seminarier och multilateral kontroll. — Gemensamma utbildningsinitiativ. Kandidatländerna har möjlighet att delta i programmet på partnerskapsbasis. 2. 1. Ekonomiska och sociala kommittén hänvisar i detta sammanhang först och främst till kommitténs senaste yttranden om ”Beskattningen inom Europeiska unionen — Rapport om skattesystemens utveckling”(2) och om ”Ett gemensamt momssystem — ett program för den inre marknaden” (3). 2. 2. Kommittén anser att tidpunkten för att införa Fiscalis-programmet är väl vald, särskilt med hänsyn till att kandidatländerna behöver mycket hjälp för att sätta sina förvaltningar i stånd att samarbeta med de andra medlemsstaternas förvaltningar och med kommissionen. Därutöver välkomnas det planerade samarbetet mellan de olika medlemsstaternas tjänstemän, särskilt det mer långsiktiga utbytet mellan de nationella förvaltningarna. Härigenom kommer nämligen ömsesidigt förtroende att växa fram och samarbetet att öka, detta i en situation när de nationella förvaltningarnas medverkan krävs i allt högre grad för att gemenskapens mål skall kunna uppnås. Därmed bidrar programmet till att framgången för förvaltningen i en medlemsstat inte bara är beroende av hur framgångsrik förvaltningen i en annan medlems- stat är, utan i sin tur också styr hur framgångsrik en annan förvaltning kan bli. 2. 3. Kommittén frågar sig om de medel som avsatts är tillräckliga för att programmets mål skall kunna uppnås på ett framgångsrikt sätt. Att utbilda och arrangera utbyte för tjänstemän i offentliga sektorn inom gemenskapen är en nödvändig och utmärkt investe- ring för den fortsatta europeiska integrationen. Kommis- sionen bör därför i sinom tid pröva om inte programmet kan utvidgas till andra områden inom skattepolitiken. (1) EGT C 177, 11. 6. 1997, s. 8. (2) EGT C 296, 29. 9. 1997, s. 37. (3) EGT C 296, 29. 9. 1997, s. 51. 21. 1. 98 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 19/49 Programmet kan bli en bra grundval för genomförandet av kommissionens skattepolitiska strategier för framti- den, eftersom samarbetet mellan de nationella skatte- myndigheterna härvidlag är en viktig förutsättning. Bryssel den 29 oktober 1997. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3330/91 om statistik över varuhandeln medlemsstater emellan” (1) (98/C 19/15) Den 24 oktober 1997 beslutade rådet i enlighet med artikel 100 A i EG-fördraget att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovanna¨mnda fo¨ rslag. Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som ansvarat för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 14 oktober 1997. Föredragande utan studiegrupp var Kenneth Walker. Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 113 röster för, 2 röster emot och 8 nedlagda röster. 1. Inledning 1. 1. Intrastat är det system som fastställer reglerna för insamling och upprättande av statistik över varuhandeln medlemsstaterna emellan. Systemet infördes den 1 janu- ari 1993 till följd av att tullkraven försvann inom Europeiska gemenskapen och kommer att upphöra vid övergången till ett momssystem i gemenskapen som bygger på ursprungsprincipen. Kommissionens förslag kommer att leda till en minskning av den arbetsbörda som vilar på företagen genom att dessa inte längre behöver tillhandahålla vissa av de uppgifter som de för närvarande är skyldiga att lämna. 1. 1. 1. Intrastatsystemet grundar sig på principen om direkt uppgiftsinsamling från aktörer inom gemenska- pen vilkas årliga varuomsättning inom gemenskapen uppnår ett visst tröskelvärde. För närvarande skiljer sig detta tröskelvärde åt olika medlemsstater emellan. De företag som överskrider det gällande värdet i den egna medlemsstaten är skyldiga att varje månad lämna in en deklaration om mottagna och levererade varor. Denna deklaration har ersatt kopian av tulldeklarationen, som tidigare användes som statistikunderlag. (1) EGT C 203, 3. 7. 1997, s. 10. Ett liknande system, Extrastat, finns för insam- 1. 1. 2. ling och upprättande av statistik rörande varuhandel mellan medlemsstater och länder utanför EU. I enlighet med Intrastatsystemet skall en komplet- 1. 2. terande deklaration lämnas in varje månad, där för varje enskild varurörelse uppgift skall lämnas om bl. a. följande: a) Vad avser mottagande medlemsstat: varans ur- sprungsmedlemsstat. b) Vad avser ursprungsmedlemsstat: den medlemsstat som är mottagare av varan. c) Leveransvillkor. d) Mängden varor vad beträffar nettovikt och komplet- terande enheter. e) Varornas värde. f) Transaktionens art. g) Planerat transportsätt. 1. 3. Medlemsstaterna får dessutom för närvarande kräva att följande uppgifter skall tas upp i det statistiska underlaget: a) I mottagande medlemsstat: ursprungsland. Krav på denna uppgift får emellertid endast ställas på det


title: Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets beslutning om et flerårigt program til fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet - ALTENER II

eurovoc_concepts:
EU programme
energy policy
environmental protection
renewable energy

text: C 19/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommissionens forslag til Rådets beslutning om et flerårigt program til fremme af vedvarende energikilder i Fællesskabet — ALTENER II (1) (98/C 19/09) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 25. juni 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 og 130 S at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Energi, Kernekraft og Forskning, som udpegede Bernabei til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. september 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 112 stemmer for og 2 imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Det flerårige program til fremme af vedvarende energikilder, ALTENER II (1998-2002) (2), som Kommis- sionen foreslog den 12. marts 1997, passer ind i Kommis- sionens bredere strategi for EF’s energipolitik. Forslaget (1993-1997) (3), efterfølger ALTENER I-programmet som udløber ved udgangen af 1997, og som ØSU afgav en positiv udtalelse om den 24. november 1992 (4). ØSU fremsatte imidlertid et par kritiske bemærkninger om de begrænsede finansielle midler og om behovet for evaluerings- og kontrolmekanismer. 1. 2. Med ALTENER-programmet forsøger Kommis- sionen at bygge bro over kløften mellem teknisk udvik- ling, demonstration og formidling på markedet. Den påpeger, at kapaciteten og nettene til mere målrettet information og uddannelse bør udbygges, og at der bør opstilles paneuropæiske tekniske normer og specifikatio- ner. Det samlede beløb til ALTENER I-programmets femårige gennemførelsesperiode androg 43,7 mio. ecu, heri medregnet den supplerende finansiering, som var en følge af nye medlemsstaters tiltrædelse af Fællesskabet, samt programmets udvidelse til også at omfatte EØS. 1. 3. Med programmet tilsigtedes det at bidrage til EF-energipolitikkens mål om at nedbringe CO2- emissionen, at øge de vedvarende energikilders andel i energibalancen, at nedbringe afhængigheden af importe- ret energi, og at fremme forsyningssikkerheden, den økonomiske og sociale udvikling samt den lokale og regionale udvikling. »har ALTENER-programmet haft stor betydning for udbredelsen af kendskabet til vedvarende energikilders rolle i Fællesskabet« ved hjælp af oplysningsaktiviteter og netaktiviteter. En række rapporter og undersøgelser medvirker til at bygge bro over kløften mellem forskning og kommerciel udnyttelse af energi. Kommissionen bemærker endvidere: »for så vidt angår pilotprojekterne er det vanskeligt at drage sikre foreløbige konklusioner i betragtning af, at kun få projekter er afsluttet. « »Det kan endvidere konkluderes, at denne del af programmet i høj grad mangler finansielle midler, da ikke engang halvdelen af de foreslåede projekter kunne finansieres. « 1. 5. ØSU finder det vigtigt, at der i den afsluttende evalueringsrapport tages hensyn til de indhøstede erfa- ringer, således at man kan korrigere fejl og svage punkter ved hjælp af de reelle resultater af projekter, som er finansieret under ALTENER-programmet. For det flerårige program 1998-2002 bør der udarbejdes en sådan rapport i programmets sidste år, således at der kan foretages passende ændringer i programmet. 1. 6. Desuden skal der henvises til rapporten fra uafhængige sagkyndige fra 1996 (6), hvori der nok blev givet en positiv bedømmelse, men som også indeholdt en advarsel om, at programmets finansiering ikke er tilstrækkelig til, at målene kan nås. Forud for kommissionsforslagets forelæggelse blev der offentlig- gjort en rapport om TERES II — udsigterne for vedvarende energi i 30 europæiske lande fra 1995-2020 — som blev finansieret under ALTENER I. 1. 4. Ifølge Kommissionens beretning om resultaterne af ALTENER-programmet (5), som blev forelagt samti- dig med forslaget til beslutning om ALTENER II, 1. 7. Om Kommissionens grønbog »Fremtidens ener- gi: vedvarende energi«(7) afgav ØSU en udførlig udtalelse den 24. april 1997, hvori ØSU blandt andet skriver følgende: »Styrkede aktioner under ALTENER II kan (1) EFT C 192 af 24. 6. 1997, s. 16. (2) KOM(97) 87 endelig udg. af 12. 3. 1997. (3) EFT L 235 af 18. 9. 1993, s. 41. (4) EFT C 19 af 25. 1. 1993, s. 7. (5) KOM(97) 122 endelig udg. af 12. 3. 1997. (6) »Evaluation of Altener programme 1993-1997 and proposal for the future«, rapport til Europakommissionen fra van Anderson, Del Rio, Janssen og Mc Keogh, Bruxelles 1996. (7) KOM(96) 576 endelig udg. af 20. 11. 1996. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/33 skabe et konkurrencedygtigt marked for den vedvarende energiindustri og derved reducere udgifterne og skabe nye job i sektoren. Aktioner på EF-plan skal rettes mod bestemte veldefinerede målområder som f. eks. fotovoltaiske tage og beklædning, solenergiopvarmning til sports-, turist- og sundhedsfaciliteter, aktiv og passiv solarkitektur, produktion af biomethan fra kommunalt biologisk nedbrydeligt fast affald, selvstændige facilite- ter osv. EF-støtten skal være så lav som muligt for at undgå markedsforstyrrelser, og ved beregningen skal der tages hensyn til de undgåede eksterne omkostninger« (1). 1. 8. I udtalelsen om »Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om tilrettelæggelse af samarbejdet omkring Fællesskabets vedtagne energimål« (2), der blev vedtaget den 23. april 1997 (3), skriver ØSU følgende: »ØSU udtrykker tilfredshed med målet om at fremme brugen af vedvarende energikilder og at øge energieffek- tiviteten; disse mål kan yde et betragteligt bidrag til at opnå et sundere miljø og, i samspil med udviklingen af interne ressourcer, til at nedbringe EF’s afhængighed af eksterne energikilder, hvorved man kan fremme den økonomiske vækst og beskæftigelsen. « 2. Kommissionens forslag 2. 1. Forslaget til beslutning indeholder seks områder, hvor der skal gøres en indsats og træffes foranstaltninger med hensyn til vedvarende energi. Fire af disse er en udvidelse af ALTENER I-initiativer, medens de to øvrige har til formål at fremme de vedvarende energikilders markedsindtrængning og at gennemføre strategisk over- vågning og kontrol. 2. 2. I særdeleshed skal indsatsen omfatte følgende: — undersøgelser og andre aktioner, hvis formål er at gennemføre eller supplere EF-foranstaltninger, der er truffet for at udnytte de vedvarende energikilders potentiale. Dette omfatter udvikling af sektor- og markedsstrategier, udarbejdelse af normer og stan- darder, indkøb og lovgivning, med op til 100 % kommissionsfinansiering. Til disse aktioner er der afsat et budget på 4 mio. ecu over en to-årig periode (13,3 %), — pilotaktioner med det formål at skabe eller udbygge infrastruktur og lokale og regionale planlægningsin- strumenter, projektering, evaluering, oplysning og uddannelse samt nye finansierings- og markedsin- strumenter; mellem 30 % og 50 % af de samlede udgifter finansieres af Kommissionen. Til disse aktioner er der afsat et budget på 9,4 mio. ecu over en to-årig periode (31,3 %), — foranstaltninger for at tilskynde til udveksling af erfaringer og viden, til forbedret samordning mellem internationale, EF, nationale, regionale og lokale aktiviteter, samt til etablering af et centralt system for indsamling og rundsendelse af informationer. Kommissionen yder finansiel støtte på indtil 100 %. Til disse aktioner er der afsat et budget på 3 mio. ecu over en to-årig periode (10 %), — foranstaltninger med henblik på at tilskynde til udveksling af erfaring og viden foreslået af et andet organ end Europakommissionen. Kommissionens finansiering bliver på mellem 30 % og 50 %. Til disse aktioner er der afsat et budget på 2,8 mio. ecu over en to-årig periode (9,3 %), — aktioner for at lette udbredelsen af vedvarende energi og tilskynde til investeringer ved at tilvejebringe adgang til ekspertrådgivning, analyser af markedsud- sigter, valg af projektlokalisering, opstilling af finan- sieringsplaner på følgende felter: biomasse, solvarme og solceller, passive og aktive solenergisystemer i bygninger, små vandkraftprojekter, vindkraft, geo- termisk energi. Kommissionen er til sinds at fastsætte det finansielle støtteniveau for disse aktioner hvert år. Til disse aktioner er der afsat et budget på 8 mio. ecu over en to-årig periode (26,6 %), — aktioner med det formål at overvåge gennemførelsen af strategien og handlingsplanen for udnyttelse af vedvarende energikilder, at bedømme virkningerne og omkostningseffektiviteten af de foranstaltninger, der iværksættes under dette program samt at overvå- ge EF’s og medlemsstaternes fremskridt med hensyn til udvikling af vedvarende energikilder. Kommissio- nen kan finansiere indtil 100 %. Til disse aktioner er der afsat et budget på 2,8 mio. ecu over en to-årig periode (9,3 %), 2. 3. Kommissionen agter tillige at fastsætte det vejle- dende programs prioriteter og retningslinjer på årsbasis. Disse vil imidlertid blive forelagt til udtalelse for det rådgivende udvalg, som består af repræsentanter for medlemsstaterne (artikel 5). (1) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 41. (2) EFT C 27 af 28. 1. 1997, s. 9. (3) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 123. 2. 4. Udover generelle foranstaltninger til bekæmpelse af svig hedder det udtrykkeligt i programmet, at finansie- ringen af nye aktioner vedrørende vedvarende energikil- ders markedsindtrængning (artikel 2e) er betinget af de faktiske resultater af de foreslåede projekter. C 19/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 2. 5. Når programmet har kørt i to år, vil Kommissio- nen tillige forelægge en programevalueringsrapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Når programmet er afslut- tet, forelægges en endelig rapport. 2. 6. Programmet står åbent for deltagelse af associere- de lande i Øst- og Centraleuropa samt Cypern efter de regler, som gælder for EFTA-deltagelse, og på grundlag af de eksisterende associeringsaftaler. 2. 7. Da der endnu ikke foreligger finansieringsover- slag for EU for perioden efter 1999, dækker det foreslåede projekt kun programmets første to år. Budgettet andra- ger 30 mio. ecu. Forslagets erklærede strategi må indlemmes ordentligt i en systematisk, langsigtet energi- politik med gode argumenter for at øge budgetposterne og anbringe dem under Afsnit III (andre politikker) i de finansielle overslag for 2000-2004. 3. Generelle bemærkninger teknologi, industri, konkurrenceevne og markedsind- trængning, som den vedvarende energi er nødt til at tage op, hvis den skal dække en betragtelig andel af EF’s energiforbrug samt de stordriftsfordele, som er nødven- dige for at erhvervslivet skal kunne konkurrere globalt, nødvendiggør langt større ressourcer end dem, der er blevet stillet til rådighed i den første femårige periode, og formentlig også større end dem, Kommissionen foreslår afsat til ALTENER II. 3. 4. ØSU godkender derfor konklusionerne i den første beretning om resultaterne af ALTENER- programmet (2), hvori det henstilles, at der i de fremtidige aktioner sættes fokus på specielle, strategiske aspekter såsom løsning af markedsindtrængningsproblemer sam- tidig med at ubegrundede konkurrencefordrejninger undgås. 3. 5. I denne henseende er de to aktioner, som tager sigte på at lette vedvarende energis markedsindtræng- ning, tilskynde til investeringer, overvåge og føre tilsyn samt konstant evaluere programmets overensstemmelse med disse mål, af særlig strategisk betydning. Det forhold, at den finansielle støtte er afhængig af de faktiske resultater af de foreslåede projekter, skulle kunne sikre en mere målrettet udvælgelse. ØSU går derfor ind for, at man yderligere øger den procentvise andel af finansieringen, som i ALTENER II afsættes til disse mål. 3. 1. ØSU er fuldt ud klar over den strategiske nøgle- rolle, som vedvarende energikilders udvikling vil komme til at spille i EF’s fremtidige politik for bæredygtig udvikling, for borgernes livskvalitet og for det nødvendi- ge i at skabe nye arbejdspladser samt tilvejebringe økonomisk og social samhørighed. På linje med nogle af ØSU’s seneste udtalelser skal man derfor gentage støtten til et styrket ALTENER-program. 3. 6. Ikke desto mindre muliggør Kommissionens erklærede hensigt om at fastlægge mål, kriterier og evalueringsprocedurer for denne type aktion på årsbasis ikke en passende evaluering. Det er heller ikke muligt at tilvejebringe stabile, forudsigelige markedsvilkår for virksomheder, som leverer energiprodukter og -tjeneste- ydelser eller for investorer og forbrugere. 3. 2. I lyset af det erklærede, vejledende mål i grønbog- en om vedvarende energi (1) finder ØSU det vigtigt at fordoble de vedvarende energikilders andel af det europæiske energiforbrug fra 6 % til 12 % i år 2010, samt at fremskynde — ved at samordne samtlige relevante EF-instrumenter, FTU- rammeprogrammet — de vedvarende energikilders ind- trængning på det indre marked og på EU’s tilgrænsende markeder samt mere generelt i henseende til konkurren- ceevnen på det globale marked. herunder især 3. 3. Trods den beklagelige mangel på en fuldstændig evaluering i henseende til effektivitet og konsekvens med de erklærede målsætninger fremgår det af erfaringerne med ALTENER I, at de udfordringer med hensyn til 3. 7. I denne forbindelse mener ØSU, at der straks bør fastlægges mål, kriterier og adgangsprocedurer samtidig med, at interventionsniveauerne holdes så fleksible som muligt og inden for forud fastsatte grænser for at undgå konkurrenceforvridninger. 3. 8. ØSU mener, at der i denne indsats bør lægges mere vægt på projekter, som ledsages af en cost benefit-analyse og en økobalance, der gennemføres efter fastsatte kriterier og målsætninger, for at tilskynde lokale myndigheder og borgere til at udnytte vedvarende energi direkte på specifikke områder såsom dem, der opridses i punkt 1. 7. Direkte borgerinddragelse kan i sig selv fremskynde befolkningens bevidsthed omkring det potentiale, vedvarende energikilder rummer. 3. 9. Endvidere mener ØSU, at det rådgivende udvalg, som omtales i artikel 5, bør ledsages af sektorbestemte (1) KOM(96) 576 endelig udg. af 20. 11. 1996. (2) KOM(97) 122 endelig udg. af 12. 3. 1997. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/35 mekanismer for en permanent dialog med repræsentan- ter for energiproducenter og energiserviceleverandører, energiindustrien, teknikere og fagfolk (arkitekter, inge- niører, konstruktører osv. ) samt de endelige brugere for at sikre, at programmets foranstaltninger er konsekvente med og indgår i et samspil med markedets tendenser både i henseende til forsyninger og efterspørgsel. Det europæiske tværregionale samarbejde bør tillægges stør- re vægt i denne henseende. 3. 10. Standardisering via CEN og CENELEC er et vigtigt område, hvortil der bør afsættes mere passende midler inden for ALTENER II, både af hensyn til det indre marked og de tilhørende stordriftsfordele og på grund af vedvarende energiteknologiers indtrængning på tredjelandemarkeder, ikke mindst i Central- og Østeuropa og i det euro-mediterrane område. ØSU mener, at tilvejebringelse af paneuropæiske normer er en vigtig faktor i forbindelse med fremme af vedvarende energikilder, og at dette vil medføre lavere fremstillings- omkostninger for kunderne og de berørte parter, ikke mindst når spørgsmålet anskues i et globalt markedsper- spektiv. I grønbogen om »fremtidens energi: vedvarende 3. 11. energi« erkendes det, at internationalt samarbejde om vedvarende energikilder er en strategisk prioritet med det sigte både at fremme EF-erhvervslivet i denne sektor (1) via eksportfremmeforanstaltninger, og at mindske enhver skade på det globale miljø, som skyldes, at væksten i udviklingslandene udelukkende baseres på traditionelle energikilder. I denne henseende bør ALTENER-programmet, som er begrænset til associere- de central- og østeuropæiske lande og Cypern, sætte skub i samarbejdet med internationale samarbejdspro- grammer såsom MEDI, PHARE, TACIS, med EUF og ALA-landene. Der bør primært sættes fokus på fremme af vedvarende energikilder. Endvidere bør der, som led i det euro-mediterrane partnerskab på energiområdet, sørges for, at det for nyligt oprettede euro-mediterrane energiforum og dets fælles mellemsigtede handlingsplan omfatter ordninger for samarbejde og koordinering med ALTENER. Lige- som tilfældet er med det fælles rådgivende udvalg EU-Tyrkiet, bør også de blandede rådgivende udvalg ØSU-tredjelande tilstræbe et samarbejde om vedvarende energikilder. Ligeledes bør programmet spille en passen- de rolle i forberedelsen af den europæiske strategi som (1) Ifølge det europæiske råd for eksport af vedvarende energikilder er 75 % af EF’s energiindustri eksportafhæn- gig. Jf. TERES II, november 1996, s. 12. oplæg til drøftelserne på FN’s tredje konference om klimaændringer, som afholdes i Kyoto i december. ØSU er for tiden ved at udarbejde en udtalelse om spørgsmålet. 3. 12. Vedvarende energikilder spiller en meget vigtig rolle i udviklingen af lokal energi, idet anlæg og drift ofte afhænger mindre af infrastruktur og netværker, hvilket gør disse energikilder særligt velegnede i mere isolerede regioner i EU, hvor infrastrukturerne er util- strækkelige. Disse regioner i periferien har betydelige ressourcer til fremstilling af vedvarende energi. 3. 13. Udviklingen af vedvarende energi hænger direk- te sammen med situationen i de forskellige EU-områder, hvor der er anlagt forskellige indfaldsvinkler alt efter deres strukturelle, klimatiske og miljømæssige særtræk. EU’s indsats og dermed ALTENER II må udvikles i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, således at man indlemmer og supplerer lokale projekter og forsyner dem med yderligere input og fornyet kraft. Et fuldstændigt samarbejde med nationale og regionale programmer som et skridt i retning af en fælles strategi vil sikre en samling af ressourcer og muliggøre effektiv formidling af bedste praksis på de forskellige regionale, nationale og EU-niveauer ved brug af en bottom up- fremgangsmåde. 3. 14. Fremkomsten af nye energiteknologier, som vil blive udviklet yderligere ved hjælp af prioriterede FTU& D-aktioner inden for det femte rammeprogram, åbner store perspektiver for en decentraliseret, renere energi- fremstilling, så længe forsknings- og demonstrationsak- tiviteterne er konsekvente og sætter fokus på nedskæring af omkostninger og tackler problemet omkring pålidelig, omkostningslav, decentraliseret energioplagring, som er sikker, og som har så få miljøvirkninger som muligt. 3. 15. Med henblik på større økonomisk og social samhørighed bør strukturfondenes og Samhørigheds- fondens indsats sætte fokus på støtte til disse initiativer. EIB, EIF, og EBRD for de central- og østeuropæiske lande bør finansiere projekter med tilknytning til vedvarende energi, og i denne sammenhæng bør der udformes teknikker til samfinansiering. 3. 16. I særdeleshed kunne vanskelighederne med at sikre finansiering — som følge af kreditinstitutionernes begrænsede forståelse for de muligheder, som vedvaren- de energi rummer — afhjælpes via de kvalitetsgarantier, som omhandles i artikel 2, litra e). Herved attesteres det, at projektet er i overensstemmelse med nationale og EU-regler, og der borges for dets tekniske gennemfør- lighed og rentabilitet. C 19/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 3. 17. ØSU beklager, at man har undladt at medtage et særligt kapitel om energipolitik i Traktaten om Den Europæiske Union, således som ØSU har slået stærkt til lyd for, men vurderer dog med hensyn til Rådets resolution (energiministrene) af 27. maj 1997, at støt- teindsatsen til fordel for vedvarende energi bør a) indgå i et strategisk rammeprogram med konsekvente, gennemsigtige EU-aktioner og -instrumenter på ener- giområdet og b) samordnes med andre relevante EU- politikker og nationale politikker. 3. 18. I særdeleshed bør en sammenhængende ramme af denne art omfatte THERMIE (forvaltning og gennem- førelse), SAVE II og SYNERGIE sideløbende med ALTENER, således at man undgår overlapninger og underinddelinger i selve driften. Endvidere vil dette gøre det muligt at foretage en sammenkobling med relevante FTU-programmer såsom JOULE/THERMIE og FLAIR og med relevante politikområder vedrørende eksterne forbindelser, miljø, konkurrence, det indre marked, regionerne og landbruget. 3. 19. Desuden kunne et ad hoc-institut for vedvarende energi inden for rammerne af FFC sørge for koordine- ring, fremme og fremtidsundersøgelser, således som ØSU henstillede i grønbogen om vedvarende energi (1). 4. Særlige bemærkninger 4. 1. Til artikel 1, stk. 1, litra a), føjes følgende tekst: »som led i en fremtidig integreret EF-politik, der koordinerer samtlige eksisterende aktiviteter og pro- grammer på området, tillige med relevante dele af landbrugs-, miljø-, FTU- og samhørighedspolitikken samt i politikken for eksterne forbindelser. « 4. 2. Til artikel 2, stk. 1, litra e), føjes følgende: »herunder falder tillige en garanti for kvalitetsprojek- ter, hvormed det angives, om et projekt er økonomisk og socialt gennemførligt og ikke medfører problemer for miljøet, samt at det giver bedre adgang, navnlig for SMV’er, til offentlige og private finansieringer; endvidere skal projekterne samles i tilstrækkelig (1) KOM(96) 576 endelig udg. af 20. 11. 1996. Bruxelles, den 29. oktober 1997. store grupper af hensyn til effektiv udnyttelse af pengemidlerne. « 4. 3. Til artikel 2, stk. 1, litra c), føjes følgende: »ved hjælp af harmoniserede statistikker skal der oprettes en særlig database, der skal kunne konsulte- res via en særlig, åben Internet-site. « 4. 4. Til artikel 2, stk. 2, føjes følgende: »energioplagring. « 4. 5. Artikel 4, stk. 2, ændres til følgende: »Der fastlægges betingelser og retningslinjer for tildeling af finansieringsmidler til de i artikel 2, stk. 1, omhandlede aktioner og foranstaltninger ved programmets begyndelse; disse vedføjes denne beslutning og revideres årligt under hensyntagen til:« I artikel 4, stk. 2, litra b), tilføjes følgende sidst i 4. 6. punktet: ». ved hjælp af en omfattende, generel cost benefit- analyse på basis af forud fastsatte kriterier og målsætninger. « 4. 7. Sidste afsnit i artikel 4 ændres til følgende: »Det udvalg, som omtales i artikel 5, bistår, sammen med sektorielle, permanente rådgivningsorganer be- stående af repræsentanter for de endelige brugere, teknikere, fagfolk, energivirksomheder og erhvervs- livet, Kommissionen med at fastsætte disse betingel- ser og retningslinjer. « 4. 8. Artikel 6, stk. 2, ændres således: »I programmets sidste år, og inden der fremsættes et formelt forslag om et nyt program, evaluerer Kommissionen. « 4. 9. I artikel 7 tilføjes følgende: »Desuden fremmer Kommissionen udvekslingen af erfaringer og formidling af “bedste praksis”, samt koordineringen mellem projekter og mellem interna- tionale samarbejdsprogrammer, som i vidt omfang tager sigte på udbygning af vedvarende energikilder. « Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


eurovoc_concepts:
EU initiative
electronics
information technology
telecommunications
trade policy

text: C 19/72 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 hæves også i Komissionens beretning om kontrollen med den fælles fiskeripolitik (1995) (1): »Det er en nødvendig forudsætning for gennemfø- relsen af den fælles fiskeripolitik, at der vedtages et effektivt overvågningssystem på alle ansvarsni- veauer«. 2. 2. ØSU godkender derfor Kommissionens forslag, som i øvrigt følger af forordning (EF) nr. 779/97. 2. 3. ØSU mener desuden, at EU bør vedtage foran- staltninger til kontrol med fiskeriindsatsen i samarbejde med Den Internationale Østersø-Fiskerikommission, således at de kommer til at gælde for alle lande, der driver fiskeri jf. ØSU’s udtalelse om forslaget om indførelse af en forvaltningsordning for fiskeriindsatsen i Østersøen (2). i Østersøen, (1) KOM(97) 226 endelig udg. (2) EFT C 296 af 29. 9. 1997. Bruxelles, den 29. oktober 1997. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel« (98/C 19/22) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 21. april 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 198 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til ØSU’s Sektion for Industri, Handel, Håndværk og Tjenesteydelser, som udpegede Christos Folias og Knud Erik Skouby til ordførere. Sektionen vedtog sin udtalelse den 8. oktober 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 99 stemmer for, 1 imod og 1 hverken for eller imod, følgende udtalelse. I. INDLEDNING II. ET EUROPÆISK INITIATIV INDEN FOR ELEK- TRONISK HANDEL Kommissionen forholder sig i meddelelsen »Et euro- pæisk initiativ inden for elektronisk handel« til de aktuelle udfordringer og søger at tilføre ny dynamik til den spirende debat om udviklingen af den elektroniske handel såvel internt i EU som på internationalt plan (i henhold til de internationale aftaler). ØSU hilser meddelelsen velkommen som et dokument, der har sat gang i en omfattende debat. (For let at kunne sammenholde udtalelsen med Kommissionens meddelel- se, er meddelelsens titler og overskrifter overtaget i uændret form, ligesom der henvises til punkterne i meddelelsen i parentes. ) 1. 1. (Pkt. 4) Et af den elektroniske handels grundlæg- gende parametre fremhæves dog ikke tilstrækkeligt blandt de elementer, der i meddelelsen nævnes som de vigtigste, nemlig behovet for at fremme anvendelsen af den elektroniske handel blandt handelsforetagender, tjenestegrene og distributionsnet og ikke mindst blandt de små og mellemstore virksomheder med henblik på at nå op på det nødvendige antal forbrugere. Herved giver indledningen (omend ufrivilligt) indtryk af at undervurdere forbrugernes (dvs. såvel privatpersoners som virksomhedernes) rolle, hvis holdning til og opfattel- se af den elektroniske handel dog ellers må siges at være den mest relevante. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/73 1. 2. (Pkt. 4) Den internationale tilgang bør være grundprincippet for alle overvejelser, synspunkter og initiativer, som deltagerne i dialogen om udviklingen af den elektroniske handel måtte tage. Dette grundprincip skal være en prøvesten for EU’s planlægning, så EU kan komme til at spille en fremtrædende rolle i den kommende udvikling og deltage på lige fod i den internationale dialog om udviklingen af den elektroniske handel. Kapitel 1: Revolutionen inden for elektronisk handel 2. (Pkt. 5) Med anerkendelsen af synspunktet »at elektronisk handel drejer sig om at gennemføre handels- transaktioner elektronisk« understreges det eftertrykke- ligt, at det er handelsvirksomhederne og handelspartner- ne samt servicesektoren på internationalt plan (arbejds- givere, arbejdstagere og forbrugere), der spiller hovedrol- len i forbindelse med udviklingen af elektronisk handel. Elektronisk handel: Internet-revolutionen 3. 1. (Pkt. 6) Internettets forbavsende udvikling de senere år og den forventede eksplosion i antallet af brugere samt den store mængde handelstransaktioner (onlinesalg og -tjenester beløb sig i 1995 til 518 mio. dollars i USA) er informationssamfundets vigtigste kendetegn. De traditionelle kendetegn ved handelen forsvinder, og nye kommer i stedet. Internettets store betydning ligger i, at det ændrer 3. 2. elektronisk handel fra udelukkende at bestå i overførsel af data til at være en konkret handelsaktivitet, der optræder i to former: a) en direkte (hvor transaktionerne er elektroniske: dvs. bestilling, levering og betaling online for tjenesteydelser) eller b) indirekte (hvor online- bestilling og -betaling følges op med fysisk varelevering). Det har endvidere muliggjort levering af tjenesteydelser (i form af immaterielle handelstransaktioner) gennem elektroniske medier. 3. 3. Desværre findes der så få statistiske oplysninger såvel i EU som i resten af verden, at det er umuligt at vurdere den nuværende situation endsige udstikke en tilstrækkelig klar kurs for fremtiden. ØSU er dog overbevist om, at indsamlingen af oplysninger, som allerede er begyndt, vil kunne anvendes som strategisk redskab af dem, der får ansvaret for planlægningen inden for den elektroniske handel. Europas muligheder 4. 1. (Pkt. 12) Internationale forudsigelser om såvel Internettets som interne nets samlede fremtidige kapaci- tet risikerer at vise sig alt for pessimistiske og kan derfor føre til helt forkert planlægning af strategi og handling. [Ifølge hidtidige vurderinger foretaget af anerkendte eksperter vil salget på Internettet frem mod slutningen af det 20. århundrede stige til et sted mellem 10 mia. dollars (Hambricht & Quist study — en ret moderat vurdering) og 98 mia. dollars (Killen & Ass. study — et meget optimistisk skøn). Ifølge et tredje skøn vil handelsaktiviteterne stige til 200 mia. ecu inden år 2000. Det er derfor vigtigt at vurdere forudsigelserne omhyggeligt, at udvide krav og muligheder i planlæg- ningen og at basere sig på pålidelige kilder (såvel statistiske som andre). 4. 2. (Pkt. 12) Et gunstigt miljø, den nødvendige oplysning, de nødvendige teknologier og økonomiske infrastrukturer bør være til stede, for at detailhandel, distribution, industri og turisme (og servicesektoreen generelt) kan udnytte de nye muligheder. 4. 3. (Pkt. 12) Eftersom udviklingen af disse teknolo- gier i Europa først begyndte for alvor i midten af 1980’erne, er der en hel generation af arbejdsgivere og arbejdstagere, som er aktive på arbejdsmarkedet, men har et enormt underskud af viden og færdigheder på dette felt, hvilket med de dagligt forekommende revolutionerende forandringer inden for den nye tekno- logi fører til en, ofte forståelig, panik eller mindreværds- følelse over for dem, der læste udviklingen i tide og forberedte sig på de nye vilkår, der var undervejs. Løsningen på dette problem, der først og fremmest er et samfundsproblem, består i at give den nødvendige oplysning og efteruddannelse som modvægt til den stadig hurtigere forældelse af arbejdstagernes faglige færdigheder. 4. 4. Den nødvendige uddannelse og efteruddannelse bør begynde allerede i grundskolen og fortsætte med specialprogrammer for livslang uddannelse for både arbejdstagere og arbejdsgivere. 4. 5. World Wide Web (der netop er let at bruge for ikke-indviede) er den store landvinding på Internettet og i informationssamfundet. Men skal man rigtig have glæde af de nye muligheder, må adgangsprogrammerne C 19/74 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 gøres brugervenlige og bestå af enkle procedurer, så flertallet af virksomhederne (og navnlig de små virksom- heder) kan finde vej til de nye teknologier og drage nytte af de relative fordele ved elektronisk handel. Den nuværende stigning i antallet af brugere vil herved antage eksplosionsagtige dimensioner og tilføre datanettene den nødvendige dynamik. Væksten i den elektroniske handel vil have 4. 6. gennemgribende konsekvenser for de økonomiske struk- turer, især — men ikke kun — i detailsektoren. Hvis den elektroniske handel udvikler sig som ventet, vil produktionssystemet og værdikæderne i de enkelte økonomiske sektorer undergå dramatiske forandringer i løbet af de næste få år. Forandringerne i værdikæderne vil sandsynligvis også få indflydelse på, hvor udgifter og indtægter vil komme til at ligge i den eksisterende produktion, og skabe nye muligheder. Tendensen går i den retning, fx hvad angår finansielle tjenesteydelser. Oplysninger om konsekvenserne heraf for erhvervslivet og beskæftigelsen i de europæiske regioner og lande er et presserende behov. Oplysningerne skal formentlig have karakter af prognoser baseret på forskellige præ- misser. Forskning og undersøgelser, der kan danne grundlag for sådanne prognoser, bør straks igangsættes. Elektronisk handel: internationale sammenligninger 5. 1. (Pkt. 17) Det understreges kategorisk i Kommis- sionens meddelelse, at EU’s handelsrivaler har skaffet sig en stærkere position i den internationale konkurrence ved at gøre brug af elektronisk handel og dermed udnytte den svaghed, som kendetegner Europa i dag på grund af fraværet af en fælles europæisk politik. 5. 2. Den elektroniske handels hidtidige udvikling i USA, den meget metodiske planlægning og ikke mindst den politiske vilje til straks at tage tidens udfordringer op i samme land bør danne forbillede for EU’s politik for elektronisk handel. Balancen mellem små og store virksomheder viser, at der i informationssamfundet er plads til alle, der forstår at læse tidens tegn, ligesom den fordriver al frygt for, at små og mellemstore virksomheder skulle gå til grunde og arbejdsløsheden stige. De yderst gode resultater, som små og mellemstore virksomheder opviser på det nye virtuelle område, vidner ligeledes om, at disse er i besiddelse af den nødvendige smidighed til at påvirke udviklingen på markedet. Europas stærke sider 6. 1. Finlands og Hollands holdning til de nye teknolo- gier vidner om dynamik i EU — en dynamik, der dog endnu ikke har vist sig i alle medlemsstater. 6. 2. (Pkt. 19) Euroen vil uden tvivl fremme den elektroniske handel, eftersom EU vil kunne handle i én stærk valuta på de internationale markeder. 6. 3. (Pkt. 20) De retlige rammer, som den elektroniske handel skal underlægges, kan ikke fastsættes af EU alene. De må aftales gennem en international dialog (i FN’s eller WTO’s regi) for virkelig at kunne slå igennem. Det vigtigste bør i den forbindelse være fuld liberalisering af alle lovlige handelstransaktioner og så lidt statslig indblanding som muligt og kun, hvor dette er nødvendigt af hensyn til den offentlige orden og sikkerheden. Behovet for global enighed 7. 1. (Pkt. 21) EU bør deltage i dialogen om informa- tionssamfundet med fælles holdninger for at opnå en stærk position og ikke blive påtvunget løsninger, der vil kunne kollidere med EU’s interesser på mellemlangt eller langt sigt. (Pkt. 22) Kriminalitet på Internettet er den 7. 2. alvorligste trussel mod troværdigheden af den elektroni- ske handels transaktioner og det informationssamfund, som er undervejs. Kapitel 2: Sikring af adgang til det globale marked: infrastruktur, teknologi og tjenester Optimal virkning af liberaliseringen inden for teleom- rådet 8. 1. Adgangen til effektive telekommunikationsnet er en nødvendig forudsætning for at få gavn af informa- tionssamfundet. I dette øjemed må de betydelige forskelle mellem EU’s regioner udviskes, hvad angår etablering af grundlæggende infrastruktur, omkostninger, pålide- lighed og adgang til moderne tjenester. 8. 2. (Pkt. 23) Liberaliseringen af telekommunika- tionssektoren i begyndelsen af 1998 i så godt som alle medlemsstater, det frie marked og den øgede konkurrence vil med sikkerhed medføre et mærkbart fald i prisen for adgangen til disse tjenester, hvilket vil gøre det muligt for et større antal brugere (handlende 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/75 og forbrugere) at få del i informationssamfundet — navnlig de brugere, der anser tilslutningspriserne for en uoverstigelig hindring. Adgang til brugervenlige tjenester inden for elektronisk handel: europæisk forskning og udvikling 8. 3. Udviklingen af transeuropæiske telekommunika- tionsnet vil bringe udbuddet af infrastruktur og tjenester op på samme niveau i hele EU, idet de vil fjerne de skævheder, der i dag eksisterer mellem de forskellige regioner, og give alle EU-borgere lige muligheder. 10. 1. (Pkt. 33) De små og mellemstore virksomheder (der udgør over 95 % af alle europæiske virksomheder) vil først gøre øget brug af den elektroniske handel, når de alvorlige standardiseringsproblemer bliver løst, så transaktionerne kan foregå i et aftalt og ensartet miljø, hvor prisen for dataanvendelsen falder. Sikring af interoperabilitet i et konkurrencepræget miljø indeholder 9. 1. (Pkt. 29-32) Kommissionens meddelelse »Euro- pas indfaldsvinkel til standardisering og det globale informationssamfund« (1) en udmærket gennemgang af spørgsmål vedrørende standardisering og normer, der ikke alene har teknisk betydning men først og fremmest bestemmer, hvilken teknologi der skal anvendes i forbindelse med indførelsen af informations- samfundet i praksis og som følge heraf, hvordan industri, brugere og forbrugere, bankvæsenet og den offentlige forvaltning skal få gavn af denne. ØSU’s udtalelse herom et trykt i EFT (2). 9. 2. Efter ØSU’s opfattelse bør de tekniske forskrifter for informations- og kommunikationsteknologi være åbne, og der bør ikke være begrænsninger for de europæiske virksomheders og bankers brug af dem. 9. 3. EU bør under alle omstændigheder deltage i de internationale organisationer, der skal udstede forskrif- ter, og fremlægge integrerede forslag og løsninger, som sikrer de europæiske virksomheders interesser og fremtidsperspektiver. 9. 4. At forskellige fabrikanters produkter kan fungere sammen (interoperabilitet), er en vigtig forudsætning for videreudviklingen af teknologien og for anvendelsen af homogene produkter og tjenester. Interoperabiliteten opnås gennem standardisering, der i alle henseender er en frivillig proces, som afspejler markedets dynamik. Efter ØSU’s mening er det nødvendigt med et 9. 5. tættere samarbejde om oplysning og samordning mellem de europæiske standardiseringsorganer CEN, CENE- LEC og ETSI for at opnå bedre resultater: 10. 2. ØSU ser forskning og udvikling som et vigtigt våben for EU i den internationale dialog om udviklingen af nye teknologier. Internationalt industrisamarbejde inden for infrastruk- tur, teknologi og tjenester (Pkt. 34) Internationalt teknologisk samarbejde 11. er nødvendigt for opstilling af normer og udveksling af teknologisk knowhow. Dets vigtigste målsætning bør være at skabe åbne systemer med adgang for en bred vifte af brugere, igennem hvilke informationer kan spredes let og billigt. Kapitel 3: Udvikling af gunstige retlige rammer Opbygning af tillid 12. (Pkt. 35) Den vigtigste forudsætning for udvikling og udbygning af alle former for elektronisk handel (materielle såvel som immaterielle) er, at der etableres et klima af tillid, således som det understregedes på ministerkonferencen i Bonn den 6. -8. juli 1997. Finder man frem til metoder, der kan gøre handelen fuldstændig sikker: a) verificering af digitale underskrifter, b) sikker overførsel af bestillinger, oplysninger og dokumenter mellem privatpersoner, virksomheder, offentlige tjenester og pengeinstitutter, c) sikker overførsel af personlige oplysninger, a) så man begrænser risikoen for, at der opstår nye d) sikker gennemførelse af immaterielle transaktioner, hindringer, til et minimum, og b) så man når frem til en bedre overensstemmelse med de gældende regler på det internationale marked. e) beskyttelse af industrielle hemmeligheder, og f) beskyttelse af intellektuel ejendomsret, (1) KOM(96) 359 af 24. 7. 1996. (2) EFT C 89 af 19. 3. 1997, s. 11. vil forudsigelserne baseret på den elektroniske handels hidtidige udvikling selvfølgelig vise sig at være alt for pessimistiske. C 19/76 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 Sikring af fri adgang til det indre marked 16. 2. de forhold: Begrebet »datasikkerhed« omfatter især følgen- 13. (Pkt. 37) Efter ØSU’s mening udgør de generelle principper i dette kapitel et udmærket grundlag for dialog. Konkret EU-lovgivning bør under alle omstæn- digheder samordnes med de regler, som den internationa- le dialog munder ud i, så EU ikke indfører bestemmelser, der strider mod reglerne udenfor. a) den elektroniske meddelelses pålidelighed og autenti- citet, b) den elektroniske meddelelses fortrolige/private ka- rakter, c) accept af en meddelelse som bevis, Principperne for de retlige rammer for elektronisk handel d) modtageren skal ikke kunne frasige sig ansvaret for en meddelelse. 14. (Pkt. 39) De i meddelelsen anførte principper for retlige rammer for elektronisk handel er et udmærket grundlag for en dialog, der bør tage udgangspunkt i FN’s, OECD’s, WTO’s og WIPO’s bidrag og erfaringer. De væsentligste forskrifter 15. 1. (Pkt. 40) ØSU opfordrer Rådet og Kommissio- nen til at benytte udviklingen af den elektroniske handel som anledning til at etablere en ny, moderne og fleksibel virksomhedsånd i EU, som skal gælde både for den traditionelle og den elektroniske handel. Den nye virk- somhedsånd bør være præget af en vis rummelighed og omfatte de nye virksomhedsformers virtuelle miljø, så Kommissionens indgreb fortrinsvis sker for at fremme almenvellet samt erhvervsaktiviteter. (Pkt. 45) EU’s medlemsstater tilskyndes til at 15. 2. samarbejde med Kommissionen om harmoniseringen af deres lovgivning vedrørende kontrakter, bogholderi, regnskab, revision og indirekte beskatning med henblik på at undgå, at de nationale bestemmelser strider mod internationale regler eller lægger hindringer i vejen for elektroniske handelstransaktioner. 16. 3. følgende forudsætninger være opfyldt: Som støtte for datasikkerhedsbegrebet skal 1) Opretholdelse af oplysningers prioritet, navnlig med hensyn til deres transmissionstid. 2) Garanti for at meddelelsen ikke kommer fra en svigagtig kilde. 3) Bekræftelse af en meddelelses transmission fra mod- parten. 4) Modtageren skal ikke i ond tro kunne nægte at bekræfte modtagelsen af en meddelelse. 5) Indholdet i en meddelelse skal bevares. 6) Nødvendigheden af pålidelige, juridisk anerkendte uafhængige instanser (Certification Authorities), der fører arkiv over sine brugere og de »offentlige nøgler«, der anvendes til at afkode en bestemt virksomheds meddelelser. Disse pålidelige instanser skal udstede de nødvendige elektroniske dokumenter (»certifikater« eller »digitale underskrifter«) som international ga- ranti for en registreret virksomheds troværdighed. 16. 4. melleminstans tilbyde følgende tjenester: Efter ØSU’s opfattelse bør en sådan pålidelig Forskrifter, som fører til passende horisontale politikker S i k r i n g a f d a t a s i k k e r h e d o g p r i v a t l i - v e t s f r e d 16. 1. (Pkt. 51) Datasikkerheden er ikke kun et grund- læggende krav fra banker og virksomheder, den skal også supplere de elektroniske handelssystemer, uden at det som i visse medlemsstater bliver et sammensurium af sikkerhedsregler, der kan virke hæmmende for udvik- lingen af den elektroniske handel. A. Støttefunktioner: a) registreringsmyndigheder, b) brugernes juridiske data, c) adresselister, d) arkivering og registrering, e) godkendelse og certificering. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/77 B. Notarfunktioner: E t k l a r t o g n e u t r a l t a f g i f t s m i l j ø a) uafhængig datostempling af dokumenter og digitale underskrifter, b) brugernes juridiske karakteristika, c) adgangskriterier, d) arkivering og registrering, e) godkendelse og certificering. Efter ØSU’s mening vil sikker elektronisk handel 16. 5. gennem udvikling og applikation af krypteringssyste- mer, såvel symmetriske som asymmetriske, sådan som de anvendes i bankverdenen i kraft af systemet Secure Electronic Transaction (SET), hvor der anvendes asym- metriske algoritmer (systemet er dog stadig på forsk- ningsstadiet og skal udvikles yderligere), medvirke til yderligere udbygning af nettene og dermed bringe antallet af brugere tættere på den nødvendige kritiske masse. 16. 6. En hurtig vækst i brugen af digitale underskrifter baseret på asymmetrisk kryptering med henblik på at sikre pålideligheden af en meddelelses proveniens og garantere indholdets ægthed er ligeledes et skridt hen imod sikker elektronisk handel, navnlig i transaktioner- ne mellem virksomheder (elektronisk handel internt mellem private virksomheder). Til den ende må de myndigheder, der skal garantere pålideligheden, udpeges hurtigst muligt. 16. 7. Som repræsentant for borgerne er det især spørgsmål vedrørende individets og virksomhedernes rettigheder, der ligger ØSU på sinde, herunder beskyttel- sen af de data og principper vedrørende enkeltpersoner og virksomheder, som blev fastlagt på ministerkonferen- cen i Bonn i juli 1997. Efter ØSU s opfattelse skal individets rettigheder, som har kostet så mange og hårde kampe og i dag er beskyttet af internationale konventioner, sikres på betryggende vis i informationssamfundet, ligesom EU skal tage de nødvendige initiativer på internationalt niveau med henblik på en ajourføring i forhold til de nye internatio- nale konventioner. t i l s t r æ k k e l i g b e s k y t t e l s e i n t e l l e k t u e l o p h a v s r e t o g a d g a n g s - U d v i k l i n g a f a f s t y r i n g s s y s t e m e r 17. (Pkt. 53) Beskyttelse af ophavsret og beslægtede rettigheder er — og vil i informationssamfundet i endnu højere grad blive — et væsentligt element i udviklingen af den elektroniske handel, eftersom netop ophavsretten selv ofte udgør størstedelen af en elektronisk tjenestes værdi. 18. 1. (Pkt. 56) Vanskelighederne med at opkræve afgifter i forbindelse med elektronisk handel ventes at få stor betydning. Man bør navnlig undgå dobbeltbeskat- ning, og skattelovgivningen bør være fleksibel og enkel, så skatteforpligtelserne fremstår som klare, gennemsku- elige og forudsigelige. Risikoen for skatteunddragelse på grund af 18. 2. den elektroniske handels særlige karakter [manglende etableringssted for virksomhederne, let overførsel af (materielle eller immaterielle) varer, vanskeligheder med at foretage skattemæssig kontrol m. m. ] må fjernes for at forhindre konkurrenceforvridninger. På den anden side må regeringerne under ingen omstændigheder skaffe sig nye indtægtskilder gennem nye afgifter på den elektroniske handel (skattemæssig neutralitet). Den amerikanske regerings forslag om, at de nuværende skatteregler for den traditionelle handel også anvendes for den elektroniske handel, idet der tages højde for den nyeste udvikling, bør drøftes i lyset af de særlige forhold, der gør sig gældende i EU, idet man skal være særlig opmærksom på problemer, som kan tilskrives eksisten- sen af flere forskellige momssatser i EU’s medlemsstater. 18. 3. Det traditionelle princip om, at skatten skal inddrives i forbrugslandet, bør også gælde for den elektroniske handel. 18. 4. (Pkt. 57) Overdrevent besvær i forbindelse med den nødvendige tilpasning til et nyt skattesystem risikerer at skræmme små virksomheder bort fra den elektroniske handel og dermed berøve dem muligheden for at følge med tiden. På vej mod sammenhængende globale retlige rammer 19. 1. På ministerkonferencen i Bonn blev behovet for klare, effektive og fleksible retlige rammer trukket frem på den mest kategoriske måde. Rammerne skal være baseret på gensidig anerkendelse (af internationale regler og selvregulerende foranstaltninger), så man undgår, at det europæiske marked splittes op som følge af forskelle i lovgivningerne. 19. 2. (Pkt. 60-61) Det er grundlæggende dens interna- tionale og overnationale karakter, der adskiller den elektroniske handel fra den hidtidige, traditionelle måde at drive handel på. Dette særlige kendetegn forpligter alle, som er involveret i elektronisk handel (dvs. brugere, leverandører, softwareog hardwarefirmaer, telekommu- internationale organisationer nikationsvirksomheder, som FN og WTO, regeringer, fagforeninger og forbruge- C 19/78 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 rorganisationer m. m. ) til at samarbejde om at finde troværdige internationale løsninger på eventuelle proble- mer (international tillid). 19. 3. ØSU opfordrer Det Europæiske Råd, medlems- staternes regeringer, Kommissionen, Europa-Parlamen- tet, Regionsudvalget samt handelens, forbrugernes, ar- bejdstagernes, producenternes og kreditinstitutternes organisationer til snarest muligt at udforme en EU- politik for elektronisk handel i lighed med den, der er udformet på forbundsplan i USA, således at EU kan gå samlet ind i den internationale dialog med klare synspunkter. Kapitel 4: Udvikling af et gunstigt erhvervsklima 20. 1. Små og mellemstore virksomheder skal tilskyn- des til at anvende de nye virksomhedsmetoder og de nye teknologier i informationssamfundet gennem konkrete foranstaltninger, der sigter mod at fjerne den nuværende frygt, fremhæve succeshistorier med hensyn til drift af små og mellemstore virksomheder i det nye elektroniske miljø og påvise den elektroniske handels nytteværdi. 20. 2. Udbredt brug af EDI (Electronic Data Interchan- ge) vil styrke udviklingen af den elektroniske handel, hvilket igen vil virke befordrende for anvendelsen af EDI. De forskellige måder at anvende EDI på i dag er særligt indviklede for små og mellemstore virksomheder, så brugen af mere simple EDI via Internettet vil virke i den rigtige retning. 20. 3. konsekvenser: Anvendelsen af EDI vil have følgende praktiske a) reduktion af driftsomkostningerne, b) nedbringelse af tidsforbruget i forbindelse med selve handelen, c) afskaffelse én gang for alle af udgifter til udfærdigel- se, registrering og lagring af papirdokumenter, d) reduktion af de nødvendige varelagre, e) bedre kundeservice, f) bedre betalingsprocedure, g) færre led i forsyningskæden/direkte dækning af behovene. 20. 4. Virksomheders anvendelse af EDI forudsætter dog, at parterne kan være fuldstændig sikre på, at de fungerer i et sikkert system såvel hvad angår parterne selv som de varer, der handles. 20. 5. GD XXIII, der har ansvaret for små og mellem- store virksomheder, opfordres til mere aktivt at informe- re om spørgsmål angående den elektroniske handel, og de nødvendige strukturer og bevillinger må tildeles til formålet. Forbrugerne: fortrolighed og tillid 21. 1. Brugerne er enten juridiske personer (dvs. virk- somheder) eller fysiske personer (enkeltindivider eller virksomhedsejere). Den elektroniske handel vil især finde sted mellem virksomheder (intern handel mellem virksomheder), som vil bestemme det internationale marked og etablere den elektroniske handels internatio- nale standarder. 21. 2. Virksomhedernes brugerkrav skal i særlig grad respekteres på grund af de særlige vilkår, som er gældende i erhvervslivet. (Pkt. 62-64) Forbrugere vil få gavn af den 21. 3. elektroniske handel i mange henseender, forudsat at de får del i den nødvendige viden og erfaring, så de kan udnytte denne handels enestående fordele, der først og fremmest består i muligheden for at vælge varer og skræddersyede tjenesteydelser på tværs af grænserne. 21. 4. De muligheder, der åbner sig for at tjene og garantere forbrugernes interesser, og behovet for sikkerhedsforanstaltninger (som fx dem i Rådets direk- tiv 85/577/EØF af 20. december 1985 om forbrugerbe- skyttelse i forbindelse med aftaler indgået uden for fast forretningssted) bør behandles mere indgående. Fordelene vil (under visse forudsætninger) ikke kun bestå i økonomiske besparelser, men også i tidsbesparelser og opfyldelse af flere behov i kraft af et større udvalg. I den internationale lovramme skal man være 21. 5. særlig opmærksom på forbrugerbeskyttelsen, idet der i den nye form for handel sjældent etableres personlig kontakt — og dermed personlig garanti for varernes kvalitet og sælgerens troværdighed. Det drejer sig konkret om identifikation af sælgeren og køberen (hvem er han, og kan man stole på ham?), erstatning (hvordan trænger man igennem med en klage over dårlig kvalitet til en sælger, der befinder sig på den anden side af jorden), betaling (kan man have tillid til elektronisk betaling, og hvem har ansvaret, hvis noget går galt?) og 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/79 den juridiske procedure for bilæggelse af tvister mellem sælger og forbruger (fx online voldgift). Disse spørgsmål er ikke alene vigtige for forbrugerne, de er også vigtige for handelsstanden. Finder man ikke en løsning, der kan skabe tillid til de nye produkter og funktionsmåder, vil mulighederne ikke blive udnyttet. c) offentlige forsyninger, d) de lokale myndigheder og borgernes servicecentre, e) sundhed og offentlig sikkerhed. 21. 6. Handelsstanden bør etablere pålidelige ad- færdskodekser og sikre formel mægling i tilfælde af uoverensstemmelser om kvaliteten af tjenester og infor- mationer. Sideløbende hermed bør der etableres interna- tionalt anerkendte adfærdskodekser på EU-niveau, som kan garanterer en tilstrækkelig forbrugerbeskyttelse. Elektronisk handel til gavn for borgerne EU bør for at opnå den nødvendige tillid hos 24. 1. borgerne udarbejde et klart og konsekvent begrebs- og værdikatalog. Forbrugerorganisationerne vil skulle spille en 21. 7. hovedrolle, når forbrugerne skal informeres fyldestgø- rende og den elektroniske handel fremmes. (Pkt. 71) Borgerne gør kun brug af Den Europæi- 24. 2. ske Union, hvis de kender dens muligheder og nytteværdi fra hverdagen. Erhvervslivet: viden og god praksis (Pkt. 65) Den forsinkede gennemførelse af Com- 22. merce 2000-pilotprogrammet er efter ØSU’s opfattelse et stort problem for fremme af ny teknologi i små og mellemstore virksomheder. På den anden side vil gennemførelsen af et handlingsprogram for små og mellemstore virksomheder med særligt ambitiøse mål under alle omstændigheder fremme den nødvendige forberedelse på de nye vilkår, som venter inden udgangen af det 20. århundrede. Offentlige administrationer: en mere offensiv offentlig sektor 23. (Pkt. 67) Overskriften til dette kapitel angiver et meget ambitiøst mål, som ikke desto mindre må opfyldes meget hurtigt, hvis EU vil spille en afgørende rolle i den internationale handel. Det er først og fremmest det offentlige (dvs. offentlige virksomheder), der tilbyder elektroniske oplysninger og tjenester, og anvendelsen af de nye teknologier vil udgøre et stærkt støttefundament for de private virksomheder og bankerne. Virksomhed- erne afventer moderniseringen af den offentlige sektor for at opnå bedre, billigere og mere pålidelig adgang til det offentliges tjenester, oplysninger og infrastruktur gennem en forenkling og automatisering af alle de for handelen nødvendige procedurer. Den elektroniske handel vil især kunne anvendes på følgende offentlige områder: 24. 3. Undervisning i ny teknologi allerede fra grund- skolen (dvs. folkeskolen og gymnasiet) er meget vigtig, hvis man ønsker, at borgerne hurtigt skal kunne tilpasse sig til de nye vilkår i den elektroniske tidsalder. Desuden vil programmer for livslang uddannelse fra at have været undtagelsen blive reglen i den enkeltes uddannelsesfor- løb, eftersom informationssamfundet først og fremmest er et videnssamfund. 24. 4. (Pkt. 72) Indførelsen af ny teknologi i folkesko- len og i gymnasiet vil modvirke risikoen for en opdeling af de europæiske borgere i et A- og et B-hold, eftersom den teknologiske viden, som producenter og leverandø- rer af tjenesteydelser i stadig højere grad vil basere sig på, herved vil blive spredt til alle uden diskrimination på grundlag af nationalitet, køn, hudfarve m. m. Alle skal uden nogen som helst forskelsbehandling (på grundlag af farve, køn, religion, herkomst eller andet) have adgang til og kunne drage nytte af information, som er hjørnestenen i den nye tidsalder, og de perifere egne skal styrkes i forhold til de allerede udviklede kerneregioner. Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at fremme anvendelsen af den nye teknologi blandt økonomisk svagere grupper fx ved at oprette elektroniske biblioteker, gratis uddannelsespro- grammer m. m. 24. 5. ØSU deler den opfattelse, som blev formuleret på forummet om informationssamfundet, nemlig at de nye teknologier kan få yderst positive konsekvenser for vores demokratier og personlige rettigheder ved at styrke pluralismen, adgangen til offentlige informationer og give borgerne mulighed for i højere grad at deltage i beslutningstagningen. a) fortoldning i forbindelse med import/eksport, Konklusioner b) beskatning, Kommissionens meddelelse beskriver (som et 25. 1. strengt teknokratisk dokument) de grundlæggende para- C 19/80 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 metre for elektronisk handel, men det burde præsentere de europæiske fremtidsudsigter inden for elektronisk handel med større fantasi og en større operationsradius. I betragtning af den dynamiske udvikling i den elektroni- ske handel, der foregår for øjeblikket, er Kommissionens meddelelse dog et udmærket initiativ til at sætte gang i en generel og seriøs debat. 25. 2. I de kronologiske tabeller (sidst i meddelelsen) om udviklingen af et gunstigt erhvervsklima savnes aktioner for de små og mellemstore virksomheder, navnlig: a) nye efteruddannelsesprogrammer vedrørende elek- tronisk handel, og b) programmer med henblik på små og mellemstore virksomheders deltagelse i elektronisk handel via følgende forslag til aktioner: 1) økonomisk støtte til europæiske virksomheder fra udvalgte økonomiske sektorer til deltagelse i afprøvning af pilotsystemer for elektronisk handel, 2) økonomisk støtte til europæiske virksomheder med henblik på udbygning eller ændringer i eksisterende systemer for elektronisk handel, 3) undersøgelser af de europæiske brugeres behov, 4) periodisk rapportering om resultaterne af oven- nævnte aktioner. 25. 3. Forbrugernes betydning understreges ikke til- strækkeligt i meddelelsen, og den endelige planlægning er blottet for de nødvendige oplysningsprogrammer. (For)brugerne er den vigtigste faktor, når man skal afgøre, om udviklingen af den elektroniske handel har været en succes eller ej. efteruddannelse osv. ) — problemer som dem, der nævnes i grønbogen »Liv og arbejde i informationssamfundet — mennesket i centrum« (jf. ØSU’s udtalelse herom (1), og som skal løses for at skabe og bevare en aktiv arbejdsstyrke, der ikke risikerer arbejdsløshed. Arbejds- tagerne, der med god grund er nervøse, eftersom der bliver vendt fuldstændig op og ned på den hidtidige situation (med hensyn til arbejdstid og -sted, smidige arbejdsformer (distancearbejde), ændringer i de grund- læggende kvalifikationer for integration i produktions- processen osv. ) kan kun beroliges, hvis man seriøst tager tidens udfordringer op. Desuden bør mulighederne for at oprette nye arbejds- pladser i de fjerntliggende egne af EU udnyttes gennem yderligere brug af fjernarbejde, så udviklingsforskelle mellem disse mindre udviklede egne og kerneregionerne udjævnes. 25. 6. Europa har brug for en tilbundsgående omstruk- turering af såvel grunduddannelsen som den faglige efteruddannelse, så de kan forberede borgerne på den elektroniske handel og informationssamfundet, og så de bringes i overensstemmelse med de ændrede behov på arbejdspladsen og de nye levevilkår. A. Ø S U ’ s s y n s p u n k t e r 26. ØSU støtter Kommissionens bestræbelser på at formulere en række fællesskabsprincipper med henblik på at udvikle informationssamfundet i Europa og frem- me den elektroniske handel i EU, så EU kan indtage en passende position på verdensplan og leve op til sit ansvar over for EU-borgerne. Den lovgivningsmæssige ramme skal ikke kun tjene til at fremme den elektroniske handel, men også til at forbygge massearbejdsløshed. 26. 1. Med henblik herpå mener ØSU: 25. 4. Eftersom brugerbegrebet både omfatter fysiske personer og juridiske personer (virksomheder), hvor sidstnævnte forventes at ville komme til at spille en hovedrolle ved udviklingen af den elektroniske handel, er det nødvendigt med en permanent og betydelig repræsentation af erhvervslivet i de organer, der skal udforme EU’s politik for den elektroniske handel og informationssamfundet. i) at Kommissionen bør fremlægge et fleksibelt og ambitiøst handlingsprogram, hvor brugerne, arbejdstagerne, banksektoren, den offentlige sek- tor, elektronikvirksomhederne og udbydere af den elektroniske handels tjenester hver især tildeles den rolle, der tilkommer dem uden overlapning, udelukkelse eller unødig rivalisering, der kan skade de fælles bestræbelser. Dette kan opnås gennem en præcisering af hver af de faktorer, der indgår i den politik, der er under udformning; 25. 5. Arbejdstagernes situation såvel i den private som i den offentlige sektor vil blive et meget vigtigt kapitel i forbindelse med udviklingen af den elektroniske handel. I meddelelsen gås ikke i dybden med arbejdsta- gernes nye vilkår og problemer (tilpasning, uddannelse, (1) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 10. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/81 ii) iii) iv) v) vi) at der skal nedsættes et fast ekspertudvalg om elektronisk handel med repræsentanter for de 15 medlemsstater og de af Kommissionens general- direktorater, der har været med til at udarbejde meddelelsen; at medlemsstaterne bør vise større samarbejdsvilje såvel i lovgivningsspørgsmål som i praktiske anlig- gender, så man a) undgår nye nationale lovbestem- melser, der strider mod principperne om fri bevæ- gelighed for tjenesteydelser og frit valg af etable- ringssted, b) undgår en genopsplitning af det indre marked og c) mere effektivt sikrer almenvellet. Samtidig bør man give Kommissionen mandat til at handle med større smidighed og væsentlige beføjelser; at Kommissionen bør fortsætte sine bestræbelser på at bevare og udbygge det indre markeds gode funktion ved at afskaffe endnu eksisterende hindringer for den frie bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt princippet om fri etable- ringsret; at Kommissionen skal presse fabrikanter af elek- tronisk teknologi til at finde fælles tekniske stan- dardløsninger for at fremme interoperabiliteten; at man bør gøre alt hvad man kan, for at den tid, som alle er enige om er gået tabt, kan indhentes hurtigst muligt. Man må under ingen omstæn- digheder glemme, at tiden i informationssamfun- det løber med en helt anderledes hast, og ikke længere levner plads til de langtrukne forhandling- er, tovtrækkeri, ineffektive kompromiser og tilba- getog, som hidtil har været EU’s stil. USA’s effektive fremgangsmåde, som er detaljeret beskre- vet i dokumentet »A framework for Global Electro- nic Commerce«, bør også finde genklang i EU, så de kommende foranstaltninger for udvikling af den elektroniske handel kan iværksættes snarest; vii) at Kommissionen skal beskytte såvel de fælleseuro- pæiske værdier som medlemsstaternes nationale særtræk i informationssamfundet (religion, sprog, kultur etc. ). Den skal forsvare særlige forhold, der er karakteristiske for Europa som verdensdel, og det »oplyste« demokrati, hvis aktuelle kendetegn består i muligheden for adgang til pålidelige informationer; ix) x) xi) xii) mekanismer til udnyttelse af pålidelige statistiske oplysninger vedrørende den elektroniske handel; at man skal igangsætte en europæisk dialog i Forummet om Informationssamfundet, hvor Europas nye holdning til virksomhedsdrift og arbejdstagernes vigtigste rettigheder og pligter i informationssamfundet skal fastlægges (et nyt europæisk arbejdskodeks), såvel på europæisk som på nationalt niveau; at der igangsættes en generel oplysningskampagne om alle emner, der vedrører informationssamfun- det, navnlig henvendt til de små og mellemstore virksomheder, der lider af en meget alvorlig mangel på informationer; at der træffes foranstaltninger til at bevidstgøre de små og mellemstore virksomheder med henblik på en hurtigere mobilisering og tilpasning; at der skal fremlægges forslag til integrerede programmer med henblik på installation af tekno- logi til elektronisk handel i små og mellemstore virksomheder; xiii) at Kommissionen skal støtte oprettelsen af et net af lokale forskningscentre, som i samarbejde med regeringer, uddannelsesinstitutioner, teknologi- producenter og erhvervslivet kan følge udviklingen inden for den elektroniske handel og styrke bestræ- belserne på at fremme denne; xiv) at Kommissionen skal opfordres til — at intensivere bestræbelserne på øget anvendel- se af elektronisk handel i dens egne tjenester; — at fremme et handlingsprogram for modernise- ring af alle offentlige instanser og statslige organer i medlemsstaterne; — at fremme en lovgivningsramme, der kan lette virksomhedernes adgang til informationer i alle EU-landene, og som skal stadfæste retten til hurtig og pålidelig adgang til offentlige oplysninger, omfanget af retten til adgang (herunder begrænsninger og undtagelser) og dispositionsretsbestemmelser for handelen (herunder prispolitik og forsvaret af statens ophavsrettigheder); — at foreslå et program for elektronisk sammen- binding af homogene forvaltningsniveauer i medlemsstaterne; viii) at Kommissionen lægger sig i selen for at etablere xv) at en hurtig udvikling af de transeuropæiske telekommunikationsnet er en grundlæggende for- udsætning for udviklingen af den elektroniske handel på centralt og regionalt niveau; C 19/82 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 xvi) at EU’s strukturfonde kan og bør spille en mere betydningsfuld rolle i forbindelse med udviklingen af den nødvendige elektroniske infrastruktur og efteruddannelse af de menneskelige ressourcer; xvii) at den lokale infrastruktur til integration af ny teknologi skal styrkes, så virksomhederne får let adgang til disse; xviii) at Rådet og Kommissionen bør støtte FN’s bestræ- belser på at udvikle ETP (Electronic Trade Points) i EU, som skal have til opgave at samle og forvalte al elektronisk handel, som falder ind under deres område i samarbejde med alle instanser og virk- somheder, der er involveret i handel (toldvæsenet, forsikringssel- transportvirksomheder, banker, skaber m. fl. ); xix) at der gennemføres særlige uddannelsesprogram- mer på alle uddannelsesniveauer og navnlig på de højere læreanstalter (helst på universitetsuddan- nelser, der kombinerer informatik med virksom- hedsledelse) — samt efteruddannelse af arbejdsløse — med henblik på en fyldestgørende uddannelse af fremtidige virksomhedsledere; xx) at de europæiske forskningsinstitutter styrkes spe- cielt, så EU ikke sakker agterud med hensyn til indførelse af ny teknologi. B. F o r s l a g 27. ØSU foreslår Kommissionen, 1) at FN’s »forslag til regeringerne«, som udsendtes i forbindelse med initiativet »Electronic Trade Points«, vedtages på europæisk niveau. Disse forslag består af en række foranstaltninger, som skal iværksættes på forskellige områder af næringslivet for at lette indfø- relsen af elektronisk handel i de enkelte landes offentlige sektor. Foranstaltningerne vedrører navnlig aktiviteter, der skal sættes i gang af regeringerne ved hjælp af passende indgreb af lovgivningsmæssig og anden art. Følgende sektorer er omfattet af foranstaltningerne: bankerne, forsikringsselskaberne, toldmyndighederne, handelssektoren, transportsektoren og telekommunika- tion; 2) at FN’s »retningslinjer for international handel«, der indeholder en række retningslinjer for, hvordan elektronisk handel bør drives via »Electronic Trade Points«, vedtages på europæisk niveau; gradvis sammenknyttes i elektroniske netværk, så EU hurtigt kan blive et af verdens store elektroniske centre; 4) at der gives særlig støtte til lande, som skal bære byrden med at drive elektronisk handel med de mindre gunstigt stillede egne af Europa (på Balkan og i Østeuro- pa), samt til landene omkring Middelhavet generelt med henblik på at fremme den elektroniske handel også blandt EU’s nabolande; 5) at der udvikles et europæisk system til en edb- mæssig filtrering af indholdet på Internettet i Europa i stil med det, der går under navnet Platform for Internet Content Selection er udviklet af The World Wide Web Consortium; at den beslutning om en handlingsplan for bekæm- 6) pelse af organiseret kriminalitet, som Rådet vedtog den 28. april 1997, omgående gennemføres (1). C. I n t e r n a t i o n a l t s a m a r b e j d e 28. ØSU mener, at der skal findes løsninger på følgende problemer på internationalt niveau eller — i fald man allerede har aftalt en løsning — at denne snarest gennemføres: fastlæggelse af en fælles overordnet lovramme 1) for minimumsforskifter for definition (beskrivelse) og bekæmpelse af nye former for kriminelle aktiviteter inden for elektronisk handel (cyber-kriminalitet) samt en klar definition af, hvem der bærer skylden for ulovlige og kriminelle aktiviteter — med indførelse af de nødvendige sanktionsmekanismer og et politiberedskab på såvel nationalt som overnationalt niveau (retligt og politimæssigt samarbejde), ligesom det allerede er sket på EU-niveau med Rådets beslutning af 28. april 1997; 2) Fælles praksis, hvad angår: a) national sikkerhed, b) beskyttelse af mindreårige, c) beskyttelse af den menneskelige værdighed, og d) økonomisk sikkerhed; 3) indførelse af en overordnet lovramme, der kan forhindre hvidvaskning af penge, der stammer fra strafbare handlinger samt indførelse af de nødvendige internationale kontrol- og sanktionsmekanismer for sådanne handlinger; 4) (Direkte og indirekte) beskatning — med en så lav beskatning af elektronisk udstyr som muligt, sådan som det er udtrykt i Rådets erklæring om handel med at alle store servicefunktioner, der udgør grundla- 3) get for den europæiske handel (havne, lufthavne osv. ), (1) EFT C 251 af 15. 8. 1997, s. 1. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/83 informationsteknologiprodukter, som blev vedtaget i Singapore i december 1996, således at højteknologipro- dukter bliver tilgængelige for så store grupper af borgerne som muligt; navnet på den ansvarlige for bearbejdningen samt om eventuel videregivelse af data til tredjepart. Brugerne skal kunne afbryde forbindelsen efter at have modtaget disse oplysninger, uden at deres personlige data indsamles; en minimumslovgivningsramme for elektronisk 5) handelsvirksomhed inden for rammerne af procedurerne i FN [konklusionerne af arbejdet i FN’s Kommission for International Handelsret (UNCITRAL), som blev godkendt af FN’s generalforsamling den 30. januar 1997, vil være et udmærket grundlag for en dialog], WTO og OECD, som kan garantere den nødvendige autoritet og sikkerhed i samhandelen; 6) forhindring af enhver form for begrænsninger, som regeringer eller leverandører af tjenesteydelser måtte forsøge at indføre i adgangen til internationale net af politiske eller andre grunde; 7) beskyttelse af intellektuel ejendomsret (patenter, trade-marks og navne) gennem Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) ved hjælp af a) WIPO-aftalen om ophavsret, som stadfæster gennemfø- relsen af grundlæggende principper i Berner-konven- tionen til værn for litterære og kunstneriske værker i ny teknologi og b) WIPO-aftalen om lydgengivelse og -optagelse som er et vigtigt skridt med henblik på beskyttelse af udøvende kunstnere og producenter på det auditive område; 8) indførelse af internationale standarder for krypte- ring, som beskrevet i OECD-dokumentet »retningslinjer for en krypteringspolitik« fra 27. marts 1997 og øget brug af asymmetriske logaritmer til at kodificere meddelelser, som fx SET (Secure Electronic Transactions), for at garantere fuldstændig sikkerhed i forbindelse med han- delen og overførsel af personlige data og opnå en hurtig spredning af digitale underskrifter såvel i lovgivning som i virksomhederne; iii) personlige data kan ikke anvendes til andre formål end dem, de er indsamlet til, medmindre loven tillader det eller brugeren giver informeret samtykke; iv) adgangen til internationale informationsnet skal være betinget af brugerens samtykke til at hans personlige data bearbejdes ud over den bearbejd- ning, der er nødvendig for at give adgang til nettet og lignende tjenester (fx af hensyn til betalingen); v) den tekniske infrastruktur skal udvikles, så det bliver muligt at få anonym adgang (fx mulighed for at læse og skimme oplysninger anonymt), og personlige data må kun bearbejdes i det omfang, det er nødvendigt for at give adgang til nettet og lignende tjenester; vi) iværksættelse af en bred bevidstgørelseskampagne, hvor brugerne informeres om deres rettigheder, med henblik på at gøre databehandling til en positiv del af virksomhedsfremme på markedet (således at såvel private virksomheder som offentlige myndigheder med et godt ry for beskyttelse af data kan opnå en forholdsmæssig fordel); vii) fremme af effektive tilpasningsinitiativer, der tages af sektorerne selv, med henblik på gennemførelse af principper om beskyttelse af personlige data fra industriens side, selv i lande, der ikke er i besiddelse af lovgivning på området; 9) med hensyn til fremme af det internationale samar- bejde, der skal befæste grundlæggende principper om beskyttelse af personlige data, som beskrevet i erklærin- gen fra ministerkonferencen i Bonn: viii)fremme af klausuler om anvendelse af standardkon- trakter, som fastsat af Europarådet i samarbejde med Europa-Kommissionen og det internationale handelskammer. i) de personlige oplysninger må kun bearbejdes, når lovgivningen tillader det eller brugeren har givet informeret samtykke; 10) EDIRA — EDIFACT med henblik på gennemfø- relsen af internationale EDI-standarder, som FN har vedtaget (UN/EDIFACT) for at fremme handelen; ii) brugerne af internationale informationsnet skal, inden man går i gang med at bearbejde deres personlige oplysninger, informeres om formålet med bearbejdningen, hvilke oplysninger, der bearbejdes, 11) nedbringelse af omkostninger, som kan tilskrives, at der stadig eksisterer telekommunikationsvirksomhed- er med monopol- eller oligopolstatus, med henblik på at genetablere fair konkurrence mellem de europæiske aftagervirksomheder; C 19/84 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 12) gennemførelse af internationale konventioner om beskyttelse af menneskerettigheder (FN’s charter, Den europæiske menneskerettighedskonvention etc. ) i infor- mationssamfundet, navnlig i forbindelse med elektronisk handel; 13) iværksættelse af enhver aktion, som er nødvendig for at skabe international tillid til den elektroniske handels metoder, fremgangsmåder og netværk; 14) den fremtidige forvaltning af DNS (Domain Name System), hvorunder hører alle Internet-adresser, således at adgangen hertil bliver både let og klar. De bestræbelser, man gør sig i OECD, er allerede begyndt at etablere forudsætningerne for en international aftale; 15) indførelse af fælles internationale interoperabili- tetsstandarder til gavn for forvaltninger, brugere og forbrugere. III. KONKLUSIONER ØSU’s behandling af Kommissionens meddelelse resulte- rede i følgende grundlæggende konklusioner: 1. Elektronisk handel er en udfordring for såvel produktionskræfterne (handel, industri, håndværk, ban- Bruxelles, den 29. oktober 1997. ker etc. ) som forbrugerne. 2. Den offentlige sektor bør spille en afgørende rolle i forbindelse med fremme af den elektroniske handel. 3. De sikkerhedsmæssige problemer bør løses hurtigst muligt for at etablere den nødvendige tillid til elektroni- ske transaktioner og fjerne borgernes berettigede tvivl om, hvorvidt deres personlige data er beskyttet. 4. Efter en modernisering kan de små og mellemstore virksomheder få gavn af den elektroniske handels nye muligheder på lige vilkår. 5. Kommissionen bør skynde sig at indføre de nødven- dige programmer for livslang uddannelse, så arbejdsgive- re og lønmodtagere kan tilpasse sig de nye arbejdsvilkår. 6. EU bør gå ind i den internationale dialog med fælles holdninger, der understøtter de europæiske interesser. EU bør give direkte støtte til forsknings- og 7. udviklingsprogrammer i ny teknologi. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3479/97 von Raúl ROSADO FERNANDES an die Kommission. Programm zur Unterstützung der Modernisierung der Land- und Forstwirtschaft (PAMAF)

eurovoc_concepts:
EAGGF Guidance Section
EU programme
Portugal
agricultural education
farm modernisation
forestry policy

formats: html print