title: Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén -Handlingsplan för den europeiska textil- och beklädnadsindustrins konkurrenskraft

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 29. 10. 1997 KOM(97) 454 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET, EUROPAPARLAMENTET, EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN OCH REGIONKOMMITTÉN Handlingsplan för den europeiska textil- och beklädnadsindustrins konkurrenskraft INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. INLEDNING 2. DEN SENASTE UTVECKLINGEN INOM TEXTIL- OCH BEKLÄDNADSSEKTORN 1 2 3. TEXTIL- OCH BEKLÄDNADSSEKTORN INOM RAMEN FÖR GEMENSKAPSPOLITIKEN. 4 3. 1. Strukturell anpassning och konkurrens a) Innovation, forskning och teknisk utveckling b) Ny kompetens och yrkesutbildning. c) Integrerade strukturella initiativ 3. 2 Den interna ramen a) Den inre marknaden b) Bestämmelser om och insyn i statligt stöd c) Sysselsättning d) Arbetsgivaravgifter 3. 3. Utrikesförbindelser , a) Främja marknadstillgången b) Bestämmelser c) Miljö d) Sociala frågor e) Företagens internationalisering och industriellt samarbete 4. SLUTSATSER Bilaga: 4 4 6 6 7 7 8 9 9 10 10 11 11 12 12 14 17 EUROPEISK KONKURRENSKRAFT (1997 - 2000) HANDLINGSPLAN FÖR TEXTIL- OCH BEKLÄDNADSINDUSTRINS A. 1. INLEDNING 1. 1. Föreliggande meddelande är riktat till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén, i enlighet med rådets (industri) slutsatser av den 28 mars och 14 november 1996. Det ingår i den dialog som utvecklats på kommissionens initiativ mellan berörda parter inom textil- och beklädnadssektorn, i synnerhet nationella statliga myndigheter, och arbetsmarknadens parter. Dialogen inriktade sig på att globalt utvärdera de åtgärder som Europeiska unionen och medlemsstaterna vidtagit, samt den privata sektorns behov av att ytterligare infora omstrukturerings- och moderniseringsstrategier. stärka konkurrenskraften och Arbetsmarknadens parter har lagt fram en gemensam rapport över resultaten och presenterar tilläggsåtgärder som kan vidtagas på gemenskapsnivå. Rapportens främsta mål var att stimulera en framgångsrik strukturell anpassning inom sektorn, samtidigt som sysselsättningsproblemet uppmärksammades. flera De föreslagna industripolitik och ekonomiska och sociala sammanhållningspolitik. tilläggsåtgärderna i riktlinjerna ingår för kommissionens 1. 2. Sektorns utveckling under de senaste åren framhäver många starka punkter samt ett visst antal svaga punkter. Genom sin integration i den nya tekniska revolutionen präglas sektorn av modernitet. Konkurrensfördelarna i samband med innovation, design, kvalitet och know-how ger den en ledande roll på de öppna internationella marknaderna. Strävan efter modernisering i en omgivning utsatt för internationell konkurrens har dock medfört en avsevärd minskning av arbetstillfällena. Det är en mycket oroande utveckling med tanke på den regionala koncentrationen och hur det socialt påverkar sysselsättningen inom textil- och beklädnadssektorn. 1. 3. De förändringar som genomförts inom textil- och beklädnadssektorn visar tydligt att det inte finns "traditionella" industrier kontra "högtekniska" industrier, utan snarare konkurrenskraftiga och icke konkurrenskraftiga företag. Textil- och beklädnadsindustrin har under de senaste åren visat betydande konkurrenskraftiga produktionsresultat och bevisat att den liksom övriga ekonomiska aktiviteter har en framtid. 1. 4. De allmänna riktlinjerna för Europeiska kommissionens industripolitik har fastställts i nyligen utgivna meddelanden. 1 1 Industripolitiken slutlig. En politik för Genomförande av benchmarking av den europeiska i en öppen och konkurrenspräglad miljö - gemenskapens riktlinjer - KOM(90)0556 i Europeiska unionen - KOM(94)0319 slutlig. - KOM(96)0463 industriell konkurrenskraft industrins konkurrenskraft 1 « Riktlinjerna utgör en horisontell ram där strategin för industripolitiken inom textil- och beklädnadssektorn ingår. Strategin tar särskild hänsyn till inom ramen för sektorernas specifika karaktär. De särskilda gemenskapens olika verksamheter är avsedda att stärka de konkurrensfördelar Europeiska unionens textil- och beklädnadsindustri har. En global plan som säkerställer åtgärdernas samstämmighet och effektivitet har upprättats utifrån erhållna bidrag. initiativ som tas 1. 5. lyfter fram ett visst antal Textil- och beklädnadsgruppernas arbetsresultat prioriterade områden som bör inspirera berörda parter till åtgärder inom sektorn, nämligen företag, arbetsgivar- och fackföreningar, nationella och gemenskapliga offentliga myndigheter. Följande områden prioriteras särskilt: - sysselsättning och utbildning, områden där en del av svaren kan och skall sökas inom sektorn, men som även kräver mer globala lösningar för nya sysselsättningstillfallen genom unionens ekonomi och genom utbildningsprogram för kompetensutveckling och omskolning, - utveckling och spridning av nya produkter, processer och utrustning, inklusive informationsteknik kommunikations- och distributionsledet, som visar sig vara en grundläggande konkurrensfördel, till hela sektorn, - en väl fungerande inre marknad skall garantera högsta konsument- och miljöskydd och bör inte medföra nya hinder för fri rörlighet av varor. Lagstiftningen om offentlig upphandling och konkurrens skall säkerställa att hela sektorn drar fördel av den inre marknaden, - tillträde till tredje länders marknader och ett strikt uppfyllande av de bestämmelser som frivilligt accepterats inom ramen för internationella avtal, vilket är absolut nödvändigt som motvikt till globaliseringen av marknaderna och liberaliseringen av importen till gemenskapen, - regional utveckling med speciell uppmärksamhet på sektorns utvecklingsbara företag belägna i unionens mindre gynnade områden för att skapa förhållanden som gör det möjligt för dem att anta utmaningen till konkurrens på samma villkor som företag belägna i mer utvecklade områden. 2. DEN SENASTE UTVECKLINGEN INOM TEXTIL- OCH BEKLÄDNADSSEKTORN Textil- och beklädnadssektorn intar en viktig plats i Europeiska unionen, både ekonomiskt, socialt och regionalt. slutlig. Benchmarking av konkurrenskraften: införandet av ett verktyg till aktörernas och de offenliga myndigheternas förfarande - KOM(97)0153 slutlig. Enligt uppgifter från Observatoire Européen du Textile et de l'Habillement (OKTII) 2, sysselsätter sektorn ca 2,2 miljoner människor i nästan 120 000 företag. Den utgör 7,6 % av sysselsättningen industrin och 4,2 % av mervärdet. En stor del av arbetstillfällena innehas av kvinnlig arbetskraft och den regionala koncentrationsnivån är hög. inom Under 1990-talet påverkades sektorn av flera större händelser, i synnerhet den ekonomiska tillbakagången i Europa som följdes av en dämpad uppgång, ökad konkurrens och teknisk utveckling. Rent allmänt har unionens dämpade ekonomiska uppgång inte medfört någon ökad intern efterfrågan, och svagare inkomster och ökad arbetslöshet har haft återverkningar på hushållens konsumtion av textil- och beklädnadsvaror. Samtidigt har konkurrensen ökat kraftigt på grund av att gemenskapens marknad öppnats alltmer efter flera förmånsavtal och genomförandet av slutsatserna från Uruguayrundan samt närvaron av nya viktiga samarbetspartner inom den internationella handeln. Inte minst den ökande konkurrensen från låglöneländer har inneburit en kraftig utflyttning av vissa delar av produktionen. tekniska utvecklingen och den ökande Slutligen har den spridningen av informationsteknik medfört en kraftigt ökad kapitalintensitet och automatisering vilket man märker speciellt inom textilsektorn. Den har framför allt medfört strukturella förändringar både inom företagens interna organisation och i det sätt branschen fungerar. Sektorn svarade på de senaste årens utmaningar genom en kraftig omstrukturering och modernisering, samt utlokalisering av en del av produktionen, i synnerhet arbetsintensiv produktion med lågt mervärde. Utvecklingen av den ekonomiska passiva Importen under beklädnadssektorns OTP-kvot ökar nämligen ständigt. År 1996 utgjorde den ca 20 % av värdet av beklädnadsimporten till Europeiska unionen. (OTP) visade tydligt detta förädlingen fenomen. Globalt sett har produktiviteten och konkurrensfördelarna stärkts, i synnerhet inom områdena snabb reaktion, "just-in-time"-teknik, kvalitet och design, know-how och innovation. Sektorn förblir den störste exportören i världen av textilvaror och den tredje av beklädnadsvaror. Den komplexa utveckling som har medfört sektorns strukturella förändringar har dock lett till betydligt lägre produktion och framförallt minskad sysselsättning. År 1996 var produktionsnivåerna i gängse priser för textil och beklädnad respektive 5,4 % och 4,4 % lägre än 1990 års nivåer. Inom sysselsättningen har mer än 600 000 arbetstillfällen gått förlorade mellan 1990 och 1996, varav ca 100 000 under 1996. 2 Europeiska unionens textil- och beklädnadssektor OKTII, Bryssel 1997. 3 3. TEXTIL- OCH BEKLÄDNADSSEKTORN INOM RAMEN FÖR GEMENSKAPSPOLITIKEN Fördraget om Europeiska unionen uppmanar de offentliga myndigheterna att i enlighet med subsidiaritetsprincipen se till att de villkor som en konkurrenskraftig industri kräver uppfylls. Offentliga myndigheter ansvarar för att verkställa samtliga förutsättningar som krävs för att garantera lämpliga förhållanden för företagens konkurrenskraftiga utveckling och företagen ansvarar främst för nödvändiga anpassningar. Textil- och beklädnadsgrupperna upprättades på Europeiska kommissionens initiativ och undersökte under åtta månader de åtgärder som de offentliga myndigheterna och den privata sektorn vidtagit inom ramen för följande principer: - - - främja gynnsamma förhållanden för företagens utveckling för att underlätta den strukturella anpassningen, se till att den inre marknaden genomförs och att konkurrensbestämmelserna tillämpas, ha en öppen inställning till marknaderna och den internationella handeln. 3. 1. Strukturell anpassning och konkurrens a) Innovation, forskning och teknisk utveckling. Arbetsmarknadens parter medger att en ständig utveckling av konkurrensfaktorer som är bundna till innovation, forskning och teknisk utveckling är avgörande för att bibehålla en omfattande produktion av textil- och beklädnadsvaror i unionens stater. På gemenskapsnivå skall det framhävas att textil- och beklädnadsföretagen har blivit mer aktiva när det gäller att utveckla och framför allt använda de nya processerna och ny utrustning (t. ex. nya principer för vävmaskiner, nya fargningsprocesser som inte förorenar och nya förädlingsprocesser utan utsläpp), nya tyger med högt mervärde (tekniska textilier, textilier med tredimensionell struktur och funktionella textilier etc). Detta far betydelsefulla effekter på sysselsättningen - både på skapandet av nya arbetstillfällen och/eller konsolideringen av befintliga arbetstillfällen - och det har bidragit till den senaste tidens förbättring av den europeiska textil- och beklädnadsindustrins konkurrenskraft. Gemenskapens program för forskning och teknisk utveckling har således gett upphov till synergieffekter och, i samarbete med industrin, till skapandet av samordnings- och deltagandemekanismer inom de områden som anses vara viktigast för branschen. för delprogrammet Inom ramen för fjärde ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling och industri och materialteknik, har den riktade forskningsverksamheten "Total Quality Textiles" visat sig vara ett effektivt instrument för att öka den tekniska kapaciteten i en strukturellt uppdelad sektor och för att förbättra deltagandet av små och medelstora företag. Ungefär 350 företag, varav 300 små och medelstora, har deltagit i forskningen (med en samfinansiering på 40 miljoner ecu av en sammanlagd kostnad på ca 80 miljoner) under detta delprogram. Nya maskiner ("bläckstrålemaskiner", "plasmamaskiner", "C02- superkritiska maskiner") och nya textilprodukter - som kommer att användas inom i de traditionella transport- , byggnads-, hälso- och fritidssektorerna förutom beklädnads- och möbelsektorerna för nya ramen inom forskningsprojekt inom gemenskapen. - har utvecklats De möjligheter som erbjuds genom "Teknikstimuleringsåtgärderna" som är avsedda för små och medelstora företag (undersökningsbidrag som stöd vid utarbetande av förslag och CRAFT-projekt som stärker samarbetet mellan små och medelstora företag i verksamheter där lösningen av tekniska problem skall överlämnas till tredje part) har gjort det möjligt för flera små och medelstora europeiska företag att samarbeta för att utveckla nya textilprodukter samt nya metoder för att organisera produktionen och arbetet. Detta är i huvudsak inriktningen på de åtgärder som företas inom det riktade socioekonomiska forskningsprogrammet. Esprit-programmet har också bidragit till innovationsutveckling inom områden som bildbanker, system för beslutsfattande och elektronisk handel inom textil- och beklädnadssektorn. Industrin har redan börjat ta fram ett projekt för tillämpning och spridning av informationsteknik inom sektorn. Projektet vill integrera flera befintliga initiativ inom samma område och avser utveckla ett europeiskt identifikations- och kommunikationssystem för varor och tjänster baserat på frivilliga standarder som industrin godkänt. Genom systemet skulle i synnerhet ett gemensamt språk för elektroniska handelstransaktioner kunna användas. I innovationsprogrammet från fjärde ramprogrammet stöds industriprojekt som syftar till att anpassa och överföra teknik som är utmärkande för vissa regioner eller sektorer till andra regioner eller sektorer inom EU. Här möts teknikproducenter (ofta små och medelstora företag eller deras branschorganisationer), användare och textil- och forskningscentrer. Ett visst antal av dessa projekt beklädnadsindustrin som t. ex. "centrifugalspinningsteknik" och "flexibel och billigare produktion av textil vävnadsprover". avser tekniska valmöjligheterna I innovationsprogrammet föreslås dessutom olika verktyg av intresse för textil- och beklädnadssektorn: behovsanalyser, analys av starka och svaga sidor, kartläggning av de för programmets europeiska innovationscentrum, information om ny teknik för små och medelstora foretag, europeiska sektorsbundna stipendier för tekniköverföring, tillgång till nytt kunnande och till beprövad praxis för innovationsförvaltning, etablera kontakt med nätet av innovationsspridningscentrer. inom ramen Vid förberedelsen av femte ramprogrammet är den forskning som bedrivs i dag särskilt inriktad på textil- och beklädnadssektorns ambition att förbättra företagens konkurrenskraft samt att behålla och skapa arbetstillfällen som särskilt är anpassade till en hållbar utveckling. Dessa tankar hittar man i åtgärden "produkter, processer, organisation" från temaprogrammet "Främjande av en konkurrenskraftig och hållbar tillväxt" samt i åtgärden "Nya arbetsmetoder och elektronisk handel" från temaprogrammet "Utveckling av ett användarvänligt informationssamhälle". Högsta prioritet bör ges de åtgärder som anses vara av omedelbart intresse för hela branschens konkurrenskraft. Detta är exempelvis fallet för de åtgärder som främjar utnyttjandet av tekniken från Quick response som gör det möjligt att löpande anpassa tillverkningsprocessen till marknadens utveckling och att minska lagren. Denna teknik innebär inte bara en bättre anpassning till efterfrågan utan också en komparativ fördel för förläggningen av produktionen till Europa, vilket kan fa en negativa avgörande sysselsättningsutvecklingen. betydelse vända gäller den när det att b) Ny kompetens och yrkesutbildning De strukturella förändringarna inom textil- och beklädnadssektorn, i synnerhet spridningen av informations- och kommunikationstekniken, ställer nya krav på arbetskraftens kompetens. Den nya kompetensen är i synnerhet kopplad till den tekniska utvecklingen och dess konsekvenser på företagens organisation, som kräver arbetskraft med högre kompetens än "löpande bandet" som var utmärkande för föregående industrirevolution. Inom detta område erbjuder nationella program och instrument samt gemenskapens program Adapt, Emploi och Leonardo da Vinci möjligheter att lösa tydliga behov. Genom programmen strävar kommissionen också efter att främja utvecklingen av gränsöverskridande initiativ som syftar till att sprida de bästa metoderna och know- how i Europas regioner. Genom att sprida de positiva resultat som uppnåtts kommer initiativen inom dessa områden säkert att kraftigt påverka den medvetenhet som krävs och som är väsentlig för en så uppdelad sektor som textil- och beklädnadssektorn. En mer omfattande studie om behoven av ny kompetens inom beklädnadsbranschen avslutades 1995. En liknande studie skall genomföras för textilbranschen. Inom ramen för den sektoriella sociala dialogen och för Leonardo da Vinci-programmet utvecklar arbetsmarknadens parter projekt inom polyvalens och tekniska textilier. Utbildningen skall dessutom ta hänsyn till de allt ökande behoven i samband med produktionens globalisering och internationalisering, som kräver kompetens med inriktning av miljöaspekterna skall också utgöra en väsentlig del av yrkesutbildningen. internationella Integrationen förbindelser. företagens på För övrigt skall utbildningsåtgärderna även användas för att ge sektorn en mer modern framtoning vad gäller kompetens och teknik, som också återspeglar nuvarande verklighet. c) Integrerade strukturella initiativ Lösningarna till de nya utmaningarna har lett sektorn till en strukturell anpassning. Starkare specifika konkurrensfördelar, i synnerhet inom immateriell investering, och en förbättrad produktivitet, som står i nära samband med både materiella och immateriella investeringar, utgör två grundläggande faktorer. För att bättre kunna svara på marknadens krav har sektorn utvecklat en vertikal funktion och nätet blir en viktig referens i synnerhet för små och medelstora företag. Branschens vertikala inom produktionsprocessen, spridningen av ny teknik, snabba reaktioner på marknadens fluktuationer, införande av höga kvalitetsstandarder, miljöfrågor. integration ställer nya krav på ökad flexibilitet Branschens integration ökar dessutom möjligheterna att genomföra och framhäva komplementariteterna och synergieffekterna inom sektorn genom åtgärder för industriellt samarbete, i synnerhet vad gäller underleveranser. Med anledning härav har kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska lagt fram ett meddelande om och sociala kommittén och Regionkommittén underleverantörernas textil- och beklädnadsindustri3. Utifrån detta meddelande och rådets slutsatser har en strategi för att stärka underleverantörernas konkurrenskraft upprättats i nära samarbete med arbetsmarknadens parter och de pilotprojekt som för närvarande genomfors (SCAN - Subcontracting Assistance Network, IBEX - International Buyers' Exhibitions, Genomgång av nomenklaturer för underleverantörer, Praktisk guide för juridiska bestämmelser avseende industrins underleverantörer i Europa, Guide för partnerskap mellan industrins underleverantörer). i Europeiska unionens konkurrenskraft Det finns många tillgängliga instrument som åtföljer och stöder de strukturella förändringarna. På Europeiska unionens nivå spelar strukturfonderna och sammanhållningsfonden en framstående roll inom dessa områden, särskilt i regioner där investeringskostnader i samband med det geografiska läget och infrastrukturerna är högre. Omfattande stöd ges genom åtgärder inom GSR/SPD som syftar till att öka små och medelstora företags konkurrenskraft samt program för gemenskapsinitiativ för små och medelstora företag och Retex. Genom den utvärdering av strukturfondsprogrammen, som kommissionen planerar till början av nästa år, kommer man att kunna se vilka anpassningar som behövs, bland annat för att öka programmens effekt. Detta står i överensstämmelse med industrins förslag att införa en förteckning över framgångsrika projekt för att sprida de bästa metoderna. 3. 2. Den interna ramen a) Den inre marknaden Utbyte inom gemenskapen täcker den största delen av Europeiska unionens produktion av textil- och beklädnadsvaror. År 1996 uppgick leveranserna inom gemenskapen till 53,4 miljarder ecu samtidigt som exporten till tredje land uppgick till 30,3 miljarder ecu. 3 Underleverantörernas konkurrenskraft i Europeiska unionens textil- och beklädnadsindustri KOM(96)0210 slutlig av den 15 maj 1996. Avskaffandet av en rad administrativa förfaranden i samband med inrättandet av den inre marknaden (väntetider vid gränser, ursprungskontroller, osv. ) har inverkat kraftigt eftersom det har underlättat en flexibel anpassning till marknadens krav och medfört lägre kostnader (särskilt inom administration och transport). lagstiftningsinitiativ utvecklats för Nyligen har nya nationella textil- och beklädnadsbranschen, med målet att skydda konsumenternas hälsa och miljön. i synnerhet användningen av vissa kemiska substanser i Initiativen gäller behandlingen av textil- och beklädnadsvaror (azofärgämnen, pentaklorfenol, formaldehyd, tungmetaller). Utbredningen av nationella lagstiftningar som ibland skiljer sig på flera punkter kan skapa nya inre marknaden. tekniska hinder Kommissionens enheter undersöker vilka åtgärder som är oumbärliga för att skapa förhållanden som inom detta område skyddar både konsumenter och miljö samtidigt som de säkerställer en effektiv inre marknad. I vissa fall (azofärgämnen och pentaklorfenol) kan en harmonisering på gemenskapsnivå vara lämplig, samtidigt som ytterligare riskanalyser krävs i andra fall (formaldehyd och tungmetaller). för den Främjandet av europeisk miljömärkning av bäddtextilier och T-shirts och införandet inom en snar framtid av textilmärkning utgör tillsammans med initiativ på nationell nivå ett effektivt instrument för att skydda miljön samtidigt som konkurrenskraften ökar för de företag som deltar i systemet. Den nya handlingsplanen för den inre marknaden som kommissionen4 lade fram den 4 juni 1997 och som Europeiska rådet i Amsterdam stöder innehåller operativa lösningar. En grönbok publicerades i november 1996 för att stimulera till diskussion med berörda parter och hitta nya vägar att förbättra den inre marknaden för offentlig upphandling. Grönboken fram bestämmelsernas tar begränsade effekt på offentlig upphandling och bristerna i medlemsstaternas överföring av direktiven. Ett informationssystem för offentlig upphandling (SIMAP) utvecklas för närvarande. i synnerhet b) Bestämmelser om och insyn i statligt stöd Efter upprättandet konkurrenspolitik. av den inre marknaden krävs en starkare Kommissionen måste garantera stränga bestämmelser om och en effektiv insyn i statligt stöd inom samtliga ekonomiska sektorer. I det avseendet fick en multisektoriell ram för regionalt stöd till stora investeringsprojekt globalt ett välvilligt mottagande i samband med diskussionerna med medlemsstaterna. Ramen skall tillämpas på textil- och beklädnadssektorn. Behovet av en sträng kontroll av stöden inom denna sektor genom en sektoriell eller horisontell ram med noga 4 Handlingsplan för den inre marknaden, meddelande från kommissionen till rådet CSE(97)I slutlig av den 4 juni 1997. 8 anpassade gränsvärden har vid flera tillfallen betonats av industrin och berörda arbetsmarknadsparter, och uppfylls därmed. Mot denna bakgrund skall man noga beakta ramarna för gemenskapsstöd till FoTU, till utbildning och till de små och medelstora företagen samt riktlinjerna för sysselsättningsstöd när man fastställer alla stödåtgärder för denna sektors konkurrenskraft. c) Sysselsättning Gemenskapen är allvarligt bekymrad över att antalet arbetstillfällen har minskat med mer än en fjärdedel under perioden 1990-1996 och över den takt med vilken denna förlust fortsätter. Denna oro förstärks av den regionala koncentrationen av de förlorade arbetstillfällena. Förlustens ekonomiska betydelse och dess sociala inverkan överstiger tydligt de möjligheter till åtgärder industrin har. Därför är det nödvändigt att särskilt som den europeiska uppmärksamma unionens sysselsättningspolitik. för Europeiska detta problem ramen inom De åtgärder och riktlinjer som förutses bl. a. genom stöd till innovativa företag inom ramen för uppföljningarna av Europeiska rådets möte i Amsterdam och särskilt Europeiska rådets nästa möte i Luxemburg om sysselsättningen, samt all politik som medlemsstaterna samordnar till förmån för sysselsättningen, måste ta hänsyn till denna sektors specifika karaktär. Kommissionen gläder sig därför över att det förhandlas fram en "förtroendepakt för sysselsättningen inom textil- och beklädnadssektorn" vilken betonar utbildning och minskning/omorganisering av arbetstiden. På så sätt kan man främja samordnade åtgärder som respekterar de gällande konkurrensreglerna. d) Arbetsgivaravgifter Inom textil- och beklädnadssektorn påverkas vissa underleverantörer som har behov av omfattande arbetskraft i hög grad av indirekta arbetskostnader (sociala avgifter och direkt skatt på lönerna). Skillnaden i jämförelse med huvudkonkurrenterna är stor och ökar alltmer. Trots väl kända budgetproblem har kommissionen vid ett flertal tillfällen ställt sig bakom sänkta indirekta arbetskostnader5, en inställning som bekräftats av de olika Europeiska råden. Särskilda åtgärder för att minska de indirekta arbetskostnaderna inom sektorn, som instrument för att främja sysselsättning och konkurrens, får inte skapa en snedvriden konkurrens6. 5 Vitbok om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, Bryssel 1993. 6 Frågorna behandlas av Gruppen för skattepolitik (Monti-gruppen) enligt de riktlinjer som fastställts vid Europeiska rådets toppmöte i Dublin (december 1996) och Ecofm-rådets möte den 11 november 1996. fördragets bestämmelser på detta område och med I enlighet med subsidiaritetsprincipen önskar kommissionen fortsätta nuvarande diskussioner med medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter. Inom ramen för den sociala dialogen inom textil- och beklädnadssektorn kommer kommissionen att noggrant gå igenom samtliga förslag till arbetstidens organisation och flexibilitet. 3. 3. Utrikesförbindelser a) Främja marknadstillträdet Europeiska unionen anser det viktigt att det även i framtiden skall finnas ett samband mellan av Världshandelsorganisationens bestämmelser och respekten för avtalsparternas åtaganden. beklädnadssektorns uppfyllande textil- och Denna inställning har även inverkat på Europeiska unionens marknadsstrategi som lagts fram i meddelandet av den 14 februari 19967 och som skall vara mer offensiv än tidigare. en världsomspännande Stagnationen av den inre efterfrågan på textil- och beklädnadsvaror under de senaste åren och den ökande konkurrensen från importen medför att exportutvecklingen blir avgörande, i synnerhet till länder där marknaden utgör en tillväxtpotential. Utvecklingen av gemenskapens export till mer öppna marknader där sektorn konfronteras med bevisar gemenskapsindustrins konkurrenskraft. Här har erfarenheten från initiativet Exprom visat sig positiv. Kommissionen kommer även i fortsättningen att sträva efter en bättre information om kortsiktiga nationella initiativ och även vid behov ha en roll som samordnare. Alla industrins förslag för att främja långsiktiga initiativ kommer dessutom att analyseras. Inom denna ram skulle kommissionen kunna undersöka hur effektivt upprättandet av representationskontor för textil- och beklädnadsbranschen skulle vara i ett eller flera länder som är speciellt intressanta för export. konkurrens Vissa tredje länder bibehåller eller skapar ett icke befogat marknadsskydd genom att infora tariffatgärder eller andra åtgärder. Några av de mest uppmärksammade exemplen är Kina, Indien, Argentina, Sydafrika och även Förenta staterna. Skyddsåtgärderna stimulerar inte en utveckling av handelsutbytet. Ofta överensstämmer de inte med skyldigheterna i olika avtal som slutits i samband med Uruguayrundan och i synnerhet inte med textil- och beklädnadsavtalet. För att gemenskapen skall fa en mer effektiv handelspolitik har kommissionen tagit fram en databank över handelshinder, som har blivit ett operativt instrument som är tillgängligt för ekonomiska operatörer. Ett samarbete mellan samtliga berörda parter är avgörande för att instrumentet skall fungera effektivt och kontinuerligt. 7 Den internationella handelns världsomspännande utmaning: en marknadsstrategi för Europeiska unionen KOM(96) 53 slutlig av den 14 februari 1996. 10 b) Bestämmelser Kommissionen förväntar sig att Europeiska unionens parter strikt skall tillämpa ingångna avtal om skydd av intellektuell och industriell äganderätt, subventioner, dumpning och ursprung. Utvecklingen av världsomspännande marknader och gemenskapsmarknadens stegvisa och ökade liberalisering kräver att samtliga aktörer ömsesidigt respekterar rättvisa konkurrensförhållanden. Kommissionen kommer även i fortsättningen att tillämpa de instrument den förfogar över och respektera internationella åtaganden för att garantera en sund konkurrens. I detta syfte krävs ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och ekonomiska aktörer, vilket bevisades genom det förfarande som inleddes i enlighet med förordningen om handelshinder8 angående Förenta staternas ursprungsbestämmelser. c) Miljö Miljöskyddet med sitt specifika sociala och politiska värde skapar ekonomiska möjligheter och sysselsättningstillfällen. För ett enskilt foretag anses kostnaderna för miljöskydd ofta skapa svårigheter inför den internationella konkurrensen. Det finns dock möjligheter för de företag som intar en dynamisk attityd och integrerar miljöfrågorna i sin allmänna strategi. livscykelanalyser För dessa företag är miljömärkning ett effektivt och främjande instrument. I diskussionerna inom Världshandelsorganisationens utskott för handel och miljö är gemenskapens mål att säkerställa att miljömärkningssystemen i fortsättningen baseras på (gemenskapssystem) och att användningen av miljömärkningen och uppställningen av kriterier för hur den beviljas är öppna och tydliga. Utskottet, som gemenskapen kommer att associeras till, har precis påbörjat en analys om miljöeffekter i samband med handelsliberalisering och om miljölagstiftningens handelseffekter inom sektorn. Användningen av märken som är allmänt erkända i Europa eller internationellt och som täcker både material och framställningsmetoder kan dessutom öka dessa produkters konkurrenskraft, samtidigt som det har en positiv inverkan på miljön. Genom i synnerhet FoTUD-program skall man dessutom uppmuntra företagen att bemästra miljöproblemen genom ökad användning av ren teknik och återvinning för att de bättre skall kunna utnyttja framtida ekonomiska möjligheter. En särskild ansträngning för att sprida information såväl på producentnivå som på konsumentnivå kommer att vara önskvärd för att öka de fördelar som förväntas av åtgärderna inom detta område. 8 Rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994. 11 d) Sociala frågor Kommissionen fäster stor vikt vid respekten av grundläggande sociala rättigheter i internationella förbindelser. Den har redan meddelat sin ståndpunkt angående sambandet mellan de internationellt erkända arbetsnormerna9 och handelsavtalen i ett meddelande10 som nyligen publicerats i berörda multilaterala organ, i synnerhet Internationella arbetsorganisationen och Världshandelsorganisationen. Med anledning härav betonade kommissionen behovet av att främja respekten av grundläggande arbetsnormer samtidigt som de inte får användas för protektionism. Samtliga medlemmar i Världshandelsorganisationen uppfyller numera dessa åtaganden på multilateral nivå. n Kommissionen har dessutom fastställt att konsumenterna har varit positivt inställda till de initiativ som de ekonomiska operatörerna främjar och som inriktas på respekten av sociala rättigheter, som till exempel kampanjen "rena kläder". Kommissionen undersöker för närvarande aspekterna av den sociala märkningen i förhållande till och kompatibiliteten med internationella handelsbestämmelser. Genom analysen erhåller kommissionen en objektiv bedömning av för- och nackdelarna. tillförlitligheten insynen till i, e) Företagens internationalisering och industriellt samarbete Sedan några år tillbaka utvecklar allt fler europeiska företag strategier för att internationalisera produktionen och samtliga internationella marknader. Strategin kompletterar anpassningen av åtgärderna inom unionen till produktionsprocessens krav på högt mervärde, snabba svar och korta vägar. stärka konkurrenskraften på Inom ramen för sin politik för industriellt samarbete kommer kommissionen även i fortsättningen att främja utvecklingen av en permanent och sammanhängande ram för samarbete till ömsesidig nytta och den kommer att sträva efter att stödja vissa pilotprojekt utifrån befintliga instrument. % En förstärkning av förfaranden och handelsfrågor kan vara internationella konkurrenskraft inom marknadsglobaliseringen. samarbetspolitiken beträffande normer, administrativa lämplig för att utveckla sektorns Av historiska, ekonomiska och geografiska skäl fäster unionen speciell vikt vid angränsande länder, nämligen central- och östeuropeiska länder, inom ramen för strategin inför deras anslutning, samt länderna i Medelhavsområdet. Allmänt som gemenskapsprogrammen erbjuder (Phare, Tacis, Meda, Ecip, Jopp, Europa- lämpligt att uppmärksamma de möjligheter sett är det 9 Numera finns ett samförstånd på internationell nivå för att kunna identifiera dem med Internationella arbetsorganisationens (ILO) bestämmelser. 10 Sambandet mellan handelssystemet och de internationellt erkända arbetsnormerna, KOM(96)0402 slutlig av den 24 juli 1996. 11 Ministerdeklaration i Singapore den 18 december 1996. 12 Medelhavspartnerskap, Bre, BC-Net osv. ). Yrkesorganisationerna kan spela en viktig roll för att fortsätta i samma anda och genomföra gemenskapens politik för industriellt samarbete. 13 4. SLUTSATSER 4. 1. Den dialog som kommissionen textil- och främjar beklädnadsgrupperna har visat fördelarna med komplementaritet och samstämmiga arbetsmarknadens parter, medlemsstater och gemenskapens initiativ institutioner. ramen inom från för som behandlas anser kommissionen att Arbetsmarknadens parter har i sin rapport lagt fram ett antal rekommendationer. Bland de områden speciell uppmärksamhet bör ägnas åt sysselsättning och utbildning, spridning och överföring av teknik, användning av informationsteknik, främjandet av synergieffekter mellan gemenskapsprogram och nationella program för att maximera och marknadstillträde. inre marknad fungerande resultaten en väl och I definitionen av sina initiativ skall arbetsmarknadens parter beakta de instrument som är tillgängliga i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå. I enlighet med subsidiaritetsprincipen bör medlemsstaterna och kommissionen öka sina ansträngningar till samarbete dels för att säkra synergieffekterna från respektive åtgärd, dels för att stödja de åtgärder som ekonomiska aktörer vidtagit. 4. 2. Sysselsättningen inom sektorn skyddas bäst genom dynamiska och livskraftiga företag. Problemet med sektorns förlorade arbetstillfällen måste lämpligen lösas genom ett globalt skapande av nya arbetstillfällen. Utvecklingen av denna grundläggande fråga måste följas alldeles speciellt med tanke på industrins regionala koncentration och en omfattande sysselsättning av kvinnlig arbetskraft. Inom ramen för slutsatserna från Europeiska rådet i Amsterdam samt för bestämmelserna i fördragets nya kapitel om sysselsättning och de ståndpunkter kommissionen vid flera tillfallen uttryckt, skall den sociala dialogen, som inriktas mer specifikt på sysselsättningsproblemen, fortsätta och fördjupas. Beträffande utbildning skall lämpliga lösningar sökas både på nationell nivå och inom ramen för gemenskapens instrument. Vidareutbildning som uppfyller de nya kompetenskraven och kraven för omskolning skall även i fortsättningen prioriteras. Man bör dock vara medveten om att de åtgärder som skall genomföras berör samtliga parter och främst företagen. På gemenskapsnivå skall pågående pilotprojekt leda till en effektiv spridning av god praxis. Dessutom skall även exempel på framgång på medlemsstaternas nivå spridas i hela unionen och därmed gynna hela sektorn. 14 4. 3. Textil- och beklädnadssektorn har haft ett antal framgångar genom en ökad användning av nya produkter, processer och utrustning samt genom tillämpning av informationsteknik. Hela branschen gynnas dock inte tillräckligt mycket av dessa uppnådda fördelar. Man måste vara medveten om de konkurrensfördelar som uppstår, i synnerhet vad gäller företagsorganisation och när det gäller att besvara efterfrågan. Nätsamarbete mellan branschens olika delar, inklusive distributionsledet, visar sig vara en stark konkurrensfördel som stärker nätverket av små och medelstora företag som kan skapa många arbetstillfällen. Samarbetet mellan den privata sektorn, nationella offentliga myndigheter och gemenskapens myndigheter är oumbärligt för att väl kunna planera hur instrumenten skall användas och för att säkra viktiga projekt inom området. 4. 4. Tröskeln till den inre marknaden passerades utan några större problem inom textil- och beklädnadssektorn. Det krävs dock ett samarbete med arbetsmarknadens parter för att undanröja utbyteshinder som uppstår om principen för ömsesidigt erkännande inte tillämpas. Man måste dock garantera en samordnad och integrerad inställning frågor som uppstår, särskilt beträffande miljö- och konsumentskydd å ena sidan, och en väl fungerande inre marknad å den andra. Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter kommer snarast att informeras om resultaten från de diskussioner som pågår inom kommissionens avdelningar. till de Vad gäller offentlig upphandling medlemsstaterna gemenskapspolitikens mål uppfylls. lämpliga lösningar pä de problem söker kommissionen som tillsammans med framkommer när 4. 5 Unionens handelspolitik skall kunna säkerställa att tredje länders marknader effektivt öppnas för företag inom textil- och beklädnadssektorn, på samma sätt som för andra sektorer. Kommissionen kan inte acceptera att det vid genomförandet av unionens åtaganden om importliberalisering uppstår en större förskjutning i förhållande till möjligheterna att få tillträde till tredje lands marknader. I samband med världsomfattande ekonomiska aktiviteter och speciellt handelsutbyte, skall kommissionen kräva en absolut respekt av de bestämmelser som antagits i internationella avtal och den skall främja en effektiv användning av tillgängliga instrument för handelsförsvar, när situationen så kräver. Ytterligare insatser skall göras för att integrera minimistandarder för miljön och respekten för grundläggande sociala rättigheter i internationella förbindelser. 4. 6. Samtliga planerade åtgärder och en samlad insats från berörda parter kan säkerställa att sektorn får en framstående ställning inom Europeiska unionens ekonomi. Sektorn kan bibehålla sin ekonomiska och sociala betydelse trots färre arbetstillfällen. Pågående förändringar stärker de arbetstillfällen som har högt mervärde och som skapar mer rikedom. 15 I detta sammanhang skall kommissionen utifrån sin kompetens bidra till att skapa förutsättningar för att förbättra den allmänna ekonomiska miljön, anpassa strategiernas globala samstämmighet. till behoven och instrumenten säkerställa Den bifogade handlingsplanen kräver regelbunden uppföljning. Tillsammans med medlemsstaterna kommer kommissionen att fortsätta dialogen med arbetsmarknadens parter för att säkerställa en ständig uppföljning av framstegen och för att anpassa åtgärderna till struktur- och konjunkturutvecklingen. 16 EUROPEISK HANDLINGSPLAN FÖR TEXTIL- OCH BEKLÄDNADSINDUSTRINS KONKURRENSKRAFT 1997-2000 Rekommendationer från arbetsmarknadens parter INNOVATION OCH INDUSTRI OCH INFORMATIONSTEKNIK Åtgärder forskning Sambanden mellan och utveckling, innovation och ny teknik gör det utnyttja komplementariteten av de olika initiativen inom området. möjligt att främsta målet är fortfarande att säkerställa och Det samordna forskningsresultatens tillämpning. spridning och • Arbete med att utveckla nya produkter, processer av samt inom och tillämpningen informationsteknik och elektronisk handel sektorn har inletts. utrustning Införandet av ett temanät lör forskning planeras. SYSSELSÄTTNING, ARBETSGIVARAVGIFTER OCH SKATTER • Förstärkt samarbete medlemsstaterna och parter). (kommissionen, arbetsmarknadens • En tillfällig arbetsgrupp har tillsatts i enlighet med rapporten om skattesystemens utveckling1. Frågorna behandlas inom ramen för den sektoriella sociala dialogen. • Fördjupning av dialogen om arbetstillfällen, nya/bibehållande förkortning/omorganisation av arbetstiden, utbildning och flexibilitet i företagens interna organisation. av • bör Initiativ ändra skattelagstiftningen om överlåtelse av familjeföretag. för tas att • Kommissionen stöder en studie om skatteflykt och grå marknad. Framtagning av en grönbok om illegalt arbete pågår. överlåtelse Rekommendationen av om familjeföretag (EGT nr L385/94) var föremål för ett symposium. Resultaten skall sammanfattas i en rapport. Ett meddelande från kommissionen om uppföljningen läggs fram inom kort. Rapport om skattesystemens utveckling inom Europeiska unionen, KOM(96)546. 30 17 Rekommendationer från parter UTBILDNING arbetsmarknadens Åtgärdi er • Det finns ett kompetensutveckling. och omskolning. utbildningsbehov för Intern utbildning Underlätta tillgången för sektorns små och medelstora befintliga instrument. företag till INDUSTRISAMARBETE MELLAN EUROPEISKA UNIONENS FÖRETAG • Uppföljning av underleverantörsprogrammet (Kommissionens meddelande KOM(96)210 slutlig av den 15 maj 1996 och rådets (industri) slutsatser av den 14 november 1996). MILJÖ AZOFÄRGÄMNEN - PENTAKLORFENOL Sprida miljösynpunkter företagens konkurrenskraft. för att öka en harmoni ser ing lagstiftningar Främja av om medlemsstaternas azofärgämnen och pentaklorfenol för att säkerställa inre väl marknad. fungerande en Inom den sociala dialogen har en analys om utbildningsbehoven inom beklädnadssektorn gjorts. Ett nytt initiativ planeras för textilsektorn. Flera fram projekt som arbetsmarknadens parter utvärderas. lagt Den andra etappen i Adapt-programmet påbörjades i januari 1997. Under hösten 1997 skall de nya projekt som medlemsstaterna valt ut genomföras. Pågående åtgärder för tekniska relationer mellan beställare och de som utför beställningsarbetet, International säljfrämjande åtgärder (mässor IBEX - Buyers' - (SCAN information Subcontracting Assistance Network, statistik). Exhibitions), för En Praktisk guide juridiska bestämmelser avseende industrins underleverantörer i Europeiska gemenskapen och en Guide för partnerskap mellan industrins underleverantörer kommer att finnas tillgängliga i september 1997. • Kommissionen kommer att delta i det arbete som Världshandelsorganisationens utskott handel och miljö nyligen påbörjat. Arbetet skall utvärdera miljökonsekvenserna med i sektorns handelsliberaliseringen miljölagstiftnings handelseffekter. samband och • En till utredning om möjligheterna och genomförbarheten av en harmonisering av frågan pågår. Utredningen behandlar två frågor, nämligen i samband med att dessa substanser hälsorisker inre används samt hur ett förbud påverkar den marknaden och tredje lands marknad. En översyn av direktiv 76/769 planeras. Rekommendationer från arbetsmarknadens parter OFFENTLIG UPPHANDLING • Gynna lagstiftningens prakti oka effektivitet. Säkerställa medlemsstaternas införlivande av direktiven om offentlig upphandling. INDUSTRIELL OCH KOMMERSIELL ÄGANDERÄTT • Främja bekämpningen av förfalskning och kopiering av industridesign och modeller. STATLIGT STÖD • Genomförande av ramprojekt, med gränser anpassade textil- och beklädnadssektorns särdrag. ett multisektoriellt till HANDELSPOLITIK • Bättre tillgång till tredje lands marknad. Åtgärder En grönbok om offentlig upphandling: framtiden publicerades i november 1996. tankar inför Ett meddelande är planerat till 1998 och skall innehålla en handlingsplan med nödvändiga åtgärder för att stärka lagstiftningen. Handlingsplanen skall ge bättre möjligheter att uppnå gemenskapspolitikens för ett mål datasystem SIMAP (Informationssystem för offentlig upphandling) har startats. inom detta område. Ett pilotprojekt Den 13 mars 1997 antogs en gemensam ståndpunkt beträffande slutlig. Tillämpningen av medbeslutandeförfarandet kräver 9 till 21 månader. KOM(93)0344 direktivet En utredning av det multisektoriella ramprojektet pågår i dialog med medlemsstaterna. • Kommissionen kommer även i fortsättningen att i sina internationella förbindelser utveckla arbetet för att främja marknadstillgången. • Respekt av bestämmelser och • bedrägeribekämpning. med samarbete och I arbetsmarknadens kommissionen tillämpa de handelspolitiska instrument den förfogar över när situationen så kräver. medlemsstaterna parter skall Främjande av export. Utvärdering av social märkning. frågor samband med • Kommissionen efter skall skall sträva bättre informationsutbyte med medlemsstaterna och vid tillämpas. behov Samtliga i förslag samarbete med ekonomiska operatörer. Förslaget att i för representationskontor textil- och beklädnadsindustrin kan utvärderas. en långsiktiga samordningsåtgärd skall analyseras land upprätta tredje • Kommissionen för undersöker närvarande aspekterna av den sociala märkningen i förhållande till och kompatibiliteten internationella handelsbestämmelser. tillförlitligheten insynen med till i, Uppförandekodex antagen av europeiska företag. • Kommissionen undersöker möjligheten att främja en stor spridning av en uppförandekodex bland företag ^ ^^ och konsumenter. 19 ISSN 1024-4506 KOM(97) 454 slutlig DOKUMENT SV 10 08 04 13 Katalognummer : CB-C0-97-467-SV-C ISBN 92-78-24605-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg £o


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3494/97 von Carmen DÍEZ DE RIVERA ICAZA an die Kommission. Der Euro und die von den Banken erhobene Umrechnungsgebühr

eurovoc_concepts:
EU Member State
Economic and Monetary Union
bank charges
consumer protection
currency convertibility
national currency
transitional period (EU)

formats: html print


title: Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het "Voorstel voor een richtlijn van de Raad inzake de kentekenbewijzen van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan"

eurovoc_concepts:
commercial vehicle
harmonisation of standards
motor vehicle
police checks
vehicle registration

formats: html pdf print

text: 21. 1. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 19/17 Voorstel 93/71 Gevolgen voor Richtlijn 93/6/EEG Strekking Bijlage I, punt 3, onder a), b) en c) Wijziging van bijlage III, pun- De voorschriften betreffende valutarisico worden uitge- breid tot goud; krachtens punt 3, onder a), wordt het vrijgestelde gedeelte van 2 % omgevormd tot een drempel waarboven hogere kapitaalvereisten van toepassing zijn ten 1, 3 en 4 Bijlage I, punt 3, onder d) Vervanging van bijlage III, punt 7 Geven de nationale autoriteiten toestemming voor toepas- sing van een model voor de berekening van kapitaal- vereisten in verband met valuta, dan moeten zij dezelfde normen toepassen als die welke op interne modellen van toepassing zijn Bijlage I, punt 4, onder a), b) en c) Wijziging van bijlage V, pun- Tier 3-vermogen mag worden gehanteerd ter voldoening aan verplichtingen in verband met via interne modellen berekende verplichtingen betreffende kapitaalvereisten aangaande grondstoffen- en handelsportefeuillerisico’s ten 2, 4, 6 en 7 Bijlage I, punt 5, onder a) en b) Bijlage II Wijziging van bijlage VI, punt 2, De reikwijdte van de bepalingen betreffende grote risico’s wordt uitgebreid tot risico’s die door interne modellen onder i) en 8, 2e alinea worden bestreken Invoeging van de nieuwe bijla- gen VII en VIII Bijlage VII vormt de toepassing van de BIB-normen betreffende grondstoffen, en bijlage VIII is gebaseerd op de BIB-normen betreffende interne modellen Advies van het Economisch en Sociaal Comité over het „Voorstel voor een richtlijn van de Raad inzake de kentekenbewijzen van motorvoertuigen en aanhangwagens daarvan” (1) (98/C 19/05) De Raad heeft op 5 augustus 1997 besloten, overeenkomstig artikel 75 van het EG-Verdrag, het Economisch en Sociaal Comité te raadplegen over het voornoemde voorstel. De Afdeling voor industrie, handel, ambacht en diensten, die met de voorbereiding van de desbetreffende werkzaamheden was belast, heeft haar advies op 8 oktober 1997 goedgekeurd. Rapporteur was de heer Kubenz. Tijdens zijn 349e Zitting van 29 en 30 oktober 1997 (vergadering van 29 oktober) heeft het Economisch en Sociaal Comité het volgende advies uitgebracht dat met 99 stemmen vo´o´r, 1 tegen, bij 3 onthoudingen is goedgekeurd. 1. Achtergrond In 1996 waren er in de Europese Gemeenschap 1. 1. 164 553 000 personenvoertuigen en 22 032 000 bedrijfs- voertuigen geregistreerd. In totaal zijn dat ongeveer: — 186 585 000 motorvoertuigen (2) en 20 000 000 aan- hangwagens (3). (1) PB C 202 van 2. 7. 1997, blz. 13. (2) Ontleend aan officie¨le statistieken van D. -G. III van de Commissie per land. 1. 2. In Duitsland wordt jaarlijks ongeveer 20 % van de geregistreerde motorvoertuigen en aanhangwagens tweedehands verhandeld en dus overgeschreven. In de Europese Unie vinden per jaar enige tientallen miljoenen overschrijvingen plaats. 1. 3. Sinds 1 januari 1993 vormt de interne markt van de Europese Unie een ruimte zonder binnengrenzen met vrij verkeer van goederen, personen, diensten en kapitaal. Sindsdien passen de lid-staten Richtlijn 70/156/EEG van de Raad van 6 februari 1970 (4) inzake de onderlinge (4) PB L 42 van 23. 2. 1970, blz. 1 — advies ESC: PB C 48 van (3) Eigen schatting van het ESC. 16. 4. 1969, blz. 14. C 19/18 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen 21. 1. 98 aanpassing van de wetgevingen van de lid-staten betref- fende de goedkeuring van motorvoertuigen en aanhang- wagens daarvan toe (laatstelijk gewijzigd bij Richtlijn 97/27/EG) (1). Eerstgenoemde richtlijn brengt de geleide- lijke vervanging met zich van de nationale goedkeurings- systemen door een communautaire typegoedkeuring- sprocedure. Krachtens deze richtlijn, en alle fiscale aspecten buiten beschouwing gelaten, maakt een een- maal in een lid-staat verkregen „EG-typegoedkeuring” het mogelijk het betrokken type voertuig in volledig nieuwe staat op voorlegging van een geldig certificaat van overeenstemming (Certificate of Conformity — COC) in eender welke lid-staat te registreren, te verkopen en in het verkeer te brengen. 1. 4. De EG-typegoedkeuring is sinds 1 januari 1993 optioneel van toepassing op voertuigen van categorie M1, d. w. z. motorvoertuigen die zijn bestemd voor het vervoer van personen met ten hoogste acht zitplaatsen, die van de bestuurder niet meegerekend (2). Vanaf 1 januari 1997 is het stelsel voor nieuwe M1-voertuigen verplicht. 1. 5. Na toelating via de typegoedkeuring en na verstrekking van het officie¨le nationale kenteken wordt voor zowel nieuwe als tweedehandse voertuigen het kentekenbewijs afgegeven. 1. 6. Is er een kentekenbewijs voor een motorvoertuig afgegeven, dan kan de eigenaar of de wederverkoper het voertuig op de interne markt verkopen of in geval van laten over- verhuizing naar een andere lid-staat schrijven (3). 2. Inleiding 2. 1. Met onderhavig voorstel voor een richtlijn wordt beoogd, vorm en inhoud van het kentekenbewijs te harmoniseren. 2. 2. Het voorstel is gebaseerd op artikel 75 van het EG-Verdrag (betreffende het Gemeenschappelijk vervoerbeleid). 2. 3. Met de richtlijn worden de volgende harmoni- satiedoeleinden nagestreefd: — voor alle in een lid-staat ingeschreven voertuigen het wegverkeer op het grondgebied van de andere lid-staten te vergemakkelijken door de controle van de kentekenbewijzen door de bevoegde nationale autoriteiten te vereenvoudigen; — de mogelijkheid te bieden om in het wegverkeer te controleren of Richtlijn 91/439/EEG betreffende het rijbewijs (4) wordt nageleefd; (1) PB L 18 van 21. 1. 1997, blz. 7 — advies ESC: PB C 49 van 24. 2. 1992, blz. 5. (2) Zie bijlage II van Richtlijn 70/156/EEG. (3) Zie ook de „Interpretatieve mededeling van de Commissie inzake de goedkeurings- en inschrijvingsprocedures voor reeds eerder, in een andere lid-staat ingeschreven voertui- gen” (96/C 143/04) — PB C 143 van 15. 5. 1996, blz. 4. (4) PB L 237 van 24. 8. 1991, blz. 1 — advies ESC: PB C 301 van 13. 11. 1995. — de werking van de interne markt te verbeteren door ervoor te zorgen dat de kentekenbewijzen bij de inschrijving van een voertuig in een andere lid-staat gemakkelijker worden begrepen; — de werking van de interne markt te verbeteren door ervoor te zorgen dat bij de inschrijving van een voertuig in een andere lid-staat de eigenaar of de houder van het voertuig gemakkelijker kan worden geı¨dentificeerd. 3. Algemene opmerking 3. 1. Het Comité schaart zich achter dit Commissie- voorstel, het kentekenbewijs te harmoniseren. 4. Bijzondere opmerkingen 4. 1. Het is met name tevreden over het voornemen, het kentekenbewijs op de bepalingen van het Verdrag van Wenen af te stemmen (5). De bepalingen van de ECE-regeling (6) moeten 4. 2. echter in ieder geval in de EU-regeling worden opgeno- men, omdat eerstgenoemde regeling buiten de EU, met name in Oost-Europa, van kracht is. 4. 3. Het Comité schaart zich achter de invoering van een via het chassisnummer toegankelijk elektronisch systeem op EU-schaal waaruit informatie over toe- latingsgegevens van voertuigen kan worden verkregen. 4. 3. 1. Wat het gebruik van het kentekenbewijs in het nationale wegverkeer betreft, is het in sommige lid-staten (Denemarken, Verenigd Koninkrijk, Zweden) niet ver- plicht dat de bestuurder van een voertuig het bijbehoren- de kentekenbewijs bij zich heeft. In deze lid-staten maken de bevoegde nationale instanties gebruik van een systeem dat bij verkeerscontroles toegang biedt tot een nationaal kentekenbestand waarin onder andere alle gegevens zijn opgeslagen die op het kentekenbewijs voorkomen. 4. 3. 2. Momenteel bestudeert de Commissie het pro- ject „TADIA” waarmee de gegevens betreffende het certificaat van overeenstemming in het kader van de EG-typegoedkeuring op Europese schaal zouden moeten kunnen worden uitgewisseld. Wellicht kan elektronische voertuigcontrole op dit project worden gebaseerd. 4. 3. 3. Als tussenstap op weg naar directe elektroni- sche voertuigcontrole wordt het gebruik van plastic kaarten met chips aanbevolen. Wellicht kan deze oplos- sing inderdaad onmiddellijk in de praktijk worden gebracht zonder dat eerst nog met een papieren document hoeft te worden gewerkt. (5) Verdrag inzake het wegverkeer, opgemaakt te Wenen op 8 november 1968, met wijzigingen die op 3 september 1993 in werking zijn getreden; Economische Commissie voor Europa van de Verenigde Naties. (6) ECE-Economische Commissie voor Europa van de Verenig- de Naties. 21. 1. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 19/19 4. 3. 4. Zou toch een papieren document moeten wor- den gebruikt, dan dienen de gegevens in ieder geval elektronisch leesbaar te zijn (b. v. met de hulp van een streepjescode). 4. 4. Ook het Comité vindt dat het kentekenbewijs hoe dan ook uit twee delen moet bestaan. 4. 4. 1. Deel twee van het kentekenbewijs moet in beginsel niet in het voertuig worden bewaard, hetgeen doorgaans ook niet geschiedt. Op die manier wordt het doorverkopen van gestolen voertuigen bemoeilijkt. Verkrijging te goeder trouw is zonder deel twee immers onmogelijk. Deze methode heeft in Duitsland en Neder- land goede resultaten opgeleverd, en ook Belgie¨ over- weegt de mogelijkheid om een kentekenbewijs in twee afzonderlijke delen af te geven. men in verband met de elektronische leesbaarheid de nagestreefde uniformering doorkruisen. Gegevens die slechts dienen ten behoeve van 4. 7. 2. voertuigcontrole door de autoriteiten kunnen met het oog op ruimtebesparing ook op een elektronisch leesbaar kentekenbewijs met een uniform formaat moeiteloos gecodeerd worden aangebracht. 4. 7. 3. De beveiliging tegen vervalsing kan worden verbeterd door het aanbrengen van hologrammen voor te schrijven in bijlage I, deel I, punt II en deel II, punt II van de richtlijn. 4. 7. 4. Tevens beveelt het Comité aan om ten aanzien van de papierkwaliteit ten minste dezelfde maatstaven als bij het Europese rijbewijs te hanteren om de levens- duur en de bescherming tegen vervalsing te verhogen. 4. 4. 2. Een tweedelig kentekenbewijs kan bovendien dienen als eigendomsbewijs, zoals dat in sommige lid-staten al gebeurt. 4. 8. Bijlage I, deel I, punt VII en deel II, punt VII 4. 8. 1. De formulering moet als volgt komen te luiden: 4. 5. Met betrekking tot de artikelen 6 en 7 van de voorgestelde richtlijn 4. 5. 1. Het Comité acht het juist dat het in Richtlijn 96/47/EG (1) tot wijziging van Richtlijn 91/439/EEG betreffende het rijbewijs genoemde comité wordt inge- schakeld bij het aanbrengen van aanpassingen van de bijlagen aan technische vooruitgang overeenkomstig artikel 7. 4. 6. Met betrekking tot artikel 8 4. 6. 1. lijk. De omzettingstermijn is toereikend en wense- 4. 7. Met betrekking tot bijlage I De harmonisatie van het formaat van het 4. 7. 1. kentekenbewijs moet niet tot maximumafmetingen wor- den beperkt. Het formaat dient naar het voorbeeld van de Richtlijn betreffende het rijbewijs nauwkeurig te worden voorgeschreven. Op die manier wordt voorko- men dat uiteenlopende nationale afmetingen en proble- (1) PB L 235 van 17. 9. 1996, blz. 1. Brussel, 29 oktober 1997. „Op het kentekenbewijs kunnen met behulp van passende codes aanvullende gegevens worden ver- meld, mits deze voorkomen in het op basis van de EG-typegoedkeuring door de producent afgegeven certificaat van overeenstemming of daarvan door een eenvoudige berekening kunnen worden afgeleid. ” 4. 9. Aanhangwagens 4. 9. 1. Is het toegestaan dat aan een voertuig meerdere aanhangwagens worden gekoppeld, dan moet in plaats van het kenteken kunnen worden volstaan met een door de bevoegde instantie afgegeven verklaring die het voertuig dient te vergezellen en bij controles moet kunnen worden overgelegd. uitzonderingsprocedures 4. 10. Nationale blijven door de richtlijn onaangetast. Wel verdient het aanbeve- ling om uniforme kentekenbewijzen in te voeren voor voertuigen die niet aan de EG-typegoedkeuring zijn onderworpen. 4. 10. 1. Dit geldt thans voor alle voertuigcategoriee¨n waarvoor EG-typegoedkeuring nog niet mogelijk is, alsook voor voertuigen die op individuele basis via nationale procedures kunnen worden goedgekeurd na de inwerkingtreding van de EG-typegoedkeurings- procedure voor M1-voertuigen, en voor alle overige voertuigcategoriee¨n. De voorzitter van het Economisch en Sociaal Comité T. JENKINS


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2125/97 af 29. oktober 1997 om fastsættelse af i hvilket omfang der kan accepteres ansøgninger, der blev indgivet i oktober 1997 om importlicenser for visse produkter fra fjerkrækødssektoren i forbindelse med forordning (EF) nr. 509/97

eurovoc_concepts:
Slovenia
import licence
interim agreement (EU)
poultrymeat


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled "Intermodality and Intermodal Freight Transport in the European Union: A Systems Approach to Freight Transport - Strategies and Actions to Enhance Efficiency, Services and Sustainability"'

eurovoc_concepts:
carriage of goods
combined transport
common transport policy
organisation of transport

text: 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/25 Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled “Intermodality and Intermodal Freight Transport in the European Union: A Systems Approach to Freight Transport — Strategies and Actions to Enhance Efficiency, Services and Sustainability”’ (98/C 19/07) On 3 June 1997 the Council decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty establishing the European Community, on the above-mentioned communication. The Section for Transport and Communications, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 15 October 1997. The rapporteur was Mr Kielman. At its 349th plenary session (meeting of 29 October 1997) the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 110 votes to 1, with 1 abstention. 1. The Commission document 1. 1. The objective is to develop a framework for an optimal integration of different modes so as to enable an efficient and cost-effective use of the transport system through seamless, customer-oriented door-to-door ser- vices whilst favouring competition between transport operators. This will promote a greater use of environmen- 1. 2. tally-friendly modes of transport with spare capacity. By improving the potential of rail and water-borne transport, intermodality will help to overcome congested road networks. Performance improvements in railways, the full internalization of external costs and the pro- motion of intermodality are part of an overall strategy for sustainable mobility. intermodal transport (1). In its own-initiative opinion of 22 November 1995 (2) on the legislative Commission programme for transport/the common transport policy action programme 1995-2000, the ESC stressed the crucial importance of intermodality and interoperability for the development of trans-European networks. 2. 3. Further economic growth will boost demand for transport, as developments in production and logistics require systems that are more and more flexible and efficient. So far road transport has been the best placed to satisfy such demand and growth there has been more than reasonable. Growth is still expected to be strong in road transport in the near future. Given that such growth cannot go on indefinitely is an important reason for the development of intermodality. 2. Introduction 3. General comments 2. 1. The ESC supports the integrated approach to developing intermodal transport in the EU. The way in which this is described in the communication shows insight into a complex issue and points the way for concrete action. However, the ESC feels that many problems are involved in carrying out the actions described in the communication. While it appreciates the Commission’s ambitious approach to these unusually complex issues, it feels that the approach should also be realistic and practical. 3. 1. The Commission communication targets the removal of obstacles to the use of intermodal transport on a wider scale. But the technical, economic and, above all, political obstacles to the market-oriented operation of the railways in particular are hardly mentioned. The ESC therefore feels that one of the most serious, if not the most serious stumbling blocks to the development In its opinions the ESC has always attached great 2. 2. importance to the improvement and extension of (1) OJ C 19, 25. 1. 1993, p. 29; OJ C 18, 22. 1. 1996, p. 32; OJ C 39, 12. 2. 1996, p. 100. (2) OJ C 39, 12. 2. 1996, p. 43. C 19/26 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 of intermodality is missing from the communication. Mention should also be made here of the ESC opinion on the White Paper on European railways (1). 3. 2. Road transport is leading the way on the new technology front. Ever-cleaner and more economical engines are constantly being developed, while new logistical concepts and systems are soon brought on line. The development and application of new information technologies, such as communications, navigation and planning systems, is also widespread in road transport. Intermodal transport is losing more and more ground here. One should focus on improving technology and finding solutions to present obstacles (such as bottle- necks caused by cumbersome administrative procedures and lack of infrastructure investment) in rail, inland waterway and coastal transport, so they can maintain their advantage in the fields of energy consumption, emissions and noise prevention. 3. 3. ‘Intermodality’ is an interesting principle to use as a quality indicator of the efficiency of the total transport system. But the Commission’s communication does not elaborate this idea or give it any concrete foundation. It is also unclear what the consequences of intermodality will be for jobs and society as a whole. 3. 4. Anyway, the ESC doubts whether policy regard- ing ‘intermodality’ is a complement to other EU policies. For instance, support is sometimes given to regional economic developments that may hamper the develop- ment of an integrated intermodal transport network, or encourage road transport. In addition, the disappearance of internal frontiers and the liberalization of road transport have led to strong growth in that sector. The development of Trans-European Networks of motorways and ‘Freeways’ for rail traffic will directly have a big impact on the use of road, rail and water-borne transport and may greatly influence the development of ‘intermodality’. 3. 5. When one compares the quality of road, rail, water (including short sea) and road/rail and road/ waterway intermodal transport, it is clear that road transport can achieve a high quality-to-price ratio, but often scores lower on social aspects (safety, space and infrastructure use, energy efficiency, noise prevention and emissions) or causes higher social costs. So, an active policy by the public authorities on intermodality is justified, because the government is now responsible for calculating external costs, and market participants can count on having to take account of total costs when doing their sums. 3. 6. In the short and medium term road transport will continue to have a big lead over intermodal transport as long as the total costs of transport are not fully taken into account. The creation of a level playing field and the inclusion of external costs (fair pricing) are important Commission tools for stimulating intermodal transport. It is not clear to what extent this will actually lead to a change in the modal split. In addition, it is still difficult to attribute external costs correctly to the different transport modes. For this reason the effects of such internalization on international competition between locations is still insufficiently clear. (2) Moreover, it will probably be a long time before external costs are internalized in all transport modes, as the Commission itself admits. 3. 7. The development of ‘intermodality’ often calls for huge investments, especially in equipment, terminals and information systems. Government support for new services is only possible to a limited extent, while subsidies for operating losses, for example, are on the whole impossible, even in the initial phase. As many parties in intermodal transport can only invest very limited sums, this is a considerable barrier. 3. 8. The ESC thinks that red tape should be kept to a minimum when implementing the Commission’s action programme and further developing intermodality. In its view there is no need for a whole new set of administrative regulations. Right from the start of the implementation of the action programme the Commission should consult closely with all those involved, both market operators and social partners. (1) OJ C 206, 7. 7. 1997, p. 23. (2) Cf. the Economic and Social Committee’s Opinion on the Green Paper — Towards fair and efficient pricing in transport — Policy options for internalizing the external costs of transport in the European Union; OJ C 56, 24. 2. 1997, p. 31. 21. 1. 98 EN Official Journal of the European Communities C 19/27 3. 9. The ESC feels that the Commission communi- cation does not give sufficient credit for what has already been achieved in the field of intermodality. For example, the liner shipping industry has for many years been operating through intermodal services all over Europe and this has developed greatly since the advent of containerization. 4. Specific comments 4. 1. It is very ambitious to try and build up an integrated European intermodal transport system in which transport policy is coordinated at all levels. Regional and local authorities in particular often play a decisive role in the development of intermodal infrastruc- ture. Mention has been made earlier (see under point 3. 4) of the different areas of policy that can be better coordinated within the European Commission. This problem is even more apparent at national, regional and local level. The communication gives no indication of how the Commission intends to coordinate policy, nor of where and how decisions are to be taken in practice. 4. 2. Attention should be paid to the interaction between passenger and goods transport both by road and on the railways. In many countries passenger transport places such demands on available infrastruc- ture that it hampers the continuous development of intermodal goods transport by rail. One solution may be to have separate infrastructures for passenger and goods traffic on the railways, but this will require huge investments and very long planning and construction lead times. A comparable separation of passenger and goods traffic on the roads is also conceivable and has already been tried out in a number of European countries. Such developments will have a big influence on the quality of road and rail transport and on the oppor- tunities for intermodal transport. 4. 3. In a free transport market it will be, to a large extent, the market participants themselves (carriers, operators and users) who manage such things as infor- mation networks and rates structures. From the com- munication it is not sufficiently clear what role the Commission can play here. 4. 4. Obviously, the further development of intermo- dality will have repercussions on jobs, training require- ments and working conditions. An increase in intermodal transport will lead to an increase in road transport feeder services, which will affect drivers’ working conditions such as working hours. As the ESC has pointed out earlier, the liberalization necessary in rail transport will have enormous consequences for railway jobs and company organization. The ESC considers that special attention should also be paid to the social aspects involved in implementing intermodality when working out the overall blueprint. The Commission should have the necessary studies undertaken beforehand in collaboration with the committees and social partners involved. This should also be incorporated into the action programme. systems 4. 5. It is also worth looking at new concepts and systems of technological development in intermodal transport. Bimodal (such as RoadRailer, CODA-E and Kombirail) may lead to a new extensive market segment for intermodal transport and the devel- opment of multiple unit cars for intermodal transport (such as the German Cargosprinter) is very promising. With such systems whole new market segments can be served, but they may also ‘threaten’ existing intermodal transport markets. Fragmentation of supply must be guarded against, so attention should be paid to differ- ences in systems and techniques when further developing the framework for intermodality described in the com- munication. 4. 6. The ESC would stress the need to integrate transport techniques to promote door-to-door intermo- dal transport. The Commission’s point of departure is that undesirable developments in road transport (congestion, emissions and accidents) can be avoided by promoting intermodal transport. The Commission’s supposition that (existing) reserve capacity on the railways can thereby be used must, in the ESC’s view, be doubted. First, it is not certain that there is reserve capacity everywhere, while in addition passenger trans- port is mostly given priority on the railways. Further rationalization of rail traffic should lead to additional transport capacity becoming available. Otherwise there is still plenty of capacity in a number of countries and transport links for combined road/water transport both by inland waterway and by short sea transport. It is also very important to list which of the infrastructures used in the past for one of the transport modes can be modernized quickly and incorporated into the existing network. C 19/28 EN Official Journal of the European Communities 21. 1. 98 4. 7. The problem of transalpine traffic is of great importance to the development of intermodality in Europe. But some of this sector falls outside the EU’s sphere of influence. This can stand in the way of an effective European policy on intermodality. A new, ‘intermodality-based’ approach to trans- 4. 8. port will require a re-organization of the transport chain. New actors will be active, logistical concepts and systems will change. This in turn will alter the level and structure of transport costs. It is not clear whether or in what way such developments will influence the price of transport and quality of service, and perhaps with it the competitive position of Europe. Whatever happens, it is important to learn from the experiences of existing intermodal transport services and build on them as much as possible. Solutions should be found for existing obstacles so that intermodality becomes more efficient and attractive. Brussels, 29 October 1997. The President of the Economic and Social Committee Tom JENKINS Opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Communication from the Commission regarding the consultation on the Green Paper on a Numbering Policy for Telecommunication Services in Europe’ (98/C 19/08) On 26 May 1997 the European Commission decided to consult the Economic and Social Committee, under Article 198 of the Treaty on the above-mentioned communication. The Section for Transport and Communications, which was responsible for preparing the Committee’s work on the subject, adopted its opinion on 15 October 1997. The rapporteur was Mr Mobbs. At its 349th plenary session (meeting of 29 October 1997), the Economic and Social Committee adopted the following opinion by 108 votes for, one vote against and two abstentions. 1. Introduction The Economic and Social Committee issued its 1. 3. opinion on 28 May 1997 (1). 1. 1. The Commission issued a Green Paper on a Numbering Policy for Telecommunication Services in Europe (COM(96) 590 final) on 20 November 1996. This resulted in a period of wide ranging consultation with all interested parties within the EU on a variety of options for a common approach towards certain numbering issues in order to reach the agreed goals of a competitive and liberalized telecommunications market. 1. 4. The Committee welcomed the Commission’s initiative and recognized it as playing an important part of the process towards full liberalisation since the Green Paper on Telecommunications (2) was issued in 1987. 1. 2. In addition, the Commission organised a public hearing in February 1997, attended by over 100 partici- pants. Over 80 written submissions were received by the closing date of 21 February 1997. (1) OJ C 287, 22. 9. 1997, p. 15. (2) Towards a dynamic European Economy — Green Paper on the development of the common market for telecom- (COM(87) 290 services and equipment munications final) — ESC Opinion: OJ C 356, 31. 12. 1987, p. 46


eurovoc_concepts:
EU programme
disease prevention
health policy
pollution
public health

text: C 19/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 3. 3. 3. 1. I denne forbindelse understreger ØSU endvi- dere, at det er vigtigt med overvågningssystemer for sjældne sygdomme for at kunne registrere tidstendenser og regionale ophobninger. Da sådanne tendenser som regel først viser sig efter 10 år, er det efter ØSU’s opfattelse vigtigt at sikre, at det foreslåede handlingspro- gram videreføres — også efter 2003. 3. 4. Det siger sig selv, at Kommissionen bør sikre sammenhæng og komplementaritet mellem alle EU- initiativer vedrørende sjældne sygdomme. Dette gælder især det foreslåede handlingsprogram, igangværende og fremtidig forskning i sjældne sygdomme og forslaget til bestemmelser om orphan-præparater (hvor der er brug for nøje at koordinere forskning, udvikling og markeds- føring). 3. 5. ØSU bemærker med tilfredshed, at Kommissio- nen som led i programmet planlægger at fremme samarbejdet med relevante internationale organisationer og tredjelande, der også bør omfatte Japan og USA. Bruxelles, den 29. oktober 1997. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et handlingsprogram 1999-2003 på fællesskabsplan om forureningsrelaterede sygdomme som led i indsatsen på folkesundhedsområdet« (1) (98/C 19/03) Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 27. juni 1997 under henvisning til EF-traktatens artikel 129 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne. Det forberedende arbejde henvistes til Sektionen for Miljø-, Sundheds- og Forbrugerspørgsmål, som udpegede Markku Matti Lemmetty til ordfører og Christoph Fuchs og Georges Linssen til medordførere. Sektionen vedtog enstemmigt sin udtalelse den 7. oktober 1997. Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 349. plenarforsamling af 29. og 30. oktober 1997, mødet den 29. oktober 1997, med 106 stemmer for og 3 hverken for eller imod, følgende udtalelse. 1. Indledning 1. 1. Kommissionen har fremlagt en meddelelse om et handlingsprogram på fællesskabsplan om forureningsre- laterede sygdomme som led i indsatsen på folkesundheds- området. Meddelelsen ledsages af et forslag til Europa- Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et handlingsprogram 1999-2003 på fællesskabsplan om forureningsrelaterede sygdomme som led i denne indsats. 1. 2. Handlingsprogrammet er baseret på artikel 3, litra o), og artikel 129 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, i henhold til hvilke sundhedsbe- skyttelse er et prioriteret område. I sin meddelelse af 24. november 1993 om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden, fastlagde Kommissionen rammerne for den fremtidige indsats på fællesskabs- plan (2) med henblik på at opnå de opstillede mål- sætninger. 1. 2. 1. I forlængelse af den nævnte meddelelse har Kommissionen også for nylig vedtaget handlingspro- grammer om henholdsvis forebyggelse af personskader og sjældne sygdomme. 1. 3. Det Økonomiske og Sociale Udvalg har ved en række lejligheder understreget forbindelsen mellem miljøforurening og sundhed. I sin udtalelse af 6. juli (1) EFT C 214 af 16. 7. 1997, s. 7. (2) KOM(93) 559 endelig udg. af 24. 11. 1993. 21. 1. 98 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/7 1994 om Kommissionens meddelelse om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden (1), opfordrede ØSU Kommissionen til at anlægge en bred indfaldsvinkel til spørgsmålet, idet man understregede miljøets betyd- ning for sundheden. I den foreliggende meddelelse og forslaget til 1. 4. handlingsprogram fokuseres der primært på de sund- hedsmæssige problemer, der skyldes miljøforurening. Forurening bidrager til mange af de væsentligste årsager til sygelighed og dødelighed i EU. Kommissionen nævner åndedrætsproblemer, allergier, kræftsygdomme, hjerte- karsygdomme og smitsomme sygdomme, neurologiske lidelser og svækket immunforsvar. Endvidere udgør høreskader og andre skader som følge af støjforurening et stadig større problem. 1. 4. 1. Allergi er én af de mest almindelige kroniske lidelser. Op imod en tredjedel af befolkningen i de udviklede lande lider af allergi, og tallet stiger fortsat (2). Det skal dog bemærkes, at når der i Kommissionens forslag henvises til »allergier«, så er der overvejende tale om allergiske symptomer i luftvejene (og ikke om fødevareallergier eller allergier forårsaget af hudkon- takt). 1. 5. Forebyggelse af forureningsrelaterede sygdomme omfatter tre elementer: 1) at mængden af forurenende stoffer reduceres ved kilden, 2) at enkeltpersoners eksponering begrænses, og 3) at de sundhedsmæssige følger for de eksponerede individer lindres. 1. 6. Selvom der eksisterer data på fællesskabsplan og i medlemsstaterne om forureningsrelaterede sygdomme, har man ikke noget klart billede af forholdet mellem miljøforurening og sygdom. 1. 7. Kommissionens meddelelse indeholder en over- sigt over de aktioner, der er iværksat i medlemsstaterne, på internationalt plan og på fællesskabsniveau med henblik på at løse problemet med forureningsrelaterede sygdomme. 1. 8. På baggrund af ovenstående og under hensynta- gen til andre aktioner på området og de begrænsede økonomiske midler, der er til rådighed, foreslår Kommis- sionen følgende udvælgelseskriterier for de sygdomme, der skal fokuseres på i programmet: — sygdommen må ikke være genstand for folkesund- som led i andre fællesskabspro- hedsaktioner grammer; (1) EFT C 388 af 31. 12. 1994. (2) European Allergy White Paper. The UCB Institute of Allergy, maj 1997. — de nuværende niveauer for eksponering for forure- nende stoffer skal bevisligt udgøre en sundhedsrisiko, og endvidere skal der være tale om en væsentlig eksponering af befolkningen; — sygdommen skal i væsentlig grad øge sygeligheden og/eller dødeligheden i Fællesskabet, og/eller der skal bevisligt være en væsentlig stigning i sygdommens prævalens; — Fællesskabets aktioner skal medføre en værditil- vækst i forhold til medlemsstaternes aktiviteter. 1. 9. Ud fra disse kriterier kommer Kommissionen frem til, at sygdomme, der er relateret til luftforurening, primært luftvejssygdomme og allergier, skal have en fortrinsstilling i det foreslåede program. 2. Handlingsprogram 1999-2003 på fællesskabsplan om forureningsrelaterede sygdomme 2. 1. Kommissionen foreslår et femårigt handlingspro- gram, der primært fokuserer på forebyggelse af astma og andre luftvejssygdomme og -allergier. 2. 2. Programmet tager sigte på at øge den tilgængelige viden om forureningsrelaterede sygdomme, forbedre risikoopfattelsen og risikostyringen i forbindelse med forureningsrelaterede sygdomme og støtte foranstalt- ninger, der tager sigte på forebyggelse af de sygdomme, der er omfattet af programmet. 2. 3. Forslaget lægger op til høring af medlemsstater- ne, relevante internationale institutioner og tredjelande. Programmet vil fortløbende blive evalueret, og evalue- ringsrapporter vil blive udarbejdet med bestemte tidsin- tervaller. I forslaget fastlægges kun de økonomiske rammer 2. 4. for programmets første år (1999). Afgørelse om de økonomiske rammer for de sidste fire år vil blive truffet på et senere tidspunkt. 3. Generelle bemærkninger 3. 1. ØSU bifalder Kommissionens meddelelse og forslag til handlingsprogram på fællesskabsplan. Gene- relt vidner Kommissionens meddelelse om høj kompe- tence og stor ekspertise. 3. 2. ØSU støtter handlingsprogrammet, da det er velbegrundet og aktionerne præsenteres på en klar måde. Det fremlægges desuden på et belejligt tidspunkt, hviler på et solidt grundlag og lægger op til en større EU-indsats for så vidt angår foranstaltninger på folkesundhedsom- C 19/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21. 1. 98 rådet. Programmet vil desuden give den nødvendige værditilvækst, selvom der allerede nu foreligger en stor mængde data om forureningsrelaterede sygdomme. 3. 2. 1. ØSU finder navnlig Kommissionens oversigt over eksisterende foranstaltninger på forskellige niveau- er anvendelig. ØSU er heller ikke i tvivl om, at den foreslåede blanding af horisontale og sygdomsspecifikke aktioner er praktisk gennemførlig. 3. 2. 2. ØSU understreger vigtigheden af, at mængden af forurenende stoffer nedbringes, og at dette sker ved kilden. 3. 3. ØSU har en række bemærkninger at fremføre, hvilket ikke må opfattes sådan, at forslagets værdi drages i tvivl, og det behandlede emne opfattes som uvigtigt. 4. Særlige bemærkninger 4. 1. Hvad angår handlingsprogrammets første speci- fikke målsætning (»Bedre oplysninger. «), understreger ØSU vigtigheden af, at der indsamles videnskabelige data om årsagssammenhængen mellem forurening og sygdom, og at eksisterende data om årsagssammenhæng vurderes og evalueres i samarbejde med medlemssta- terne. 4. 2. Hvad angår den anden specifikke målsætning (»Risikoopfattelse og -styring. «) peger ØSU på, at der er behov for andet og mere end blot tilvejebringelse af information, hvis man 1) vil undgå unødig frygt blandt offentligheden og 2) opmuntre folk til i videst muligt omfang at undgå eksponering for miljørisici. Forskning i risikooplysning viser, at redelig information, der tager den frygt, mennesker oplever, alvorligt, virker langt mere beroligende end nøgne data. Derfor skal folk have tillid til dem, der tilvejebringer oplysningerne. Desuden skal man være opmærksom på aspekter som socialt miljø og de berørte personers forudsætninger. 4. 3. Med hensyn til den tredje specifikke målsætning (»Luftvejssygdomme og allergier«) understreger ØSU, at man ud fra de samme overordnede kriterier kunne have taget visse andre vigtige sygdomme op i handlings- programmet. 4. 3. 1. I denne forbindelse understreger ØSU vig- tigheden af, at man også gør en indsats for at forebygge andre allergier, f. eks. fødevareallergi. 4. 4. ØSU noterer med tilfredshed, at det vil modtage evalueringsrapporten og rapporten om programmets gennemførelse. 4. 5. ØSU understreger vigtigheden af samarbejde med de nationale myndigheder, Det Europæiske Miljø- agentur, Verdenssundhedsorganisationen (WHO) og tredjelande. 4. 5. 1. Det er desuden vigtigt at anerkende det arbejde, som det amerikanske miljøbeskyttelsesagentur, »Envi- ronmental Protection Agency« (EPA), har gjort inden for risikovurdering og -styring i relation til forurenings- relaterede sygdomme. ØSU ser det som vigtigt for EU at kunne drage nytte af denne type arbejde. 4. 6. For at undgå unødigt dobbeltarbejde opfordrer ØSU Kommissionen til at sikre, at de foreslåede foran- staltninger er i overensstemmelse med og komplementæ- re i forhold til de aktioner, der er iværksat under sundhedsovervågningssystemet (1) og øvrige aktioner på fællesskabsplan, som kunne være af betydning for forureningsrelaterede sygdomme, f. eks. de aktioner, der finder sted inden for rammerne af det femte miljøhandlingsprogram »Mod en bæredygtig udvik- ling« (2). 4. 7. ØSU mener, at usikkerheden omkring finansie- ringen, er en svaghed ved programmet. ØSU forstår udmærket baggrunden, men det ville være en fordel, hvis Kommissionen blot løseligt kunne angive finansie- ringsbehovet for årene 2000-2003, og hvis budgetmyndig- hederne kunne garantere, at kravene vil blive opfyldt. Sikkerheden for gennemførelsen af et flerårigt program må ikke undermineres af budgetmæssige forhold. I denne forbindelse understreger ØSU også, at 4. 2. 1. formidling og tilvejebringelse af information skal ske systematisk. Det er særlig vigtigt, at målgruppen un- dersøges på forhånd. (1) Forslag i EFT C 338 af 16. 12. 1995; udtalelse fra ØSU i EFT C 174 af 17. 6. 1996. (2) Forslag i EFT C 138 af 17. 11. 1993; udtalelse fra ØSU i EFT C 287 af 4. 11. 1992. Bruxelles, den 29. oktober 1997. Tom JENKINS Formand for Det Økonomiske og Sociale Udvalg


title: REGOLAMENTO (CE) N. 2126/97 DELLA COMMISSIONE del 29 ottobre 1997 che stabilisce la quantità di taluni prodotti del settore delle uova e del pollame disponibile nel corso del primo trimestre 1998 nel quadro del regolamento (CE) n. 1866/95

eurovoc_concepts:
egg
import
poultrymeat
third country


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3514/97 του Hiltrud BREYER προς την Επ τροπή. Βιολογικά όπλα με χρήση γενετικά τροποποιημένων μικροοργανισμών

eurovoc_concepts:
EU control
Iraq
biological weapon
chemical weapon
export
genetically modified organism
international security
microorganism
scientific research
vaccine


title: REGOLAMENTO (CE) N. 2121/97 DELLA COMMISSIONE del 29 ottobre 1997 che fissa i prezzi rappresentativi e gli importi dei dazi addizionali all'importazione per i melassi nel settore dello zucchero

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price


title: REGLAMENTO (CE) N° 2126/97 DE LA COMISIÓN de 29 de octubre de 1997 por el que se fijan las cantidades disponibles durante el primer trimestre de 1998 en lo que se refiere a determinados productos del sector de la carne de aves de corral y de los huevos al amparo del Reglamento (CE) n° 1866/95


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3479/97 do Deputado Raúl ROSADO FERNANDES à Comissão. Programa de Apoio à Modernização Agrícola e Florestal (PAMAF)

eurovoc_concepts:
EAGGF Guidance Section
EU programme
Portugal
agricultural education
farm modernisation
forestry policy


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem "Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 2201/96 über die gemeinsame Marktorganisation für Obst und Gemüse"

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
fruit product
fruit vegetable
production aid
vegetable product

text: C 19/126 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 21. 1. 98 Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem „Vorschlag für eine Verord- nung (EG) des Rates zur A¨ nderung der Verordnung (EG) Nr. 2201/96 über die gemeinsame Marktorganisation für Obst und Gemüse“ (98/C 19/33) Der Rat beschloß am 15. September 1997, den Wirtschafts- und Sozialausschuß gemäß Artikel 43 und 198 des EG-Vertrags um Stellungnahme zu dem vorgenannten Vorschlag zu ersuchen. Der Wirtschafts- und Sozialausschuß bestellte Herrn Sabin zum Hauptberichterstatter. Der Ausschuß verabschiedete auf seiner 349. Plenartagung am 29. und 30. Oktober 1997 (Sitzung vom 29. Oktober) mit 82 Stimmen bei 2 Stimmenthaltungen folgende Stellungnahme. 1. Der Wirtschafts- und Sozialausschuß stellt fest, daß dieser Vorschlag für eine A¨ nderung der gemeinsamen Marktorganisation für Obst und Gemüse, die zuletzt im Jahr 1996 geändert wurde, lediglich eine interne Umverteilung der Quote Frankreichs für zur Verarbei- tung bestimmte Tomaten betrifft und keine Auswirkun- gen auf die Quoten der übrigen Mitgliedstaaten hat. 1. 1. Im Zuge der Reform von 1996 wurde die Gesamt- quote Frankreichs um 24 000 Tonnen verringert. Davon waren sowohl die Quote für Tomatenkonzentrat als auch die für „andere Erzeugnisse“ betroffen. 1. 2. Gleichzeitig wurde im Rahmen der Reform auch die Möglichkeit ausgeschlossen, bei U¨ berschreitung einer Quote Mengen zwischen den verschiedenen Pro- duktkategorien zu übertragen. 1. 3. Die Frankreich zugeteilte Quote für Tomaten, die zur Herstellung „anderer Erzeugnisse“ bestimmt sind, entsprach nicht der Realität der französischen Verarbeitungsindustrie; es bestand eine Differenz von 15 000 Tonnen zwischen dem tatsächlichen Produktions- volumen und der Quote. schaftsjahre 1997/1998 und 1998/1999 eine Umverteilung der französischen Quote in dem Sinne vorzuschlagen, daß die Quote für ganze geschälte Tomaten um 15 000 Tonnen verringert und die Quote für „andere Erzeugnisse“ um die gleiche Menge erhöht wird. 2. Mit ihrem Vorschlag ist die Kommission dieser Aufforderung des Rates vom Juni 1997 nachgekommen. Durch die vorgeschlagene Quote wird der tatsächlichen Produktion der französischen Tomatenverarbeitungsin- dustrie besser Rechnung getragen. Die Gesamtquote Frankreichs erhöht sich dadurch nicht. Die aus dem Vorschlag resultierende Erhöhung der Quote Frank- reichs für „andere Erzeugnisse“ hat keine negativen Auswirkungen auf die anderen Erzeugermitgliedstaaten, da Frankreich bei verarbeiteten Tomaten nur einen Selbstversorgungsgrad von 35 bis 40 % erreicht. Aus den bisher vorliegenden Angaben geht im übrigen hervor, daß die Gemeinschaftsquoten im Wirtschaftsjahr 1997 nicht ausgeschöpft werden. Schließlich verursacht der Vorschlag auch keine zusätzlichen Haushaltsausgaben, sondern ermöglicht im Gegenteil geringfügige Einspa- rungen, da für geschälte Tomaten mehr Prämien gewährt werden als für Tomaten, die für „andere Erzeugnisse“ bestimmt sind. 1. 4. Der Rat der Landwirtschaftsminister hatte die Kommission im Juni 1997 aufgefordert, für die Wirt- Folglich befürwortet der Ausschuß den Vor- 2. 1. schlag der Kommission. Brüssel, den 29. Oktober 1997. Der Präsident des Wirtschafts- und Sozialausschusses Tom JENKINS


title: REGULAMENTO (CE) Nº 2129/97 DA COMISSÃO de 29 de Outubro de 1997 que fixa os direitos de importação no sector do arroz

eurovoc_concepts:
CCT duties
customs duties
import
import policy
rice


title: Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om "Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 92/12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor"

eurovoc_concepts:
application of EU law
approximation of laws
committee (EU)
excise duty
free movement of goods

text: C 19/60 SV Europeiska gemenskapernas officiella tidning 21. 1. 98 Yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén om ”Förslag till rådets direktiv om ändring av direktiv 92/12/EEG om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor” (1) (98/C 19/18) Den 14 juli 1997 beslutade rådet, i enlighet med EG-fördragets artikel 99, att rådfråga Ekonomiska och sociala kommittén om ovannämnda förslag. Sektionen för ekonomiska, finansiella och monetära frågor, som var ansvarig för det förberedande arbetet, antog sitt yttrande den 14 oktober 1997. Föredragande utan studiegrupp var José Bento Gonçalves. Vid sin 349:e plenarsession den 29-30 oktober 1997 (sammanträdet den 29 oktober 1997) antog Ekonomiska och sociala kommittén följande yttrande med 123 röster för och 3 nedlagda röster. 1. Allmänna synpunkter b) Kampen mot skattebedrägerier och smuggling för- stärks. 1. 1. Det föreliggande förslaget till rådets direktiv om ändring av artikel 24 i direktiv 92/12/EEG syftar till att ge kommissionen större befogenheter att anta rättsakter på området för punkskatter samt till att påskynda tillämpningen. c) Den fria rörligheten för dessa varor inom unionen garanteras och möjligheten till insyn ökar genom lämpliga juridiska förfaranden och bestämmelser. Samtidigt motverkas snedvridning av konkurrensen och missbruk. Dessutom ändras punktskattekommitténs befo- 1. 2. genheter. Det bör betonas att de föreslagna förändringarna 1. 4. inte påverkar medlemsstaternas självbestämmande i skattefrågor, eftersom fastställande av skattenivåer faller utanför direktivets tillämpningsområde. Dessa förändringar syftar till att effektivisera de 1. 3. aktuella bestämmelserna främst på följande områden: 2. Slutsats a) Kontrollsystemet moderniseras och blir enklare att tillämpa. (1) EGT C 267, 3. 9. 1997, s. 58. Bryssel den 29 oktober 1997. 2. 1. ESK ställer sig bakom det ovan behandlade förslaget till direktiv, eftersom det uppnår sitt syfte och framför allt bidrar till att genomföra den inre marknaden, förbättrar och effektiviserar de juridiska bestämmelserna samt medför ökad insyn med avseende på den inre marknaden. Ekonomiska och sociala kommitténs ordförande Tom JENKINS