title: Kertomus kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102 täytäntöönpanosta - KOM(95) 117 lopullinen, 11.5.1995 -Tiivistelmä kannanotoista ja huomautuksista

eurovoc_concepts:
approximation of laws
consumer credit
consumer protection
restriction on competition

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO ic i* it -k J Bryssel, 24. 09. 1997 KÖM(97) 465 lopull. Kertomus kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun direktiivin 87/102 täytäntöönpanosta - KOM(95) 117 lopullinen, 11. 5. 1995 Tiivistelmä kannanotoista ja huomautuksista (komission esittämä) I. JOHDANTO JA TIIVISTELMÄ LI Taustaa. 1. 1. 1 Kertomus direktiivin 87/102/ETY soveltamisesta 1. 1. 2 Kertomusta koskeva kuuleminen 1. 1. 2. 1 Euroopan parlamentti 1. 1. 2. 2 Neuvosto 1. 1. 2. 3 Muut 1. 2 Tiivistelmässä esitetyt päätelmät II. KERTOMUKSESSA KOM(95) 117 LOPULLINEN KÄSITELLYT AIHEET II. 1 Soveltamisalan laajentaminen (1 ja 2 artikla) II. 1. 1 Luottorajat (>200 ja <20 000 ecua) II. 1. 2 Liiketoiminnan aloittamista varten otetut luotot II. 1. 3 Sopimukset, joihin liittyy osto-optio II. 1. 4Rakennusluotot ja kiinnitykset. II. 1. 5 2 artiklan luettelo poikkeuksista 11. 2 Nuoriin kuluttajiin kohdistettu mainonta 11. 3 Kuluttajia koskeva tiedonantovelvollisuus ja alan ammattilaisia koskeva neuvonantovelvollisuus 11. 4 Tilinylityksiä koskevat säännöt (2 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 6 artikla) 11. 5 Kuluttajien olosuhteiden selvittäminen ennen takaisinottomääräysten antamista (7 artikla) 11. 6 Maksaminen ennen määrättyä ajankohtaa (8 artikla) 11. 7 Vekselit (10 artikla) 11. 8 Toissijainen vastuu (11 artikla) 11. 9 Sellaisten elinten perustaminen, joilla on valtuudet käsitellä kuluttajien valituksia (12 artikla) 11. 10 Peruuttamisajat 4 4 4 4 4 5 5 6 7 7 7 7 8 9 9 10 11 11 12 13 13 13 14 14 II. l 1 Kulutusluottosopimuksen täyttämättä jättämisen seuraukset 11. 12 Koronkiskonta 11. 13 Luotonvälittäjät 11. 14 Tietosuoja 11. 15 Takaajat 11. 16 Ylivelkaantuminen III. YLEISTÄ. , IV. MUU ASIAAN LIITTYVÄ TOIMINTA V. KOMISSION VIHREÄ KIRJA JA TIEDONANTO RAHOITUSPALVELUISTA VI. LIITTEET 15 16 17 17 18 18 19 20 20 21 3- I. JOHDANTO JA YHTEENVETO 1. 1 Taustaa /. 1. 1 Kertomus direktiivin 87/102/ETY soveltamisesta 1. Kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 87/102/ETY 17 artiklassa säädetään, että komission on annettava neuvostolle kyseisen direktiivin soveltamista koskeva kertomus viiden vuoden kuluessa direktiivin voimaantulosta. Jäsenvaltioille ja eurooppalaisille luotonantajien, kauppiaiden ja kuluttajien 2. järjestöille jaettiin 17 artiklassa määritellyn tehtävän mukaisesti kesäkuussa 1994 (24. kesäkuuta 1994 päivätty kirje D02058) kulutusluottomarkkinoihin liittyviä eri näkökohtia koskeva kyselylomake. Myös korkeakouluyhteisöä kehotettiin antamaan asiasta lausuntoja. Komissio antoi ,11. toukokuuta 1997 kertomuksen KOM(95) 117 lopullinen, joka perustuu saatuihin vastauksiin ja komission tilaamiin tutkimuksiin direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä ja markkinoiden toiminnasta. Kyseisen kertomuksen oli määrä toimia keskustelun pohjaksi 3. tarkoitettuna asiakirjana, ja kertomuksessa käsitellyt kysymykset eivät näin ollen olleet varsinaisia ehdotuksia vaan kyse oli ennemminkin kulutusluottoa koskevasta keskustelusta ja komission alustavaa lausuntoa koskevasta julkilausumasta. Julkilausuma käsitteli sellaisia aiheita, joista komissio oli jo ilmaissut kantansa. Kertomuksessa ei toisin sanoen esitetty varsinaista lainsäädäntösuunnitelmaa, vaan se oli osa direktiivin 87/102/ETY ja sen myöhempien muutosten tarkistamisen valmistelua. 1. 1. 2 Kertomusta koskeva kuuleminen Kertomus toimitettiin virallisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle 11. 4. toukokuuta 1995. 1. 1. 2. 1 Euroopan parlamentti Oikeusasioita käsittelevä valiokunta nimitettiin kertomuksen vastuuvaliokunnaksi; ympäristö-, terveys-ja kuluttajansuojavaliokunta toimi yhteistyössä sen kanssa. 1. 1. 2. 1. 1 Ympäristö-, terveys- ja kuluttajansuojavaliokunta Esittelijänä oli Annemarie Kuhn (PSE/Saksa); hänen 25. huhtikuuta 1996 antamassaan lausuntoluonnoksessa suhtaudutaan suurelta osin myönteisesti kertomuksessa esitettyihin direktiivin 87/102/ETY muuttamista koskeviin perusteisiin (muun muassa soveltamisalan laajentaminen, mainostaminen sekä peruuttamisaika) ja kiinnitysluottoa koskeviin näkökantoihin. luottosopimustyypit tiedottaminen, ja -4 1. 1. 2. 1. 2 Oikeusasioita käsittelevä valiokunta keskusteltiin Ernesto Caccavale (UPE/Italia) nimitettiin esittelijäksi; hänen laatimastaan alustavasta kertomusluonnoksesta valiokunnan 22. huhtikuuta 1996 järjestämässä julkisessa kuulemistilaisuudessa ja itse oikeusasioita käsittelevässä valiokunnassa 22. - 23. heinäkuuta, 28. lokakuuta ja 26. marraskuuta 1996. Kertomusluonnos hyväksyttiin 17. joulukuuta 1996, mutta siitä äänestettiin Euroopan parlamentin täysistunnossa vasta 11. maaliskuuta 1997. Hyväksytty päätöslauselma on liitteessä 2. oikeusasioita käsittelevän 1. 1. 2. 2 Neuvosto Kuluttajansuojelua ja kuluttajavalistusta käsittelevä työryhmä keskusteli kertomuksesta kokouksissaan syyskuussa ja lokakuussa 1995. Neuvosto antoi 9. marraskuuta 1995 kertomukseen myönteisesti suhtautuvan päätöslauselman, jossa komissiota kehotettiin ottamaan huomioon kertomustaan koskevat huomautukset, joista olisi laadittava tiivistelmä. Komissio vastasi neuvoston esittämään pyyntöön laatimalla tämän tiivistelmän. 1. 1. 2. 3 Muut Edellä kuvatun virallisen kuulemismenettelyn lisäksi tiivistelmä perustuu seuraaviin kuulemistoimenpiteisiin: a) Kertomus KOM(95) 117 lopullinen lähetettiin kesäkuussa 1995 ETA:n jäsenvaltioille niiden pysyvien edustustojen kautta ja suoraan eräille kuluttaja-asioista vastaaville kansallisille viranomaisille (kuluttaja-asiamiehille). Kansallisia viranomaisia kehotettiin ottamaan kantaa kertomukseen. Asiasta muistutettiin tammikuussa 1996 lähetetyssä kirjeessä, jossa pyydettiin, että vastaukset toimitettaisiin maaliskuun 1996 puoliväliin mennessä. Kesäkuussa 1996 lähetettiin toinen muistutuskirje, jossa pyydettiin vastausta heinäkuun 1996 puoliväliin mennessä. Tähän mennessä on saatu vastaukset Belgialta, Tanskalta, Saksalta, Espanjalta, Ranskalta, Irlannilta, Luxemburgilta, Alankomailta, Itävallalta, Portugalilta, Suomelta, Ruotsilta, Yhdistyneeltä kuningaskunnalta, Islannilta ja Norjalta. Näistä maista Luxemburgilla ja Norjalla ei ollut huomautettavaa kertomuksesta. 1 Italia ilmoitti, ettei se voi arvioida direktiivin soveltamista rakenteellisten vaikeuksien ja puutteellisen yhteensovittamisen takia. Kreikka vastasi vuonna 1994 jaettuun alkuperäiseen kyselylomakkeeseen, jonka perusteella laaditiin kertomus KOM(95) 117 lopullinen. b) Lisäksi kertomus toimitettiin rahoitus-, vähittäismyynti- ja kuluttajajärjestöille, eli kaikille niille, jotka osallistuivat alkuperäiseen kuulemismenettelyyn (kyselylomake), sekä muille, joiden etua asia mahdollisesti koskee. Liitteessä 1 on luettelo saaduista vastauksista. 1 Koska Islanti oli ainoa ETA-maa, joka toimitti asiaa koskevia huomautuksia, sen kutakin aihetta koskevat huomautukset on mainittu erikseen heti EU:n jäsenvaltioiden huomautusten jälkeen. 1. 2 Tiivistelmässä esitetyt päätelmät Tiivistelmässä esitellään pääpiirteittäin seuraavista kertomuksessa KOM(95) 117 5. lopullinen käsitellyistä aiheista tehtyjä huomautuksia: direktiivin 87/102/ETY soveltamisalan laajentaminen nuoriin kuluttajiin kohdistettu mainonta kuluttajia neuvonantovelvollisuus koskeva tiedonantovelvollisuus ja alan ammattilaisia koskeva tilinylityksiä koskevat säännöt kuluttajien olosuhteiden selvittäminen ennen takaisinottomääräysten antamista maksaminen ennen määrättyä ajankohtaa vekselit toissijainen vastuu sellaisten elinten perustaminen, joilla on valtuudet käsitellä kuluttajien valituksia peruuttamisajat kulutusluottosopimusten täyttämättä jättämisen seuraukset koronkiskonta luotonvälittäjät tietosuoja takaajat ylivelkaantuminen muut yleiset aiheet. Näistä aiheista saatujen huomautusten perusteella voidaan tehdä seuraavat 6. päätelmät: - Jäsenvaltioiden mielipiteet kertomuksessa KOM(95) 117 esitetyistä ehdotuksista jakaantuvat jokseenkin kahtia. Yhdistynyt kuningaskunta, Alankomaat ja Saksa näyttävät suhtautuvan ehdotuksiin epäilevämmin, kun taas Portugali, Irlanti, Espanja ja Ruotsi näyttäisivät asettuvan myönteisemmälle kannalle. - Islanti suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti komission ehdotuksiin. - Rahoituspalveluja haluaa säilyttää tilanteen yleisesti ottaen ennallaan ja huomauttaa, että uusien sääntöjen käyttöönotosta voi aiheutua ongelmia, mutta suhtautuu kuitenkin myönteisemmin menettelytapasääntöihin. - 6- - Kuluttaja- ja rahoitusneuvojaryhmät puolestaan suhtautuvat yleensä myönteisesti lainsäädäntötoimenpiteiden ensisijaisuutta suhteessa ehdotuksiin ja painottavat menettelytapasääntöihin. II. KERTOMUKSESSA KOM(95) 117 LOPULLINEN KÄSITELLYT AIHEET II. l Soveltamisalan laajentaminen (1 ja 2 artikla). II. 1. 1 Luottorajat (>200ja <20 000 ecua) 7. Direktiivin soveltamisalaan kuuluvat yli 200 ecun mutta alle 20 000 ecun kulutusluotot. Direktiivissä todetaan, että neuvosto tarkistaa luottorajoja määräajoin. Koska jotkut jäsenvaltiot eivät ole käyttäneet direktiivin luottorajoja, kertomuksen 24 ja 155 kohdassa ehdotetaan direktiivin 20 000 ecun ylärajan korottamista tai poistamista. 8. Ylärajaa koskevat jäsenvaltioiden kannanotot vaihtelivat siten, että Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat hyväksyivät korotuksen mutteivät poistamista; Ranska puolestaan toivoi, että yläraja säilytettäisiin ennallaan, kun taas Itävalta totesi kokemusten osoittaneen, ettei ylärajan poistamisesta synny ongelmia. Muut jäsenvaltiot, joiden mielestä kuluttajansuojaa tarvitaan myös suurten luottosummien osalta, joko kannattavat ylärajan poistamista (Suomi, Espanja, Portugali ja Ruotsi) tai niiden lainsäädännössä ei ole määritelty luottorajoja ollenkaan (Saksa ja Irlanti). Islanti kannattaa ylärajan poistamista 9. Rahoituspalvelualan vastauksissa vastustettiin ylärajan poistamista mutta oltiin valmiita hyväksymään indeksikorotukset. Osa vastusti soveltamisalan laajentamista ylöspäin vaihtelevista syistä, muun muassa suurten määrien todellisen vuosikoron (APR) laskemisessa ilmenevien vaikeuksien takia ja siksi, että yli 20 000 ecun suuruisen lainan ottava on yleensä paremmassa neuvotteluasemassa ja hänen pitäisi voida hyötyä vapaasta kilpailusta. Rahoitus- ja vuokraustoimintaa harjoittava Finance & Leasing Association -järjestö (FLA) meni vielä pidemmälle toteamalla, että jos luottorajoja tarkistetaan, olisi päädyttävä kunkin jäsenvaltion määrittelemiin kiinteisiin eikä ecumääräisiin rajoihin. Euroopan unionin pankkiyhdistysten liitto (European Banking Federation, EBF) totesi, että niitä jäsenvaltioita, jotka eivät ole määritelleet ylärajaa, olisi kannustettava noudattamaan direktiivissä asetettua tasoa. 10. Kuluttaja- ja rahoitusneuvontaryhmät sitä vastoin kannattivat luottorajojen poistamista, koska se merkitsisi sitä, että yhä useampia toimintoja (lyhennykset mukaan lukien) säänneltäisiin. Rahoituspalveluala vastusti myös alarajan poistamista, sillä siitä aiheutuisi 11. huomattavia kustannuksia alle 200 ecun ostoja rahoittaville. //1. 2 Liiketoiminnan aloittamista varten otetut luotot 12. Kertomuksen 21 ja 108 kohdassa käsitellään mahdollisuutta laajentaa direktiivin soveltamisalaa sellaisiin luottoihin, joita kuluttajat ottavat liiketoiminnan aloittamista varten. Kuten liitteestä 2 ilmenee, Euroopan parlamentti oli erittäin kiinnostunut myös 13. tästä mahdollisuudesta. Jotkut jäsenvaltiot vastustivat 14. (Alankomaat, Yhdistynyt kuningaskunta, Tanska, Espanja ja Ranska). Toiset taas joko olivat jo laajentaneet lainsäädäntönsä otettuihin liiketoiminnan kulutusluottoihin (Saksa) tai kannattivat tätä ajatusta (Portugali, Suomi ja Ruotsi2). Myös Islanti kannattaa kyseistä ehdotusta. tätä ehdotusta soveltamisalaa aloittamista varten 15. Myös rahoituspalveluala ja American Chamber of Commerce vastustivat ehdotusta sillä perusteella, että kyseisenkaltaisten luotonottajien käytettävissä on enemmän alan ammattilaisten neuvontapalveluja eivätkä ne sen takia tarvitse kovinkaan paljon suojelua; nämä luotonottajat tarvitsevat asetul:sen sallimia rajoja suurempaa joustavuutta ja voisivat itse asiassa katsoa luotonsaantimahdollisuuksien kaventuvan, jos heidät sisällytettäisiin direktiivin soveltamisalaan. Toiset totesivat lisäksi, että direktiivissä esitettyyn kuluttajan määritelmään 16. tehtävät muutokset olisivat ristiriidassa muiden kuluttajadirektiivien kanssa. 17. Vaikka Tanskan kuluttajaneuvoston (Forbrugerrâdef) mielestä soveltamisalaa ei ole syytä laajentaa edellä ehdotetulla tavalla, se voisi kannattaa soveltamisalan laajentamista oikeushenkilöihin, jotka muodostavat jonkin kuluttajaryhmän (esimerkiksi osuustoiminnalliset yritykset). II. 1. 3 Sopimukset, joihin liittyy osto-optio Kertomuksen 18 ja 125 kohdassa ehdotetaan, että direktiivin soveltamisalaa 18. laajennetaan sopimuksiin, joihin liittyy osto-optio. 19. Alankomaat oli sitä mieltä, että tätä asiaa voitaisiin tutkia, ja ehdotti direktiivin poikkeuksen rajoittamista varsinaisiin vuokrasopimuksiin, jolloin omistus ei vaihdu. vuokrasopimukset Jotkut lainsäädäntöönsä (Espanja, Ranska, Irlanti ja Ruotsi). Islanti suhtautuu melko epäilevästi tähän ehdotukseen. jäsenvaltiot osto-option sisältävät liittäneet ovat Eurofinas ja Eurolease vastustivat jyrkästi kyseistä ehdotusta, sillä vuokraus on 20. niiden mielestä täysin eri asia kuin luotto (ja koska vuokraukselle ei voida laskea todellista vuosikorkoa). FLA huomautti, että tämä oli yksi peruste Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehdylle ehdotukselle poistaa pienet liikeyritykset kulutusluottolain soveltamisalasta. 21. Euroopan kuluttajia edustava Consumers in Europe Group oli sitä mieltä, että direktiivin soveltamisalaa olisi laajennettava vuokrauksia varten otettuihin luottoihin, sillä ostoja ja vuokrauksia varten otettujen luottojen välillä ei ole merkittävää eroa. Muut rahoitusneuvontajärjestöt puolestaan olivat yhtä mieltä siitä, että poikkeus olisi poistettava. Ruotsi kannattaa soveltamisalan laajentamista vain, jos se koskee vain kuluttajien muodostamia oikeushenkilöitä. -8 II. 1. 4 Rakennusluotot ja kiinnitykset Kertomuksen 121 kohdassa käsitellään direktiivin soveltamisalan laajentamista 22. sellaisiin rakennustoimintaa varten otettuihin lainoihin, joiden vakuutena ei ole kiinnitystä, ja lisäksi kyseisessä kohdassa pohdittiin, olisiko suositeltavaa antaa kiinnityksiä koskeva direktiivi. ratkaisuna lainsäädäntöä parempana Vaikka Alankomaat oli samaa mieltä siitä, että kuluttajat tarvitsevat suojelua tällä 23. alalla, se piti kuitenkin sääntöjä (kuten Alankomaissa). Joidenkin jäsenvaltioiden (Yhdistynyt kuningaskunta ja Tanska) mielestä kiinnitysluottoja ei ole tarpeen säännellä Euroopan tasolla, kun taas toisten (Suomi, Espanja, Ranska, Irlanti ja Itävalta) mielestä kuluttajien asuntolainojen takaaminen oli erityisen tärkeä asia; sen takia ne ovat sisällyttäneet lainsäädäntönsä soveltamisalaan sellaiset rakennuslainat, joiden vakuutena ei ole kiinnitystä, ja kannattavat ehdotusta kiinnitysluottoja koskevien lainsäädäntötoimenpiteiden toteuttamiseksi. 3 Myös Portugali ja Ruotsi suhtautuivat myönteisesti kertomuksessa tehtyihin ehdotuksiin. Islanti kannatti ehdotuksia, mutta oli kuitenkin sitä mieltä, että asiasta on tarpeen saada lisätietoja ennen kuin voidaan päättää, onko syytä antaa kiinnitysluottoja koskeva direktiivi. 24. Myös rahoitusneuvonta- ja kuluttajaryhmät ovat sitä mieltä, että kyseiset lainat olisi sisällytettävä direktiivin soveltamisalaan ja että ainoastaan kiinteistön hankintaan tarkoitettujen lainojen tai luottosopimusten vakuutena olisi oltava kyseinen kiinteistö. Sen mielestä on kohtuutonta, että takaamaton luottokorttisopimus aiheuttaisi sen, että perhe menettää kotinsa, kuten voi tapahtua Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Consumers in Europe Group huomautti, että samalla kun joitakin yhtiöitä estetään tarjoamasta rajat ylittäviä kiinnityksiä esimerkiksi kiinteistön ostoa säätelevän lainsäädännön erojen kautta, toiset yhtiöt tarjoavat sellaisia kiinnityksiä, minkä takia ryhmä on sitä mieltä, että kuluttajilla olisi tämän asian osalta oltava oikeus vähintään perussuojaan (esimerkiksi tietoja laina-ja takausajoista, valitusmahdollisuus ja vertailumahdollisuus4). 25. Rahoituspalveluala vastusti kiinnitysten sääntelyä direktiivillä kansallisten lainsäädäntöjen välisten erojen takia, sillä nykyisessä tilanteessa on mahdotonta saada aikaan yhdenvertaisuutta lain edessä. Lisäksi rahoituspalvelualan edustajat huomauttivat, että komissio ei voi säännellä siviilioikeutta, esimerkiksi kiinteistörekisteröintiä tai takaisinotto-oikeutta, koskevia sääntöjä. Toisten mielestä kunnostustöitä tekevät kuluttajat ovat jo joutuneet turvautumaan alan ammattilaisten neuvoihin eivätkä sen takia tarvitse suojaa, vaikka kansallinen lainsäädäntö tarjoaa joka tapauksessa jonkinasteista suojaa (muun muassa notaarit ja tarkastajat). Rakennuslainojen katsottiin olevan investointeja eikä kulutusluottoja, riippumatta lainan vakuuksista. II. 1. 5 2 artiklan luettelo poikkeuksista Kertomuksen 18 ja 119-163 kohdassa ehdotetaan, että direktiivin 2 artiklassa 26. olevaa luetteloa poikkeuksista lyhennettäisiin. Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdistyneen kuningaskunnan rahoituspalveluala vastustivat yleisesti tätä ajatusta, sillä niiden mielestä 3 Espanja: erillinen direktiivi; Ranska: direktiivin 87/102/ETY muuttaminen. 4 Mitta-asteikko, jonka avulla kuluttajat voivat suorittaa vertailuja. - 9- ne eivät ole poikkeuksia vaan järkeviä ja perusteltavissa olevia rajoituksia direktiivin soveltamisalaan. Sen takia ne on päätetty ottaa mukaan poikkeussopimuksia koskevaan päätökseen5. Ruotsi puolestaan kannatti komission ehdotusta, joka voi johtaa poikkeuksen poistamiseen. Ehdotus koski sen tutkimista, kiinnostaako neljässä erässä takaisin maksettavaa luottoa koskeviin sopimuksiin liittyvä poikkeus jäsenvaltioita, jotka ovat sisällyttäneet kyseisen poikkeuksen lainsäädäntöönsä. Tanskan kuluttajaneuvoston mielestä suurin osa 2 artiklan 1 kohdan poikkeuksista 27. olisi poistettava niiden mielivaltaisuuden takia. 28. "Ilmaisluoton" osalta Irlannissa toimiva Money Advice and Budgeting Service (MABS)6 väitti, ettei sellaista ole saatavilla, ja tuki aloitetta, jonka mukaan kuluttajille on annettava kaikki ilmaisluottomahdollisuuksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot, jotta ne voisivat tehdä selkeitä ja asiantuntevia päätöksiä. II. 2 Nuoriin kuluttajiin kohdistettu mainonta 29. Kertomuksen 22 ja 171 kohdassa pohdittiin, onko tarpeen laatia nuoriin kohdistettua mainontaa koskevia menettelytapasääntöjä. Tätä asiaa säännellään jo joidenkin jäsenvaltioiden lainsäädännössä. (Belgia, vaihtelivat kannanotot kannatuksesta Jäsenvaltioiden 30. jossa kyseisenkaltainen menettelytapasäännöstö on jo käytössä; Espanja; Ranska, joka kannatti yleisten lainsäädäntötoimenpiteiden toteuttamista tällä alalla; Itävalta, joka kannatti sellaisten nuoria suojelevien yleisten määräysten käyttöönottoa, jotka koskevat muutakin kuin mainontaa; Suomi; Ruotsi, jonka mielestä kyseisiä sääntöjä ei pitäisi rajoittaa koskemaan pelkästään nuoriin kohdistuvaan markkinointitoimintaan) vastustukseen (Yhdistynyt kuningaskunta kaipasi todisteita ongelmien olemassaolosta ja piti joka tapauksessa parempana sellaisten liikeyritysten omatoimista sääntelyä, joiden etujen mukaista on toimia vastuuntuntoisesti). Alankomaiden mielestä alaikäisiin kohdistuvaa mainontaa ei ole tarpeen säännellä erikseen, vaikka sen oma tätä alaa koskeva lainsäädäntö onkin keskimääräistä tiukempi. Islanti, jonka lainsäädännössä on tätä asiaa koskeva yleinen säännös, tuki kertomuksessa esitettyjä ehdotuksia. 31. Rahoitus- ja markkinointijärjestöt eivät yleisesti ottaen vastustaneet sääntöjä, vaikka osa järjestöistä ei ollut täysin vakuuttunut sääntöjen tarpeellisuudesta, sillä nuorten kuluttajien riskikäyttäytymisen rajoittaminen on joka tapauksessa pankkien oman edun mukaista. Erityisesti Citicorp uskoo, että yhdenmukaisia ilmoitusvaatimuksia ja harhaanjohtavaa mainontaa koskevia määräyksiä lukuun ottamatta luottomainontaa koskevat rajoitukset vähentäisivät avoimuutta ja muodostaisivat säännösluonteisia kilpailun esteitä. 5 Kulutusluottokin tehdyllä kulutusluottosopimusten (poikkeuksia) koskevalla päätöksellä [Consumer Credit (Exempt Agreements) Order] tietyt luottosopimukset jätetään lain soveltamisalan ulkopuolelle. (Consumer Credit Act) 16 jakson 5 kohdan mukaisesti vuonna 1989 6 Sosiaaliministeriön perustama palvelu, jonka tarkoituksena on auttaa ihmisiä, jotka kohtaavat ongelmia lainatessan rahaa rahanlainaajilta. -10 32. Kuluttaja- ja rahoitusneuvontaryhmät olivat asianmukaisia menettelytapasääntöjä tukevia Tanskan kuluttajaneuvostoa ja MABS:ää lukuun ottamatta sitä mieltä, että alaa olisi säänneltävä ennemminkin lainsäädännöllä kuin säännöillä, joiden noudattamatta jättäminen antaa oikeutuksen väärinkäytöksille, ja että sääntöjen yhdenmukaisuutta olisi valvottava tarkasti. Consumers in Europe Group oli puolestaan sitä mieltä, että kyseiset säännöt hyödyttäisivät kaikkia kuluttajia. 11. 3 Kuluttajia koskeva tiedonantovelvollisuus ja alan ammattilaisia koskeva neuvonantovelvollisuus Kertomuksen 23 33. tarkastellaan kuluttajia koskevan tiedonantovelvollisuuden (eli kaikkien luottotoiminnan edellyttämien yksityiskohtaisten tietojen antaminen) ja alan ammattilaisia koskevan neuvonantovelvollisuuden (eli kuluttajan taloudellisen tilanteen huomioon ottaminen) käyttöönottoa. ja 180 kohdassa 34. Tämä asia näyttää hieman epäselvältä, sillä monet teollisuusryhmät pelkäävät, että "neuvonanto" edellyttäisi niiden antavan yksityiskohtaisia neuvoja, mikä johtaisi tietojen ylenpalttisuuteen (tai niiden edellytettäisiin antavan tietoja kilpailijoiden tuotteista7), eturistiriitaan ja mahdollisiin laiminlyönneistä johtuviin kanteisiin. Luvun tarkoituksena ei ollut mennä niin pitkälle, sillä sanaa 'neuvonanto' käytettiin yleisessä merkityksessä ja tarkoittamaan kohtuullisia neuvoja, joiden perusteella kuluttaja voi tehdä asiantuntevan päätöksen joko kaupassa tai rahoituslaitoksessa. Kertomuksessa tuotiin selvästi esiin se, että tiedotusvaatimusten on oltava vastavuoroisia. Jäsenvaltiot huomauttivat monista ongelmista, jotka liittyvät siihen, että neuvot 35. on mukautettava kunkin lainanottajan henkilökohtaiseen tilanteeseen. Näin ollen voidaan harkita vain yleisten sääntöjen laatimista, vaikka jotkut jäsenvaltiot, esimerkiksi Belgia, ovat jo ottaneet kyseisen vaatimuksen käyttöön. Eräät jäsenvaltiot näin ollen joko suhtautuvat epäröivästi tämän vastavuoroisen tiedotusvelvollisuuden käyttöönottoon tai vastustavat sitä (Tanska, Saksa, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta). Toiset taas joko kannattavat ehdotusta (Espanja, Portugali ja Suomi) tai voivat mukautua siihen edellyttäen, että komission ehdotuksia täsmennetään (Ranska ja Ruotsi). 36. Rahoituspalveluala vastustaa yleisesti ehdotusta (vaikka vastustus voi johtua väärinkäsityksestä) todeten, että ehdotus poistaisi lainanottajalta vastuun päätöksenteosta tai että kyseistä velvollisuutta ei ole tarpeen määrätä, koska sen mukaan toimiminen olisi joka tapauksessa lainanantajan etujen mukaista. 37. Kuluttaja- ja rahoitusneuvontajärjestöt suhtautuivat myönteisesti ehdotukseen, mutta painottivat, että neuvojen ja tietojen on oltava suhteutettuja, ja korostivat (monien pankkien tavoin) kuluttajille annettavien neuvojen riippumattomuuden merkitystä. 11. 4 Tilinylityksiä koskevat säännöt (2 artiklan 1 kohdan e alakohta ja 6 artikla) 38. Kertomuksen 25 ja 150 kohdassa ehdotetaan direktiivin 6 artiklan muuttamista siten, että se koskisi myös maksukorttien luottorajoja. Tällaista luottoa (yleensä sellaista On huomattava, että Tanskassa äskettäin annetussa laissa luotonantajien odotetaan ilmeisesti toimivan juuri näin! 11 käyttötiliä koskeva luottoraja, jota voidaan käyttää maksukortilla) ei säännellä tällä hetkellä joko sen takia, että se on maksettava takaisin kolmen kuukauden kuluessa, tai siksi, että kansallisessa lainsäädännössä tällaisia maksukortteja pidetään luottokortteina vain siinä tapauksessa, että korttiin liittyvä luotto liittyy samaan sopimukseen. Jäsenvaltioiden kannat vaihtelivat tämän ehdotuksen jo täytäntöönpanneiden 39. Belgian ja Ruotsin tilanteesta Yhdistyneen kuningaskunnan näkemykseen, jonka mukaan on parempi laatia uusia yleissääntöjä markkinoiden kehittymisen huomioon ottamiseksi, ja Saksan mielipiteeseen, jonka mukaan ei ole tarpeen laatia lisäsääntöjä. Monet jäsenvaltiot kannattavat direktiivin mukauttamista moninaisiin luottokorttitoimintoihin (Tanska, Espanja, Ranska, Irlanti, Alankomaat8, Itävalta, Portugali ja Suomi). Islanti oli puolestaan sitä mieltä, että tämä asia edellyttää lisätutkimuksia. Rahoituspalveluala halus; yleisesti säilyttää tilanteen mieluummin ennallaan ja 40. kiinnitti huomiota vaikeuksiin, joita kohdataan takaisinmaksuaikatauluihin liittyvien yksityiskohtien rahoitusneuvonta-ala puolestaan kannattivat luottokortteihin liittyvien sääntöjen tarkempaa määrittelyä (esimerkiksi kustannukset, korvattavat vähimmäismäärät ja takaisinmaksuaikataulut). toimittamisessa. Kuluttaja- ja 41. Eräät kuluttajaryhmät toisaalta joko kannattivat 2 artiklan 1 kohdan e alakohdan luotto sisällytettäisiin poistamista, jolloin käyttötilin ennakkonostoina direktiivin soveltamisalaan (Tanskan kuluttajaneuvosto) tai katsoivat voivansa mukautua kertomuksessa sääntöjen luottokortteja määrittelemiseksi tarkemmin (Consumer DebtNet, MABS). ehdotukseen koskevien tapahtuva esitettyyn II. 5 Kuluttajien antamista (7 artikla) olosuhteiden selvittäminen ennen takaisinottomääräysten 42. Takaisinottoa käsittelevässä kertomuksen 188 kohdassa suositeltiin, että tuomioistuimille annettaisiin valtuudet selvittää kuluttajien (taloudelliset ja muut) olosuhteet ennen tavaroiden takaisinottomääräysten antamista, jotta takaisinotosta ei aiheudu perusteetonta etua. 43. Alankomaat ja useat teollisuusryhmittymät pitivät tätä asiaa sivuseikkana, mutta eräät teollisuusjärjestöt olivat kuitenkin huolissaan siitä, että päädyttäisiin Yhdysvalloissa yleistyneiden henkilökohtaisten vararikkojen kaltaisiin vaikeuksiin, jolloin luotonantajat eivät kykene saamaan korvausta rahoittamistaan tavaroista. Yhdistynyt kuningaskunta uskoo, että kansallisessa lainsäädännössä asia otetaan huomioon asianmukaisella tavalla. Koko ajatukseen epäilevästi suhtautuva Ruotsi puolestaan ehdotti, että otettaisiin käyttöön sääntöjä, joilla määriteltäisiin tavaroiden arvo ja velkojen mitätöinti tavaroiden takaisinoton yhteydessä. Islannissa takaisinottoa säännellään riittävästi, mutta kansalliset viranomaiset tuomioistuimille annettavasta lisäohjauksesta. suhtautuvat myönteisesti ajatukseen Toisaalta jotkut kuluttaja- ja rahoitusneuvontajärjestöt 44. -verkosto, Tanskan kuluttajaneuvostoja MABS) hyväksyivät kertomuksen ehdotuksen. (Consumer DebtNet Alankomaiden mielestä olisi otettava huomioon ainoastaan sellaiset luottopalvelut, joiden kesto on yli kolme kuukautta. 12- 11. 6 Maksaminen ennen määrättyä ajankohtaa (8 artikla) Kertomuksen 193 kohdassa painotetaan sitä seikkaa, että ennen määrättyä 45. ajankohtaa tapahtuvaa maksamista koskevat määräykset, joiden perusteella kuluttajilla on oikeus täyttää luottosopimuksen mukaiset velvoitteensa ennen sopimuksessa määrättyä ajankohtaa, saavat yhä lisää merkitystä rahaliiton toteutumisen myötä. 46. Jäsenvaltiot eivät tehneet tätä asiaa koskevia huomautuksia lukuun ottamatta Alankomaita, joka piti voimassaolevaa lainsäädäntöään asianmukaisena. Myös Islanti katsoi lainsäädäntönsä sääntelevän asiaa riittävästi. 47. Citicorp toi julki rahoitusalalla ilmenneen huolestuneisuuden ja painotti sitä, että jos sopimukset voitaisiin kumota euron käyttöönoton yhteydessä, sillä olisi lamauttava vaikutus teollisuuteen9. 48. Money Advice and Budgeting Service suositteli, että ennen määrättyä ajankohtaa takaisinmaksamisesta saatavat vähennykset laajennetaan koskemaan myös kiinnityksiä. 11. 7 Vekselit (10 artikla) 49. Kertomuksen 26 ja 205 kohdassa ehdotettiin, että vekselit kiellettäisiin kokonaan. 50. Useimmat jäsenvaltiot ovat jo tehneet niin, mutta ehdotus antoi siitä huolimatta aihetta kannanottoihin. Myönteisiä kannanottoja antoivat luonnollisesti sellaiset jäsenvaltiot, joiden lainsäädäntö sääntelee tätä asiaa vaihtelevassa määrin (Belgia, Espanja, Ranska, Suomi ja Ruotsi); muut olivat vastahakoisempia (Alankomaat, jonka mielestä tätä alaa ei ole tarpeen yhdenmukaistaa nykyistä laajemmin) tai vastustivat (Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta, joiden mielestä kuluttajien vekselit eivät tähän mennessä ole aiheuttaneet ongelmia ja jotka pitivät vekseleitä hyödyllisinä kaupallisina välineinä); jälkimmäinen huomautus paljastaa kuitenkin, että kyseessä on väärinkäsitys: ehdotettu kielto koskee ainoastaan kulutusluottoihin liittyviä vekseleitä eikä kaupallisia välineitä (jotka liittyvät kansainväliseen kauppaan ja olemassa oleviin sopimuksiin, esimerkiksi UNCITRAL-sopimukseen). Myös Islanti suhtautui ehdotukseen kielteisesti. 11. 8 Toissijainen vastuu (11 artikla) 51. Useimmat jäsenvaltiot saattoivat 11 artiklan osaksi kansallista lainsäädäntöä ehdotetussa muodossa, vaikka jotkut menivät ehdotusta pidemmälle. Sana 'ainoastaan' on aiheuttanut ongelmia, sillä se voi estää artiklan soveltamisen esimerkiksi silloin, jos tavaratoimittaja käyttää satunnaisesti toista luotonantajaa. Kertomuksen 213 kohdassa ehdotettiin sen takia, että sana 'ainoastaan' poistettaisiin selvyyden vuoksi 11 artiklasta. Citicorpin huomautuksen yhteydessä on syytä muistuttaa, että oikeus maksaa ennen sopimuksessa määrättyä ajankohtaa ja sopimusten jatkuvuuden periaate ovat kaksi täysin eri asiaa. Ensin mainittua sovelletaan riippumatta käyttöönotetusta rahayksiköstä, mikä merkitsee sitä, että 1. 1. 1999 tapahtuvasta euron liikkeellelaskusta lähtien kuluttajalla, joka täyttää velvollisuutensa ennen sopimuksessa määrättyä ajankohtaa, on oikeus kohtuulliseen vähennykseen euroina ilmaistuista luoton kokonaiskustannuksista. Jälkimmäinen merkitsee sitä, että euron käyttöönoton ei pitäisi oikeuttaa luotonantajaa soveltamaan sopimuslausekkeita, joiden perusteella hän voi yksipuolisesti irtisanoa sopimuksen tai muuttaa sen ehtoja. -13 52. Vain neljä jäsenvaltiota vastasi tähän kohtaan: Alankomaat totesi, että asiaa kuuluu toissijaisuusperiaatteen ja siviililainsäädännön soveltamisalaan; Yhdistynyt kuningaskunta, joka oli äskettäin päättänyt kansallista lainsäädäntöään10 tarkistettuaan säilyttää artiklan sellaisenaan, ei pitänyt asiaa ongelmallisena. Ruotsi ja Ranska puolestaan olivat samaa mieltä kertomuksen ehdotusten kanssa, ja Ranska ehdotti lisäksi, että 11 artiklaa muutettaisiin vähemmän rajoittavaksi ja merkitykseltään selkeämmäksi. 53. FLA oli sitä mieltä, että kyseinen ehdotus sekä ehdotukset ylärajan poistamiseksi ja liiketoiminnan aloittamiseen tarkoitetun rahoittamisen sisällyttämiseksi direktiivin soveltamisalaan aiheuttaisivat merkittäviä vastuusitoumuksia luotontakaajille. 54. Tanskan kuluttajaneuvosto puolestaan hyväksyi ehdotetun muutoksen. 11. 9 Sellaisten elinten perustaminen, joilla on valtuudet käsitellä kuluttajien valituksia (12 artikla) 55. Kun direktiivin 12 artiklassa jäsenvaltioille annetaan kolme vaihtoehtoista direktiivin täytäntöönpanon valvontajärjestelmää, kertomuksen 27 ja 219 kohdassa puolestaan ehdotetaan, että kolmas vaihtoehto, toisin sanoen sellaisten elinten perustaminen, joilla on valtuudet käsitellä kuluttajien kulutusluottoja koskevia valituksia, tehtäisiin pakolliseksi. 56. Jotkut jäsenvaltiot (Espanja, Ranska, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta) olivat sitä mieltä, että niiden nykyiset järjestelmät olivat riittäviä kuluttajien valitusten käsittelemiseksi; Ranskan mielestä rajat ylittävien riita-asioiden käsittely on kuitenkin niiden ensisijaisin tehtävä. Ruotsi puolestaan ilmoitti tukevansa ehdotusta. Pakotteiden osalta Tanska kannatti jättäisi jäsenvaltioille liikkumavaraa. Islanti tuki elinten perustamista ja katsoi, että pakotteiden yhteensovittaminen on järkevää. sellaisen kehysdirektiivin käyttöönottoa, joka 57. Rahoituspalvelualan mielestä nykyiset säännöt ja vapaaehtoiset järjestelyt olivat riittäviä. Se totesi, että toissijaisuusperiaatteen mukaan yksittäiset jäsenvaltiot kykenevät parhaiten tekemään itselleen sopivinta valitustenkäsittelymekanismia koskevat päätökset. 58. Kuluttaja- ja rahoitusneuvontajärjestöt tukivat tätä mielipidettä ja katsoivat, että jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava EU:n lainsäädännön täytäntöönpanon yhteydessä, mitkä elimet ovat vastuussa kyseisen lainsäädännön voimaan saattamisesta, ja että täytäntöönpanon laiminlyömisestä on tarpeen määrätä pakotteita. 59. Komissio tutkii parhaillaan 12 artiklan täsmällistä soveltamista jäsenvaltioiden lainsäädännössä osana toimeksiantoaan, jonka mukaan sen tehtävänä on valvoa direktiivien saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä. 11. 10 Peruuttamisajat 60. Koska monet jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön erilaisia peruuttamisaikoja, joiden aikana kuluttajat voivat peruuttaa tietyntyyppisiä luottosopimuksia, kertomuksen 10 Kulutusluottokin 75 jakso. 14- 29 ja 266 kohdassa ehdotettiin, että olisi tutkittava yhdenmukaistetun peruuttamisajan käyttöönottoa mahdollisuuksien mukaan säännöksen täytäntöönpanoa. koskevan asiaa sekä Eräät jäsenvaltiot ilmaisivat epäilevänsä, että liian yleisluonteinen kaikkia 61. luottojen suorituksia koskeva peruuttamisaika vaikeuttaisi niitä kustannuksia ja/tai aiheuttaisi oikeudellista epävarmuutta (Saksa, Alankomaat, Itävalta ja Yhdistynyt kuningaskunta). Muut joko hyväksyä ajatuksen yhdenmukaistetusta harkinta- ajasta (Espanja, Ranska ja Ruotsi) tai katsoivat, että asiaa on tutkittava edelleen (Tanska). Myös Islanti on jälkimmäisen näkemyksen kannalla. liiaksi, lisäisi johtaisi Rahoituspalvelualan edustajat tarpeettomiin kuluttajankin peruuttamisajan 62. yhdenmukaistaminen kannalta haitallisiin viivästyksiin, että peruuttamisajat oli erityisesti sovitettu kunkin jäsenvaltion sosiaalisiin ja tapauksessa soveltaa kiinnitysluottoon ja että se voisi tarjota häikäilemättömille luotonottajille tilaisuuksia keinotteluun. taloudellisiin olosuhteisiin, ettei sitä voitaisi missään totesivat, että Kuluttajajärjestöt hyväksyivät ehdotuksen esimerkiksi säädetyn määrän ylittävien 63. luottojen osalta. 11. 11 Kulutusluottosopimuksen täyttämättä jättämisen seuraukset 64. Kertomuksen 30 ja 267—270 kohdassa käsiteltiin luottosopimusten täyttämättä jättämisen seurauksia kuluttajille (maksamatta jättäminen, sakot, perintätoimenpiteet) ja ehdotettiin osapuolten välisen tasapainon parantamista. Kertomuksessa todettiin, että komissio laatia perussäännöt, esimerkiksi velan perimistä koskevat menettelytapasäännöt. tutki parhaillaan mahdollisuutta 65. Saadakseen perusteellista tietoa kulutusluottosopimusten täyttämättä jättämisen ongelmista komissio aloitti tutkimuksen, jonka tavoitteena oli analysoida kaikkien 15 luonnetta ja riittävyyttä. toteuttamien valvontakeinojen jäsenvaltion Tutkimuksen joulukuussa 1996 annetun loppuraportin päätelmät ovat seuraavat: tällä alalla a) jäsenvaltioiden lakien epäselvyydet ja aukot on täytetty oikeuskäytännön avulla vain rajoitetussa määrin; b) oikeuskäytäntö sinänsä ei ole tyydyttävä kuluttajien etujen suojelun osalta; c) tarvitaan toimenpiteitä (joista tutkimuksessa kerrotaan tarkemmin) tilanteen korjaamiseksi yhteisön tasolla. Jäsenvaltioiden vastaukset vaihtelivat Alankomaiden reaktiosta (toissijaisuus) 66. tällä alalla voimassa olevista säännöistään. Itävalta katsoi Suomen kuvaukseen yhdenmukaistetun siinä luotonantajien tarpeen tapauksessa, että velan perintä pannaan täytäntöön muissa jäsenvaltioissa, kun taas lainsäädännön riittävän ongelman Yhdistynyt kuningaskunta katsoi kansallisen tehokkaaseen hoitamiseen. Lisäksi muut jäsenvaltiot joko kannattivat aloitteita (Espanja, säännön olevan suojelemiseksi 15 Ruotsi11) tai eivät pitäneet niitä ongelmallisina edellyttäen, että niistä tulee aiempaa täsmällisempiä (Ranska). Islanti taas ei tehnyt mitään huomautuksia sillä perusteella, että komission aikomukset tällä alueella eivät olleet selvät. Rahoituspalvelualan 67. mieltä menettelytapasäännöistä. Jotkin ryhmät kannattivat tätä ajatusta (edellyttäen, että sillä olisi lainsäädännön tuki), ja toisten mielestä se ei olisi tarpeen, koska kaikilla jäsenvaltioilla oli eri säännöt tästä asiasta. keskenään edustajat olivat eri Rahoitusneuvonta- ja kuluttajajärjestöt katsoivat, että menettelytapasääntöjä 68. tarvittaisiin kipeästi, ja vaativat selkeyttä perintämenettelyihin. Consumer DebtNet ja MABS kannattivat tosin menettelytapasääntöjä perintäkäytäntöjen osalta, mutta olivat epäileväisiä palkkojen pidättämisen suhteen ja vastustivat suoraan sakkoja tai koron perimistä maksamattomista saatavista. 11. 12 Koronkiskonta Koronkiskonnasta on viime vuosina keskusteltu monessa jäsenvaltiossa. 69. Kertomuksen 31 ja 297 kohdassa ehdotettiin, että keskustelua olisi käytävä myös yhteisön tasolla erityisesti rahaliiton yhteydessä, koska kaikki tarpeelliseksi katsottavat säännöt olisivat silloin yhteisön tasolla. Jäsenvaltioiden vastaukset olivat erilaisia 70. ja vaihtelivat Alankomaiden näkemyksestä, jonka mukaan mitkä tahansa ongelmat voidaan ratkaista määrittämällä enimmäiskorot kansallisella tasolla, Yhdistyneen kuningaskunnan päätelmään, että kansalliset korot eivät toimi tehokkaasti. Jotkin jäsenvaltiot (Espanja, Irlanti12, Portugali ja Suomi) ovat laajasti yhtä mieltä kertomuksessa esitettyjen näkemysten kanssa, kun taas toiset uskovat, että enimmäiskorkoprosentin käyttöön ottaminen yhteisön tasolla olisi vaikeaa (Ruotsi) tai epärealistista (Saksa), vaikka kannattavatkin sitä. Toisaalta Tanska ja Ranska katsovat, että koronkiskontaa koskevien sääntöjen käyttöön ottamista yhteisön tasolla olisi vältettävä. Islanti kannattaa yleisesti ottaen kertomuksessa esitettyjä ehdotuksia. 71. Euroopan kuluttajaliitto (BEUC) oli samaa mieltä siitä, että asiasta olisi keskusteltava ja säädettävä yhteisön tasolla määrittelemällä enimmäiskorko. Tätä mieltä oli myös MABS, joka totesi myös, että yhteisön pankkien ja luotto-osuuskuntien (credit unions) tarjoamat pienet lainat olisivat ihanteellinen luoton lähde pienituloisille perheille. Muut, sekä kuluttajia että yrityksiä edustavat ryhmät, kannattivat myös keskustelun käymistä yhteisön tasolla. 72. Kuitenkin rahoituspalveluala oli yleisesti sitä mieltä, ettei enimmäiskorkoa pitäisi määrätä kansallisella eikä yhteisön tasolla. Syyt tähän vaihtelivat komission toimivallan puutteesta toiveeseen siitä, että menettely asiassa olisi joustava, jolloin ei syntyisi vääristymiä markkinoilla, ja tarpeeseen antaa pankkien periä riskien mukaista korkoa. 11 Ruotsi ehdotti myös sääntöjä, jotka koskisivat luotonantajan oikeutta maksun saamiseen ennen sopimuksessa määrättyä ajankohtaa Ruotsin luottoja koskevan lam mukaisesti. 12 Sosiaaliministeriö 16 FLA totesi, että yhteisön tasolla käytävä keskustelu olisi "ajan ja voimavarojen tuhlausta". 11. 13 Luotonvälittäjät 73. Kertomuksen 32 ja 302 kohdassa ilmoitettiin, että annettaisiin tehtäväksi tutkimus luotonvälittäjistä tarkoituksena saada selville, onko kuluttajien suojelemiseksi laadittujen sääntöjen täytäntöönpano tehokasta. 74. Huomautuksia tehneet jäsenvaltiot (Ranska, Ruotsi, Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja) kannattivat yleisesti ajatusta tutkimuksen tekemisestä. Espanja kannattaa jopa luotonvälittäjärekisterin luomista. Myös Islanti on tutkimuksen tekemisen kannalla. Jotkut vastaajat ilmaisivat kiinnostuksensa tähän tutkimukseen ja korostivat 75. tarvetta vahvistaa ja sopeuttaa olemassa olevia järjestelmiä siten, että ne saavuttaisivat kaikentyyppiset "luotonantajat". Tanskan kuluttajaneuvosto uskoo, että on tarvetta asettaa luotonantajille. Yhdistyneen kuningaskunnan pankkeja edustava British Bankers ' Association ehdotti myös, että jos muilla jäsenvaltioilla on ongelmia tällä alalla, niiden olisi varmaankin syytä soveltaa mainostamista tai toimilupien myöntämistä koskevia säännöksiä myös luotonvälittäjiin Yhdistyneen kuningaskunnan tapaan. samat vaatimukset kuin luotonvälittäjille 76. Heinäkuussa 1996 annetun tutkimuksen loppuraportin tärkein päätelmä on, että luotonvälittäjillä on epäilemättä hyödyllinen tehtävä, mutta että heitä usein arvostellaan jättämisestä kuluttajille, vääristä menettelytavoista ylivelkaantumiseen harhaanjohtavasta mainonnasta, rohkaisemisesta ym. ). Tämän vuoksi on tarpeen toteuttaa korjaavia toimenpiteitä yhteisön tasolla, mistä tutkimuksessa annetaan joitakin suosituksia. tiedon antamatta kiskurimaisista koroista, (oikean 11. 14 Tietosuoja 77. Kertomuksen 303—338 kohdassa käsiteltiin luottokelpoisuuden selvittämistä ja luottotietojen antamista. Monen jäsenvaltion vastauksessa kuvattiin vain niiden kansallista järjestelmää/lainsäädäntöä, kun taas muut olivat nimenomaan samaa mieltä kertomuksen jäsenvaltioiden asia soveltaa kehysdirektiivin säännöksiä henkilötietojen suojaamisesta näillä aloilla. Niinpä komissio ei ottanut erityistä kantaa tähän aiheeseen paitsi että se kuvaili tiettyjä huolenaiheita. toteamuksen kanssa siitä, että on 78. Kuluttaja- ja rahoitusneuvontaa antavat ryhmät olivat myös huolestuneita sellaisten tietojen käytössä huomioon otettavista seikoista. Rahoitusneuvontayhdistys (Money Advice Association) luonnehti niitä talousrikollisista pidettäviksi rekistereiksi ja totesi, että väärinkäytösten parannuskeinot ovat hyvin vähäisiä ja tehottomia. 79. Muut vastaukset vaihtelivat vapaaehtoisten menettelyjen suosittelemisesta sen kannattamiseen, että lisättäisiin. Belgian Caisse Générale d'Epargne et de Retraite (CGER) ilmaisi kannattavansa mieluiten negatiivisia keskuksia (centrales)13, mutta vastustivat tällaisten keskusten perustamista yhteisön luottokelpoisuuden selvittämistä 13 Luottotietokeskuksia, jotka pitävät rekisteriä kuluttajien maksukyvystä. 17- tasolla, kun taas Eurofinas vaati Euroopan laajuista luottotietojen antamisen järjestelmää, joka olisi sopivan säänneltyjä valvottu. 11. 15 Takaajat kohdassa käsiteltiin 339—345 on 80. Kertomuksen luottosopimuksen kolmas osapuoli, joka tarjoaa lainan vakuuden ja ottaa vastuulleen maksuvelvollisuuden siinä tapauksessa, että luotonottaja ei maksa lainaansa takaisin. Koska takaajilla on usein huonompi oikeusturva kuin luotonottajalla (joka on usein heidän ystävänsä tai sukulaisensa) ja koska he eivät kuulu direktiivin 87/102 soveltamisalaan, useat jäsenvaltiot ovat ottaneet käyttöön erilaisia takaajien suojelun muotoja. Kertomuksessa säädettyjä tiedonantovelvollisuuksia laajennettaisiin takaajiin. takaajia. Takaaja direktiivissä ehdotetaan, tiettyjä että 81. Kertomuksen perusteella antamissaan vastauksissa jotkin jäsenvaltiot (Itävalta ja Suomi) kuvasivat sellaisia kansallisen lainsäädäntönsä osa-alueita kuin luotonantajan velvollisuus antaa tietoja takaajalle tai sukulaisuussuhdetta koskevat säännöt. Muut jäsenvaltiot (Tanska14, Espanja, Ranska15 ja Ruotsi) sekä kuluttaja- ja rahoitusneuvontaa antavat suojan takaajiin. Yhdistynyt kuningaskunta katsoo, että tietynasteisesta riittävät kaikkien ongelmien kansallinen ratkaisemiseen. Myös Islanti kannattaa kertomuksen ehdotuksia. järjestöt kannattivat komission ajatusta direktiivissä ja menettelytapasäännöt laajentamisesta lainsäädäntö säädetyn Rahoituspalveluala vastusti kaikkia tällä alalla tehtäviä muutoksia ja tähdensi, että 82. takaukset eivät voi kuulua kulutusluottoja sääntelevien toimien piiriin, koska ne eivät ole luottoja, lainasopimuksen yksityiskohtia koskevien tietojen paljastamisen kolmannelle osapuolelle (eli takaajalle) todeten, että tilannetta voitiin valvoa sekä muistuttivat tehokkaasti kansallisen lainsäädännön ja menettelytapasääntöjen avulla. ja että pankkisalaisuutta koskevat toissijaisuusperiaatteesta säännöt estävät 11. 16 Ylivelkaantuminen 83. Kertomuksen 35 ja 364—383 kohdassa käsiteltiin ylivelkaantumista, joka on viime vuosina ollut lisääntyvän huolen aihe jäsenvaltioissa. Kertomuksessa ehdotettiin, että komissio tutkisi ylivelkaantumista koskevien sääntöjen soveltamista jäsenvaltioissa, muiden kuin sääntelyyn perustuvien mekanismien soveltuvuutta sekä yhteisön tason toimien tarvetta ottaen huomioon toissijaisuusperiaatteen. 84. Jäsenvaltiot kuvasivat vastauksissaan ylivelkaantumista koskevia kansallisia järjestelmiään. Esimerkiksi Irlanti kertoi järjestelmästään, jossa hallitus käsittelee ongelmaa paikallistasolla tarjoamalla kuluttajille koulutusta talousarvion suunnittelussa ja luottoja. Useat jäsenvaltiot tähdensivät, että ylivelkaantumiseen liittyy laajempia 14 Tanskan kuluttajaneuvosto toivoo myös yleisvakuuksien kieltämistä kokonaan. 15 Ranska kannattaa itse asiassa jyrkempää ehdotusta, jonka mukaan takaajilla olisi oltava samantasoinen suoja kuin velallisilla. - 1 8- sosiaalisia ongelmia, mutta Alankomaiden näkemyksen mukaan olisi perusteltua sisällyttää direktiiviin säännöksiä, joiden mukaan jäsenvaltiot olisivat velvollisia toteuttamaan toimenpiteitä, joilla luottorajojen ylittämistä ehkäistäisiin. Muut kannattivat kertomuksessa esitettyjä ehdotuksia (Espanja, Portugali ja Ruotsi). Yhdistynyt kuningaskunta puolestaan katsoi, että kulutusluottoja koskeva direktiivi ei ole asianmukainen keino edistää laaja-alaisia sosiaalipolitiikan aloitteita, kun taas Ranskan toimivaltaan. Islanti ei näkemyksen mukaan kannattanut asiaan puuttumista yhteisön tasolla, vaikkei se vastustanutkaan ajatusta jäsenvaltioiden tilanteen tutkimisesta. tämä aihe kuuluu jäsenvaltioiden 85. Useiden alojen edustajat viittasivat toissijaisuusperiaatteeseen. EBF totesi, että komission toiminta olisi rajoitettava tietojen vaihdon helpottamiseen osapuolten välillä. Bankenfachverband totesi, että velka on kansainvälinen mutta ei valtioiden rajat ylittävä ongelma, jolla ei ole mitään tekemistä kulutusluottoalan kanssa ja joka pitäisi siksi siirtää tosin pois toissijaisuusperiaatetta, mutta antoi konkreettisia ja vastuuntuntoisesta luottoneuvonnasta sekä kuluttajille suunnatusta tiedotuskampanjasta, joka koskisi rahan vastuullista käyttöä, säännöllisen säästämisen tarpeen tiedostamista sekä tapauskohtaisesti sopivia ratkaisuja ja apua ylivelkaantumisen tilanteessa. Savings Bank Group suosituksia suositteli luotettavasta harkintavallasta. komission Tanskan kuluttajaneuvosto 86. rahoitusneuvontaa antavat järjestöt kuluttajien oikeuksia puolustavan Consumer Law Groupin laatimia kymmentä pääkohtaa, joihin sisältyy muun muassa parempi tiedotus, ylivelkaantuneita kotitalouksia auttavat riippumattomat viranomaiset ja maksuttomat oikeudenkäynnit. Tietyt (MABS ja Consumer DebtNef) kannattavat tutkimuksesta. kannatti ajatusta III. YLEISTÄ 87. Monet vastaajat korostivat tarvetta saattaa yhteisön lainsäädäntö tehokkaasti osaksi kansallista lainsäädäntöä ja valvoa kansallisia säännöksiä asianmukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta totesi toivovansa, että komissio tutkisi täytäntöönpanon riittävyyttä ja varmistaisi, että otetaan käyttöön asianmukainen kansallinen järjestelmä valvomaan olemassaolevan lainsäädännön täytäntöönpanoa. 88. Jotkin jäsenvaltiot (Ranska, Irlanti, Espanja, Portugali ja Suomi) kannattivat kertomuksen yleistä suuntausta (tarvetta yhdenmukaistaa kulutusluottoalaa yhteisön laajuisesti), mutta toiset (Tanska, Saksa ja Alankomaat) eivät olleet sellaisen ajatuksen kannalla, vaan vetosivat toissijaisuusperiaatteeseen ja/tai valtioiden rajat ylittävän toiminnan vähäisyyteen. jotka koskevat Kuluttajien kannalta on syytä ottaa huomioon Tanskan kuluttajayhdistyksen 89. yleiset huomautukset, tarvetta ottaa käyttöön puolueettomat arvosteluperusteet arvioitaessa olosuhteita, joissa luotonantaja voi yksipuolisesti muuttaa sopimuksen luonnetta (korkoa, maksuja jne. ), tarvetta ottaa käyttöön tiukemmat säännökset luotonantajan mahdollisuuksista/velvollisuudesta ottaa selville lainaajan taloudellinen tiedottaa kuluttajille heidän hakemuksensa hylkäämisen syistä ja lopuksi direktiiviehdotuksen lainopillista perustaa. Ruotsin kuluttajavirasto (Konsumentverkei) puolestaan ehdotti, että muutettuun direktiiviin 87/102 sisällytettäisiin tiettyjä säännöksiä Ruotsin kulutusluottoja koskevasta laista tilanne, velvollisuutta 19- (jonka mukaan luottotarjouksissa on oltava selvä viittaus käteishintaan, luottomaksuihin, olosuhteisiin, joissa korkoa voidaan muuttaa, ja niistä tiedottamiseen). 90. Koska useimmat pankkijärjestöt vastustivat monia ehdotuksia vedoten toissijaisuusperiaatteeseen, kuluttajien olennaiseen valinnanvapauteen ja sopimuspuolten vapauteen, on syytä mainita Consumer DebtNetin näkemys, jonka mukaan olisi myös korostettava, että miljoonille köyhyydessä eläville EU:n kansalaisille valinnanvapaus on ylellisyyttä, johon heillä ei ole varaa. todellisten sisämarkkinoiden 91. Kertomuksessa esille tuotujen laajempien oikeudellisten kysymysten osalta, jotka liittyvät muun muassa vähimmäislausekkeisiin, yhdenmukaistamiseen ja "yhteiseen ja Citicorp kannattavat hyvään", American Chamber of Commerce kuluttajaluottopalvelujen a) perustamista yhdenmukaistamalla täysin tietyt kansalliset kulutusluottoja koskevat säännöt yhteisön tasolla, jolloin samoja asioita koskevat uudet kansalliset säännöt tulisivat tarpeettomiksi (peruuttamisaika, tiedottaminen kuluttajille jne. ), ja jos täydellinen yhdenmukaistaminen osoittautuu mahdottomaksi toteuttaa, b) soveltamalla vastavuoroisen tunnustamisen periaatetta kulutusluottoja koskevan sääntelyn noudattamiseen, jolloin tällä alalla ei oteta huomioon vetoamista "yhteisen hyvän" vuoksi tehtävään poikkeukseen. Toisaalta Pankkiyhdistysten liitto totesi, että pääasiallisena esteenä valtioiden rajat ylittäville suorituksille on itse asiassa vähimmäislauseke, koska kansallisen lainsäädännön suuret erot aiheuttavat toisaalta kuluttajien luottamuksen puutetta ja tosiaalta luottojen tarjoajien oikeudellista epävarmuutta. 92. Kun kyseessä on sopimuksen muoto ja mahdollisuus sen standardoimiseen, Citicorp suosisi yhdysvaltalaisten kokemusten perusteella jonkinlaista vapaaehtoista mallisopimusta, joka ei tukahduttaisi pankkien vapautta kehittää uusia tuotteita kuluttajien tarpeiden mukaan. 93. Osa kielteisistä reaktioista kertomukseen johtuu väärinkäsityksistä. Esimerkiksi jotkut ihmiset olettivat, että maksukorttien käsittely kertomuksessa merkitsi ehdotusta sisällyttää ne direktiivin soveltamisalaan, mikä ei missään vaiheessa ollut tarkoitus. IV. MUU ASIAAN LIITTYVÄ TOIMINTA lisäksi komissio on aloittanut tutkimuksia 94. Neuvotteluprosessin kertomuksessa esille tuoduista asioista, kuten jo päättyneet tutkimukset sopimusten täyttämättä jättämisestä ja välittäjistä. Nuorille suunnattua mainontaa, mahdollisuutta toimenpiteitä, soveltaa kiinnitysluottoihin direktiivissä ja kotimyyntiä koronkiskontaa, koskevat tutkimukset suoritetaan vuoden 1997 ensimmäisten 6—8 kuukauden aikana. tietosuojaa, etäpankkitoimintaa, rahoituspalveluja 87/102/ETY esitettyjä joitakin V. Komission vihreä kirja ja tiedonanto rahoituspalveluista 95. Vuonna 1987 annettua direktiiviä ei voida tarkastella uudelleen ottamatta huomioon toimintaa rinnakkaisilla aloilla. -20 Komissio julkaisi vihreän kirjan "Rahoituspalvelut: kuinka kuluttajien odotuksiin vastataan"16 toukokuussa 1996 ja tämän vihreän kirjan jatkotoimina tiedonannon luottamuksen vahvistaminen" kesäkuussa 199717. "Rahoituspalvelut: kuluttajien Jälkimmäisessä asiakirjassa esitetään komission vihreän kirjan pohjalta annettujen lausuntojen tulokset ja komission vastaus. Tiedonannossa korostetaan luotonvälittäjien merkitystä sekä direktiivin 87/102/ETY tarkastelun päättämistä. Tässä yhteydessä kiinnitetään erityistä huomiota kahteen tarkastelun yhteydessä käsiteltävään aiheeseen: kiinnitysluottoihin ja ylivelkaantuneisuuteen. VI Liitteet Liite 1: Kannanottoja direktiiviä 87/102/ETY koskevaan komission kertomukseen A. Maat Maa B DK D EL ES F IRL IT LUX NL Ö P SF SV UK ISL N 16 KOM(96) 209 lopull. , 22. 5. 1996. 17 KOM(97) 309 lopull. , 26. 6. 1997. Vastaus 125. 3. 1996 30. 5. 1996 02. 8. 1995 24. 7. 1996 05. 7. 1996 24. 7. 1996 26. 2. 1996 10. 7. 1996 12. 3. 1996 15. 2. 1996 02. 5. 1996 16. 7. 1996 11. 4. 1996 05. 7. 1996 | 07. 11. 1995 21. 6. 1996 23. 1. 1996 21 B. Rahoituspalveluala Rahoituspalveluala Associazione Bancaria Italiana (E. Granata) Bankenfachverband (Wacket, Schirnding) B a r c l ays (Andrew MacThomas) Bayr. Hypotheken und Wechsel-Bank (H. Bruchner) British Bankers'Association (Geoffrey Cooke) C C CS (Malcolm Hurlston) C G ER (Thierry Maniquet) Citicorp (Clint Walker, Peter Kerstens) R. J. Srednicki Comité Consultatif Conseil National du Crédit Credit Card Research Group (Elizabeth Phillips) Deutscher Sparkassen und Giroverband (Berndt) Eurofinas (Baert) Hopkin EUROGIRO (John Baden) Europay International (Goosse) European Association of Co-operative Banks (Ravoet) European Federation of Building Societies (Zehnder) European Federation of Leasing Companies (Baert) Jäsen- valtio Vastaus JJ "^ p ^g 22 41995 Kannanotto 12. 10. 1995 f/A: Kannanotto 25. 10. 1995 "^ Puhe/Esitelmä 22. 4. 1996 jjjr Kannanotto Puhe 22. 4. 1996 13. 10. 1995 UK Puhe/Esitelmä 22. 4. 1996 B Puhe/Esitelmä22. 4. 1996 EU Intnl F UK ^ EU UK EU EU Intnl EJJ \D \EU \EU Luonnos huomautuksiksi 3. 10. 1995 Kannanotto 13. 11. 1995 Puhe/Esitelmä22. 4. 1996 9 5 39 20. 9. 1995 A s i a k- Asiak. 95. 56 14. 11. 1995 Kannanotto 26. 10. 1995 CC Kirie7. 11 1995 Kannanotto 12. 9. 1995 Puhe/Esitelmä 22. 4. 1996 Vastaus 11. 12. 1995 Kirie 21. 8. 1995 KmQ 14. 3. 1996 Kannanotto 18 12 1995 Kannanotto | 19. 9. 1995 European Mortgage Federation (Lambert / Hardt) ~^} Muistio 22. 11. 1995 I -22 H European Savings Bank Group (De Noose) Federation Bancaire (Bömcke) Finance and Leasing Association (Cronin) Federation Royale des Notaires Belges (Deckers) Finansbolagens Förening (Hakan Broman) Nederlands Associatie voor Direct Marketing, Distance Selling. (Geertman) The EU Committee of the American Chamber of Commerce (Seddon-Brown) Zentraler KreditAusschuss (Fischer) Erj EU yjr Kannanotto 27. 11. 1995 Kirje 17. 10. 1995 I I Kirje 1. 9. 95 I Tilanneselostus 6. 10. 1995 " g YJÙQ 29. 1 1996 ~gy "^ EU Intnl Q 1 Kirje 21. 9. 1995 I I Huomautukset 21. 9. 1995 Kannanotto 14. 11. 1995 Kanta 7. 11. 1995 23- C. Kuluttajajärjestöt Kuluttajajärjestöt B E UC (K. Schweren) Consumer DebtNet (Joan Conlin) Consumers in Europe Group (Stephen Crampton) Jäsen- Vastaus valtio EU Puhe/Esitelmä 22. 4. 1996 ~ËU Intnl W EU Kannanotto 18. 3. 1996 Esitys parlamentin alahuoneen valintavaliokunnalle 3. 10. 1995 Credit and Debt Policy Group / Threshold (Mary Higgins) jj^ Kirje 31 1 1996 Money Advice Association (Norman Laws) St. Vincent de Paul (Liam O'Dwyer) UK Kannanotto 9. 01. 1996 "^ Kannanotto 11. 1. 1996 Forbrugerrâdet (Ole Just) DK Kannanotto 14. 6. 1996 Conseil National du Credit Consultatif - Comité FR Kannanotto 19. 9. 1995 Money Advice and Budgeting Service - IRL MABS (Maura Dowling) Kannanotto 26. 8. 1996 -24 Liite 2: Komission kertomusta direktiivin 87/102/ETY soveltamisesta koskeva Euroopan parlamentin päätöslauselma 25- 3. Kulutusluotot A4-0010/97 Päätöslauselma komission kertomuksesta kulutusluottoja koskevien jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten lähentämistä koskevan direktiivin 87/102/ETY täytäntöönpanosta (KOM(95)0117 - C4-0185/95) Euroopan parlamentti, joka ottaa huomioon komission kertomuksen (KOM(95)0117 - C4-0185/95), ottaa huomioon Vitorinon päätöslauselmaesityksen kulutusluottoja ottavien kansalaisten suojelemisesta (B4-0553/95), ottaa huomioon Brysselin yleissopimuksen vuodelta 1968 tuomioistuinten toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa1, ottaa huomioon Rooman yleissopimuksen vuodelta 1980 sopimusvelvoitteisiin sovellettavasta laista2, ottaa huomioon Luganon yleissopimuksen vuodelta 1988 tuomioistuinten toimivallasta ja tuomioiden täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeudellisissa asioissa3, ottaa huomioon oikeusasioita ja kansalaisten oikeuksia käsittelevän valiokunnan mietinnön ja ympäristö-, terveys-ja kuluttajansuojavaliokunnan lausunnon (A4-0010/97), A. katsoo, että komissio on laatinut laaja-alaisen kertomuksen, jossa tarkastellaan direktiivin täytäntöönpanon tilanteen lisäksi myös luottomarkkinoiden ennustettavissa olevaa kehitystä, B. katsoo, että luottomarkkinat kasvavat unionin alueella nopeasti, C. ottaa huomioon, että uudella kansalaisen/kuluttajan käsitteellä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan "corpus jurisissa" yleisesti hyväksyttyä, yksinomaan kulutusluottotarkoituksiin sovellettavaa käsitettä, on laajennettava kuluttajan suojelua oikeudellisiin toimijoihin, kuten pieniin yrityksiin, jotka sopimuksiin perustuvia valtuuksia käyttäessään ovat joutuneet objektiivisen epätasapainoon, jota voidaan verrata piensäästäjien ja luotonantolaitosten väliseen epätasapainoon, D. katsoo, että rajat ylittäviin liiketoimiin nykyisin kohdistuvat rajoitukset ja hiistä koituvat kustannukset kaventavat kansalaisten mahdollisuutta hyötyä kuluttajina suuremmista valinnanmahdollisuuksista ja kilpailukykyisemmistä hinnoista, E. katsoo, että on varmistettava vapaata kilpailua koskevien sääntöjen tehokas noudattaminen sisämarkkinoilla ja kuluttajien oikeus valita eri tuotteiden ja tarjoajien välillä ja vaihtaa toiseen ilman että he joutuvat kärsimään tästä haittaa (liikkuvuus), F. katsoo, että sisämarkkinoiden ja toissijaisuusperiaatteen nykyisessä kehitysvaiheessa on O O O EYVL C 189, 28. 7. 1990, s. 2 (viimeisin versio) EYVL L 266, 9. 10. 1980, s. 1 EYVLL319, 25. 11. 1988, s. 9 6 /PE 257. 131 G:WTs^Ä^\DI^ 26 aiheellista ottaa tarkasteltavaksi yhteisön lainsäädännön tehokkuus ja yhteisön toimielinten rooli, G. katsoo, että valinnan vapauden todellisen monipuolistamisen vuoksi tehokkaat kuluttajien tiedottamiseen ja valistukseen liittyvät välineet ovat tarpeen, jotta mahdollistetaan se, että kuluttajat voivat toimia aktiivisesti, tehokaan hyväksikäytön sekä tarjonnan H. katsoo lisäksi, että tehokas vapaa kilpailu eurooppalaisilla luottomarkkinoilla johtaa tarjonnan monipuolistumiseen, tarjoajien lukumäärän kasvuun sekä palvelujen parempaan jakautumiseen unionin eri alueilla toimivien ja asuvien tarjoajien kesken, I. J. katsoo, että yhtenäisvaluuttaan siirryttäessä - erityisesti noin kolmen vuoden pituisen siirtymävaiheen aikana - sopimuksen jatkuvuuden periaatteen noudattaminen on välttämätöntä rahoitusmarkkinoiden vakauden turvaamiseksi; ottaa huomioon myös, että yhtenäisvaluutan toivotut näkymät vaativat syvempää harkintaa siitä, onko tarpeen ottaa käyttöön uusi ja yhtenäinen Euroopan laajuinen lainsäädäntö, jota sovellettaisiin kaikkiin luottoja koskeviin asioihin, katsoo, että unionin toimivalta tällä alalla on rinnakkainen jäsenvaltioiden toimivallan kanssa ja täydentää sitä jäsenvaltioiden kuluttajien turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseksi harjoittaman politiikan alalla; katsoo lisäksi, että yhteisön kulutusluottoja koskeva lainsäädäntö on rohkaissut kansallisten lainsäädännöllisten toimenpiteiden hyväksymistä ja sen on tällä alalla pyrittävä sisämarkkinoiden täydelliseen toteuttamiseen, kuluttajien terveyden, turvallisuuden ja taloudellisten etujen suojaamiseen, riittävän kuluttajavalistuksen turvaamiseen ja korkeatasoisen kuluttajansuojan toteuttamiseen (EY: perustamissopimuksen 129 a artikla), K. katsoo, että artiklat, joihin neljä perusvapautta perustuvat, ovat tänä päivänä välittömästi sovellettavissa ja, että nykyisen lainsäädännöllisen tilanteen voimassa ollessa yhteisön on noudatettava lähestymistapaa, joka myötävaikuttaa osaltaan korkeatasoisen kuluttajansuojan toteutumiseen toimenpiteiden avulla, jotka toteutetaan sisämarkkinoiden toteuttamisen yhteydessä; katsoo, että varsinaista luotonantopolitiikkaa käsitteen varsinaisessa merkityksessä pidetään edelleen kunkin jäsenvaltion toimivaltaan kuuluvana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön oikeuden noudattamista, L. katsoo, että EY:n perustamissopimuksen 129 a artiklan määräysten sekä 2, 3 ja 3 b artiklan mukaisesti yhteisö voi toimia alalla yleisenä "suunnannäyttäjänä", erityisesti osoittamalla ne tavoitteet, joihin toimilla on pyrittävä, hyväksymällä toimenpiteet yhdenmukaistamisen vähimmäistason saavuttamiseksi sekä edistämällä toimivaltaisten kansallisten viranomaisten välistä yhteistyötä, M. katsoo, ettäEY:n perustamissopimuksen 100 a artikla on asianmukainen oikeudellinen perusta yhdenmukaistamistoimenpiteille, joiden tarkoituksena on sisämarkkinoiden toteuttaminen ja toiminta, N. ottaa huomioon unionin toimielimille kolmannen pilarin mukaan kuuluvan toimivallan; 1. Katsoo, että Euroopan unionin olisi hyödynnettävä kaikkia perustamissopimusten mukaan laajuisten lainsäädännöllisiä välineitä edistääkseen Euroopan käytettävissä olevia luottomarkkinoiden syntymistä; G:\PV_SEANC\DEFINITI\ADOPTES\97-03\97-03-11. FI PE 257. 131/7 2^ 2. Katsoo, olisi että EU:n noudatettava ottaen lainsäädäntöpolitiikkaa, jonka avulla pyritään keskipitkällä tähtäimellä hyväksymään Euroopan laajuisia luottomarkkinoita koskeva yleinen säännöstö laatimalla markkinoiden laajentumista koskevat standardit unohtamatta tarvetta suojella kuluttajien etuja ja kannustaen samalla vapaata kilpailua; toissijaisuusperiaate huomioon 3. Katsoo, että direktiivissä 87/102/ETY määritellyt "kuluttajan" ja "soveltamisalan" käsitteet on otettava yksityiskohtaisen tarkastelun kohteiksi; 4. Katsoo, että kuluttaja tarvitsee yleisemmin täysin suojelevan lainsäädännön sijaan sellaisen lainsäädännön, jolla edistetään sen aktiivista osaa ja jolla suojeltaisiin oikeutta etsiä ja saada vapaasti tietoa, jonka ansiosta kuluttaja voi olla sopimuksellisesti tasa-arvoisessa asemassa; 5. Vastustaa - kuluttajaan kohdistuvien haittojen välttämiseksi - komission esittämää ehdotusta, jonka mukaan se harkitsee kulutusluottoja koskevan direktiivin soveltamisalaan sisällytettäväksi myös rakennusten kunnostaminen ja parantamiseen tarkoitetut ilman kiinnitystä olevat luotot, koska niitä ei voitaisi enää tarjota (kulutusluottoihin verrattuna edullisempien) kiinnitysluottojen korkoehdoilla tai koska kuluttajan maksettavaksi lankeaisi ylimääräisiä kustannuksia, jotka toimenpiteistä, joihin on ryhdyttävä kiinnitysoikeuden saamiseksi ja sen aiheutuvat rekisteröimiseksi; 6. On sitä mieltä, että on selvitettävä kaikki mahdollisuudet perustaa kansallisia viranomaisia tai välitystoimistoja, ja puoltaa yksinkertaisten ja tehokkaiden sovittelumenettelyiden ja tuomioistuinkäsittelyjen kehittämisen ja käytön edistämistä kuluttajien oikeuksien suojaamiseksi; tällöin on otettava huomioon rajat ylittävien riita-asioiden merkitys; 7. On vakuuttunut siitä, että itsesäätelymekanismiin perustuvissa järjestelmissä voidaan hyväksyä erityisiä standardeja, mutta että itsesäätelyjärjestelmien avulla ei voida ratkaista kaikkia nykyisiä ongelmia; 8. Korostaa, että joustavien menettelysääntöjen mukaan voivat olla hyödyllisiä vain, jos kuluttajalle tarjottavien tuotteiden valikoimaa ja heidän valintamahdollisuuksiaan ei rajoiteta; standardointitoimenpiteet vapaaehtoisten sopimusten ja 9. Katsoo, että on kaikin mahdollisin keinoin edistettävä sitä, että toteutetaan kaikkia ja täsmällisten, sopimuspuolia koskevana molemminpuolinen velvoite totuudenmukaisten tietojen antamisesta; täydellisten 10. On sitä mieltä, että on laadittava kaikkia mainostamis- ja myynnin edistämistapoja koskevia yksityiskohtaisempia määräyksiä, joissa käsitellään mm. sisältöä, tuotetyypin määrittelyä, käyttöesitteen julkaisemista koskevaa velvollisuutta, nuoriin ihmisiin kohdistetun mainonnan rajoja ja vakuuksia, edellyttäen ettei tällaisia määräyksiä ole jo sisällytetty tai ettei niitä voida sisällyttää toisiin erityisiin asiakirjoihin; 11. Katsoo, että velalliselle olisi annettava mahdollisuus kulutustavaroiden rahoittamiseen tästä velotetaan takaisinmaksuun, ilman että myönnettyjen perusteettomia ja tarpeettomia hallintokuluja; luottojen aikaistettuun 12. Katsoo, että kansalliset säädökset, jotka koskevat tavaran ottamista takaisin sopimuksen täyttämättä jättämisen tapauksissa, samoin kuin säädökset luotonantajan ja tavarantoimittajan yhteisvastuullisuudesta, on yhdenmukaistettava siinä määrin kuin se osoittautuu tarpeelliseksi ja silloin kuin se on sopusoinnussa toissijaisuusperiaatteen kanssa; 8 /PE 257. 131 G:\PV_SEANC\DEFINITI\ADOPTES\97-03\97-03-11. FI 2% 13. Katsoo, että kaikkialla yhteisön alueella on turvattava yhtenäisin menettelytavoin ja järjestelyin sekä yhtenäisesti määritellyn peruuttamisajan kuluessa toteutettava peruuttamisoikeus kulutustavaroiden rahoittamiseksi tarkoitettujen luottojen kyseessä ollessa; 14. Muistuttaa, että menettelyissä, jotka koskevat luoton siirtoja, vakuuksien käyttämistä tai jäljellä olevan velkaerän vakuuttamista, on turvattava sopijapuolten vapaan tahdon, sopimusvapauden ja oikeusturvan periaatteiden noudattaminen; 15. Katsoo, että yhteisön aloitteilla pitäisi olla mahdollista ehkäistä ylivelkaantumisen ilmiö kuluttajille annattavan tiedon ja valistuksen avulla ja että luottolaitoksilla pitäisi olla mahdollisuus saada tietoja asiakkaidensa maksukyvystä edellyttäen, että luotonottajan yksityisyyttä koskevaa lainsäädäntöä noudatetaan; 16. Tukee komissio pyrkimystä tutkia sitä, esiintyykö kuluttajien ja luotonvälittäjien välillä ongelmia, ja jos esiintyy, niin missä määrin; viittaa siihen, että laajennettaessa tiettyjen direktiivissä 87/102/ETY mainittujen velvoitteiden sovellusalaa kattamaan myös takaajat, huomiota on kiinnitettävä olennaisiin eroavaisuuksiin verrattaessa tilannetta ensimmäistä kertaa luottoa ottaviin henkilöihin; kiinnittää huomiota siihen, että direktiivin 87/102/ETY 1 artiklan 2 kohdan c alakohta kattaa jo tänä päivänä luottokorttien myöntämisen yhteydessä myönnettävät etuudet komission kertomuksessa mainitusta tällä alalla nykyisin vallitsevasta määritelmien kirjavuudesta huolimatta; 17. Katsoo, että ei ole aiheellista hyväksyä kiinnitysluottojen yhdenmukaistamista koskevaa yhteisön säännöstöä, koska kiinnitysluotot liittyvät kiinteästi erilaisiin kiinnitysvakuus- ja käyttömekanismeihin, jotka ovat eri jäsenvaltioissa hyvin erilaisia. Euroopan laajuinen kiinnitysluottoa koskeva asetus merkitsisi sitä, että samanaikaisesti olisi yhdenmukaistettava eri jäsenvaltioiden kiinnitysvakuuksiin ja käyttöön liittyvät määräykset, mikä merkitsisi kansallisten siviilioikeudellisten määräysten Euroopan laajuista yhdenmukaistamista; 18. Muistuttaa, että tehokkain menetelmä koronkiskonnan ehkäisemiseksi, mikä on tarjonnan hallitsemien markkinoiden patologinen ilmenemismuoto, sisältää markkinoiden täyden toimivuuden lisäksi kuluttajille tiedottamisen ja paremman kuluttajansuojan sekä luottoja tarjoavien laitosten ja yritysten tiukennetun valvonnan kansallisten viranomaisten taholta; 19. Korostaa, että tehokkaiden sovittelu- ja ennakkopäätösmenettelyiden käyttöönotolla on merkitystä, koska niiden täydentävän luonteen ansiosta voi olla mahdollista, ettei kalliita oikeudellisia menettelyjä tarvita, erityisesti rajat ylittävissä riitatapauksissa; 20. Katsoo, että ensisijaisena kysymyksenä on selvitettävä ja toteutettava kaikki mahdolliset keinot, joilla osapuolille aiheutuvia kustannuksia voidaan rajoittaa; 21. Katsoo lopuksi, että paras keino kansalaisten suojelemiseksi on järjestelmä, joka turvaa valinnanvapauden ja vapaan kilpailun; 22. Pyytää komissiota tiedottamaan Euroopan parlamentille säännöllisesti komission teettämien alaa koskevien eri tutkimusten ja tutkimushankkeiden tuloksista ja ilmoittamaan parlamentille niin pian kuin mahdollista - antamatta tämän mitenkään vaikuttaa lainsäädännöllisten ehdotuksien valmisteluun - näkökantansa parlamentissa hyväksytyistä lainsäädäntöpolitiikkaan liittyvistä huomautuksista; 23. Kehottaa puhemiestään välittämään tämän päätöslauselman komissiolle ja neuvostolle G W_SEANC\DEFlMITiUDOPTES\97-03\97-03-11. FI PE 257. 131/9 2 3 ISSN 1024-4492 KOM(97) 465 lopullinen ASIAKIRJAT FI 02 05 06 10 Luettelonumero : CB-CO-97-480-FI-C ISBN 92-78-24946-7 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 3o


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1841/97 DE LA COMMISSION du 24 septembre 1997 fixant les restitutions à l'exportation de l'huile d'olive

eurovoc_concepts:
export refund
olive oil
third country


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1839/97, annettu 24 päivänä syyskuuta 1997, tuonnin kiinteistä arvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price
pip fruit
stone fruit


title: Verordening (EG) nr. 1847/97 van de Commissie van 24 september 1997 betreffende het beëindigen van de visserij op zalm door vissersvaartuigen die de vlag voeren van Zweden

eurovoc_concepts:
Sweden
catch quota
fish
fishery management
fishing rights
ship's flag

formats: html pdfa1b print


title: Πρόταση κανονισμού (ΕΚ) του Συμβουλίου σχετικά με τη διακοπή ορισμένων οικονομικών σχέσεων με την Αγκόλα προκειμένου να παρακινηθεί η UNITA να εκπληρώσει τις υποχρεώσεις της κατά την ειρηνευτική διαδικασία

eurovoc_concepts:
Angola
UN resolution
application of EU law
economic relations
economic sanctions

formats: html pdf

text: ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ Βρυξέλλες, 24. 09. 1997 COM(97) 474 τελικό Πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ σχετικά με τη διακοπή ορισμένων οικονομικών σχέσεων με την Αγκόλα προκειμένου να παρακινηθεί η UNITA να εκπληρώσει τις υποχρεώσεις της κατά την ειρηνευτική διαδικασία (υποβληθείσα από την Επιτροπή) ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗ Το Συμβούλιο Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών εξέδωσε στις 28 Αυγούστου 1997 το ψήφισμα αριθ. 1127 (1997) με το οποίο επιβάλει συμπληρωματικές κυρώσεις στην "Uniao Nacional para a Independencia Total de Angola", (UNITA), εφόσον αυτή δεν μπορέσει να εκπληρώσει τις υποχρεώσεις της που απορρέουν από τις "Accordos de Paz" του 1993, το πρωτόκολλο της Lusaka του 1994 και τα σχετικά ψηφίσματα του Συμβουλίου Ασφαλείας που έχουν εγκριθεί από το 1991. Οι κυρώσεις θα ισχύσουν από τις 30 Σεπτεμβρίου 1997, εκτός κι αν η UNITA συμμορφωθεί με τις προαναφερθείσες υποχρεώσεις. Οι συμπληρωματικές κυρώσεις συνίστανται, μεταξύ άλλων, σε απαγόρευση της προμήθειας αεροσκαφών ή εξαρτημάτων τους στην UNITA, της συντήρησης ή ασφάλισης αεροσκαφών που έχει ήδη στην κατοχή της, κλείσιμο των γραφείων της UNITA και άρνηση άδειας προσγείωσης, απογείωσης ή υπέρπτησης. Οι κυρώσεις αυτές προστίθενται στην ήδη ισχύουσα απαγόρευση του Συμβουλίου Ασφαλείας σχετικά με την προμήθεια πετρελαίου ή ορισμένων προϊόντων πετρελαίου στην UNITA. Η απαγόρευση αυτή περιέχεται στον κανονισμό (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93. Για να εξασφαλιστεί η εφαρμογή των συμπληρωματικών κυρώσεων οι οποίες εμπίπτουν στο πεδίο της συνθήκης για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, πρέπει να θεσπιστεί νέος κανονισμός μετά από πρόταση της Επιτροπής. Για λόγους διαφάνειας και απλούστευσης, η Επιτροπή αποφάσισε να προτείνει την έγκριση κανονισμού ο οποίος θα περιέχει τόσο τις παλαιές όσο και τις νέες κυρώσεις και, κατά συνέπεια, θα οδηγήσει στην κατάργηση του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93. Όσον αφορά τις μεμονοψένες διατάξεις της πρότασης, διατυπώνονται οι ακόλουθες παρατηρήσεις: Αν και σε πρώτη όψη η εφαρμογή του ψηφίσματος του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών προϋποθέτει μόνο τη χρήση του άρθρου 228α, εν τούτοις προτείνεται να χρησιμοποιηθούν τα άρθρα 73ζ και 228α ως νομική βάση. Η προσφυγή, στο άρθρο 73ζ δικαιολογείται κυρίως από την επέκταση της απαγόρευσης στην προμήθεια υπό οποιαδήποτε μορφή οποιουδήποτε αεροσκάφους, γεγονός που σημαίνει ότι μπορεί να περιλαμβάνεται ακόμη και η απαγόρευση προμήθειας κεφαλαίου για την αγορά ή την εκμίσθωση αεροσκάφους, ή οποιαδήποτε άλλη χρηματοπιστωτική δραστηριότητα ιδίου αποτελέσματος. Στην παράγραφο 6 του άρθρου 1 εξετάζονται αυτού του είδους οι δραστηριότητες. Όπως και το 1993, χρονολογία έγκρισης του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93, ενδεχομένως προκύψουν ερωτήματα όσον αφορά τη συμβατότητα του κανονισμού με την τέταρτη Σύμβαση της Λομέ. Όπως και το 1993, το Συμβούλιο Ασφαλείας βάσισε την απόφαση του για κυρώσεις κατά της UNITA στο κεφάλαιο VU του Χάρτη των Ηνωμένων Εθνών, και, κατά συνέπεια, η απόφαση του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών υπερισχύει έναντι υφιστάμενων διεθνών υποχρεώσεων, όπως η Σύμβαση της Αομέ. Το άρθρο 1 παράγραφος 1 αντανακλά τις ισχύουσες κυρώσεις που περιέχονται στο ψήφισμα αριθ. 864 (1993) του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών και εφαρμόζονται μέσω του άρθρου 1 του κανονισμού αριθ. 2967/93. Η παρούσα πρόταση δεν περιέχει τη διάταξη του άρθρου 2 του εν λόγω κανονισμού, δηλαδή την υποχρέωση λήψης άδειας εξαγωγής για μη απαγορευμένα προϊόντα. Απ ' όσο γνωρίζει η Επιτροπή, η διάταξη αυτή απλώς προσθέτει διοικητική εργασία στις ενδιαφερόμενες επιχειρήσεις χωρίς να συμβάλλει ουσιαστικά στην αύξηση του ελέγχου. Κατά συνέπεια, κρίνεται σκόπιμη η διαγραφή της. Οι παράγραφοι 2 έως 5 περιέχουν σχεδόν κατά γράμμα τις απαγορεύσεις του ψηφίσματος αριθ. 1127 (1997) του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών, ενώ η παράγραφος 6 είναι η συνήθης διάταξη που στοχεύει στην πρόληψη της παράκαμψης οποιασδήποτε μορφής απαγόρευσης. Το άρθρο 2 προβλέπει ορισμένες εξαιρέσεις από την απαγόρευση. Οι εξαιρέσεις εφαρμόζονται μόνον εφόσον ληφθεί συγκατάθεση της επιτροπής του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών, η οποία έχει συσταθεί με το ψήφισμα αριθ. 864 (1993) του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών. Οι ανακοινώσεις της εν λόγω επιτροπής ακολουθούν τη συνήθη διαδικασία μέσω των αρμόδιων αρχών των κρατών μελών. Το άρθρο 3 προβλέπει ότι οι υφιστάμενες δημόσιες ή ιδιωτικές νομικές υποχρεώσεις δεν υπερισχύουν έναντι των υποχρεώσεων που απορρέουν από τον κανονισμό. Για να εξασφαλιστεί η άμεση αποτελεσματικότητα του κανονισμού, προτείνεται να εξακολουθήσουν να ισχύουν οι κυρώσεις που εισήγαγαν στη νομοθεσία τους τα κράτη μέλη για περιπτώσεις παράβασης του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93, και για τις περιπτώσεις παράβασης του προτεινόμενου κανονισμού, για όσο διάστημα δεν τίθεται σε ισχύ καμία νέα εθνική νομοθεσία σχετικά με κυρώσεις για παράβαση του νέου κανονισμού (άρθρο 4). Για να επιτευχθεί η μέγιστη δυνατή συνοχή της πολιτικής κυρώσεο3ν έναντι της UNITA, προτείνεται η αμοιβαία ενημέρωση των κρατών μελών και της Επιτροπής για τα μέτρα που λαμβάνονται βάσει του κανονισμού καθώς και για άλλες σχετικές πληροφορίες. Το ψήφισμα αριθ. 1127 (1997) του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών προβλέπει ότι η κυβέρνηση της Αγκόλας παρέχει συγκεκριμένες πληροφορίες σχετικά με τα σημεία εισόδου των προμηθειών, τα σημεία στα οποία επιτρέπεται η προσγείοοση ή η απογείωση αεροσκαφών καθώς και σχετικά με την εγγραφή των αεροσκαφών. Οι πληροφορίες αυτές θα περιέχονται στα παραρτήματα που προβλέπει η παρούσα πρόταση. Δεδομένου ότι στο μέλλον θα απαιτηθούν ενδεχομένως επείγουσες αλλαγές των στοιχείων αυτοόν, προτείνεται να δοθεί στην Επιτροπή η εξουσία τροποποίησης των παραρτημάτων του κανονισμού σύμφωνα με τις αλλαγές που θα υποδεικνύει η κυβέρνηση της Αγκόλα. Οι τροποποιήσεις των παραρτημάτων θα δημοσιεύονται στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Το ίδιο ισχύει όσον αφορά τις ενδεχόμενες αλλαγές στις ονομασίες και τις διευθύνσεις των αρμόδιων αρχών των κρατών μελών (άρθρο 6). Με την ενσωμάτωση των βασικών διατάξεων του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93 στον προτεινόμενο κανονισμό, ο προαναφερθείς κανονισμός μπορεί να καταργηθεί. Ως αποτέλεσμα, οι ενδιαφερόμενοι οικονομικοί παράγοντες θα ανατρέχουν σε έναν μόνο κανονισμό όσον αφορά τις οικονομικές κυρώσεις έναντι της UNITA (άρθρο 7). Τα άλλα άρθρα περιέχουν τις συνήθεις διατάξεις σχετικά με τα εδαφικά όρια της δυνατότητας εφαρμογής του κανονισμού και την ημερομηνία εφαρμογής, όπως προβλέπει το ψήφισμα αριθ. 1127 (1997) του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών, δηλ. την 30η Σεπτεμβρίου 1997. ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΙ (ΕΚ) ΑΡΙΘ. /97 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ **ις σχετικά με τη διακοπή ορισμένων οικονομικών σχέσεων με την Αγκόλα προκειμένου να παρακινηθεί η UNITA να εκπληρώσει τις υποχρεώσεις της κατά την ειρηνευτική διαδικασία ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ THE PYPUflΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη; τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και ιδίως τα άρθρα 73ζ και την κοινή θέση της. „ ,. „. ,„. ,. ,. που εκδόθηκε από το Συμβούλιο βάσει του άρθρου 12 της συνθήκης γαι την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Ένωσης, σχετικά με τη διακοπή ορισμένων οικονομικών σχέσεων με την Αγκόλα βάσει των σχετικών αποφάσεων του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών, ειδικότερα τα ψηφίσματα αριθ. 864 (1993) και 1127 (1997), * ), Εκτιμώντας; την πρόταση της Επιτροπής, ότι το Συμβούλιο Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών, ενεργώντας βάσει του κεφαλαίου Vu του Χάρτη των Ηνωμένων Εθνών, αποφάσισε, με τα ψηφίσματα του αριθ. 864 (1993) και 1127 (1997), ότι όλα τα κράτη πρέπει να λάβουν συγκεκριμένα μίτρα όσον αφορά τις οικονομικές τους σχέσεις με την Αγκόλα προκειμένου να οδηγήσουν TTJV Uniao National para a ïndependencia Total de Angola, (UNITA) στην εκπλήρωση των υποχρεώσεων της που απορρέουν από τις "Accordos de Paz", το πρωτόκολλο της Uisaka και τα σχετικά ψηφίσματα του Συμβουλίου Ασφαλείας, ότι ορισμένα από αυτά τα μέτρα εμπίπτουν στο πεδίο της συνθήκης για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και, κατά συνέπεια, είναι αναγκαία η θέσπιση κοινοτικής νομοθεσίας για την εφαρμογή των σχετικών αποφάσεων του Συμβουλίου Ασφαλείας, ότι το Συμβούλιο Ασφαλείας ζήτησε επίσης από τα κράτη μέλη των Ηνωμένων Εθνών να εφαρμόσουν τα μέτρα αυτά ανεξάρτητα από την ύπαρξη τυχόν δικαιωμάτων που παρέχονται ή υποχρεώσεων που απορρέουν από συναφθείσα διεθνή συμφωνία, ή σύμβαση, ή από άδεια ή έγκριση που έχει χορηγηθεί πριν από την ημερομηνία έγκρισης των εν λόγω ψηφισμάτων- ΕΕ αρι,θ. L. , της. , ο. ότι, κατά συνέπεια, η τέταρτη σύμβαση ΑΚΕ-ΕΟΚ που υπεγράφη στη Αομέ στις 15 Δεκεμβρίου 1989, στην οποία η Κοινότητα χαι η Αγκόλα είναι συμβαλλόμενα μέρη, δεν εμποδίζει την εφαρμογή των εν λόγω μέτρων του Συμβουλίου Ασφαλείας, ότι τα στοιχεία που περιέχονται στα παραρτήματα του παρόντος κανονισμού σχετικά-με τα σημεία εισόδου των προμηθειών στην Αγκόλα, τα αεροσκάφη που είναι εγγεγραμμένα στην Αγκόλα και τα σημεία απογείωσης ή προσγείωσης των αεροσκαφών στην Αγκόλα, θα βασίζονται στα στοιχεία που παρέχει η κυβέρνηση της Αγκόλας στην επιτροπή που συστάθηχε δυνάμει του ψηφίσματος αριθ. 864 (1993) του Συμβουλίου Ασφαλείας, και τα οποία κοινοποιήθηκαν από την εν λόγω επιτροπή στα κράτη μέλη των Ηνωμένων Εθνών, ότι τα ψηφίσματα του Συμβουλίου Ασφαλείας προβλέπουν ορισμένες εξαιρέσεις στους επιβαλλόμενους περιορισμούς, με την προϋπόθεση τη; προηγούμενη; έγκρισης από την εν λόγω επιτροπή, ότι η έγκριση από την εν λόγω επιτροπή πρέπει να λαμβάνεται μέσω των αρμόδιων εθνικών αρχών των κρατών μελών, και ότι οι ονομασίες και οι διευθύνσεις τους πρέπει, κατά συνέπεια, να παρατίθενται σε παράρτημα του παρόντος κανονισμού, ότι, για λόγους σκοπιμότητας, πρέπει να δοθεί στην Επιτροπή η εξουσία τροποποίησης των παραρτημάτων του παρόντος κανονισμού, βάσει σχετικών κοινοποιήσεων από την αρμόδια επιτροπή του Συμβουλίου Ασφαλείας ή από τις αρμόδιες αρχές των κρατών μελών, ότι, για λόγους διαφάνεια; και απλούστευσης, η διακοπή ορισμένων οικονομικών σχέσεων με την Αγκόλα πρέπει να διέπεται από ένα μόνο νομικό μέσο, και, κατά συνέπεια, οι διατάξεις του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93 του Συμβουλίου της 25ης Οκτωβρίου 1993 με τον οποίον απαγορεύεται η προμήθεια ορισμένων προϊόντων στην UNITA, πρέπει να ενσωματωθούν στον παρόντα κανονισμό, και ο κανονισμός αριθ. 2967/93 πρέπει να καταργηθεί,2), ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ: Απαγορεύονται τα ακόλουθα: Αρθρο 1 1. η πώληση ή προμήθεια πετρελαίου και των προϊόντων πετρελαίου που απαριθμούνται στο παράρτημα Ι, ανεξάρτητα αν είναι καταγωγή; Κοινότητας ή όχι, στο έδαφος της Αγκόλας, μέσω σημείων εισόδου άλλων από αυτά που απαριθμούνται στο παράρτημα II, 2 ΕΕ αοιθ. L 268, της 29. 10. 1993, α. 1 2. η προμήθεια ή η διάθεση, υπό οποιαδήποτε μορφή, οποιουδήποτε αεροσκάφους ή εξαρτημάτων αεροσκαφών στο έδαφος της Αγκόλας, εκτός κι αν πραγματοποιείται μέσω των σημείων εισόδου που απαριθμούνται στο παοάρτημα III· 3. η παροχή τεχνικής εξυπηρέτησης και συντήρησης, πιστοποιητικών αεροπλοΐας, η καταβολή νέίον απαιτήσεων αποζημίωσης βάσει υφιστάμενων ασφαλιστικών συμβάσεων, ή η παροχή ή ανανέωση πρωτασφάλισης όσον αφορά αεροσκάφη εγγεγραμμένα στην Αγκόλα, άλλα από αυτά που απαριθμούνται στο παράρτημα IV, ή αεροσκάφη που εισέρχονται στο έδαφος της Αγκόλας μέσω σημείων εισόδου άλλων από αυτά που απαριθμούνται στο παράρτημα V· 4. η άδεια απογείωσης, προσγείωσης ή υπέρπτησης αεροσκάφους στο έδαφος της Κοινότητας, εφόσον έχει απογειωθεί από, ή έχει προορισμό, σημείο στο έδαφος της Αγκόλας άλλο από αυτά που απαριθμούνται στο παράρτημα V· η έναρξη, ή συνέχιση, υπό οποιαδήποτε μορφή, οποιασδήποτε λειτουργικής 5. δραστηριότητας γραφείων της UNITA· κάθε δραστηριότητα που έχει ως στόχο ή αποτέλεσμα την προώθηση, αμέσως 6. ή εμμέσως, των ανωτέρω συναλλαγών ή δραστηριοτήτων. •Αρθρο 2 Η απαγόρευση του άρθρου 1 δεν ισχύει σε περιπτώσεις έκτακτης ιατρικής ανάγκης ή για πτήσεις αεροσκαφών που μεταφέρουν τρόφιμα, φάρμακα ή προμήθειες για ανθρωπιστικούς σκοπούς, υπό τον όρο ότι έχει ληφθεί, μέσω των αρμόδιων εθνικ(όν αρχών, προηγούμενη έγκριση από την επιτροπή του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών η οποία συστάθηκε δυνάμει του ψηφίσματος αριθ. 864(1993). Οι επωνυμίες και οι διευθύνσεις των αρμόδιων εθνικών αρχών περιέχονται στο Παράρτημα VI. Αρθρο 3 Ο παρών κανονισμός εφαρμόζεται ανεξάρτητα από την ύπαρξη τυχόν δικαιωμάτων που παρέχονται ή υποχρεώσεων που απορρέουν από συναφθείσα διεθνή συμφωνία, ή σύμβαση, ή από άδεια ή έγκριση που έχει χορηγηθεί πριν από την έναρξη ισχύος του παρόντος κανονισμού. Αρθρο 4 Κάθε κράτος μέλος καθορίζει τις κυρώσεις που θα επιβάλλει όταν παραβιάζονται οι διατάξεις του παρόντος κανονισμού. Εν αναμονή της ενδεχόμενης έγκρισης νομοθεσίας για το σκοπό αυτό, σε περίπτωση παραβίασης των διατάξεων του παρόντος κανονισμού θα επιβάλλονται οι κυρώσεις που καθορίζουν τα κράτη μέλη βάσει του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93 του Συμβουλίου. Άρθρο 5 Η Επιτροπή και τα κράτη μέλη κοινοποιούν αμοιβαία τα μέτρα που λαμβάνουν στο πλαίσιο του παρόντος κανονισμού και άλλες πληροφορίες που διαθέτουν σχετικά με τον παρόντα κανονισμό, όπως για παράδειγμα, προβλήματα παραβίασης ή εφαρμογής της νομοθεσίας ή αποφάσεις των εθνικών δικαστηρίων. Αρθρο 6 Η Ευρωπαϊκή Επιτροπή λαμβάνει την εξουσία να τροποποιεί τα παραρτήματα του παρόντα κανονισμού βάσει των πληροφοριών που παρέχουν οι αρμόδιες αρχές των Ηνωμένων Εθνών ή των κρατών μελών. Οι τροποποιήσεις αυτές δημοσιεύονται στην Επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων. Αρθρο 7 Ο κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 2967/93 καταργείται και αντικαθίσταται από τις διατάξεις του παρόντος κανονισμού. Αρθρο 8 Ο παρών κανονισμός εφαρμόζεται στα εδάφη των κρατών μελών στα οποία είναι εφαρμοστέα η συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και υπό τονς όρους της συνθήκης αυτής, συμπεριλαμβανομένου του εναερίου χώρου τους, και σε κάθε αεροσκάφος ή σκάφος που υπάγεται στη δικαιοδοσία κράτους μέλους, σε κάθε πρόσωπο, οπουδήποτε ευρίσκεται, που είναι υπήκοος κράτους μέλους, και σε κάθε φορέα που έχει εγγραφεί ή συσταθεί σύμφωνα με νομοθεσία κράτους μέλους. ^ Αρθρο9 Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την ημέρα της δημοσίευσης του στην επίσημη Εφημερίδα των Ευρωπαϊκών ίΚοινοτήτων. ίΕφαρμόζεται από τις 30 Σεπτεμβρίου 1997. Ο παρών ^κανονισμός είναι δεσμευτικός; ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος. Βρυξέλλες, Για το Συμβούλιο #,Ηρόεδρος Κωδικός ΣΟ Ονομασία εμπορευμάτων ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ I 2709 2710. 2711 2712 10 271220 00 ex 2712 90 2713 2714 2715 00 00 Λάδια ακατέργαστα, από πετρέλαιο ή από ασφαλτούχα ορυκτά (ακατέργαστο πετρέλαιο) Λάδια από πετρέλαιο ή από ασφαλτούχα ορυκτά, άλλα από τα ακατέργαστα λάδια. Παρασκευάσματα που δεν κατονομάζονται ούτε περιλαμβάνονται αλλού, που περιέχουν κατά βάρος 70 % ή περισσότερο λάδια από πετρέλαιο ή ασφαλτούχα ορυκτά και στα οποία τα λάδια αυτά αποτελούν το βασικό συστατικό Αέρια πετρελαίου και άλλοι αέριοι υδρογονάνθρακες Βαζελίνη Παραφίνη που περιέχει κατά βάρος λιγότερο του 0,75 %λάδ "Slack wax", "scale wax" Οπτάνθρακας (κοκ) από πετρέλαιο, άσφαλτος από πετρέλαιο και άλλα υπολείμματα των λαδιών πετρελαίου ή των ασφαλτούχων ορυκτών Ασφαλτοι εν γένει φυσικές. Σχιστές και άμμος, ασφαλτούχα. Ασφαλτίτ(:ς και πετρώματα ασφαλτούχα Μείγματα ασφαλτικά με βάση τη φυσική άσφαλτο ενγένει, την πίσσα του πετρελαίου, την ορυκτή πίσσα ή το υπόλειμμα αυτής (π. χ. μαστίχες ασφαλιούχες, "cut-backs") 2901 Υδρογονάνθρακες άκυκλοι 2902 1100 Κυκλοεξάνιο 2902 20 2902 30 Βενζόλιο Τολουόλιο 2902 4100 ο-Ξυλόλιο 2902 42 00 μ-Ξυλόλιο 2902. 43 00 π-Ξυλόλιο 2902 44 Ισομερή του ξυλολίου σε μείγμα 2902 50 00 Στυρόλιο 2902 60 00 Αιθυλοβενζόλιο 2902 70 00 Κουμένιο , 2905 11 00 3403 19 10 Μεθανόλη (μεθυλική αλκοόλη) την απελευθέρωση Παρασκευάσματα λιπαντικά (στα οποία περιλαμβάνονται και τα λάδια κοτ:ής, τα παρασκευάσματα για του παξιμαδιού της βίδας, παρασκευάσματα αντισκωριακά ή αντιδιαβρωτικά και τα παρασκευάσματα για το ξεκαλούπωμα, με βάση τα λιπαντικά) και παρασκευάσματα των τύπων που χρησιμοποιούνται στην επεξεργασία με λάδι ή με λίπος των υφαντικών υλών του δέρματος, των γουνοδερμάτων ή άλλων υλών, με εξαίρεση εκείνα που περιέχουν σαν βασικά συστατικά 70 % ή περισσότερο κατά βάρος λάδια από πετρέλαιο ή από ασφαλτούχα ορυκτά που δεν θεωρούνται βασικά συστατικά 38112100 3823 90 10 Προσθετικά για λιπαντικά που περιέχουν λάδια πετρελαίου ή ασφαλτούχων ορυκτών Σουλφονικά άλατα πετρελαίου, με εξαίρεση τα σουλφονικά άλατα πετρελαίου μετάλλων, αλκαλίων, αμμωνίου ή αιθανολαμινών. Σουλφονικά οξέα λαδιών ασφαλτούχων ορυκτών, θειοφαινικά και τα άλατα αυτών mPAPmmn Σημεία εισόδου που αναφέρονται στο άρθρο 1 Οι αερολιμένες Luanda και Katumbela (επαρχία Bengueîa) και οι λιμένες Luanda, Makmgo (επαρχία Cabinda), Lobito (επαρχία Bengueîa) και Namibe (επαρχία Ha*nîbé>. fc> ISSN 0254-1483 COM(97) 474 τελικό ΕΓΓΡΑΦΑ GR 05 11 Αριθ. καταλόγου : CB-CO-97-485-GR-C ISBN 92-78-24995-5 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L-2985 Λουξεμβούργο