title: Meddelande från kommissionen om Europeiska unionens kärnkraftsindustri -(ett vägledande kärnkraftsprogram i enlighet med artikel 40 i Euratomfördraget)

eurovoc_concepts:
EU programme
environmental protection
nuclear industry
nuclear safety

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 25. 09. 1997 KOM(97) 401 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om Europeiska unionens kärnkraftsindustri (ett vägledande kärnkraftsprogram i enlighet med artikel 40 i Euratomfördraget) I. 1. 2. 3. n. 1. 2. 3. INNEHÅLLSFÖRTECKNING INLEDNING Det vägledande kärnkraftsprogrammet för gemenskapen (PINC) Vitboken: En energipolitik för Europeiska unionen Kärnkraftens betydelse inom gemenskapen och i världen 1 2 3 KÄRNKRAFTSALTERNATIVET GEMENSKAPENS ENERGIPOLITIK INOM RAMEN FÖR 4 Global konkurrenskraft a. b. 4 Produktionskostnaderna för kärnkraftsgenererad elektricitet 4 Kärnkraftens konkurrenskraft jämfört med andra energikällor 6 7 7 8 8 Export Långsiktiga investeringar Kvalificerad inhemsk sysselsättning Innovation och teknisk utveckling c. d. e. f. Säkerställd försörjning 8 a. Utvecklingen gemenskapen på energiområdet inom Europeiska 8 b. c. d. b. c. d. e. Skydd av befolkning och miljö a. 9 Världens tilltagande energibehov Kärnbränslenas särskilda egenskaper 10 Icke-spridning av kärnvapen och säkerhetsåtgärder beträffande 10 kärnkraften 11 Grundläggande säkerhetsnormer för strålskydd och skydd av 11 människors hälsa 12 Minskning av koldioxid och andra skadliga utsläpp Miljökonsekvensanalyser och beredskap inför katastrofer 12 Hantering av radioaktivt avfall 13 Tekniska aspekter av kärnkraftssäkerhet 13 ffl. SÄKERHETSPROBLEM ÖSTEUROPA SAMT I OSS I LÄNDERNA I CENTRAL- OCH 14 IV. KOMMISSIONENS ROLL MOT BAKGRUND AV ARTIKEL 40 I 15 EURATOMFÖRDRAGET 1. 2. Åtgärder för att underlätta investeringar i kärnkraft Översyn av utvecklingen på kärnkraftsområdet 17 15 A V. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. DEN HUVUDSAKLIGA EGENSKAPER OCH UTMANINGAR EUROPEISKA KARNKRAFTSINDUSTRIN: 16 Kärnkraftsindustriell verksamhet och affärsmöjligheter Villkor för kärnbränsleleveranser De tekniska utmaningarna i samband med kärnsäkerhet Förbrukat bränsle, kärnkraftsavfall och avveckling Transport av radioaktivt material Plutoniumanvändning 16 17 17 18 19 19 Framtida teknik, forskning och utveckling i fråga om kärnkraft 20 VI. SLUTSATS BILAGOR 21 22 A fcu/^ I. INLEDNING Det vägledande kärnkraftsprogrammet för gemenskapen (PINO Avdelning II i Euratomfördraget har titeln "Bestämmelser för att främja i den avdelningen avser framsteg på kärnkraftsområdet". Kapitel fyra "Investeringar" och artikel 40 i det kapitlet lyder på följande sätt: "För att stimulera till initiativ från personer och företag och för att underlätta en samordnad utveckling av deras investeringar på kärnkraftsområdet, skall kommissionen regelbundet i vägledande syfte offentliggöra program som särskilt skall behandla målen för kärnkraftsproduktionen och de investeringar av alla slag som krävs för att uppnå dessa mål. Kommissionen skall begära in ett yttrande från Ekonomiska och sociala kommittén över programmen innan dessa offentliggörs. " Sedan fördraget antogs har tre vägledande program och en uppdatering offentliggjorts av kommissionen 1966, 1972, 1984 respektive 1990. l År 1990 konstaterade kommissionen att de riktlinjer som presenterades i 1984 års PINC2 i princip fortfarande var giltiga, både beträffande målen för gemenskapens kärnkraftsproduktion och i fråga om innebörden för alla berörda parter: myndigheter, elproducenter och kärnkraftsindustrin. Kommissionen konstaterade också att samtliga kärnkraftens sinsemellan relaterade aspekter omfattades av den övergripande energipolitiken. 1984 års PINC var en av de komponenter som beaktades när rådet 1986 fastställde 1995 års energimål. 3 Det är kommissionens uppfattning att det nu återigen är lämpligt att överväga huvudfrågorna i Euratomfördraget, och samtidigt fullt ut iaktta de begränsningar som anges av denna artikel och Euratomfördraget i sin helhet. rörande kärnkraften, artikel 40 anges som i Sedan den senaste PINC antogs 1984 har energisituationen i gemenskapen förändrats och energimarknaden går stadigt mot ökad avreglering. Vår "Utformningen av kärnkraftverk och byggnadsindustrin samt fullbordandet av Europas inre marknad. Uppdatering av det vägledande kärnkraftsprogrammet för gemenskapen, som antogs av kommissionen 1984" KOM(89) 347 slutlig av den 7 februari 1990. "1984 års vägledande kärnkraftsprogram i enlighet med artikel 40 i Euratomfördraget". COM(85) 401 slutlig av den 23 juli 1985, tillsammans med Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 30 maj 1985, ESC 472/85. Resolution antagen av rådet av den 16 september 1986 om nya mål för gemenskapens energipolitik för 1995 och konvergens mellan medlemsstaternas politik. lO kunskap i miljöfrågor som är knutna till energianvändningen har ökat och vi är nu betydligt mer medvetna om klimatförändringarnas betydelse och behovet av minskning av utsläpp som påverkar växthuseffekten. Det ökande medvetandet om väsentliga säkerhetsfrågor när det gäller kärnkraftverk i länderna i Central- och Östeuropa och OSS, liksom de markanta politiska förändringarna i dessa länder vilka har lett till en intensifierad nedrustningspolitik, är också betydelsefulla faktorer. Samtliga dessa faktorer påverkar kärnkraftens framtida utveckling. Kommissionen har nu för avsikt att med 1997 års PINC ge en översikt av situationen i Europeiska unionen när det gäller kärnkraften och framhålla vilken betydelse kommissionen fäster vid kärnkraftsfrågan. 1997 års PINC anmäldes i kommissionens vitbok "En energipolitik för Europeiska unionen"4, som offentliggjordes i december 1997, och som framgår av vitboken har dess innehåll lagts inom ramen för en gemensam energistrategi. integrerad Som tydligt poängterades i vitboken är gemenskapen på väg mot en energimarknad. avreglerad, Följaktligen utvecklas inom ramen för detta vägledande kärnkraftsprogram ett mer marknadsorienterat synsätt än i de tidigare programmen. De stora utmaningar som industrin står inför kommer också att behandlas, liksom allmänhetens viktigaste farhågor. och mer konkurrensbetonad Det är uppenbart att kärnkraftsfrågan, där många olika åsikter kommer till uttryck, är mycket kontroversiell i unionen, i ett sammanhang där de olika medlemsstaterna har olika energistrukturer och olika förhållningssätt till kärnkraften. Kommissionen tror likafullt att det är av vikt att uppdatera synpunkterna och uppmuntra största möjliga öppenhet i denna fråga5. Vitboken; En energipolitik för Europeiska unionen I sin vitbok "En energipolitik för Europeiska unionen" anger kommissionen tre relevanta mål för energiområdet: övergripande konkurrenskraft, säkerställd försörjning och miljöskydd. Kommissionen konstaterar följande: "Under strävan att uppnå dessa mål måste gemenskapen vara medveten om att dess prognostiserade energiberoende kommer att öka 4 KOM(95)682, 13. 12. 1995. Utkastet till PINC, som antogs av kommissionen den 25 september 1996, lämnades för yttrande till Ekonomiska och sociala kommittén enligt artikel 40 i Euratomfördraget. Detta yttrande antogs den. (EGT nr. ). Det sändes för information till rådet och Europaparlamentet, som antog en initiativrapport den. ). Kommissionen arrangerade dessutom en allmän informationskampanj, för att inhämta yttranden från flera olika europeiska organisationer som sysslar med kärnenergi. Dessa yttranden samlades i ett kompendium till kommissionens generaldirektorat för energi, vilket finns tillgängligt på förfrågan. (EGT nr. och att särskilt de nödvändiga valen ifråga om miljöskydd kan komma att öka detta beroende. Gemenskapen kan inte heller bortse från det faktum att dess integrering kräver mer solidaritet när det gäller medlemsstaternas val i energifrågor. " Det är inom dessa mer omfattande ramar för de övergripande energipolitiska frågorna som den framtida kärnkraftsutvecklingen inom gemenskapen måste behandlas, samtidigt som man bibehåller den anda som uttrycks i tillämpliga bestämmelser i Euratomfördraget. Målsättningen för en politik som utgör ett ramverk för kärnkraftens utvecklingen är att bidra till uppfyllandet av de tre energipolitiska mål i gemenskapen kommer i stor utsträckning att vara beroende av allmänhetens och politikernas benägenhet att godta kärnkraftsalternativet. Som det står i vitboken: i vitboken. Kärnkraftens som nämns framtid "Detta problem med godtagande beror för kärnkraftssäkerhet, transporter, bortskaffande av kärnkraftsavfall och samt icke-spridning av kärnvapen. Kravet på kärnkraftsindustrins externa konkurrenskraft och integreringen av elmarknaderna i flera medlemsstater framhäver kärnkraftens roll för elproduktionen. särskilt på oro diversifiering I praktiken är många medlemsstater beroende av kärnkraft i stor utsträckning, medan andra föredrar att driva en icke-kärnkraftspolitik samtidigt som en tredje grupp har beslutat att minska beroendet av kärnkraftsbaserade befintliga kärnkraftverk helt och hållet. energikällor avveckla eller att europeiska institutionerna har enligt Euratomfördraget De befogenheter som gör det möjligt att utveckla kärnkraften överensstämmelse med befintliga regler och med den politik som förs på nationell nivå. Valet mellan olika energitekniker eller bränslen kommer alltid att bli föremål för politiska överväganden, men kärnkraften bör finnas kvar bland valmöjligheterna. " Dessa argument, som utvecklades i vitboken, utgör bakgrunden till detta nya vägledande kärnkraftsprogram. Dess mål är att bidra till en omprövning av de olika aspekterna på kärnkraften inom Europeiska unionen idag och inför framtiden. Som en slutsats av detta dokument föreslås några grundläggande principer på gemenskapsnivå. industriell Mot bakgrund av att kärnkraftsutvecklingen har en viktig dimension, såväl på elproduktionsnivå som i fråga om hela bränslecykeln, har kärnkraftsindustrin ett betydande ansvar när det gäller att ta itu med de utmaningar som den kommer att ställas inför under de närmaste åren. Dessa utmaningar beskrivs i detta dokument. 3. Kärnkraftens betydelse inom gemenskapen och i världen I dag har Europeiska unionen en väl utvecklad kärnkraftsindustri som täcker hela bränslecykeln, och som har sin egen tekniska bas. Över 140 kärnreaktorer är i drift i Belgien, Finland, Frankrike, Förenade kungariket, Nederländerna, Sverige, Spanien och Tyskland vilket gör unionen till världens ledande producent av kärnkraftsgenererad elektricitet. Kärnkraftverken svarar för cirka en tredjedel av den elektricitet som produceras i dei Europeiska gemenskapen. Den driftserfarenhet som har byggts upp inom kärnkraftsindustrin i Västeuropa är minst lika stor som den som byggts upp i Förenta Staterna, Japan eller andra större industriländer. Stora länder i Asien (Japan, Kina, Indien, Sydkorea) och i Central- och Öst europa liksom i OSS har valt kärnkraft som ett av sätten att tillfredsställa energibehovet. Andra asiatiska länder som Indonesien, Pakistan, Thailand och Turkiet har meddelat sina avsikter att även innefatta kärnkraft i sina energiförsörjningsplaner. Förenta Staterna har dock inte beviljat något tillstånd för uppförande av ett nytt kärnkraftverk sedan 1974, även om ett betydande antal anläggningar är i bruk och forskningsverksamheten fortsätter. I Latinamerika uppmuntrar länder som Argentina och Brasilien kärnkraftsutvecklingen, medan andra har valt att inte följa kärnkraftsalternativet. IL KÄRNKRAFTSALTERNATIVET GEMENSKAPENS ENERGIPOLITIK INOM RAMEN FÖR beslut. Gemenskapens Alla beslut om kärnkraften på gemenskapsnivå bör fattas mot bakgrund av enligt energipolitiska övergripande Euratomfördraget omfattar definitionen av för den gemensamma energipolitiken. Energipolitiska mål inom ramen för Maastrichtfördraget har behandlats i kommissionens vitbok om energipolitiken. Det kommer att bli nödvändigt att fatta politiska beslut i fråga om kärnkraften inom de ramar som anges i såväl PINC som i vitboken samtidigt som hänsyn tas till redovisade industriella utmaningar. Man måste hålla i minnet att den allmänna opinionens benägenhet att godta kärnkraft varierar från land till land. Det står även klart att högsta prioritet måste ges åt säkerhetsfrågorna när det gäller kärnkraft. befogenheter riktlinjer Enligt vitboken bör gemenskapens energipolitik åtminstone bidra till uppnåendet av följande tre grundläggande mål: Övergripande ekonomisk konkurrenskraft. Säkerställd försörjning. Miljöskydd. Kärnkraften måste bedömas mot bakgrund av dessa mål och hur den kan bidra till att uppnå dessa energipolitiska målsättningar. i- a. Global konkurrenskraft Produktionskostnaderna för kärnkraftsgenererad elektricitet sig den totala produktionskostnaden Enligt en gemensam studie av OECD och IEA som offentliggjordes 19936 fördelar för kärnkraftsgenererad elektricitet, med antagande om en genomsnittlig kalkylränta om 5 %, på följande sätt: grundinvestering 4 5 - 55 %, drift och underhåll 2 0 - 25 %, bränsle 2 0 - 25 %. Om en genomsnittlig kalkylränta om 10 % tillämpas utgör grundinvesteringskostnaden 5 8 - 70 %, drift och underhåll 15 - 20 % och bränsle 1 2 - 20 %. För nyligen konstruerade vattenkylda reaktorer (den vanligaste typen i västvärlden) uppskattas den totala produktionskostnaden för elektricitet till (1991 års priser) 22 - 30 ecu/1000 kWh vid antagande om 5 % kalkylränta, och 33 - 41 ecu/1000 kWh vid antagande om 10 % kalkylränta7. Kostnaderna är högre för äldre vattenkylda rektorer, för andra typer av reaktorer (t. ex. gaskylda reaktorer) och för lättvattenreaktorer som inte kommer lägre kostnader som standardisering och massproduktion medför. Investeringskostnaden för ett sådant kärnkraftverk kan vara den dubbla jämfört med ett serieproducerat. i åtnjutande av de byggnadskostnader, Investeringskostnaderna konstruktionskostnader, oförutsedda händelser, och långtidskostnaderna för avveckling och för bortskaffande av avfall från avveckling. grundläggande omfattar i samtliga medlemsstater som använder kärnkraft ålägger Myndigheter elproducenterna att göra för avveckling och bortskaffande av avfall i den utsträckning som bedöms vara erforderlig i respektive medlemsstat. finansiella avsättningar Titel: "Projected costs of generating electricity - update 1992". Resultaten i denna typ av OECD-rapport baseras på frågeformulär som besvarats av medlemsstater som har kärnkraftverk. Enligt en senare studie som genomfördes i slutet av 1996 inom UNIPEDE (och som ännu inte offentliggjorts) skulle skulle den sammanlagda kostnaden för kärnkraftsgenererad elektricitet i en lättvattenreaktor som beställs år 2005 uppgå till 30,6 och 44,9 ecu/1000 kWh (1995 års priser) vid 5 % respektive 10 % kalkylränta. Dessa siffror ligger i övre delen av den skala som anges i undersökningen från 1992. Avvecklingskostnader för en Avvecklingskostnaderna varierar beroende på typ av kärnkraftverk. Bortsett från ett visst mått av osäkerhet i uppskattningarna, pekar aktuella uppgifter på att avvecklingen står låg andel av de totala investeringskostnaderna. För närvarande uppskattas avvecklingskostnaderna för en 1000 MWe vattenkyld reaktor uppgå till 10 - 15 % av de sammanlagda initiala investeringskostnaderna till fasta priser, men kan vara högre för andra typer av reaktorer. Denna andel sjunker vid diskontering av kostnaderna (1,4 - 3,7 % vid 5 % kalkylränta och 0,2 - 2,1 % vid 10 % kalkylränta). förhållandevis Bränslekostnader Bränslekostnaderna varierar beroende på typ av reaktor och på vilken bränslecykel som valts. För en cykel med upparbetning uppskattas de totala bränslekostnaderna (1991 års priser) till 4,6 ecu/1000 kWh. För en cykel med engångsanvändning av bränsle uppskattas den totala bränslekostnaden till 4,1 ecu/1000 kWh. Avfall, transport och förvaring Enligt en OECD-rapport8 från 1994 uppgår kostnaderna för upparbetning, inglasning och avfallshantering för bränslecykeln med upparbetning, till 27 % av bränslekostnaden, medan transportkostnaderna uppgår till 1,5-2 %. För en för engångsanvändningscykel uppgår transport- och radioaktivt avfall till cirka 10 % av bränslekostnaderna, medan kostnaderna för inneslutning och förvaring av det radioaktiva bränslet uppgår till runt 5 % av kostnaderna. lagringskostnaderna 4 8 The Economies of the Nuclear Fuel Cycle - NEA/OECD - 1994. Förvaringskostnader En tidigare rapport från 19909 anger att kostnaderna varierar mellan 400 och 1 300 ecu/m3 för lagring av låggradigt radioaktivt avfall medan den ungefärliga diskonterade investeringskostnaden för lagring av höggradigt radioaktivt avfall uppgår till 100 000 ecu/m3. Kostnadsberäkningarna påverkas naturligtvis av de antaganden som de baseras i synnerhet vad gäller på och innehåller ett visst mått av osäkerhet, avfallshantering citerade de kostnadsberäkningarna från OECD får emellertid även en betydande avvikelse av kostnaderna för transport och förvaring endast en liten effekt på kostnaderna för kärnkraftsgenererad elektricitet, eftersom kostnaden för kärnbränsle endast utgör 20 - 25 % av den totala kostnaden. förvaring. framgår Som och av Kärnkraftens konkurrenskraft jämfört med andra energikällor Industrins konkurrenskraft står i relation till produktionskostnaden för den elektricitet som alstras (i kWh). Denna kostnad är den grundläggande faktorn till levereras vid konsumenterna, som är de största individuella konsumenterna av denna. till vilket kärnkraftsel industrierna, fastställandet av det pris inbegripet de tunga Den tidigare nämnda gemensamma studien från OECD och IEA från 1993 jämför kostnadsberäkningar för de olika elproduktionskällorna grundat på uppgifter som erhållits från medlemsstaterna genom att använda den utjämnade genomsnittskostnaden. Denna studie visar att kärnkraft, på grundval av en genomsnittskostnad diskonterad med 5 % per år, verkar vara det ur ekonomisk synvinkel bästa alternativet i 13 av de 15 undersökta medlemsstaterna (undantagen är Nederländerna och Storbritannien). Vid 10 % kalkylränta är kärnkraft fortfarande det ur reell ekonomisk synvinkel bästa alternativet i fem länder. Ytterligare fem kan välja mellan kärnkraft och naturgas. Dessa slutsatser är grundade på antagandet om stabila bränslepriser, vilket inte på något sätt är givet mot bakgrund av den ökande efterfrågan på naturgas. De innefattar även kostnader för avveckling och avfallshantering. Denna studie planeras bli uppdaterad under 1997. En annan studie av OECD som offentliggjordes 1992 undersöker de övergripande ekonomiska effekterna av användningen av kärnkraft. Den ekonomiska analys som genomfördes för de länder som valt kärnkraft visar klart fördelaktiga effekter på betalningsbalansen tack vare de besparingar som gjorts vid kraftimporten. De ekonomiska fördelarna med kärnkraftsgenererad 9 Rapport EUR 12871 "Utvärdering av kostnaderna för förvaring och bortskaffande av inneslutet radioaktivt avfall i ett flertal europeiska länder". el är naturligtvis beroende av en rad faktorer och det är därför inte förvånande att olika studier ger upphov till olika resultat. Utvecklingen mot en avreglering av den inre elmarknaden i gemenskapen kommer att innebära att kärnkraften måste konkurrera inom samma ramar och på samma villkor som andra energikällor. Ett fullständigt genomförande av den inre marknaden och en strikt tillämpning av berörda statsstöds- och konkurrensregler innebär en likvärdig spelplan för alla energikällor med tonvikt på öppenhet när det gäller kostnader. liten När det gäller kostnader för råvaror kommer dessa, oavsett den framtida utvecklingen av uranpriserna och valutakurserna, sannolikt att ha en förhållandevis inverkan på kärnkraftens konkurrenskraft eftersom inköpskostnaden för råvaran för närvarande utgör betydligt mindre än 10 % av utgörs elproduktionskostnaden. Återstoden huvudsakligen av tekniska och inom gemenskapen. Unionen har den nödvändiga expertisen inom kärnkraftsteknik och har kapacitet att förbättra denna teknik ytterligare. av industriella insatser som erhålls produktionskostnaden Det bör noteras att kärnkraftens ekonomiska fördelar, på grund av kärnkraftsindustrins kapitalintensitet, är mycket beroende av bland annat räntenivåerna. Det bör också noteras att kostnader och priser när det gäller kärnkraftsgenererad el sannolikt kommer att omvärderas med tanke på den ökade avregleringen, och i vissa fall privatiseringen (t. ex i Storbritannien), av elmarknaderna. Export De industrier och tillverkare som är inblandade i kärnbränslecykeln eller i uppförandet av kärnkraftverk står för ett betydande bidrag till Europeiska unionens exportintäkter. Det finns också växande exportmöjligheter för för europeiska avfallshantering och avveckling. stora, världsomfattande marknaderna företag på de Exportmarknaderna är viktiga för bibehållandet av den tekniska nivån och kunskaperna hos den europeiska industrin, särskilt den som är verksam inom bränslecykeln eller inom tillverkning av utrustning. Kommissionen har förhandlat, och förhandlar, fram avtal på kärnkraftsområdet med tredje land för att underlätta för verksamheten och handeln med varor och tjänster på detta område. All export på kärnkraftsområdet från unionen är underkastad IAEA:s regler liksom Euratoms säkerhetsföreskrifter. Långsiktiga investeringar Investeringar i kärnkraftsindustrin är långsiktiga. De kräver lång tid för att realiseras, liksom regleringar som i likhet med det ekonomiska klimatet är stabila och gynnsamma. Det tar 5-10 år att rita och bygga ett kärnkraftverk, som därefter skall vara i drift och underhållas under 40 år eller mer. Aktörerna behöver känna sig säkra på att det finns tillgång på bränsle och bränsleservice under den perioden och att det är möjligt att hantera förbrukat bränsle och kärnavfall på ett godtagbart sätt. Vid genomförandet av den inre elmarknaden bör medlemsstaterna ta vederbörlig hänsyn till kärnkraftsindustrins behov av långsiktig planering och följaktligen skapa förutsättningar för dessa stora och långsiktiga investeringar. e. Kvalificerad inhemsk sysselsättning Över 90 % av kostnaderna för kärnkraft hänför sig till tjänster som tillhanda hålls av aktörer inom Europeiska unionen. Detta innebär att man i stor utsträckning använder sig av inhemsk arbetskraft, direkt eller indirekt. Denna sysselsättningsnivå skapas eller bibehålls genom investeringar i de olika grenar av industrin som bidrar till kärnkraftsproduktion och genom driften av kärnkraftverken när de uppförts. Kärnkraftsindustrin uppskattar att över 400 000 anställda, ofta högt kvalificerade, är sysselsatta med uppgifter som är direkt knutna till elproduktion och verksamhet inom bränslecykeln. Detta utgör ett avsevärt bidrag till Europeiska unionens ekonomiska, sociala, industriella och veten skapliga utveckling. / Innovation och teknisk utveckling Ända sedan Euratomfördragets tillkomst har det stått klart att kärnkraftens utveckling inte skulle ha varit möjlig utan viktiga genombrott inom forskning och utveckling. Kärnkraftsindustrin har alltid varit framgångsrik vad gäller innovation och införande av ny teknik. Strävandena på detta område bör fortsätta parallellt med forskning om nya energikällor och ansträngningar att höja energieffektiviteten. Stöd från gemenskapens ramprogram för FoTU och demonstration kommer, tillsammans med nationella program, att bidra till att ytterligare förbättra säkerheten, till industrins effektivitet och till skapandet av nya exportmarknader. 2. a. Säkerställd försörjning Utvecklingen på energiområdet inom Europeiska gemenskapen Som konstateras i vitboken är det svårt att förutsäga hur den framtida energi försörjningen och energibehovet kommer att utvecklas. Scenarier över olika tänkbara socioekonomiska framtidsutsikter fram till år 2020 har undersökts10: "Några centrala slutsatser av detta som kan ha politisk betydelse är följande: Europas beroende av importerad energi kommer att öka kraftigt. Gas kommer att konkurrera med olja som ledande komponent i bränslemixen. De europeiska konsumenterna kommer att bli alltmer beroende av energi som levereras via ledningsnät. Det råder stor flexibilitet vad gäller den framtida bränslemixens slutliga utformning. Betydelsen av oron för klimatförändringar, teknikens effekter, marknadsliberaliseringen samt den omständigheten att vissa förnyelsebara energikällor håller på att bli ekonomiskt lönsamma kommer att vara de främsta avgörande faktorerna. " Mot bakgrund av dessa centrala slutsatser kommer kärnkraften även fortsättningsvis att ha betydelse för Europeiska gemenskapens framtida om nuvarande vara energiförsörjning. Detta tillfredsställande grad av diversifierat utbud försämras under de kommande åren, vilket en del experter förutser. särskilt bra skulle Vi måste därför fortsätta att försöka spara energi, diversifiera våra resurser och bibehålla en hög självförsörjningsgrad. Trots att medlemsstaterna bedriver nationell politik som vitt skiljer sig åt måste de samarbeta för att lindra begränsningarna vad gäller energiförsörjningen. Kärnkraften kan vara ett sätt att bidra till detta syfte. Världens tilltagande energibehov Eftersorn energimarknaderna är internationella finns det också behov av att undersöka situationen på världsomspännande nivå. Eftersom efterfrågan nära nog stagnerat i Europa och går tillbaka i det tidigare Sovjetunionen är det lätt att glömma att efterfrågan ökar snabbt i Asien. Den framtida befolkningsökningen och -utvecklingen i länderna i tredje världen kommer att öka deras konsumtion av fossila bränslen. Enligt kommissionens ovannämnda framtidsstudier kan det sammanlagda energibehovet i världen komma att öka med ca 50 % fram till år 2020. Samordnade åtgärder för att 10 Europeisk energi fram till år 2020: Studier av framtidsbilder. Ref: SEK(95) 2283, 20. 12. 1995. 10 förbättra energieffektiviteten, förnybara energikällor skulle leda till en lägre ökning av världens efterfrågan på fossila bränslen i framtiden. främja sparandet och utveckla Världens reserver av fossila bränslen är långt ifrån outsinliga när det gäller att tillgodose energibehovet. Enligt de senaste beräkningarna från World Energy Council kan oljereserverna (av vilka 75 % kontrolleras av OPEC) räcka i ytterligare drygt 40 år, naturgasreserverna runt 65 år, kolet i mer än 200 år och uran i 25 - 30 år om ingen upparbetning av bränslet äger rum (med upparbetning av bränslet mångfaldigas uranreservernas livstid). Reserverna av fossila bränslen har emellertid i det förgångna ständigt underskattats eftersom ringa hänsyn har tagits till förbättringen av avkastnmgsförhöjande teknik. Under de senaste tjugo åren har de påvisbara reserverna av fossila bränslen varit förhållandevis oförändrade och i vissa fall till och med ökat, trots en hög och växande konsumtion, samtidigt som det under senare år inte har funnits någon orsak att leta efter större nya uranfyndigheter. Uranreserverna är dessutom mycket spridda i ett antal länder. Oljepriserna, som är de lägsta sedan 1973, kan mycket väl komma att öka på medellång sikt. Priserna på det uran som är tillgängligt på den internationella marknaden har fallit på grund av utbudet från OSS-länderna, men trenden håller på att vända. Om emellertid alternativet med upparbetning av kärnbränsle (plutonium) följs kommer behovet av uran att minska. i världen att kärnkraften är ett Under dessa omständigheter anser vissa av de länder som potentiellt förbrukar mest energi försörjningsproblemen. På grund den rådande säkerheten har å andra sidan ett antal länder valt att inte bygga kärnkraftverk utan att följa andra former av diversifiering av energiutbudet. sätt att bemöta c. Kärnbränslenas särskilda egenskaper Sättet att utnyttja kärnbränslen skiljer sig från andra bränslen. Uran utvinns praktiskt taget enbart för energiproduktion. Viktigare är att uran och dess biprodukt plutonium kan återvinnas och användas för vidare energiproduktion när väl avfallsprodukterna från den ursprungliga användningen har avlägsnats. Eftersom endast en mycket liten andel av den potentiella energin i uran förbrukas vid den första användningen är det rimligt att på lång sikt återvinna uranet och till och med göra detta upprepade gånger, förutsatt att tekmska lösningar hittas för att göra återvinningen säker och ekonomiskt lönsam. 11 Kärnmaterial från nedmontering av vapen kan också återvinnas som kärnbränsle för elproduktion. Plutonium, i alla former, ger upphov till frågor rörande miljöskydd och icke-spridning. Vad beträffar återanvändning återstår ännu ett antal frågor att lösa rörande den ekonomiska lönsamheten11. d. Icke-spridning av kärnvapen och säkerhetsåtgärder beträffande kärnkraften Det finns ett uppenbart samband mellan kärnkraftshandeln och ökad energiförsörjningssäkerhet samt trovärdigheten i fråga om icke-spridning av kärnvapen i ett land eller i en grupp av länder. Icke-spridning är av största betydelse, eftersom höganrikat uranium och plutonium av alla grader kan användas som klyvbart material till kärnvapen12. Europeiska unionen har på ett betydande sätt bidragit till utvecklingen av icke-spridningsmekanismer. Euratom är den regionala organisation som har längst erfarenhet av säkerhet och icke-spridning av kärnvapen och dess verksamhet är nära knuten till ordalydelsen och andan i Fördraget om icke-spridning av kärnvapen, särskilt när det gäller att utforma ett samspel mellan regionala och globala säkerhetssystem och sambandet mellan regionalt och globalt samarbete vid fredlig användning av kärnenergi. Euratom är ett framstående exempel på ett regionalt integrerat säkerhets system. Det baseras på europeisk gemenskapsrätt och genomförs effektivt. Kommissionen och IAEA (Internationella atomenergibyrån) enades 1992 om ett nytt partnerskapsförfarande kallat "Nytt tillvägagångssätt som bygger på partnerskap", för att optimera resurserna och öka säkerheten. Syftet var att stärka samarbetet mellan de båda organisationerna grundat på följande principer: Euratom erkänns i sin roll som regionalt system i sig. Ömsesidigt bistånd inom forskning och teknisk utveckling anses vara av avgörande betydelse. Logistikstödet skall utvidgas. Gemensam utbildning och gemensamma leveranser av utrustning skall utvecklas. Inspektionsförfarandena skall göras så bra som möjligt i syfte att möjliggöra för IAEA att spara inspektionsresurser. u Vid det senaste G7/P8-toppmötet i Denver noterade utrikesministrarna att experter inom P8 drog slutsatsen att det lämpligaste och ur teknisk synpunkt mest genomförbara alternativet är att använda plutonium som blandoxidbränsle (MOX) i kämreaktorer. Ett annat alternativ är att innesluta plutoniumet, blandat med högaktivt avfall, i glas eller keramik. Experterna ansåg också att det kommer att bli nödvändigt med tillfällig förvaring, oavsett vilket långsiktigt alternativ som väljs. För att anrika uranium till den grad som behövs för vapen krävs isotopisk separation, medan den kemiska separation som behövs för att erhålla plutonium är ett mindre hinder vad gäller avledning för militära ändamål. 12 12 Vardera organisationen skall bibehålla sin rätt att dra oberoende slutsatser. De hittills gjorda erfarenheterna av genomförandet av detta tillvägagångssätt bedöms som positiva. Europeiska unionen stödde fullt Ut den obegränsade och ovillkorliga utvidgningen av Fördraget om icke-spridning av kärnvapen (NTP) och resultatet av den konferens för översyn och utvidgning av avtalet som hölls år 1995 anses därför ha varit en framgång. Det bör i detta sammanhang noteras att toppmötet i Moskva om kärnkraft den 19-20 april 1996 bekräftade G7:s och Ryssland utfästelse att sluta ett avtal om i fullständigt stopp för kärnvapenprov september 1996. (CTBT), vilket undertecknades Sedan 1992 omfattas dessutom all export av kärnmaterial från Europeiska unionen till tredje land som inte har kärnvapen av IAEA:s fullständiga säkerhetsåtgärder. Europeiska unionen är således en betydande aktör inte bara inom handeln med kärnmaterial och -utrustning utan också på de viktiga områdena icke-spridning av kärnvapen och kärnkraftssäkerhet. 3. Skydd av befolkning och miljö Under Euratoms första tjugo år har man i stort varit eniga om kärnkraftens användbarhet. Denna enighet försvagades efter olyckan på Three Mile Island och sönderföll delvis efter Tjemobylolyckan, trots att konstruktionen av och säkerhetsföreskrifterna för det kärnkraftverket inte kan jämföras med de kärn kraftverk som är i drift inom Europeiska unionen. Det är nu internationellt vedertaget att utnyttjande av kärnkraft och säkerställande av säkerheten är två sidor av samma mynt. Länder som använder kärnkraft måste sätta säkerheten i det främsta rummet. a. Grundläggande säkerhetsnormer för strålskydd och skydd av människors hälsa I artikel 2. b i Euratomfördraget åläggs gemenskapen att utarbeta enhetliga normer för hälsoskydd för anställda och för allmänheten, och tillse att dessa tillämpas på det sätt som anges i fördraget. I artikel 31 i Euratomfördraget föreskrivs om utarbetande av grundläggande normer för den fundamentala principen om strålskydd och högsta tillåtna stråldoser för anställda och allmänheten. Dessa normer, som uppdaterades 13 1996, utgör de grundläggande ramarna för strålskydd inom Europeiska unionen som helhet13. Dessutom anges i bestämmelserna i artikel 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen att gemenskapen skall bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor, och att hälsoskyddet skall ingå som ett led i gemenskapens övriga politik. b. Minskning av koldioxid och andra skadliga utsläpp Anhopningen av koldioxid i atmosfären utgör ett allvarligt hot, och kol och andra fossila bränslen måste därför användas i mindre utsträckning. Trots att Europa utnyttjar energi effektivare än USA, Kina eller Ryssland kan fortfarande koldioxid och andra utsläpp minskas genom att exempelvis främja energibesparingar och användning av förnyelsebara energikällor. Utnyttjandet av kärnkraft har fördelen att det minskar koldioxid och utsläppen av andra växthusgaser. För Europa som helhet förhindrar kärnkraften redan utsläpp av ca 700 miljoner ton koldioxid årligen jämfört med om samma elektricitet skulle ha producerats med hjälp av en blandning av fossila bränslen1496. Därtill kommer att kärnkraften bidrar till att undvika andra skadliga utsläpp såsom kolstoft, svaveldioxid, kväveoxider och metan. c. Miljökonsekvensanalyser och beredskap inför katastrofer I Euratomfördraget finns dessutom redan särskilda bestämmelser (artikel 35- 37) om kontroll av radioaktivitetsnivån av utsläpp av radioaktivt material i biosfären. Kärnkraftverken utformas och byggs för att hålla kvar praktiskt taget alla de skadliga biprodukterna från driften, även vid olyckstillbud. Så upplever dock inte allmänheten de inneboende riskerna av radioaktivitet genom utsläpp vid användning av kärnkraft, vare sig under normala drifts förhållanden eller vid en olycka. De industriella kärnkraftverken inom Europeiska unionen är väl övervakade vad gäller deras inverkan på miljön. Verken måste motsvara de särskilda bestämmelserna i Euratomfördraget och i dess sekundära lagstiftning, och 13 Rådets direktiv 96/29/EURATOM av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för hälsoskydd för anställda och allmänheten mot faran med jonisk radioaktivitet (EGT nr L 159, 29. 6. 1996). 14 Europeisk energi fram till år 2020: Studier av framtidsbilder. Ref. : SEC(95) 2283, 20. 12. 1995. Enligt Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande skulle förlusten av större delen av unionens kärnkraftsaggregat av nuvarande generation (. ) motverka EU:s ansträngar att minska sina C02- utsläpp 14 omfattas även av rådets direktiv om miljökonsekvensanalyser15 och Esbo- konventionen ett gränsöverskridande sammanhang). om miljökonsekvensanalyser (konventionen i Såsom erfordras i gemenskapens grundläggande normer har katastrofplaner utarbetats i samtliga medlemsstater i syfte att säkerställa att de offentliga myndigheterna på lämpligt sätt kan klara av eventuella strålningseffekter vid en eventuell kärnkraftsolycka. Dessa program införs parallellt med ett gemenskapssystem för snabbt informationsutbyte som är grundat på ett rådsdirektiv fån 198716. Dessa planer kommer att underlättas av ett enhetligt tillvägagångssätt genom användningen av RODOS, som utvecklas som ett system för beslutshjälp för fjärrhantering av kärnkatastrofer och genomförs genom forskningsprogrammet för strålskydd. Om en kärnkraftsolycka skulle få effekter utanför platsen för anläggningen är det viktigt att den berörda allmänheten är tillräckligt informerad om hur den information till skall bete sig. Ett rådsdirektiv allmänheten om hälsoskyddsåtgärder och förhållningsregler i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning17. från 1989 behandlar Hantering av radioaktivt avfall Hanteringen av radioaktivt avfall är en viktig faktor när det gäller säkerhet och miljöskydd. Industritekniska metoder för hantering och bortskaffande av kärn avfall håller på att införas och förbättras ständigt. Trots detta behöver forskning fortsätta att bedrivas systematiskt för att ytterligare minska de avfallsvolymer som skall hanteras och för att optimera de metoder som används vid avfallshantering. År 1994 antog kommissionen ett meddelande med ett förslag till en "Gemen skapsstrategi för hantering av radioaktivt avfall"18. Denna strategi som huvud sakligen inriktas på frågor om säkerhet och miljöskydd förutser, där så är praktiskt möjligt, ett harmoniserat till principerna för hantering av radioaktivt avfall på gemenskapsnivå, i syfte att säkerställa samma säkerhetsnivå inom hela gemenskapen. Det handlar om ett omfattande program på medellång till lång sikt, men inriktas endast på de komponenter som skulle kunna främjas av ett gemensamt tillvägagångssätt på gemenskaps- förhållningssätt Rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EGT nr L 175, 5. 7. 1985), ändrat genom direktiv 97/11 /EG av den 3 mars 1997 (EGT L 73, 14. 3. 1997). Rådets beslut 87/600/EURATOM av den 14 december 1987 om en gemenskapsordning för ett snabbt informationsutbyte i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning (EGT nr L 371, 30. 12. 1987). 17 Rådets direktiv 89/618/EURATOM av den 27 november 1989. 18 KOM(94) 66 slutlig, 2. 3. 1994. 15 nivå i fråga om radioaktivt avfall. Det gäller bland annat definition och klassificering av radioaktivt avfall, minimering av avfall, transporter, behandling och bortskaffande, information till allmänheten samt finansieringen av hantering av radioaktivt avfall. I en resolution från december 199419 gav rådet sitt stöd till den strategi som föreslagits av kommissionen. Det råder enighet om det tillvägagångssätt som antagits på detta område mellan gemenskapen och de berörda specialiserade internationella organen, nämligen Internationella atomenergibyrån (IAEA) och OECD:s kärnkraftsbyrå (NEA). Denna enighet skulle förstärkas genom antagandet av en internationell konvention om hantering av radioaktivt avfall. Förberedelserna av ett utkast har redan påbörjats inom ramen för IAEA. Kommissionen stöder det pågående arbetet helt och fullt. Tekniska aspekter av kärnkraftssäkerhet Är 1975 antog ministerrådet den första resolutionen om "Tekniska problem i 20 fråga om kärnkraftssäkerhet". Den resolutionen är fortfarande betydelsefull när det gäller att främja samarbetet på kärnkraftssäkerhetsområdet. Tekniska frågor om kärnkraft som direkt är knutna till kärnkraftssäkerhet omfattas inte av bindande föreskrifter i Euratomfördraget. Resolutionen utgör grunden för ett på frivillig grund överenskommet samarbete mellan gemenskapens medlemsstater och kommissionen om de tekniska och industriella frågor som är betydelsefulla för säkerheten vid kärnkraftverk. I resolutionen krävs "gradvis harmonisering av säkerhetsvillkor och säkerhetskriterier i syfte att åstadkomma en likställd tillfredsställande skyddsnivå för befolkningen och miljön mot strålningsriskerna till följd av kärnkraftsverksamhet och att stödja handelns utveckling". Inför det planerade fullbordandet av unionens inre marknad (1993) befäste rådet grundvalarna för medlemsstaternas och kommissionens samarbete om tekniska problem i samband med kärnkraftssäkerhet genom att anta ytterligare en resolution den 18 juni 199221. I den resolutionen ges riktlinjer för hur enighet inom hela unionen i fråga om centrala säkerhetskrav skall kunna uppnås. Enighet om dessa krav kommer att främja alla harmoniserings- strävanden i fråga om material, tillverkningskodex och normer som är betydelsefulla för mekanisk fullständighet hos komponenter i kärnkraftverk. 1992 års resolution uppmanar också till samordning mellan harmoniseringen av säkerhetskriterier och -krav inom Europeiska unionen och dess program för samarbete med icke-medlemsstater. 19 Rådets resolution av den 19 december 1994 om hantering av radioaktivt avfall (EGT nr C 379, 31. 12. 1994). 20 Rådets resolution av den 22 juli 1975 (EGT nr C 185, 14. 8. 1975). 21 Rådets resolution av den 18 juni 1992 (EGT nr C 172, 8. 7. 1992). 16 III. SÄKERHETSPROBLEM ÖSTEUROPA SAMT I OSS I LÄNDERNA I CENTRAL- OCH stora brister i utformningen, Tjemobylolyckan år 1986 avslöjade konstruktionen och driften av reaktorer och, mer generellt, även i den säkerhetstradition som råder i länderna i den regionen. Situationens allvar underskattades i flera år av de dåvarande myndigheterna. Först i början av 1990-talet, efter de politiska förändringarna, stod det klart att snabba åtgärder borde vidtas för att förbättra de äldsta reaktorerna och även göra det möjligt för de länder där de var i drift att stänga dem. G7-länderna anslöt sig därför vid det ekonomiska mötet i Munchen 1992 till ett åtgärdsprogram som av G-24 antogs som utgångspunkt för allt tekniskt bistånd på kärnkraftssäkerhetsområdet. Europeiska unionen å sin sida åtog sig att använda det tekniska bistånd som ges enligt PHARE-programmet i länderna i Central- och Östeuropa, inbegripet Baltikum, och enligt TACIS- programmet i OSS-länderna. Detta bistånd utvecklades främst på följande områden: Stöd till säkerhetskontrollorgan Bistånd vid utformning och drift Reservdelar Avfallshantering och bränslecykel System för tidig varning Tjernobyl Som huvudmål genomförs och utarbetas kortsiktiga åtgärder för att avhjälpa de största bristerna, särskilt vad gäller mindre säkra reaktorer, och för att överföra vårt säkerhetsmedvetande. Även mer långsiktiga åtgärder genomförs och utarbetas vilka inriktas på att bringa reaktorer, såväl befintliga som under byggnation, liksom andra kärnkraftverk till en godtagbar säkerhetsnivå. I dag är Euratom-lån ett sätt att finansiera nödvändiga investeringar. Genomförandet av dessa program förutsätter att alla länder i Central- och Östeuropa och i OSS vidtar snabba åtgärder för att införa ett system för civil kärnkraftssäkerhet i enlighet med Paris- och Wienkonventionerna och därmed möjliggöra för europeisk industri att ge dem stöd inom nöjaktiga rättsliga ramar. Genomförandet av det Europeiska energifördraget kommer att förverkligas genom "energiavtalsfördraget", ett bindande instrument som är tillämpligt på alla energityper och som fanns tillgängligt för undertecknande från och med december 1994 till mitten av juni 1995. På slutdagen för undertecknande hade 50 länder samt EG undertecknat avtalet, däribland alla europeiska länder och 17 vissa OECD-länder med undantag av USA och Kanada. En deklaration om fredlig användning av kärnenergi är ännu under övervägande. IV. KOMMISSIONENS ROLL MOT BAKGRUND AV ARTIKEL 40 I EURATOMFÖRDRAGET l. Åtgärder för att underlätta investeringar i kärnkraft Som anges i artikel 40 i Euratomfördraget är kommissionens roll att "stimulera till initiativ från personer och företag och för att underlätta en samordnad utveckling av deras investeringar på kärnkraftsområdet". Även om besluten fattas av medlemsstaterna kan kommissionen underlätta deras strategiska val och följaktligen möjliggöra för Europeiska unionen att dra största tänkbara fördel av en säker användning av kärnkraft. Exempel på åtgärder som kommissionen vidtagit är att främja och uppmuntra en skyndsam harmonisering av kraven, reglerna, kriterierna och praxis i fråga om utformning, drift, underhåll och certifiering av kärnkraftverk. 2. Översyn av utvecklingen på kärnkraftsområdet Fyrtio år efter det att Euratomfördraget undertecknades kräver dess tillämpning att kommissionen erkänner att kärnkraften är en industriell, ekonomisk och social verklighet i flera högt utvecklade länder och att kärnkraftsindustrin i Västeuropa uppnått mogen ålder. År 1995 uppgick den installerade elgenererande kärnkraftskapaciteten inom Europeiska gemenskapen till 120 GWh. Medlemsstaternas nuvarande planer är att den skall öka något för att år 2000 uppgå till 125 GWh. Det finns inga närmare planer för senare datum, men de scenarier fram till år 2020 som kommissionen22 utvecklat förutsäger för år 2010 en tänkbar omfattning av installerad kapacitet på mellan 118 och 138 GWh, grundat på vissa långsiktiga antaganden. Dessa antaganden avser exempelvis det framtida energipriset, i energieffektiviteten, de politiska val som träffa m. m. Under dessa omständigheter anser regeringarna skall kommissionen att det inte är realistiskt att ange någon produktionskvantitet eller några investeringsmål för kärnkraftsindustrin bortom 2000 och påpekar dessutom att unionens målsättning i dag är att låta marknadskrafterna spela fritt. intensiteten Om ekonomiska eller politiska krav i framtiden ändrar de nuvarande ramarna kan ett mer långsiktigt tillvägagångssätt komma att krävas. Om det exempelvis i framtiden framträder en ny vilja att bekämpa utsläpp av växthusgaser eller 22 Europeisk energi fram till år 2020: Studier av framtidsbilder. Ref. : SEK(95) 2283, 20. 12. 1995. 18 öka EU:s oberoende vad gäller energiförsörjningen, kan det som resultat vara lämpligt att för kärnkraftsgenererad elproduktion. långsiktiga mål fastställa mer Under alla förhållanden finns det ett behov av att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna på kärnkraftsområdet, liksom att fastställa de viktigaste utmaningarna som kärnkraftsindustrin kommer att möta i framtiden. Kommissionen försöker därför i det följande att undersöka kärnkraftssektorns huvudsakliga kännetecken och dess utmaningar under kommande år samt att redogöra för principer som skall följas på gemenskapsnivå för en fredlig användning av kärnkraft. V. DEN EUROPEISKA KARNKRAFTSINDUSTRIN: HUVUDSAKLIGA EGENSKAPER OCH UTMANINGAR Under de närmaste åren kommer världen att stå inför allt svårare energirelaterade miljöproblem. Kärnkraft utgör ett av sätten att generera stora mängder el utan att uttömma jordens reserver av fossila bränslen. 1. Kärnkraftsindustriell verksamhet och affärsmöjligheter Utrymmet för att bygga nya kärnkraftverk inom gemenskapen är för närvarande ganska begränsat. Däremot finns det program för att ersätta eller modernisera och förbättra de verk som är i drift. Forskningsprogram för utveckling av en ny generation reaktorer har också genomförts. Dessa program bör i princip kunna möjliggöra för kärnkraftsindustrin att ytterligare utveckla sin tekniska och forskningsmässiga bas och, om möjligt, ytterligare förbättra sin konkurrenskraft och sitt kunnande. För vissa av våra konkurrenter är situationen annorlunda. Särskilt i Japan finns utsikter till fortsatt utveckling och för att utnyttja detta har japanska företag upprättat starka förbindelser med nordamerikanska industriföretag. Den snabba ekonomiska utvecklingen i Fjärran Östern gör den också till en växande marknad. Den europeiska industrin måste vara redo att ta till vara varje tillfälle som ges för att bedriva verksamhet i dessa länder. Den bränslecykelexpertis som Europeiska unionens företag utvecklat utnyttjas redan på de växande marknaderna i Fjärran Östern. Betydande möjligheter finns också på de mycket stora marknaderna för avfallshantering och avveckling, särskilt i Förenta Staterna. Europeiska unionen har, inom ramen för samarbete med tredje land, åtagit sig att tillse att högsta prioritet ges åt säkerheten vid utnyttjande av kärnkraft (principen om säkerheten i främsta rummet). Unionen har särskilt åtagit sig att samarbeta för ett ökat säkerhetsmedvetande i samtliga länder som innehar 19 internationell öppenhet när det gäller kärnkraftsreaktorer, för ökad kärnkraftsverksamhet och för fortsatt reformarbete inom energisektorn i övergångsländer på grundval av effektiva strategier som är inriktade på en öppning gentemot omvärlden och på antagande av motsvarande ekonomiska och miljömässiga principer. Industrin måste också vara i stånd att inom ramen för detta samarbeta med länderna i Central- och Östeuropa och i OSS förutsatt att det finns lämplig finansiering och ett civilrättsligt som överensstämmer med internationella regler. Ett deltagande från europeisk industri skulle kunna säkerställa att internationellt godtagbara säkerhetsnormer respekteras. Det finns också ett behov av att alla kärnkraftsstater deltar i befintliga kärnkraftsavtal (Paris/Wienkonventionen) i syfte att skapa fullständig rättslig säkerhet både för kärnkraftsindustrin och för europeiska innevånare. system Villkor för kärnbränsleleveranser och låg nivå oro hos den orsakat allvarlig På kort till medellång sikt finns ingen förutsebar risk för leveransstopp för uran eller anrikningstjänster. Under de senaste åren har dock den starkt ökande andel av marknaden för naturligt uran som erövrats av OSS, genom (väl under de marknadsekonomiska priser på onormalt produktionskostnaderna), europeiska kärnkraftsindustrin och har lett till stora minskningar av uranproduktionen i gemenskapen traditionella marknadsekonomiska leverantörsländer. Dessutom kan kärnmaterial från vapen eventuellt förvärra problemen med marknadens instabilitet vad gäller uran och överkapacitet för anrikning. Kommissionen och Euratoms försörjningsbyrå bedriver en politik som innebär diversifiering av leveranskällor och som tillämpas på ett flexibelt sätt genom utövande av byråns rätt att sluta kontrakt och som inriktas på att undvika leveranskälla. Kommissionen undersöker också huruvida tänkbara lösningar kan stå att finna i ett samarbete med de viktigaste berörda staterna. ett överdrivet beroende gemenskapens av någon enskild Den senaste tidens tecken till mer stabila uranpriser kan betyda att gruvindustrin åter kommer att börja göra nödvändiga investeringar för att tillgodose världens behov av uran i slutet av detta sekel. Det finns redan tecken på att produktionen har ökat i Australien, USA och Namibia, och bibehållits på hög nivå i Kanada. Det återstår dock att bekräfta denna trend. Unionen stöder samarbetsprogram för säker förvaring av radioaktivt material som erhålls från nedmonterade kärnvapen, dess fredliga användning och säkra transport. De tekmska utmaningarna i samband med kärnsäkerhet 20 Rådets resolutioner om tekniska problem med kärnsäkerhet (1975, 1992), vilka avses i avsnitt II. 3 e, genomförs genom följande tre kompletterande åtgärder: i. ii. iii. Strävan efter samförstånd mellan kärnkraftverksansvariga, arkitekter, tillverkare, kontrollörer och organ för tekniskt bistånd i tekniska nyckelfrågor när det gäller säkerhet vid drift och utformning. Samordnade åtgärder från medlemsstaterna och kommissionen i fråga om säkerhetsbedömning av viktiga europeiska kärnkraftverksprojekt. Upprättande av överensstämmelse i fråga om säkerheten hos de tekniska koder som är avgörande för mekanisk fullständighet hos komponenter i kärnkraftverk. Att dessa åtgärder kombineras torde bidra till samförstånd i fråga om centrala säkerhetskrav och på så sätt undvika tekniska hinder för den fria rörligheten för varor och tjänster. Åtgärderna torde också öka harmoniseringssträvandena i fråga om tekniska koder, varvid säkerhetskraven skulle beaktas på ett tidigt stadium. Kommissionens ständiga rådgivande expertgrupper för säkerhet vid reaktorer, för lagstiftning, mekanikkodex och normer utgör ett forum för ständigt pågående kommunikation och samarbete mellan berörda aktörer. Ett annat mål för 1992 års resolution är att säkerställa samordning mellan tillämpning av bästa kärnkraftssäkerhetsrutiner inom Europeiska gemenskapen och kunskapsöverföring till länderna i Central- och Östeuropa och OSS genom gemenskapens tekniska samarbets- och biståndsprogram. Dessa program grundas på kunskapsöverföring, överföring av säkerhetsmedvetande och därav följande överföring av utrustning. Under perioden mellan 1991 och 1995 anslog kommissionen 555 miljoner ecu för projekt i Central- och Östeuropa och i OSS. Avsikten är att anslå liknande genomsnittliga årliga budgetar för denna sektor för perioden 1996-1999. Ansträngningar görs för en effektiv överföring av Europeiska gemenskapens bästa säkerhetsrutiner genom främjande av kontakter mellan parter i Öst- och Västeuropa: aktörer, tekniskt bistånd och kontrollorgan. arkitekter, Gemensamma expertgrupper kan utgöra lämpliga forum för kommunikation och samarbete beträffande kärnkraftssäkerhet. tillverkare, organ för i världen genom en På ett mer övergripande plan har ett viktigt första steg tagits för att avhjälpa säkerhetsproblemen internationell konvention om kärnkraftssäkerhet inom ramen för IAEA. Enligt konventionen skall de avtalsslutande parterna skriftligen förplikta sig att följa de grundläggande principer som antas på grundval av samförstånd mellan experter på världsnivå, vilket kan verifieras. Därför bör så många stater som möjligt uppmuntras att ratificera och tillämpa konventionen. 21 4. Förbrukat bränsle, kärnkraftsavfall och avveckling Det finns redan industriella förfaranden för hantering av kärnkraftsavfall, avveckling av kärnkraftverk vid utgången av deras livstid och upparbetning av förbrukat bränsle. Det finns olika sätt att hantera förbrukat bränsle. Ett sätt är att placera förbrukat bränsle i återvinningsbar förvaring. Ett annat sätt är att upparbeta förbrukade bränslestavar kemiskt genom att avlägsna det återvinningsbara materialet, vilket utgör 96 % (plutonium och uran), förglasa återstående 4 % lösningar klyvbart avfall och bortskaffa det förglasade avfallet. Dessa undersöks i flera länder. En annan möjlighet är att begrava icke upparbetat förbrukat bränsle på djupt liggande permanenta förvaringsplatser. Enligt de första och tredje metoderna anses samtliga beståndsdelar i det förbrukade bränslet, inbegripet plutonium och det i viss mån anrikade uranet, vara avfall. Enligt den andra metoden minskas mängden högaktivt avfall som skall slutförvaras genom återvinning av det återanvändningsbara plutoniumet och uranet. Metoderna forsknings- och demonstrationsprogram, och dessa bör fortsättas systematiskt. förvaring och bortskaffande förbättras ständigt genom för specifika När det gäller avveckling har flera erfarenheter gjorts inom gemenskapen vilka fall, exempelvis kärnkraftsreaktorerna baseras på ett antal Gundremmingen-A och Greifswald i Tyskland, Chinon-A och S:t Laurent-A i Frankrike, Windscale AGR och Berkeley i Förenade kungariket, Vandellos I i Spanien och upparbetningsanläggningarna AT-1 i Frankrike och Eurochemic i Belgien. I allmänhet har dock de äldre kärnkraftverken moderniserats och förbättrats, och ännu inte avvecklats, vilket inneburit en förlängning av investeringens livstid. När nya kärnkraftverk konstrueras i Europeiska unionen och i Förenta Staterna görs ansträngningar för att minska kostnaden för deras framtida avveckling. 5. Transport av radioaktivt material I alla medlemsstater bedrivs säkerhetspolitik i fråga om transport av radioaktivt material. Kommissionen har sammanställt regelbundna rapporter i enlighet med ett rådsdirektiv från 1992 om transport av radioaktivt avfall23. En ytterligare rapport som beskriver vilka bestämmelser som antagits och införts i syfte att säkerställa ett lämpligt strålskydd för allmänheten och miljön 23 Rådets direktiv 92/3/EURATOM av den 3 februari 1992 om övervakning och kontroll av transport av radioaktivt avfall mellan medlemsstater samt till och från gemenskapen. 22 antogs nyligen av kommissionen24. Den behandlar transport av radioaktivt material från alla typer av verksamhet, inbegripet sjukvården som står för huvuddelen av de förpackningar som sänds. I rapporten dras slutsatsen att "de förpackningar med radioaktivt material som sänts runt om i världen har transporterats under betryggande former" och att "dessa utmärkta resultat kan tillskrivas förekomsten av tydliga och enhetliga regler som tillämpats strikt under flera årtionden och vars lämplighet och genomförande regelbundet ses över och uppdateras av expertgrupper". Detta utmärkta betyg kan emellertid inte bli en förevändning för att slå sig till ro. Plutoniumanvändning I Belgien, Frankrike, Schweiz och Tyskland har det plutonium som erhållits genom upparbetning av bestrålat bränsle i lättvattenreaktorer. Kraftverken är nöjda med resultaten25. framgångsrikt återvunnits förbränningen av plutonium, Även om det inte har prövats kan snabbreaktorer teoretiskt sett användas för att påskynda inbegripet plutonium från nedmonterade kärnvapen. Forskning pågår på detta område. Snabbreaktorer kan också användas för att minska den andel av det radioaktiva avfallet som utgörs av tunga beståndsdelar, så kallade aktinider. Kärnkraftsindustrin står inför utmaningen att säkerställa att upparbetning av plutonium är säkert och ekonomiskt. Den kostnad som är förknippad med upparbetning, hantering och konversion av plutonium till MOX-bränsle gör det för närvarande dyrare, när det gäller inköpspris, än låganrikat uran (LEU). Det finns dock många andra överväganden som påverkar valet av bränsle i denna sektor. Närvaron av plutonium återverkningar på den världsomfattande politiken för kärnvapen. i den civila kärnbränslecykeln har betydande icke-spridning av Framtida teknik, forskning och utveckling i fråga om kärnkraft 24 25 Meddelande till Europaparlamentet och rådet om säkra transporter av radioaktivt material inom Europeiska unionen: KOM(96) 11 av den 20 mars 1996. Fastän runt 110 stora kraftproducerande reaktorer är i drift i Förenta Staterna, upparbetas inte det förbrukade bränslet, till följd av ett beslut av Carteradministrationen på 1970-talet. Japan har däremot för avsikt att inom en nära framtid införa upparbetning av plutonium för bränsle i kärnkraftverken. 23 I syfte att ta itu med alla nya utmaningar och bemöta allmänhetens oro har forskningens betydelse flera gånger framhållits av Europaparlamentet, rådet och kommissionen. för forskning (1994-1998)26 Euratoms ramprogram understryker att det är nödvändigt att konsolidera kärnkraftsalternativet genom att demonstrera vår förmåga att kontrollera det på alla tillämpningsområden. Denna demonstration av kapacitet till fullständig kärnsäkerhet kommer att fortsätta under beaktande av följande prioriteringar: och utveckling Utveckling av en kraftfull attityd till kärnsäkerhet. Gemensam användning av de stora europeiska testanläggningarna. Skapande av förståelse hos allmänheten för de avgörande fenomen som är knutna till kärnbränslecykeln. Utveckling av medel för att förhindra och förebygga allvarliga reaktor olyckor. Inrättande av den vetenskapliga och tekniska grundvalen för långsiktig säkerhet vid hanteringen av radioaktivt avfall. Fortsatt utveckling av kärnsäkerhetsteknik. Ett övergripande strålskyddssystem för att skydda människor och miljö. Nya system för kontroll och övervakning, aspekter i händelse av allvarliga olyckor, arbete med nya säkerhetsegenskaper hos nya reaktorer, anläggningars åldrande, säkerhet i bränslecykel och avfallshantering liksom åtgärder för kärnkraftssäkerhet hör till de verksamheter som skall införas, antingen genom indirekta åtgärder eller av Gemensamma forskningscentret. Vad gäller den nära framtiden är en ny generation reaktorer under utveckling, med det tydliga målet att få med den senaste utvecklingen i fråga om säkerhet. EPR {European Pressurized Water Reactor) är en sådan reaktor som utvecklats av den europeiska industrin. Syftet är att skapa ett kärnkraftverk som genererar mycket el, är ekonomiskt lönsamt och uppfyller kraven från säkerhetsmyndigheterna. EPR utformas för närvarande i detalj och en prototyp förväntas byggas inom två till tre år. 26 Europaparlamentets och rådets beslut nr 1110/94/EG av den 26 april 1994 om det fjärde ramprogrammet för Europeiska gemenskapens verksamhet inom området forskmng, teknisk utveckling och demonstration (1994 till 1998) (EGT nr L 126, 18. 5. 1994). 24 Utvecklingen av snabbreaktorer (FNR, fast neutron reactors) fortsätter i lång sam takt. Detta beror på ett antal problem som dykt upp vid de tester av sådana reaktorer som pågår i Japan och Ryssland. FNR-reaktorer kommer eventuellt att kunna massproducera elektricitet i Europa när de nuvarande tekniska problemen övervunnits. Om så blir fallet kan deras utnyttjande erbjuda vissa fördelar när det gäller avfallshantering och bortskaffande, vilket tidigare noterats i detta dokument. Kommissionen antog den 9 april 1997 ett förslag till rådets beslut om för (Euratom) Europeiska atomenergigemenskapens forsknings- och utbildningsverksamhet (1998-2002). femte ramprogram Syftet med denna verksamhet är att studera kärnenergins säkerhet och konkurrenskraft i två sammanhang: den nuvarande situationen i Europa och de framtida möjligheterna på världsnivå. Det föreslagna FoTU-programmet omfattar följaktligen tre åtgärdsområden med olika tidsramar. En nyckelåtgärd inriktad på kontrollerad termisk kärnfusion, vilken syftar till att vidareutveckla denna energikälla för eventuell användning på lång sikt. Generisk teknik för att på kort och medellång sikt förbättra säkerhet och konkurrenskraft hos system för kärnfissionsenergi och andra för joniserande industriella och medicinska användningsområden strålning, samt öka allmänhetens benägenhet att godta dessa energiformer. En direkt åtgärd beträffande säkerhet och hantering av klyvbara material, som skall genomföras av Gemensamma forskningscentret (GFC) och som skall arbeta med målsättningar på medellång och lång sikt. för den Termisk kärnfusion erbjuder en viktig potential långsiktiga energiförsörjningen och har intressanta egenskaper i fråga om driftsäkerhet, miljöhänsyn och bränsletillgång. Dessa långsiktiga möjligheter och det faktum att det rör sig om en viktig fråga motiverar att en europeisk FoTU-insats genomförs på gemenskapsnivå. Det är för närvarande ett stort vetenskapligt och tekniskt projekt att inom ramen för Euratom samordna all FoTU- verksamhet i Europeiska unionen och Schweiz. Stadiga framgångar under de senaste åren, särskilt vad gäller JET (Joint European Torus), har givit europeisk forskning en tätplats internationellt. Med tanke på de vetenskapliga svårigheterna vid utveckling av fusionsteknik, och den stora satsning som krävs i personalresurser och ekonomiska resurser, har EU valt att utforma den första fusionsreaktorn i nära samarbete med 25 världens främsta partner (USA, Japan och Ryssland) inom ramen för ITER- avtalet (International Thermonuclear Experimental Reactor). VI. SLUTSATS Hanteringen av kärnkraften, inbegripet frågorna om förbrukat bränsle, liksom övriga framtida utmaningar, är avfallshantering och avveckling, prioriterade mål för tillsynsmyndigheter, kärnkraftsindustri och övriga berörda organisationer. gäller fördelar när det har många bränsleimporten, i Kärnkraften energiförsörjningen, kunnande, kvalificerade arbetstillfällen och minskningar av koldioxidutsläppen. Å andra sidan finns det svårigheter när det gäller säkerhet, transport, avfallshantering, avveckling och icke-spridning av kärnvapen. Samtliga dessa områden måste omsorgsfullt beaktas och kommer fortsatt att kräva noggrann uppmärksamhet. Fortsatt teknisk utveckling och ökat internationellt samarbete är också av betydelse. högtekonologiskt säkerheten Snart fyrtio år efter det att Euratomfördraget undertecknades har Europeiska gemenskapen en mogen kärnkraftsindustri som omfattar hela bränslecykeln och har en egen teknologiskbas. Vissa medlemsstater har beslutat att inte producera kärnkraft och en del andra har beslutat att planera för avvecklingen av sina kärnkraftverk. Europeiska unionen och en del av dess medlemsstater kan dock komma att behöva undersöka kärnkraftens betydelse parallellt med andra alternativ i samband med en strategi för framtida energileveranser. Kommande diskussioner om kärnkraftens roll kommer att påverkas av huruvida omständigheterna kommer att bekräfta gemenskapens fortsatt ökande beroende av import av fossila bränslen för att klara av den framtida energiförsörjningen. Utnyttjandet av kärnkraft för elproduktion bidrar till att minska konsumtionen av fossila bränslen. Den därav följande minskade efterfrågan på den internationella oljemarknaden har bidragit till att moderera priserna på olja och annan energi. För att skapa ramar för kärnkraftens fortsatta bidrag till energiförsörjningen anser kommissionen att vissa gemensamma principer måste följas. Följande förslag beaktar behovet av balans mellan nationella befogenheter och gemenskapens befogenheter. De är baserade på Euratomfördraget och Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen, vilka ger lämpliga ramar för gemenskapens agerande. Följande principer föreslås: 26 Rätten att besluta om huruvida en fredlig användning av kärnkraft skall utvecklas tillkommer respektive medlemsstat. Det val som varje medlemsstat gör i detta avseende skall respekteras. De medlemsstater som valt att använda kärnkraft skall säkerställa en hög nivå av kärnkraftssäkerhet parallellt med respekt för krav på icke spridning av kärnvapen i enlighet med vederbörliga internationella avtal liksom en hög skyddsnivå för människors hälsa. Medan de enskilda medlemsstaterna ansvarar för fastställandet av säkerhetsnormer och licensgivning för kärnkraftverk, och de nationella aktörerna ansvarar för driften, är bägge parter gemensamt ansvariga för kärnkraftssäkerheten inför alla Europas invånare. Om sådana principer kan utgöra grundvalen för ett gemensamt förhållningssätt till dessa frågor, skulle det kunna finnas fördelar med att dela med sig av erfarenheter och utveckla ett ökat samarbete. Om dessa principer tillämpas av medlemsstaterna skulle de kunna utgöra ramarna för klrnkraftsindustrins fortsatt effektiva arbete inom Europeiska unionen, till unionens skulle energiförsörjning och dess ekonomiska välfärd. ett värdefullt bidrag skapa vilket En hög nivå av kärnkraftssäkerhet inom gemenskapen räcker dock inte. Det krävs även förbättringar av kärnkraftssäkerheten i Central- och Östeuropa och i OSS. För att uppnå detta från medlemsstaterna, Europeiska gemenskapen, partnerskapsländema och det internationella samfundet. fordras gemensamma insatser 27 BILAGOR TABELLER 1. Kärnkraftsprogram inom Europeiska unionen 1. 1 Kärnkraftverk - installerad och planerad kapacitet - per 1996-01-01 1. 2 Produktion av naturligt uran 1. 3 Konversionskapacitet 1. 4 Anrikningskapacitet 1. 5 Kapacitet för uranbränsleframställning 1. 6 MOX-bränsleframställning 1. 7 Upparbetning Andel kärnkraft i elproduktionen Kostnader för elproduktion Livstidskostnad för kärnbränslecykel 2. 3. 4. FÖRKORTNINGAR 28 1 - KARNKRAFTSPROGRAM INOM EUROPEISKA UNIONEN •27 1. 1 - Kärnkraftverk - installerad och planerad kapacitet - per 1996-01-01 Ansluten till generator Antal enheter GWe Under byggnation GWe Antal enheter 1 Belgien Finland Frankrike Tyskland Neder länderna Spanien Sverige Förenade kungariket 7 4 56 20 2 9 12 35 5,6 2,3 58,5 22,3 0,5 7,0 10,0 12,9 EUR 15 145 119,5 1. 2 - Produktion av naturligt uran (tU/år)1 - - 4 - - - - 4 Belgien Frankrike Tyskland Portugal Spanien 1996zv 33 930 40 15 255 2000 45 500 0 50 810 - - - 5,8 - - - 5,8 2010 45 0 0 50 850 1 Källa: Nuclear Energy Data 1996, NEA/OECD. Metriska ton uran per år. 29 Källa: Euratom Supply Agency. 29 1. 3 - Konversionskapacitet (tU/àr)1 1995 2000 2010 14 000 15 500 15 500 6000 6000 6000 Frankrike (UF6) Comurhex / Pierrelatte Förenade kungariket (UF6) BNFL/ Springfields 1. 4 - Anrikningskapacitet (103 SWU/år)1 1995 2000 10 800 10 800 10 800 2010 i 3 450 4000 4 500 Frankrike Eurodif Tyskland Urenco Nederländerna Urenco Förenade kungariket Urenco Metriska ton uran per år. Separata arbetsenheter per år. 30 1. 5 - Kapacitet för uranbränsleframstäUning (t TM/år)1 Belgien FBFC / Dessel Lättvattenreaktor Frankrike FBFC / Romans & Pierrelatte Lättvattenreaktor Tyskland Siemens / Lingen Lättvattenreaktor Spanien ENUSA / Juzbado Lättvattenreaktor Sverige ABB Atom / Västerås Lättvattenreaktor Förenade kungariket BNFL / Springfields Lättvattenreaktor Förenade kungariket BNFL / Springfields Gaskyld reaktor 1995 2000 400 400 2010 400 1150 1150 1150 400 220 400 330 400 250 600 200 1590 1550 400 250 600 200 260 1. 6 - MOX-bräns eframställning (t TM/år)1 1995 2000 2010 | Belgien Dessel Frankrike Cadarache Frankrike Melox, Marcoule Förenade kungariket Sellafield 35 15 120 8 35 15 120 120" 70* 15 120 120 32 33 34 35 Ton tungmetall per år. Ton tungmetall per år. Tillkommande kapacitet behandlas för licens. Start 1997/98. 31 1. 7 - Upparbetning (t TM/àr) 1995 400 2000 0 2010 0 1 1600 1600 1500 1500 1600 1500 200 900 900 Frankrike Marcoule (gasgrafitreaktor) Frankrike La Hague (lättvattenreaktor) Förenade kungariket Sellafield (magnoxreaktor ) Förenade kungariket36 THORP/ Sellafield (lättvattenreaktor + avancerad gaskyld reaktor) 1. 8 - Kapacitet för extern mellanlagring (AFR) av utbränt-bränsle (t TM) Belgien Doel & Tihange Tyskland Ahaus & Gorleben Frankrike La Hague, Cadarache & Marcoule Italien Saluggia Finland PKA - Olkiluoto Sverige CLAB - Oskarshamn Förenade kungariket Sellafield & Dounreay I drift Under byggnation Modulär 3 150 135 1 5 150 36 Godkänd kapacitet: 1 2001 TM/år. 32 1450 1. 9 - Befintlig kapacitet för forglasning av högaktivt avfall (glasbehâllare/âr) I Belgien Dessel Frankrike Marcoule & La Hague Förenade kungariket Sellafield 400 (kommer att öka till 600 fram till år 2000) 1400 I 1. 10 - Mellanlagring av avfall Lågaktivt och medelaktivt avfall I drift Dessel Gorleben & Mitterteich Petten & Borssele Olkiluoto Drigg & Sellafield Förglasat högaktivt avfall Under byggnation Dessel Gorleben I drift Dessel Ahaus La Hague & Marcoule Borssele Sellafield Sellafield Belgien Tyskland Frankrike Nederländerna Finland Förenade kungariket 33 l. ll - Slutförvaring Lågaktivt och medelaktivt avfall I drift Under byggnation Högaktivt avfall & utbränt bränsle I drift Under byggnation Morsleben Konrad Mol (1 lab) Asse (1 lab) Gorleben (1 förvarings plats) El Cabril La Manche & Soulaines Olkiluoto Forsmark Ringhals Oskarshamn Studsvik Drigg & Dounreay Pasquasia (1 lab) Loviisa Stripa (1 lab) Äspö (1 lab) Sellafield (1 lab) Belgien Tyskland Spanien Frankrike Italien Finland Sverige Förenade kungariket 34 2. - ANDEL KÄRNKRAFT I ELPRODUKTIONEN (%) Belgien Tyskland Spanien Frankrike Nederländerna Finland Sverige Förenade kungariket EUR-15 Förenta Staterna Japan Sydkorea Schweiz 1990" 60,8 27,8 35,9 75,5 4,9 35,3 46,7 20,7 33,6 19,1 25,9 49,1 42,6 1995'8 55,5 29,4 20008 58,7 26,0 33,5 76,1 4,9 29,9 46,9 25,4 34,8 22,5 33,0 36,2 38,9 34,2 76,0 4,8 25,2 47,6 23,4 33,1 18,6 31,7 37,5 38,1 Europeisk energi fram till år 2020: Studier av framtidsbilder. SEK(95) 2283 av den 20. 12. 1995. Energi - källa EUROSTAT - (OECD för tredje land). 35 3 - KOSTNADER FÖR ELPRODUKTION (Ecu/10Q0kWh) 22 Investering Drift och underhåll Bränsle Summa 5 % kalkylränta Kärnkraft Kol Gas 11-22 7-15 4,5- 9 3,7 -12 3,7 -11 1,8 - 5,2 4- 8 13-26 19-42 10 % kalkylränta Kärnkraft Kol Gas 19-74 15-26 7-17 4-12 7-11 2,2 - 5,2 4,5- 7 13-26 19-38 22-40 26-74 26-56 33-60 33-60 30-60 Antaganden: 1000 MWe PWR verksamhet 2000 1991 års priser 39 Projected Costs of Generating Electricity - Update 1992 - NEA/OECD, IEA - 1993. Information från UNIPEDE från slutet av 1996 bekräftar storleksordningen i tabellen. 36 4 - LIVSTIDSKOSTNAD FÖR KÄRNBRÄNSLECYKEL (Ecu/1000 kWhV 4Q Upparbetning T22 0,16 1,38 0,74 Direkt bortskaffande ÏJ2 0,16 1,38 0,74 3,50 0,08 1,235 0,015 1,33 -0,19 4,64 3,50 0,38 0,18 0,56 4,06 Uran Konversion Anrikning Bränsleframställning Delsumma för del 1 Transport av förbrukat bränsle Upparbetning och sintring Bortskaffande av avfall Transport/Förvaring av förbrukat bränsle Inkapsling/Bortskaffande av förbrukat bränsle Delsumma för del 2 Kredit (U + Pu) Summa Antaganden: 1000 MWe PWR verksamhet 2000 5 % kalkylränta 1991 års priser 40 The Economies of the Nuclear Fuel Cycle - NEA/OECD - 1994. 37 FÖRKORTNINGAR ABB AFR AGR Asea Brown Boveri Extern (away from reactor) Advanced Gas Cooled Reactor BNFL British Nuclear Fuels pic CEEC Länderna i Central- och Östeuropa EPREuropean Pressurized Water Reactor FBFC FNR Franco Belge de Fabrication de Combustible Fast Neutron Reactor (snabbreaktor) Internationella atomenergiorganet IAEA IEA Internationella energibyrån ITER International Thermonuclear Experimental Reactor MOX Mixed Oxide Fuel (blandoxidbränsle) NEA NPT Nuclear Energy Agency Non-Proliferation Treaty (Fördraget om icke-spridning av kärnvapen) OECD OPEC OSS Oberoende staters samvälde Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling Organisationen för oljeexporterande länder PINC Gemenskapens vägledande kärnenergiprogram SWU Separate Work Units (separata arbetsenheter) THORP Thermal Oxide Reprocessing Plant (upparbetningsanläggning i Sellafield, Förenade kungariket) UNIPEDE Union of Producers and Distributors of Electricity (Elproducenters och -distributörers fackförbund) 38 ISSN 1024-4506 KOM(97) 401 slutlig DOKUMENT SV 12 15 Katalognummer : CB-CO-97-403-SV-C ISBN 92-78-23497-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg ^>3


title: Kommissionens forordning (EF) nr. 1850/97 af 25. september 1997 om ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i animalske levnedsmidler (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
health control
veterinary drug
veterinary medicinal product
waste

formats: html pdfa1b print


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 1851/97 of 25 September 1997 fixing the export taxes on cereal products

eurovoc_concepts:
cereal flour
durum wheat
export tax
groat
meal


title: VERORDENING (EG) Nr. 1852/97 VAN DE COMMISSIE van 25 september 1997 houdende vaststelling van de restituties die worden toegepast voor bepaalde producten van de sector granen en de sector rijst, uitgevoerd in de vorm van niet in bijlage II van het Verdrag vermelde goederen

eurovoc_concepts:
cereals
export refund
rice


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1857/97 DE LA COMMISSION du 25 septembre 1997 portant fixation des restitutions à la production dans les secteurs des céréales et du riz

eurovoc_concepts:
cereals
potato
production refund
rice
starch