title: A Bizottság határozata (1997. július 9.) a végberendezés-interfészek digitális, strukturált 2048 kbit/s ONP bérelt vonalakra történő kapcsolásának csatlakoztatási követelményeire vonatkozó közös műszaki szabályokrólEGT vonatkozású szöveg

eurovoc_concepts:
computer terminal
harmonisation of standards
information system
technical regulations
telecommunications

formats: html pdf print

text: 170 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 13/19. kötet 31997D0521 L 215/44 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 1997. 8. 7. A BIZOTTSÁG HATÁROZATA (1997. július 9. ) a végberendezés-interfészek digitális, strukturált 2048 kbit/s ONP bérelt vonalakra történő kapcsolásának csatlakoztatási követelményeire vonatkozó közös műszaki szabályokról (EGT vonatkozású szöveg) (97/521/EK) AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK BIZOTTSÁGA, tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre, tekintettel a 93/68/EGK irányelvvel (1) módosított, a távközlő végberendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítésé- többek között a megfelelőségük kölcsönös elismeréséről ről, irányelvre (2) és szóló, 1991. április 29-i 91/263/EGK tanácsi különösen annak 6. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésére, mivel a Bizottság elfogadta a közös műszaki szabályokat igény- lő végberendezések típusazonosítására vonatkozó intézkedést, és ehhez kapcsolódóan megállapította a szabályozás hatályát; mivel célszerű a megfelelő harmonizált szabványokat, illetve részszabványokat is elfogadni, amelyek a közös műszaki szabá- lyokba befoglalandó alapvető követelmények teljesítésére vonat- koznak; mivel az e határozatban elfogadott közös műszaki szabályok összhangban vannak az ACTE véleményével, ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT: 1. cikk (1) Ezt a határozatot az olyan végberendezésekre kell alkal- mazni, amelyek a nyilvános távközlő hálózathoz a digitális, strukturált 2048 kbit/s-os ONP bérelt vonalak végpontjánál történő csatlakoztatásra szolgálnak, 120 ohmos interfészt hasz- nálva, és a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott harmoni- zált szabvány hatálya alá tartoznak. E határozatot az olyan végberendezésekre is alkalmazni kell, amelyek a fenti típusú interfészekhez történő csatlakoztatásra szolgálnak, ha a kapaci- tás egy vagy több olyan 64 kbit/s-os csatornára van felosztva, amely ugyanahhoz a rendeltetési helyhez vagy különböző rendeltetési helyekhez vezet. Ez a határozat közös műszaki szabályokat állapít meg az (2) (1) bekezdésben említett végberendezések csatlakoztatási köve- telményeire vonatkozóan. 2. cikk A közös műszaki szabályok tartalmazzák a harmonizált (1) szabványt, amelyet az eljárni jogosult szabványügyi szerv a 91/263/EGK irányelv 4. cikkének c), d) és f) pontjában szereplő alapvető követelmények lehetséges mértékű megvalósítása érde- kében dolgozott ki. Az e szabványra történő hivatkozás a mellékletben szerepel. (2) Az e határozat hatálya alá tartozó végberendezések meg- felelnek az (1) bekezdésben említett közös műszaki szabályok- nak, teljesítik a 91/263/EGK irányelv 4. cikkének a) és b) pontjában szereplő alapvető követelményeket, és teljesítik az összes egyéb vonatkozó irányelv, különösen a 73/23/EGK (3) és 89/336/EGK (4) tanácsi irányelv követelményeit. 3. cikk A 91/263/EGK irányelv 9. cikkében említett eljárások végrehaj- tására kijelölt, bejelentett szervek az e határozat 1. cikke (1) bekezdésének hatálya alá tartozó végberendezések tekintetében a 2. cikk (1) bekezdésében említett harmonizált szabványt legkésőbb az e határozatról szóló értesítést követő egy évvel alkalmazzák, illetve biztosítják annak alkalmazását. Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei. 4. cikk Kelt Brüsszelben, 1997. július 9-én. a Bizottság részéről Martin BANGEMANN a Bizottság tagja (1) HL L 220. , 1993. 8. 31. , 1. o. (2) HL L 128. , 1991. 5. 23. , 1. o. (3) HL L 77. , 1973. 3. 26. , 29. o. (4) HL L 139. , 1989. 5. 23. , 19. o. 13/19. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 171 MELLÉKLET Az e határozat 2. cikkében említett harmonizált szabvány a következő: Hivatkozás a vonatkozó harmonizált szabványra Business TeleCommunications (BTC) Digitális, strukturált 2 048 kbit/s bérelt vonal (D2048 S) Végberendezés-interfészek csatlakoztatásának követelményei ETSI Európai Távközlési Szabványügyi Intézet ETSI Titkárság TBR 13 – 1996. január (az előszó kivételével) Kiegészítő információ Az Európai Távközlési Szabványügyi Intézet a 83/189/EGK tanácsi irányelv (1) szerint elismert intézet. A fent említett harmonizált szabvány a 83/189/EGK tanácsi megfelelően készült. A fentiekben említett harmonizált szabvány teljes szövege az alábbi címen szerezhető be: irányelv vonatkozó eljárása alapján kiadott megbízásnak Európai Távközlési Szabványügyi Intézet 650, route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex Európai Közösségek Bizottsága DG XIII/A/2 - (BU 31, 1/7) Rue de la Loi/Wetstraat 200 B-1049 Brussels (1) HL L 109. , 1983. 4. 26. , 8. o


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1323/97, annettu 9 päivänä heinäkuuta 1997, tuontilupien antamisesta korkealaatuiselle tuoreelle, jäähdytetylle tai jäädytetylle naudanlihalle

eurovoc_concepts:
beef
fresh meat
frozen product
import licence
product quality
refrigerated product


title: 97/524/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 9ης Ιουλίου 1997 σχετικά με κοινό τεχνικό κανονισμό γενικών απαιτήσεων εφαρμογών τηλεφωνίας για ευρωπαϊκές ψηφιακές επικοινωνίες με ασυρματικά τηλέφωνα (DECT) (έκδοση 2) (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
computer terminal
harmonisation of standards
radio telecommunications
technical regulations
telephone
transmission network

formats: html pdfa1b print


title: Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Monetære Institut og Det Økonomiske og Sociale Udvalg - Fremme af forbrugernes tillid til elektroniske betalingsmidler inden for det indre marked

eurovoc_concepts:
EC recommendation
European Monetary Institute
electronic money
single market
trade policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER *** * * * * * * *** Bruxelles, den 09. 07. 1997 KOM(97) 353 endelig udg. KOMMISSIONENS MEDDELELSE ti. I Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Monetære Institut og Det Økonomiske og Sociale Udvalg FREMME AF FORBRUGERNES TILLID til ELEKTRONISKE BETALINGSMIDLER INDEN FOR DET INDRE MARKED INDLEDNING I de ti år, der er gået, siden Kommissionen udsendte sin første meddelelse 1 om betalingsmidler i januar 198 7, er anvendelsen af betalingskort blevet meget udbredt. De tegner sig for en betydelig andel af markedet for betalingsmidler. Brugen af andre betalingsmidler end kontanter2 er steget kraftigt. For eksempel steg antallet af betalinger med kort pr. indbygger fra 7 i 1990 (EU-12) til 14 i 1995, medens deres andel af det samlede antal betalingstransaktioner steg fra 9% i 1990 (EU-12) til 13,5% i 1995. Siden meddelelsen i 1987 er der gradvis blevet indført nye innovative betalingsmetoder: • "elektroniske bankkontoprodukter": instrumenter, der giver fjernadgang til konti i typisk banker. Denne kategori omfatter home-banking, finansielle telefonbankforretninger og betalingskort institutioner, • --e-pengeprodukter ": instrumenter med lagrede elektroniske værdienheder, f. eks. kort med magnetstrimmel, chipkort eller netværkscomputere (e-penge eller cyber-penge). Ved udgangen af det næste tiår forventes en stor del af detailhandelen at foregå via Internet. Jo mere varer og tjenesteydelser tilbydes via elektroniske midler eller over længere afstande, jo mere vil det konkurrencepres, som udbyderne er udsættes for, stige og fl dem til at tilbyde betalingsmidler på en lettere, sikrere og mere effektiv måde. ANVENDELSESOMRÅDE OG INDHOLD I meddelelsen om "Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel"3 understreges forbindelsen mellem elektronisk handel og nye betalingsmidler. Den elektroniske handel kan ikke udvikle sig uden sunde, brugervenlige, effektive og sikre elektroniske betalingssystemer til gavn for de handlende. I meddelelsen erkendes det desuden, at gennemsigtige og sikre elektroniske betalingsmidler vil lette overgangen til en fælles valuta. I meddelelsen fremhæves fire hovedområder, hvor der er behov for et betydeligt bidrag fra de offentlige myndigheders side inden for de elektroniske betalinger: i) De skal fastlægge passende overvågningsrammer for udstedelsen af elektroniske penge, således at det sikres, at udstederne af sådanne betalingsmidler er solide og stabile Da elektroniske penge kan anvendes i forbindelse med en lang række varer og tjenester, oveivejer Kommissionen, EMI og medlemsstaterne i øjeblikket passende 1 "Trumf i det europæiske spil: de nye betalingskort": Meddelelse til Rådet, KOM(86) 754 af 12. 1. 1987. 2 Payment Systems in EC Member States, Committee of Governors of the Central Banks of the Member States of the European Economic Community, september 1992, Blue Book on Payment systems in the European Union, European Monetary lnstitute, april 1996, Addendum to the Blue Book for 1995. 3 Meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale udvalg og Regionsudvalget, KOM(97) 157 af 16. 4. 1997. 2 overvågningsrammer for udstedelsen af elektroniske penge med henblik på at sikre, at udstederne af sådanne betalingsmidler er solide og stabile; dette vil i sidste instans beskytte forbrugernes interesser. På baggrund af denne diskussion har Kommis sionen til hensigt senest ved udgangen af 1997 ( dvs. den planlagte dato for afslutningen af arbejdet) at fremlægge et direktivforslag om de krav, der skal stilles til udstedere af e-pengeprodukter. ii) De skal opstille retningslinjer for udstederne og brugerne med hensyn til gennemsigtighed, ansvar og klagemuligheder for at skabe tillid hos brugerne For at fremme tilliden til elektroniske betalingsmidler er det nødvendigt, at kunderne har adgang til klare oplysninger og til enkle og effektive klagemuligheder, og at der findes en rimelig ansvarsfordeling. Disse aspekter, der behandles i denne meddelelse, uddybes i de følgende afsnit. iii) De skal klarlægge anvendelsen af EU's konku"enceregler for at opnå en rimelig balance mellem kompatibilitet og sund og stærk konkurrence på disse markeder Af hensyn til etableringen af et egentligt indre marked skal de elektroniske betalingsmidler være kompatible, dvs. at den bredest mulige anvendelse af betalingsmidler, der udstedes/accepteres af et bestemt institut (eller i en bestemt medlemsstat), ville gøre det nemmere for kunderne og effektivisere markedet. De elektroniske betalingssystemers kompatibilitet, som både er i forbrugernes og erhvervslivets interesse, vil hovedsagelig afhænge af aftaler operatørerne imellem. Sådanne aftaler skal være i overensstemmelse med EU's konkurrenceregler. Som vejledning til alle interesserede parter (finansielle institutioner, detailhandlere og kunder) vil Kommissionen i løbet af 1998 udsende en konkurrencemeddelelse, der skal klarlægge anvendelsen af konkurrencereglerne på elektroniske betalingsmidler. iv) De skal sætte ind over for risikoen for misbrug og forfalskning ved at forbedre sikkerheden Betalingsmidler skal være så sikre, at de ikke kan anvendes i forbindelse med ulovlige aktiviteter. Ud fra et teknisk synspunkt er det vigtigt at gøre de elektroniske betalingssystemer så sikre som muligt især ved at udvikle hensigtsmæssige kryptograferingsprocesser, elektroniske underskrifter og tilsvarende metoder; denne opgave påhviler fortrinsvis udbyderne. Der er dog også et andet sikkerhedsmæssigt aspekt, nemlig muligheden for at indføre passende retsinstrumenter især inden for strafferetten. I erkendelse af, at disse forhold er af stor betydning, vedtog Det Europæiske Råd i Amsterdam en handlingsplan mod organiseret kriminalitet, hvori den opfordrer Rådet og Kommissionen til at undersøge og løse problemet med misbrug og af alle betalingsmidler, herunder elektroniske betalingsmidler, inden udgangen af 1998. Kommissionen vil derfor vurdere behovet for eventuelle initiativer på dette område. forfalskning 3 Endelig vil Kommissionen som supplement til ovenstående overveje muligheden for at modernisere og ajourføre den tidligere henstilling fra 19874 med henblik på at fastlægge klare rammer for forholdet mellem indehavere af elektroniske betalingsmidler og betalingsmodtagerne. Denne meddelelse er derfor første trin i en bredere integreret indsats, som i sidste instans skal føre til sunde, brugervenlige, effektive og sikre elektroniske betalingssystemer til gavn for alle involverede parter. RETNINGSLINJER FOR UDSTEDERE OG BRUGERE Om nye betalingsmidler bliver en succes, afhænger af brugernes accept og tillid. Selv om tilliden først og fremmest beror på, at vilkårene for brugen af sådanne betalingsmidler er gennemsigtige, må der også foretages en klar og retfærdig fordeling af udstedernes og brugernes forpligtelser5. Kommissionens henstilling6 af 1988 indholdt minimumsstandarder for forholdet mellem udstederen og indehaveren af et betalingskort eller et andet betalingsmiddel. Henstillingen af 1988 bør nu tages op til revision af følgende to årsager: For det første har de interesserede parter udtrykt betænkelighed med hensyn til: • parternes respektive ansvar i tilfælde af tab eller tyveri af betalingsmidlet og spørgsmålet om bevisbyrde i tilfælde af tvister • behovet for mere effektiv dækning af home-banking ( via telefon og computer) og forudbetalte kort, og • tilgængelig, omfattende kundeinformation om alle betalingsmidler og om effektive klagemuligheder. For det andet er der siden vedtagelsen af 1988-henstillingen blevet udviklet en fuldstændig ny, generation af produkter ( dvs. elektroniske penge). Da elektroniske penge stadig er et relativt nyt fænomen, er det vigtigt at undgå, at der indføres strenge administrative krav, som kan standse deres udvikling på dette tidlige tidspunkt. Derfor vil den reviderede henstilling kun blive udvidet med genopladelige betalingsmidler, hvis særlige karakteristika, nemlig den mulige adgang til kundens konto, gør dem til det område, hvor ~ehovet for forbrugerbeskyttelse er størst. Kommissionen har også besluttet, at elektroniske penge kun skal være omfattet af de mest relevante bestemmelser (især krav om gennemsigtighed før en transaktion, et begrænset antal krav om ansvar og bestemmelserne om klageprocedurer). Udstedere af e-penge- 4 Kommissionens henstilling 87 /598ÆØF af 8. december 1987 om en europæisk adfærdskodeks for elektronisk betaling (forbindelserne mellem penge- og finansieringsinstitutter og handlende/ tjenesteydere samt forbrugere), EFf nr. L 365 af 24. 12. 1987, s. 72. 5 Kommissionens meddelelse (KOM(97) 309 endelig udg. af 26. juni 1997) om opfølgning af grønbogen af maj 1996 om "Finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger". 6 Kommissionens henstilling 88/590ÆØF af 17. november 1988 om betaligssystemer, herunder navnlig om forholdet mellem kortindehaver og kortudsteder, EFT nr. L 317 af 24. 11. 1988, s. 55. 4 produkter kan selv beslutte, om de vil anvende bestemmelserne på fjernbetalingsmidler og derved opnå en endnu større forbrugerbeskyttelse. VEJEN FREM Der er udarbejdet en revideret udgave af den oprindelige henstilling fra 1988, hvor der tages hensyn til de synspunkter, som Kommissionens rådgivende udvalg har givet udtryk for, samt til udtalelsen fra Det Europæiske Monetære Institut. Den nye henstilling, der er vedlagt denne meddelelse, ændrer og supplerer den tidligere henstilling: • den indeholder omfattende krav om gennemsigtighed, dvs. minimumsinformation, der skal gives brugerne før en transaktion (kontrakter) og efter en transaktion (opgørelser) • den afklarer parternes respektive forpligtelser og ansvar, der skal underbygge den tilsigtede forøgelse af gennemsigtigheden, og • den indeholder krav om klageprocedurer for behandling af kundeklager over den pågældende serviceydelse eller det pågældende produkt. Kommissionen opfordrer • udstederne af elektroniske betalingsmidler til inden den 31. december 1998 at følge bestemmelserne i den nye henstilling, og • medlemsstaterne til at sikre, at der inden den 31. december 1998 findes fyldestgørende og effektive midler til behandling af tvister mellem en udsteder og brugerne i overensstemmelse med henstil1ingen. Kommissionen vil føre tilsyn med udviklingen fra det tidspunkt, hvor henstillingen vedtages, og indtil udgangen af 1998. Den vil desuden undersøge dens anvendelse inden udgangen af 1998. Hvis den nye henstilling ikke anvendes på tilfredsstillende måde, vil Kommissionen stille forslag om et direktiv på dette område. 5 BILAG KOMMJSSIONENS HENSTILLING om transaktioner med elektroniske betalingsmidler, især forholdet mellem udsteder og indehaver 6 KOMMISSIONENS HENSTILLING om transaktioner med elektroniske betalingsmidler, især forholdet mellem udsteder og indehaver KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER, som henviser til traktaten om opr~ttelse af Det Europæiske Fællesskab;' særlig artikel 155, andet led, og som tager følgende i betragtning: 1) 2) 3) Et af Fællesskabets vigtigst~ mål er at sikre et fuldt fungerende indre marked, hvoraf betalingssystemer udgør en væsentlig del; transaktioner med elektroniske betalingsmidler tegner sig mængde- og værdimæssigt for en stadig større del af både de nationale og de grænseoverskridende betalinger; i betragtning af den nuværende situation med kraftig innovation og hastig teknologisk udvikling, forventes denne tendens at blive mere udpræget, især på grund af det store antal innovative virksomheder, markeder og handelsgrupper, som den elektroniske handel medfører; det er af stor betydning for privatpersoner og virksomheder, at de kan anvende elektroniske betalingsmidler overalt i Fællesskabet; denne henstilling har til formål at fortsætte fremskridtene hen imod etableringen af det indre marked, navnlig på baggrund af liberaliseringen af kapitalbevægelserne, og at bidrage til gennemførelsen af Den Økonomiske og Monetære Union; denne henstilling omfatter transaktioner med elektroniske betalingsmidler; elektroniske betalingsmidler i denne henstilling omfatter betalingsmidler, der 'især betalingskort, telefonbank giver (fjern)adgang til en kundes konto, forretninger og home-banking; transaktioner med et betalingskort omfatter elektroniske og ikke-elektroniske betalinger med et betalingskort, herunder processer, hvor der kræves underskrift, og hvor der udstedes kvittering; i denne henstilling omfatter betalingsmidler også genopladelige elektroniske penge instrumenter i form af forudbetalte kort og elektroniske værdienheder lagret i netværkscomputere; genopladelige elektroniske pengeinstrumenter er på grund af deres karakteristika, nemlig den mulige forbindelse til kontoindehaverens konto, det område, hvor behovet for forbrugerbeskyttelse er størst; denne henstilling omfatter, for så vidt angår elektroniske pengeinstrumenter, derfor kun genop ladelige pengeinstrumenter; 4) denne henstilling tager sigte på at bidrage til indførelsen af informations samfundet og især elektronisk handel, ved at fremme forbrugernes tillid til og detailhandlernes accept af disse betalingsmidler; Kommissionen vil derfor også overveje muligheden af at modernisere og ajourføre Kommissionens henstilling 87/598/EØF 1 med henblik på at fastlægge klare regler for forholdet mellem 1 EFT nr. L 365 af24. 12. 1987, s. 72. 2 indehavere af elektroniske betalingsmidler og betalingsmodtagerne; i overens stemmelse med ovennævnte mål indeholder den foreliggende henstilling en række minimumsinformationskrav, som skal indgå i de vilkår, der anvendes på transaktioner med elektroniske betalingsmidler, samt de pågældende parters minimumsforpligtelser og -ansvar; disse vilkår skal foreligge skriftligt, eventuelt elektronisk, og sikre en rimelig balance mellem de berørte parters interesser; i overensstemmelse med Rådets direktiv 93/13ÆØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler2 skal disse vilkår foreligge i en klar og forståelig form; af hensyn til gennemsigtigheden indeholder denne henstilling en række minimumskrav, der er nødvendige for at sikre en tilstrækkelig kundeinformation ved indgåelsen af en kontrakt og efter transaktioner, der er foretaget med et betalingsmiddel, herunder oplysninger om gebyrer, valutakurser og rentesatser; med hensyn til underretning af indehaveren om, hvorledes rentesatsen beregnes, henvises til Rådets direktiv 87 /l 02/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit3; ændret ved direktiv 90/88ÆØF4 denne henstilling indeholder minimumskrav med hensyn til de berørte parters information til indehaveren bør omfatte en klar forpligtelser og ansvar; indehaver af et elektronisk redegørelse betalingsmiddel, der giver den pågældende mulighed for at foretage betalinger til tredjemand og at gennemføre visse finansielle transaktioner til fordel for sig selv; forpligtelser som for kundens for åt forbedre kundernes klagemuligheder indeholder henstillingen en bestem melse om, at medlemsstaterne skal sørge for, at der findes fyldestgørende og effektive midler til bilæggelse af tvister mellem en indehaver og en udsteder; den 14. februar 1996 offentliggjorde Kommissionen en handlingsplan for for brugernes klagemuligheder og bilæggelse af tvister på forbrugerområdet inden for det indre marked; handlingsplanen omfatter særlige initiativer til fremme af udenretslige procedurer; der foreslås objektive kriterier (bilag Il) for at sikre, at disse procedurer er pålidelige, og der foreslås anvendt standardiserede klageformularer (bilag III); formålet med denne henstilling er at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau inden for elektroniske betalingsmidler; det er vigtigt, at der føres fortegnelser over transaktioner med elektroniske betalingsmidler, således at det er muligt at efterspore transaktionerne og rette eventuelle fejl; bevisbyrden for, at en transaktion er korrekt registreret og konteret og ikke har været berørt af eventuelle tekniske sammenbrud eller andre uheld, bør påhvile udstederen; 5) 6) 7) 8) 9) 1 O) uden at det påvirker indehaverens rettigheder efter national ret, bør indehaverens betalingsinstrukser i forbindelse med transaktioner med elektroniske betalings- 2 EFT nr. L 95 af21. 4. 1993, s. 29. 3 EFT nr. L 42 af 12. 2. 1987, s. 48. 4 EFT nr. L 61 af 10. 3. 1990, s. 14. 3 8 midler være uigenkaldelige, undtagen hvis beløbet ikke var fastlagt, da ordren blev af givet; 11) der bør fastsættes nærmere regler om udstederens ansvar i det tilfælde, hvor en kontoindehavers betalingsinstrukser ikke er blevet effektueret eller er blevet effektueret mangelfuldt, samt for transaktioner, som indehaveren ikke har givet tilladelse til, dog altid under forbehold af indehaverens egne forpligtelser for tab eller tyveri af de elektroniske betalingsmidler; 12) Kommissionen vil føre tilsyn med gennemførelsen af denne henstilling og vil eventuelt, hvis den finder gennemførelsen utilfredsstillende, stille forslag til den fornødne bindende lovgivning om de spørgsmål, der er omhandlet i henstillingen, HENSTILLER: AFSNIT I - Anvendelsesområde og definitioner Artikel 1 - Anvendelsesområde 1. Denne henstilling finder anvendelse på følgende transaktioner: a) b) pengeoverførsler med elektroniske betalingsmidler, bortset fra penge overførsler, som finansielle institutioner giver ordrer til og gennemfører hævning af kontanter med et elektronisk betalingsmiddel og opladning ( og tømning) af et elektronisk pengeinstrument f. eks. i kontantautomater, ved automatiske bankterminaler, hos udstederen eller i et institut, der er kontraktmæssigt forpligtet til at acceptere betalingsmidlet. 2. Som undtagelse fra stk. 1 finder artikel 4, stk. 1, artikel 5, litra b ), andet og tredje led, artikel 6, artikel 7, stk. 2, litra c) og litra d), artikel 7, stk 2, litra e ), første led, artikel 8, stk. 1, 2 og 3, og artikel 9, stk. 2, ikke. anvendelse på transaktioner med elektroniske pengeinstrumenter. Denne henstilling anvendes dog i sin helhed i tilfælde, hvor elektroniske pengeinstrumenter anvendes til at oplade ( og tømme) værdienheder gennem fjernadgang til indehaverens konto. 3. Denne henstilling finder ikke anvendelse på: a) b) betalinger med check en række korts garantifunktion ved betaling med check. Artikel 2 - Definitioner I denne artikel forstås ved: a) "Elektronisk betalingsmiddel": et middel, der giver indehaveren mulighed for at foretage transaktioner af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede art. Det omfatter både fjernbetalingsmidler og elektroniske pengeinstrumenter. 4 b) c) d) e) t) 1. 2. "Fjernbetalingsmiddel": et middel, der giver indehaveren adgang til penge på hans/hendes konto i et institut, og hvormed der kan gives tilladelse til at foretage en betaling idet der normalt kræves en personlig identifikationskode og/eller et tilsvarende identitetsbevis. Dette omfatter især betalingskort (kreditkort, debetkort, debetkort med forsinket debitering eller T &E-kort), telefonbankforretninger og home-banking. til en beneficiant, "Elektronisk pengeinstrument": et genopladeligt betalingsmiddel, bortset fra et fjernbetalingsmiddel, f. eks. et forudbetalt kort eller elektroniske værdienheder lagret i computere, hvormed indehaveren kan foretage transaktioner af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede art. "Finansiel institution": en institution som defineret i artikel 4, stk. I, i Rådets forordning (EF) nr. 3604/93 af 13. december 19935• "Udsteder": en person, der som led i sin virksomhed stiller et betalingsmiddel til rådighed for offentligheden i henhold til en kontrakt, som han/hun har indgået. "Indehaver": en person, der er i besiddelse af et betalingsmiddel i henhold til en kontrakt, som han/hun har indgået med udstederen. AFSNIT II - Gennemsigtighed i transaktionsvilkårene Artikel 3 - Minimumsoplysninger i vilkårene for udstedelse og anvendelse af et elektronisk betalingsmiddel Udstederen giver ved kontraktens underskrivelse eller under alle omstændigheder i god tid før udstedelsen af et elektronisk betalingsmiddel indehaveren meddelelse om kontraktvilkårene (i det følgende benævnt "vilkårene") for udstedelse og anvendelse af det pågældende elektroniske betalingsmiddel. I vilkårene anføres, hvilken ret der gælder for kontrakten. Vilkårene skal foreligge skriftligt, eventuelt elektronisk, i let forståeligt sprog i en let tilgængelig form og foreligge på mindst de(t) officielle sprog i den medlemsstat, hvor det elektroniske betalingsmiddel tilbydes. 3. Vilkårene skal mindst omfatte: a) b) en beskrivelse af det elektroniske betalingsmiddel, herunder eventuelt de tekniske krav til brugerens godkendte kommunikationsudstyr, og den måde, hvorpå det kan anvendes, herunder eventuelle finansielle grænser en beskrivelse af indehaverens og udstederens respektive forpligtelser og ansvar, herunder hvilke rimelige foranstaltninger indehaveren skal ·træffe i forbindelse med det elektroniske for at garantere sikkerheden betalingsmiddel og de midler (som f. eks. personligt identifikations nummer eller anden kode), der gør det muligt at bruge det 5 EFT nr. L 332 af 31. 12. 1993, s. 4. 5 Ib c) d) eventuelt den normale frist for debitering eller kreditering af indehaverens konto, herunder valørdato, eller hvis indehaveren ikke har nogen konto hos udstederen, den normale faktureringsperiode de forskellige typer gebyrer, som indehaveren eventuelt skal betale, herunder, eventuelt, detaljerede oplysninger om følgende: eventuelle oprindelige eller årlige gebyrer eventuelle provisioner og gebyrer, som indehaveren skal betale udstederen for bestemte typer transaktioner eventuelle rentesatser, herunder den måde, hvorpå de beregnes. e) den periode, hvor indehaveren kan bestride en given transaktion, samt oplysninger om indehaverens klagemuligheder og om, hvorledes han/hun får adgang til dem. 4. Hvis det elektroniske betalingsmiddel kan anvendes til transaktioner i udlandet (uden for udstedelses/tilslutningslandet), skal indehaveren også have følgende oplysninger: a) b) eventuelle gebyrer og afgifter for valutatransaktioner, herunder eventuelt valutakurser referencekursen for omregning af valutatransaktioner, herunder den dato, hvor den pågældende kurs er blevet fastsat. Arti,ul 4 - Oplysninger efter en transaktion 1. Udstederen giver indehaveren oplysninger om transaktioner, der er _gennemført med et elektronisk betalingsmiddel. Disse oplysninger, der skal foreligge skriftligt, eventuelt elektronisk, og i en let forståelig form, skal mindst omfatte følgende: a) b) en reference, der gør det muligt for indehaveren at identificere trans aktionen, herunder eventuelt oplysninger om modtageren af transaktionen det transaktionsbeløb, der debiteres indehaveren i fak:tureringsvalutaen, og eventuelt beløbet i udenlandsk valuta c) eventuelle provisioner og gebyrer for bestemte typer transaktioner. Udstederen skal også oplyse indehaveren om den valutakurs, der er anvendt ved omregningen af valutatransaktionerne. 2. Udstederen af et elektronisk pengeinstrument skal give indehaveren mulighed for at kontrollere de sidste fem transaktioner, der er· gennemført med det pågældende pengeinstrument samt de udestående lagrede værdienheder. 6 11 AFSNIT III - De kontraherende parters forpligtelser og ansvar Artikel 5 - Indehaverens forpligtelser Indehaveren: a) skal anvende det elektroniske betalingsmiddel i overensstemmelse med vilkårene for udstedelse og anvendelse af et betalingsmiddel; indehaveren skal især træffe alle rimelige foranstaltninger for at garantere sikkerheden i forbindelse med det elektroniske betalingsmiddel og de midler (som f. eks. et personligt identifika tionsnummer eller anden kode), der gør det muligt at bruge det; b) skal omgående give udstederen ( eller et af denne opgivet organ) besked, når han/hun opdager: at det elektroniske betalingsmiddel, eller de midler, der gør det muligt at bruge det, er gået tabt eller er blevet stjålet at der på hans/hendes konto er registreret en transaktion, som han/hun ikke har givet tilladelse til, at der er sket fejl eller andre uregelmæssigheder ved udstederens administration af hans/hendes konto; c) d) 1. 2. 3. må ikke notere sit personlige identifikationsnummer eller anden kode på let genkendelig måde, især på det elektroniske betalingsmiddel eller på genstande, som han/hun opbevarer sammen med det elektroniske betalingsmiddel; må ikke annullere en ordre, som han/hun har givet ved hjælp af sit elektroniske betalingsmiddel, undtagen hvis beløbet ikke var fastlagt, da ordren blev afgivet. Artikel 6 - Indehaverens ansvar Indtil indehaveren har meddelt udstederen, at det elektroniske betalingsmiddel er blevet stjålet eller er gået tabt, skal han/hun bære det deraf følgende tab op til en grænse på højst 150 ECU; denne grænse gælder dog ikke, hvis han/hun har handlet groft uagtsomt, i strid med bestemmelserne i artikel 5, litra a), b) og c), eller svigagtigt. Så snart indehaveren har givet udstederen (eller et af denne nærmere specificeret organ) besked i henhold til artikel 5, litra b), er han/hun ikke længere ansvarlig for tab, som opstår i forbindelse med, at det elektroniske betalingsmiddel er gået tabt eller er blevet stjålet, medmindre han/hun har handlet svigagtigt. Som undtagelse fra stk. 1 og 2 er indehaveren ikke ansvarlig, hvis betalingsmidlet anvendes, uden at det sker ved fremlæggelse eller elektronisk identifikation ( af selve betalingsmidlet). Anvendelse af en fortrolig kode eller andet tilsvarende identitetsbevis er ikke i sig selv tilstrækkelig til at gøre indehaveren ansvarlig. 7 Il Artikel 7 · Udstederens forpligtelser 1. Udstederen kan ændre vilkårene, hvis han/hun giver indehaveren personlig meddelelse om ændringen i 'så god tid, at sidstnævnte kan opsige kontrakten, hvis han/hun ønsker det. Der fas1 sættes en periode på mindst 1 måned, hvorefter anses indehaveren for at have accepteret vilkårene, hvis han/hun ikke har opsagt kontrakten forinden. Betydelige ændringer i den faktiske rentesats er dog ikke omfattet af første afsnit og træder i kraft på det tids~unkt, der er anført ved bekendtgørelsen af en sådan ændring. I så fald underrett, ~r udstederen indehaveren personligt derom ved først kommende lejlighed, uden at dette f'ar indvirkning på indehaverens ret til at opsige kontrakten. 2. Udstederen: a) b) c) d) e) må ikke afsløre ir•dehaverens personlige identifikationsnummer eller anden kode, undtageh til indehaveren selv må ikke uopfordret ~iende et elektronisk betalingsmiddel, undtagen når det afløser et elektronis~ betalingsmiddel, som indehaveren allerede har skal opbevare sine interne opgørelser tilstrækkelig længe til, at , det er muligt at efterspore de i artikel 1, stk. 1, omhandlede transaktioner, og rette fejl skal sikre, at indehaveren har tilstrækkelig mulighed for at give udstederen besked som omhandlet i artikel 5, litra b). Når udstederen får besked pr. telefon, skal ha i/hun ( eller de af udstederen nærmere specificeret organ) give indehav,!ren en kvittering derfor. skal i forbindelse med uoverensstemmelser med indehaveren om en transaktion som omhandlet i artikel 1, stk. 1, og uden at det påvirker indehaverens eventuelle beviser på det modsatte, bevise, at transaktionen: blev korrekt registreret og konteret ikke var berørt af teknisk sammenbrud eller andre fejl. Artik~~• 8 - Udstederens ansvar 1. Med forbehold af artik<!' 5, artikel 6 og artikel 7, stk. 2, litra a) og e), er udstederen ansvarlig for: a) indehaverens transaktioner, som omhandlet i artikel 1, stk. 1, der ikke gennemføres eller gennemføres mangelfuldt, også selv om en sådan transaktion indlede; på terminaler eller andet udstyr, der ikke er under udstederens direkte kontrol eller enekontrol, forudsat at transaktionen ikke 8 /j indledes via terminaler eller andet udstyr, som udstederen ikke har godkendt b) transaktioner, som indehaveren ikke har godkendt, samt eventuelle fejl eller uregelmæssigheder i forbindelse med udstederens administration af indehaverens konto. 2. Med forbehold af stk. 3 dækker ansvaret i stk. I følgende: 3. 4. I. 2. a) b) beløbet for den transaktion, der ikke er udført, eller som er udført mangelfuldt, og eventuelle renter deraf det beløb, der er nødvendigt for at sætte indehaveren i samme situation, som før den pågældende transaktion fandt sted. Yderligere finansielle konsekvenser, og navnlig spørgsmålet om omfanget af eventuel skadeserstatning, påhviler udstederen i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse på kontrakten mellem udstederen og indehaveren. Udstederen er ansvarlig over for indehaveren af et elektronisk pengeinstrument for tab af værdienheder lagret i pengeinstrumentet og for den mangelfulde effektuering af indehaverens transaktioner, hvis tabet eller den mangelfulde effektuering skyldes, at det pågældende pengeinstrument, den godkendte terminal eller andet godkendt udstyr har fungeret forkert, forudsat at dette ikke er sket med indehaverens vidende eller i strid med artikel 3, stk. 3, litra a). AFSNIT IY - Anmeldelse, bilæggelse af tvister samt afsluttende bestemmelse Artikel 9 - Anmeldelse Udstederen ( eller et af denne opgivet organ) skal stille midler til rådighed, hvorved indehaveren på et hvilket som helst tidspunkt af døgnet kan anmelde, at hans elektroniske betalingsmiddel er gået tab eller er blevet stjålet. · Udstederen ( eller et af denne nærmere angivet organ) skal, så snart han/hun modtager anmeldelsen, træffe alle rimelige foranstaltninger for at standse yderligere brug af det elektroniske betalingsmiddel, også selv om indehaveren har handlet groft uagtsomt eller svigagtigt. Artikel 10 - Bilæggelser af tvister Medlemsstaterne opfordres til at sørge for, at der findes fyldestgørende og effektive midler til bilæggelse af tvister mellem en indehaver og en udsteder. 9 Artikel 11 - Afsluttende bestemmelse Medlemsstaterne opfordres til at t. /·æffe de· nødvendige foranstaltninger til, at udstederne af elektroniske betalingsmidler bri ~1ger deres virksomhed i overensstemmelse med artikel 1-9 senest den 31. december 1998. · Udfærdiget i Bruxelles, der·~ På Kommissionens vegne Mario MONTI Medlem af Kommissionen 10 KONSEKVENSANALYSE FOR ERHVERVSLIVET Kommissionens henstilling om transaktioner med elektroniske betalingsmidler (især forholdet mellem udsteder og indehaver) l. a. Hvorfor er der i betragtning af nærhedsprincippet behov for EU-lovgivning på området, og hvad er hovedform ålet hermed? For at kunne udnytte fordelene ved det indre marked og Den Økonomiske og Monetære Union fuldt ud og fremme udviklingen af elektronisk handel, er det af stor betydning for privatpersoner og virksomheder, at betalinger inden for EU kan foretages hurtigt, pålideligt og billigt. Den foreliggende henstilling er en moderniseret og ajourført udgave af den tidligere henstilling af 198812. Dens hovedformål er at fastlægge de minimumskrav, der er nødvendige for at sikre en rimelig kundeinformation. Dette omfatter for det første oplysninger om kontraktvilkårene for transaktioner med elektroniske betalingsmidler, således at kunderne kan foretage deres valg ud fra et bedre kendskab til forholdene, hvilket i sidste instans vil bidrage til øget konkurrence på dette område. Det er også nødvendigt at give oplysninger om transaktionerne, efter at de er gennemført. For det andet kræves der af hensyn til gennemsigtigheden en klar fordeling af parternes respektive forpligtelser og ansvar. Derfor indeholder den foreliggende henstilling også en række minimumsstandarder på dette område, der anses for nødvendige for at nå ovennævnte grundlæggende mål. Endelig søger henstillingen at lette kundernes adgang til forenklede klageprocedurer og kræver, at medlemsstaterne sikrer, at der findes fyldestgørende og effektive midler til bilæggelse af tvister mellem udstederen og kunden. l. b. Er det sandsynligt, at henstillingen vil medføre yderligere fordele og ulemper? For at opfylde disse krav vedrørende gennemsigtighed, ansvar og klagemuligheder må udstederne formodentlig tage deres systemer op til revision og skabe større effektivitet. Disse faktorer vil sandsynligvis bidrage til en gradvis, men betydelig forbedring af de tilbudte ydelsers kvalitet samt en nedskæring af deres omkostninger og dermed bidrage til udvikling af samhandelen, især når det drejer sig om EU-interne lavværdi- og lavavanceaktiviteter. Den forventede øgede anvendelse af elektroniske betalingsmidler kan få indvirkning på arbejdsmarkedets struktur og funktion, for såvel virksomheder inden for betalingssystemsektoren som SMV. selv om det kræver yderligere undersøgelser at vurdere omfanget af disse forandringer. Det ser allerede nu ud til, at de nye arbejdspladser først og fremmest · vil ligge inden for videnbaserede højværditjenester. Der vil blive brug for uddannelse i disse nye fag. 12 Kommissionens henstilling 88/590ÆØF af 17. november 1988 om betalingssystemer, herunder navnlig om forholdet mellem kortindehaver og kortudsteder, EFT nr. L 31 '7 af 24. 11. I 988. 16 2. Hvem vil blive berørt af htnstillingen? Hvilken erhvervssektor? Virksomhedernes størrelse og den beskæftigelse? samlede Henstillingen finder anvend, Hse på banker og andre institutter, der som led i deres erhvervsvirksomhed leverer elektroniske betalingsmidler til offentligheden. I praksis er størstedelen af disse institutter banker og lignende, selv om der også er adgang for andre tjenesteydende erhverv, herunder detailhandlere. Meget få institutter er små. Har den pågældende erhyervssektor specielle karakteristika? Er den f. eks. domineret af' nogle få stor,' i virksomheder? Yderligere teknisk kompattblitet kan være en fordel for sektoren, idet det vil fremme en yderligere integration af betalingssystemerne på europæisk plan. Har forslaget virkninger for meget små virksomheder, håndværkere eller selvstændige erhvervsdrivl'~nde? Det er højst usandsynligt, at meget små virksomheder generelt tilbyder elektroniske betalingsmidler til offentligheden. Men som brugere af disse ydelser vil de drage fordel af henstillingen. Det samme gælder for håndværkere og selvstændige erhvervsdrivende. Er disse virksomheder beliggende i bestemte geografiske områder i EU? Nej. 3. Hvad skal virksomhedemti! gøre for at efterkomme henstillingen? Hvilke omkostninger vil d•!1t medføre? Omkostningerne vil hovedsagelig vedrøre udarbejdelse eller forbedring af informationsmateriale om de vilkår, der gælder for transaktioner med elektroniske betalingsmidler (beskrivelse af den tilbudte service og af parternes vigtigste forpligtelser og ansvar, angivelse af omkostningselementerne, særlig advarsel i forbindelse med bestemte betalingsmidler, henvisning til klageprocedurer, der er tilgængelige for brugerne). Udstederne skal også tage systemernes kvalitet op til nærmere overvejelse for at sikre, at de serviceydelser, de rent faktisk leverer, også står mål med dem, de reklamerer for. Omkostningerne herved vi] formodentlig blive helt eller delvis udlignet af de sandsynlige marketingfordefo, det vil kunne medføre, efterhånden som institutterne lærer at udnytte deres servi< eydelsers kvalitet konkurrencemæssigt til at tiltrække nye eller særlige kunder. Er der andre administirative procedurer, som skal overholdes, eller formularer, der skal udfyldes? Nej. 17 Kræves der licenser eller autorisation? Nej. Vil der blive opkrævet gebyrer? Nej. 4. Hvilke økonomiske virkninger, omkostninger og fordele vil henstillingen kunne medføre? For beskæftigelsen? få Den forventede øgede anvendelse af elektroniske betalingsmidler kan indvirkning på arbejdsmarkedets struktur og funktion, for såvel virksomheder inden for betalingssystemsektoren som SMV, selv om det kræver yderligere undersøgelser at vurdere omfanget af disse forandringer. Det ser allerede nu ud til, at de nye arbejdspladser først og fremmest vil ligge inden for videnbaserede højværditjenester. Der vil blive brug for uddannelse i disse nye fag. For investeringerne og oprettelsen af nye virksomheder? Investeringseffekten vil utvivlsomt blive positiv, da det forventes, at institutterne vil benytte lejligheden til at forbedre deres service. For virksomhedernes konkurrencemæssige stilling på markederne i EU og i tredjelande? Den øgede effektivitet og omkostningsreduktionen for erhvervslivet i EU vil være yderst positiv. Der vil ikke være nogen direkte virkninger for erhvervslivet i tredjelande, selv om der kan forventes en positiv afsmitning. For de otTentlige myndigheder? Ud over de rent lovgivningsmæssige omkostninger/administrationsomkostninger ved at gennemføre den nødvendige nationale lovgivning vil gennemførelses omkostningerne fomtodentlig blive ubetydelige afhængigt af den nuværende lovgivning i den pågældende medlemsstat. Er der andre indirekte virkninger? Ikke andre end de i punkt I og 2 anførte. Hvilke omkostninger og fordele vil henstillingen medføre? • omkostninger: udstedernes omkostninger ved at efterkomme henstillingen forventes ikke at få nogen overvældende indvirkning på reklamebudgettet, idet det hovedsagelig vil indebære udarbejdelse eller forbedring af kontrakt materiale. Med hensyn til den nødvendige revision af systemerne forventes mulighederne for omkostningsreduktion at opveje de investeringsomkostninger, der måtte vise sig at være nødvendige 18 • fordele: i betragtning af de V1gt1gste nuværende og fremtidige elementer (gradvis gennemførelse ,af programmet for det indre marked, udvikling hen imod en fuldstændig ØMU, indførelse af informationssamfundet og udvikling af elektronisk handel), må bruttofordelene i form af øget kundetillid, større valgmuligheder og laver< omkostninger for elektroniske transaktioner forventes at være betydelige • balance: absolut flest foi dele. 5. Virkningerne for SMV. liideholder henstillingen foranstaltninger af hensyn til den særlige indvirknio~ på SMV? - Hvis ikke, hvorfor? Er mindre eller andre krav hensigtsmæssi:ite? Ja. Henstillingen er generelt blevet udarbejdet med henblik på at udvikle brugen af moderne elektroniske betalingsmidler som et yderligere handelsfremmende initiativ, der vil gavne SMV direkte. Høring 6. På hvilket trin blev der foretaget høringer, og hvornår blev den første meddelelse om, at det vt~r hensigten at indføre ny lovgivning (ajourføre lovgivningen), offentliggjort? indgående høringer med alle Kommissionen har i ma11. ge år gennemført interesserede parter, og den har afsløret sin politiske linje på dette område så tidligt som muligt. Dette er rent konkret sket i følgende etaper: - grønbogn af september 1990, der opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger~ sammen med grønbogen blev det vedtaget at nedsætte to rådgivende g:upper - oprettelse af to permane~1te rådgivende grupper om betalingssystemer i marts 1991, med hyppige møder i 1991 og begyndelsen af 1992; grupperne forelagde (i februar 1992) Kornmiss. ionen rapporter, som blev offentliggjort i marts 1992 - Kommissionens arbejdsdokument af marts 199214, der var baseret på disse rådgivende gruppers udførlige rapporter, og som indeholdt Kommissionens planlagte politik, herunder planer om at lovgive på området, hvis der ikke skete fremskridt på frivillig basis - meddelelse15 til Europa-l>arlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Det Europæiske Monetære J nstitut og Det Økonomiske. og Sociale Udvalg af november 1994 om et yd1 digere arbejdsprogram inden for betalingssystemer 13 "Debatoplæg - betalingssystemer i det indre marked", KOM(90) 447. 14 "De grænseoverskridende betalingers gennemsigtighed og effektivitet", SEK(93) 1968 af 14. 12. 1993. 15 KOM(94) 436 endelig udg. af 18. 11. 1994: '"Pengeoverførsler i EU: gennemsigtighed. effektivitet og stabilitet". 19 - anerkendelse af betydningen af "kundeforbindelser" i bredeste forstand, grønbogen af maj 199616 og den opfølgende meddelelse17, som indeholdt Kommissionens planer om at fremme tilliden til elektroniske betalinger - Kommissionens meddelelse18 til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af april 1997 om foranstaltninger til fremme af sunde, brugervenlige, effektive og sikre elektroniske betalingsmidler som forudsætning for udviklingen af den elektroniske handel. Liste over organisation,r, der er blevet hørt om henstillingen, samt deres hovedsynspunkter, herunder betænkeligheder og indvendinger med hensyn til det endelige forslag. Hvorfor er det ikke muligt eller ønskeligt at imødekomme deres synspunkter? Sammenslutningerne inden for den europæiske kreditsektor: de har generelt udtrykt tilfredshed med arbejdet med at afklare og modernisere henstillingen af 1988 ( mange af deres detaljerede tekniske kommentarer er taget i betragtning i den foreliggende henstilling), men beklagede det store antal initiativer i perioden op til ØMU' s tredje fase. · Regeringseksperter: de foreløbige forslag til henstillingen er blevet ændret betydeligt for i videst mulig udstrækning at tage EMI' s synspunkter i betragtning. SMV: meget positivt indstillet, men ville foretrække frivillige foranstaltninger, forudsat at virkningerne kunne måles på kort sigt. Forbrugerorganisationer: støttede Kommissionens initiativ, men ville have foretrukket en bindende retsakt. Blev SMV's erhvervsorganisationer konsulteret? Hvis ikke, hvorfor? Ja. Se ovenfor. Tilsyn og revision 7. Hvorledes vil der blive ført tilsyn med henstillingens virkninger og omkostningerne ved dens gennemførelse? Hvorledes vil klager blive behandlet? Kommissionen opfordrer • udstederne af elektroniske betalingsmidler til inden: den 31. december 1998 at følge bestemmelserne i den nye henstilling, og 16 KOM(96) 209 endelig udg. af 22. 5. 1996: "Finansielle tjenesteydelser: opfyldelse af forbrugernes forventninger". 17 KOM(97) 309 endelig udg. af 26. 6. 1997 om forbedring af forbrugernes tillid inden for finansielle tjenesteydelser. 18 KOM(97) 157 endelig udg. af 15. 4. 1997: "Et europæisk initiativ inden for elektronisk handel". 20 • medlemsstaterne til at sikre, at der inden den 31. december 1998 findes tilstrækkelige og effektive midler til bilæggelse af tvister mellem en udsteder og brugerne i overensstemtnelse med henstillingen. Kommissionen vil føre tils~ med udviklingen fra det tidspunkt, hvor henstillingen vedtages, og indtil udg~ngen af 1998. Den vil desuden undersøge dens gennemførelse inden udgangen af 1998. Hvis den nye henstilling ikke anvendes på tilfredsstillende måde, vil Kommissionen stille forslag om et direktiv på dette område. 21 ISSN 0254-1459 KOM(97) 353 endelig udg. DOKUMENTER DA 06 09 10 Katalognummer CB-CO-97-358-DA-C ISBN 92-78-22683-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1326/97 av den 9 juli 1997 om upprättande av en prognostiserad försörjningsbalans för försörjningen av Kanarieöarna med vissa vegetabiliska oljor

eurovoc_concepts:
CCT duties
Canary Islands
supply balance sheet
suspension of customs duties
vegetable oil


title: Odločba Komisije z dne 9. julija 1997 o skupnem tehničnem predpisu za priključitvene zahteve za vmesnik terminalske opreme za povezavo z digitalnimi zakupljenimi vodi ONP za prenosno hitrost 2048 kbit/s in za nestrukturirane signale (Sprememba 1)Besedilo velja za EGP

text: 13/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 31997D0520 13. 8. 1997 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 167 L 215/41 ODLOČBA KOMISIJE z dne 9. julija 1997 o skupnem tehničnem predpisu za priključitvene zahteve za vmesnik terminalske opreme za in za povezavo z digitalnimi zakupljenimi vodi ONP za prenosno hitrost 2 048 kbit/s nestrukturirane signale (Sprememba 1) (Besedilo velja za EGP) (97/520/ES) KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO: ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, Člen 1 ob upoštevanju Direktive Sveta 91/263/EGS z dne 29. aprila 1991 o približevanju zakonodaje držav članic glede telekomu- nikacijske terminalske opreme, vključno z medsebojnim prizna- vanjem njene jo spreminja Direktiva 93/68/EGS (2), in zlasti druga alinea člena 6(2) te direktive, skladnosti (1), kot ker je Komisija sprejela ukrep za opredelitev tipa terminalske opreme, za katero je potreben skupni in ustrezno mnenje o področju uporabe; tehnični predpis, je treba sprejeti ustrezne usklajene standarde ali dele jih je treba spre- ker standardov za izvajanje bistvenih zahtev, ki meniti v skupne tehnične predpise; ker je treba za zagotovitev kontinuitete dostopa na trge za proizvajalce sprejeti prehodne določbe glede opreme, odobrene z odločbo Komisije 94/470/ES (3); ker se mora Odločba 94/470/ES razveljaviti od konca prehod- nega obdobja; Ta odločba se uporablja tudi za terminalsko opremo, ki 1. je namenjena za povezavo z omrežno priključno točko javnega telekomunikacijskega omrežja digitalnih zakupljenih vodov ONP za prenosno hitrost 2 048 kbit/s in za nestrukturirane signale s 120 Ohmskimi vmesniki ter sodi v sklop usklajenega standarda, opredeljenega v členu 2(1). Ta odločba vzpostavlja skupni tehnični predpis, ki ureja 2. splošne priključitvene zahteve za terminalsko opremo iz od- stavka 1. Člen 2 Skupni tehnični predpis obsega usklajeni standard, ki ga 1. pripravi ustrezni standardizacijski organ za izvajanje bistvenih zahtev iz člena 4(c), (d) in (f) Direktive 91/263/EGS. Skliceva- nje na standard je navedeno v Prilogi. ker je skupni tehnični predpis, sprejet s to odločbo, v skladu z mnenjem Odbora za odobritev terminalske opreme (ACTE), Terminalska oprema, ki jo zajema ta odločba, mora biti 2. skladna s skupnim tehničnim predpisom iz odstavka 1, mora izpolnjevati bistvene zahteve iz člena 4(a) in (b) Direktive 91/263/EGS in zahteve vseh drugih uporabljivih direktiv, zlasti direktiv Sveta 73/23/EGS (4) in 89/336/EGS (5). (1) UL L 128, 23. 5. 1991, str. 1. (2) UL L 220, 31. 8. 1993, str. 1. (3) UL L 194, 29. 7. 1994, str. 87. (4) UL L 77, 26. 3. 1973, str. 29. (5) UL L 139, 23. 5. 1989, str. 19. 168 SL Uradni list Evropske unije 13/Zv. 19 Člen 3 Priglašeni organi, pristojni za izvajanje postopkov iz člena 9 Direktive 91/263/EGS, morajo za terminalsko opremo, ki jo obravnava člen 1(1) te odločbe, uporabiti ali zagotoviti upora- bo usklajenega standarda iz člena 2(1) najkasneje v enem letu po obvestilu o tej odločbi. takšna odobritev ni dodeljena kasneje kot eno leto po uradnem obvestilu o tej odločbi. Člen 5 Ta odločba je naslovljena na države članice. Člen 4 V Bruslju, 9. julija 1997 Odločba 94/470/ES se razveljavi eno leto po uradnem 1. obvestilu o tej odločbi. 2. lahko še naprej daje v promet Terminalska oprema, odobrena z Odločbo 94/470/ES, se in preda v obratovanje, če Za Komisijo Martin BANGEMANN Član Komisije 13/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 169 PRILOGA Sklicevanje na veljavni usklajeni standard Usklajeni standard iz člena 2 odločbe je: Business TeleCommunications (BTC) Digitalni zakupljeni vod za prenosno hitrost 2 048 kbit/s in za nestrukturirane signale (D2048 U) Priključitvene zahteve za vmesnik terminalske opreme ETSI Evropski institut za telekomunikacijske standarde Sekretariat ETSI TBR 12 – december 1993, kot ga spreminja TBR012/A1 – januar 1996 (pri čemer je izključen predgovor) Dodatne informacije Evropski institut za telekomunikacijske standarde je priznan v skladu z Direktivo Sveta 83/189/EGS (1). Zgoraj omenjeni usklajeni standard je bil pripravljen v skladu z mandatom, Direktive Sveta 83/189/EGS. izdanim skladno z ustreznimi postopki Celotno besedilo zgoraj omenjenega usklajenega standarda je dosegljivo pri: Evropski institut za telekomunikacijske standarde 650 Route des Lucioles F-06921 Sophia Antipolis Cedex Komisija Evropskih skupnosti, DG XIII/A/2 – (BU 31 1/7), Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bruselj (1) UL L 109, 26. 4. 1983, str. 8


title: Γνωμοδότηση της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής για τη «Φορολογία στην Ευρωπαϊκή Ένωση - Έκθεση για την εξέλιξη των φορολογικών συστημάτων»

eurovoc_concepts:
competition law
fiscal policy
single market
tax
tax system