title: Regulamentul (CE) nr. 1427/97 al Comisiei din 23 iulie 1997 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a dispozițiilor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar

eurovoc_concepts:
customs regulations
customs territory (EU)
customs union
import policy
legal code
tariff quota

text: 02/vol. 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 101 31997R1427 L 196/31 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 24. 7. 1997 REGULAMENTUL (CE) NR. 1427/97 AL COMISIEI din 23 iulie 1997 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a dispozițiilor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului Vamal Comunitar COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (1), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regu- lamentul (CE) nr. 82/97 al Parlamentului ș(cid:13)i al Consiliului European (2), în special articolul 294, întrucât aplicarea măsurilor menționate la articolul 20 alinea- tul (3) literele (d), (e) ș(cid:13)i (f) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (denumit în continuare „cod”) poate fi restrânsă la un anumit volum de importuri din cauza existenței contingentelor tarifare ș(cid:13)i a plafoanelor tarifare; întrucât, începând din 1988, Consiliul a delegat în mod sistema- tic Comisiei responsabilitatea gestionării contingentelor tarifare pe baza principiului primul venit, primul servit ș(cid:13)i în vederea supravegherii importurilor în cadrul măsurilor tarifare preferen- țiale; întrucât principiile generale ș(cid:13)i regulile acestei gestionări ar trebui codificate în interesul stabilității ș(cid:13)i transparenței ș(cid:13)i în vede- rea unei mai mari eficiențe în funcționare; întrucât aceste contin- gente tarifare sunt disponibile în mod limitat, numai pentru mărfurile declarate a fi puse în liberă circulație între data de des- chidere ș(cid:13)i data de închidere a contingentelor tarifare relevante; întrucât regulile de gestionare pentru aceste contingente tarifare trebuie să asigure tratamentul uniform ș(cid:13)i corect al tuturor importatorilor pe întreg teritoriul comunitar; întrucât, în conse- cință, tuturor importatorilor din Comunitate trebuie să li se asi- gure accesul egal ș(cid:13)i continuu la aceste contingente tarifare până la epuizarea acestora, iar alocațiile trebuie acordate o dată în fiecare zi lucrătoare, cu excepția situațiilor în care, din cauza condițiilor tehnice, acest lucru nu este posibil; întrucât constituirea garanției pentru drepturile de import, care în mod potențial nu trebuie plătite, dat fiind că se bazează pe un contingent tarifar, în cazurile în care nu există nici un motiv pen- tru a presupune că contingentele tarifare se vor epuiza într-un timp foarte scurt, creează o împovărare inutilă a agenților econo- mici; întrucât, în interesul aplicării unui tratament uniform, statele membre se pot abține de la solicitarea constituirii de garanții pen- tru drepturile de import, în cazurile în care se stabileș(cid:13)te că un anu- mit contingent tarifar se va epuiza foarte curând; întrucât datele tranzacțiilor comerciale individuale trebuie prote- jate prin regulile de confidențialitate; întrucât gestionarea contingentelor tarifare ș(cid:13)i a supravegherii pre- ferențiale implică un înalt grad de cooperare administrativă între Comisie ș(cid:13)i autoritățile vamale ale statelor membre; întrucât trebuie luate măsuri pentru invalidarea declarațiilor de punere în liberă circulație a mărfurilor comandate prin poș(cid:13)tă, reintroduse de un client dintr-o țară terță; întrucât este de dorit ș(cid:13)i util să se permită aplicarea, prin interme- diul unei ș(cid:13)tampile, a pictogramei prin care se identifică loturile de marfă transportate pe calea ferată în cadrul regimului de tranzit comunitar; întrucât existența unei piețe unice implică folosirea în mod adec- vat a facilităților speciale cerute pentru încărcarea ș(cid:13)i descărcarea containerelor mari; întrucât, pentru a se permite o publicare mai coerentă a listei zonelor libere existente ș(cid:13)i operaționale în cadrul Comunității, este adecvat ca publicarea să se facă în seria C a Jurnalului Oficial al Comunităților Europene; întrucât articolul 859 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei (3), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regula- mentul (CE) nr. 89/97 (4), conține o listă restrictivă de cazuri care nu au nici un efect semnificativ, în care nu se contractează nici o datorie vamală, chiar dacă este vorba despre una dintre situațiile menționate la articolul 204 alineatul (1) litera (a) sau (b) din cod; întrucât la lista respectivă ar trebui adăugate următoarele cazuri: mărfuri reimportate după perfecționare pasivă ș(cid:13)i depozitate tem- porară sau încadrate într-un regim vamal suspensiv înainte de a fi puse în liberă circulație ș(cid:13)i mărfuri care au fost supuse unei operațiuni de perfecționare activă pentru care nu s-a solicitat la timp reînnoirea autorizației; întrucât este adecvat ca, pentru a facilita activitățile comerciale, în anumite cazuri limitate, să nu se solicite reexportarea mărfurilor pentru care s-a acordat o rambursare sau remitere a drepturilor de import ș(cid:13)i să se permită plasarea lor sub incidența acordurilor pri- vind antrepozitarea vamală sau într-o zonă liberă sau antrepozit liber; (1) (2) JO L 302, 19. 10. 1992, p. 1. JO L 17, 21. 1. 1997, p. 1. (3) (4) JO L 253, 11. 10. 1993, p. 1. JO L 17, 21. 1. 1997, p. 28. 102 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 10 întrucât lista cuprinzând ratele standard ale productivității aplica- bile la perfecționarea activă a uleiului de măsline trebuie modifi- cată pentru a facilita aplicarea uniformă pe tot teritoriul Comuni- tății ș(cid:13)i simplificarea încheierii regimului; întrucât este de dorit să se definească mai clar condițiile în care compensația echivalentă poate fi folosită pentru operațiunile de perfecționare activă în legătură cu porumbul, pentru a se evita denaturările în cadrul sectorului; întrucât lista din anexa 78 la Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 trebuie extinsă pentru a defini mai detaliat situațiile ș(cid:13)i condițiile în care se poate folosi compensația echivalentă pentru operațiu- nile de perfecționare activă în sectorul uleiului de măsline; întrucât trebuie extinsă lista produselor compensatorii cărora li se aplică taxe vamale specifice; întrucât este de dorit să se extindă lista din anexa 87 la respecti- vul regulament, din motive economice; contingentelor tarifare sau, cu condiția să nu se reintroducă impunerea de drepturi normale de import, în cadrul plafoa- nelor tarifare sau al altor măsuri privind tarifele preferenți- ale, măsura prin care se poate beneficia de contingente tari- fare sau de tarife preferențiale se acordă numai după prezentarea la autoritățile vamale a documentului de care depinde acordarea ratei reduse sau zero. Documentul trebuie prezentat, în orice caz: — înainte de epuizarea contingentelor tarifare sau, — în alte cazuri, înainte de data la care o măsură comuni- tară reintroduce aplicarea de drepturi normale de import. ” 4. În partea II titlul I se adaugă următorul capitol 3: „CAPITOLUL 3 Gestionarea măsurilor tarifare Secțiunea 1 Gestionarea contingentelor tarifare menite a fi datelor folosite cronologică în a ordinea declarațiilor vamale întrucât măsurile precizate în prezentul regulament sunt con- forme cu avizul Comitetului Codului Vamal, Articolul 308a ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 se modifică după cum urmează: 1. La articolul 248, se adaugă următorul alineat (4): „(4) Fără să aducă atingere alineatului (1), autoritățile vamale pot renunța la solicitarea constituirii de garanții în legătură cu mărfurile care fac obiectul unei solicitări de tragere a unui contingent tarifar în cazul în care determină, la momentul când este acceptată declarația de punere în liberă circulație, că respectivul contingent tarifar nu este critic în sensul articolului 308c. ” 2. La articolul 251, se adaugă următorul punct 1b: „1b. în cazul mărfurilor refuzate în cadrul unui contract de vânzare prin corespondență, autoritățile vamale invalidează declarațiile de punere în liberă circulație, dacă s-a depus o cerere în acest sens în decurs de trei luni de la data acceptării declarației, cu condiția ca mărfurile să fi fost exportate la adresa furnizorului inițial sau la o altă adresă indicată de res- pectivul furnizor;”. 3. Articolul 256 alineatul (2) se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: „(2) Atunci când la mărfurile puse în liberă circulație se reduse sau zero în cadrul aplică drepturi de import (1) Cu excepția unor dispoziții contrare, atunci când contingentele tarifare sunt deschise printr-o dispoziție comu- nitară, aceste contingente tarifare sunt gestionate în ordinea cronologică a datelor la care au fost acceptate declarațiile de punere în liberă circulație. (2) Atunci când se acceptă o declarație de punere în liberă circulație ce conține o cerere valabilă din partea declarantului de a beneficia de un contingent tarifar, statul membru în cauză trage, prin intermediul Comisiei, o cantitate din contingentul tarifar care corespunde cu nevoile sale. (3) Statele membre nu trebuie să prezinte nici o cerere de tragere până când nu au fost îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 256 alineatele (2) ș(cid:13)i (3). (4) Fără să aducă atingere alineatului (8), alocările se acordă de către Comisie pe baza datei de acceptare a declarațiilor relevante de punere în liberă circulație ș(cid:13)i în măsura în care bilanțul contingentelor tarifare respective permite acest lucru. Prioritățile se stabilesc potrivit ordinii cronologice a acestor date. (5) Statele membre comunică imediat Comisiei toate cererile valabile pentru tragere. Aceste informări trebuie să conțină data menționată la alineatul (4) ș(cid:13)i suma exactă solicitată de pe declarația vamală respectivă. (6) În sensul alineatelor (4) ș(cid:13)i (5), Comisia stabileș(cid:13)te numere de ordine, atunci când acestea nu sunt prevăzute în dispozi- ția Comisiei privind deschiderea contingentelor tarifare. 02/vol. 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 103 (7) Dacă cantitățile solicitate pentru tragere dintr-un contingent tarifar depăș(cid:13)esc bilanțul disponibil, alocarea se face pro rata, în funcție de cantitățile solicitate. (8) În sensul prezentului articol, declarațiile acceptate de către autoritățile vamale pe 1, 2 sau 3 ianuarie se consideră ca fiind acceptate pe 3 ianuarie. Totuș(cid:13)i, dacă una din aceste date cade într-o sâmbătă sau o duminică, acceptarea se con- sideră că a avut loc pe 4 ianuarie. (9) Atunci când se deschide un nou contingent tarifar, Comi- sia nu aprobă tragerile înainte de a unsprezecea zi lucrătoare de la data publicării dispoziției care a dus la crearea contingentului tarifar. (10) Statele membre returnează imediat Comisiei cantitatea trasă pe care nu o folosesc. Totuș(cid:13)i, atunci când se descoperă o tragere greș(cid:13)ită reprezentând o datorie vamală de 10 ECU sau mai puțin, după prima lună ce urmează după încheierea perioadei de valabilitate a contingentului tarifar respectiv nu este nevoie ca statele membre să efectueze o returnare. — un contingent tarifar pentru aceleaș(cid:13)i produse ș(cid:13)i origini, deschis în fiecare dintre ultimii doi ani pentru o perioadă minimă de ș(cid:13)ase luni, nu a fost epuizat înainte de ultima zi lucrătoare a celei de-a ș(cid:13)aptea luni a perioadei de aplicare a contingentului pe durata celor doi ani ș(cid:13)i — volumul inițial al noului contingent tarifar nu este mai mic decât fiecare din contingentele din ultimii doi ani. (2) Imediat ce s-a folosit 75 % din volumul inițial al unui contingent tarifar necritic sau după cum stabilesc autoritățile abilitate, acel contingent tarifar se consideră în continuare ca fiind critic. Secțiunea 2 Supravegherea importurilor preferențiale Articolul 308d (11) Dacă autoritățile vamale invalidează o declarație de punere în liberă circulație pentru mărfuri care fac obiectul unei cereri pentru a beneficia de un contingent tarifar, se anu- lează cererea completă pentru mărfurile respective. Statele membre în cauză returnează imediat Comisiei orice cantitate trasă din contingentul tarifar pentru mărfurile respective. (1) Atunci când trebuie realizată supravegherea importuri- lor preferențiale, statele membre prezintă Comisiei o dată pe lună sau la intervale mai mici, dacă acest lucru este solicitat de către Comisie, detalii cu privire la cantitățile de produse puse în liberă circulație ș(cid:13)i care au beneficiat de tarife prefe- rențiale în lunile anterioare. (12) Detaliile privind tragerea solicitate de state membre individuale sunt tratate de către Comisie ș(cid:13)i de celelalte state membre ca fiind confidențiale. (2) Rapoartele de supraveghere ale statelor membre trebuie să includă cantitățile totale puse în liberă circulație din prima zi a perioadei respective, care au beneficiat de tarife preferen- țiale. Articolul 308b (1) Comisia face o alocare în fiecare zi lucrătoare, cu excep- ția: — zilelor de sărbătoare pentru instituțiile comunitare de la Bruxelles sau, — în situații excepționale, oricărei alte zile, cu condiția ca autoritățile abilitate ale statelor membre să fi fost infor- mate în prealabil. trebuie (2) Fără să aducă atingere articolului 308a alineatul (8), orice cererile alocare nesoluționate care au legătură cu declarațiile de punere în liberă circulație acceptate până la ș(cid:13)i inclusiv două zile ante- rioare ș(cid:13)i care au fost comunicate Comisiei. în considerare toate să ia Articolul 308c (1) Un contingent tarifar se consideră, după prima alocare, ca nefiind critic, în cazurile în care: (3) Statele membre transmit rapoartele lunare de suprave- ghere întocmite de ele către Comisie nu mai târziu de a cincisprezecea zi din luna ce urmează după încheierea peri- oadei de raportare. (4) Informațiile transmise de statele membre se tratează ca fiind confidențiale. ” 5. La articolul 417, se adaugă următorul alineat: „Eticheta menționată la primul alineat poate fi înlocuită cu o ș(cid:13)tampilă care reproduce pictograma din anexa 58 cu cerneală verde. ” 6. Articolul 426 se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: „Articolul 426 Atunci când se aplică regimul de tranzit comunitar, formalitățile aferente acestui regim se simplifică potrivit articolelor 427-442 pentru mărfurile transportate de companiile de cale ferată în containere mari, folosind întreprinderi de transport ca intermediari, sub acoperirea unor buletine de expediție denumite «buletine de expediție TR». Astfel de operațiuni pot include expedierea de loturi de 104 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 10 marfă de către firme de transport folosind alte moduri de transport decât calea ferată, până la cea mai apropiată gară la punctul de încărcare ș(cid:13)i de la cea mai apropiată gară la punctul de descărcare, ș(cid:13)i orice transport pe mare pe durata circulației între cele două gări. ” 9. în cazul operațiunilor de perfecționare activă efectuate în mod regulat, nesolicitarea reînnoirii autorizației necesare, chiar dacă au fost îndeplinite condițiile pentru emiterea acesteia. ” 12. Articolul 900 se modifică după cum urmează: 7. Următorul punct 5 se adaugă la articolul 427: „5. «cea mai apropiată gară» înseamnă o gară sau un terminal de cale ferată care se află cel mai aproape de punctul de încărcare sau descărcare, care este echipată pentru mani- pularea containerelor mari definite la punctul 2;”. 8. La articolul 432 se adaugă următorul alineat: (a) la alineatul (2), se inserează următorul paragraf între al doilea ș(cid:13)i al treilea paragraf: „Totuș(cid:13)i, referitor la cazurile menționate la alineatul (1) literele (g), (i) ș(cid:13)i (l), autoritatea tutelară poate, dacă i se solicită acest lucru, să permită reexportul mărfurilor ce urmează a fi înlocuite prin plasarea lor sub regimul de antrepozitare vamală sau într-o zonă liberă sau antrepo- zit liber. ”; „Eticheta menționată la primul alineat poate fi înlocuită cu o ș(cid:13)tampilă care reproduce pictograma din anexa 58 cu cerneală verde. ” (b) la alineatul (3), se elimină „ș(cid:13)i (i)”. 9. La articolul 801, alineatul (2) se elimină. 13. Anexa 77 se modifică în conformitate cu anexa I de mai jos. 14. Anexa 78 se modifică în conformitate cu anexa II de mai jos. 10. La articolul 840 alineatul (1), litera (a) se înlocuieș(cid:13)te cu textul următor: 15. Anexa 79 se modifică în conformitate cu anexa III de mai jos. „(a) zonele libere existente ș(cid:13)i operaționale pe teritoriul Comunității. ” 16. Anexa 87 se modifică în conformitate cu anexa IV de mai jos. 17. Anexa 108 se elimină. 11. La articolul 859, se adaugă următoarele puncte 8 ș(cid:13)i 9: „8. în cazul mărfurilor eligibile în momentul punerii în liberă circulație pentru scutirea parțială sau totală de plata drep- turilor de import menționată în articolul 145 din cod, existența uneia din situațiile menționate în articolul 204 alineatul (1) litera (a) sau (b) din cod în timp ce mărfurile respective se află depozitate temporar sau sub un alt regim vamal înainte de a fi puse în liberă circulație; Articolul 2 Prezentul regulament intră în vigoare în a ș(cid:13)aptea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Punctele 1 ș(cid:13)i 4 din articolul 1 se aplică de la 1 ianuarie 1998. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 23 iulie 1997. Pentru Comisie Mario MONTI Membru al Comisiei 02/vol. 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 105 În anexa 77, textul de la numerele de ordine 131 ș(cid:13)i 132 se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: ANEXA I Mărfuri importate Produse compensatoare Cod NC Descriere (1) „1509 10 10 Ulei de măsline virgin lampant 1510 00 10 Ulei nerafinat din pomadă de măsline Ordine nume- rică (2) 131 132 Cantitatea de produse compen- satoare la fiecare 100 kg de mărfuri impor- tate (kg) (2) Cod (3) Descriere (1) (4) (5) ex 1509 90 00 ex 1519 19 90 (a) Ulei de măsline, rafinat, sau ulei 98. 00 de măsline (b) Uleiuri acide din rafinare (1) ex 1510 00 90 ex 1522 00 39 ex 1519 19 90 (a) Ulei din pomadă de măsline, rafinat, sau ulei din pomadă de măsline 95. 00 3. 00 (b) Stearină (c) Uleiuri acide din rafinare (2) (1) De două ori procentul exprimat ca acid oleic din uleiul nerafinat din reziduuri de măsline se deduce din cantitatea de produs indicată în coloana 5 pentru uleiul rafinat din reziduuri de măsline ș(cid:13)i constituie cantitatea de ulei acid din rafinare. (2) De două ori procentul exprimat ca acid oleic din uleiul de măsline virgin lampant se deduce din cantitatea de produs indicată în coloana 5 pentru uleiul de măsline rafinat/uleiul de măsline ș(cid:13)i reprezintă cantitatea de ulei acid din rafinare. ” 106 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 10 La anexa 78, se adaugă următoarele puncte: ANEXA II „5. Porumb Despăgubirea pentru compensația echivalentă între porumbul comunitar ș(cid:13)i necomunitar este posibilă numai în următoarele cazuri ș(cid:13)i în următoarele condiții: 1. 2. 3. În cazul porumbului folosit ca furaj, compensația echivalentă este posibilă, cu condiția înființării unui sistem de control vamal care să asigure folosirea porumbului necomunitar cu adevărat pentru transformare în furaje. În cazul porumbului folosit la fabricarea amidonului ș(cid:13)i a produselor din amidon, compensația echivalentă este posibilă între toate varietățile, cu excepția soiurilor de porumb bogate în amilopectină (porumb de tip ceară) care sunt echivalente numai între ele. În cazul porumbului folosit la fabricarea produselor măcinate, compensația echivalentă este posibilă între toate varietățile, cu excepția soiurilor de porumb de tip sticlos (porumb «Plata» din soiul «Duro», porumb «Flint») care sunt echivalente numai între ele. 6. Ulei de măsline A. Despăgubirea pentru compensația echivalentă este permisă numai în următoarele cazuri ș(cid:13)i în următoarele condiții: 1. Ulei de măsline virgin (a) Între uleiul de măsline extra virgin încadrat la codul NC 1509 10 90, care corespunde descrierii de la punctul 1 litera (a) din anexa la Regulamentul nr. 136/66/CEE al Consiliului (*), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 1581/96 (**), ș(cid:13)i uleiul de măsline virgin extra necomunitar din acelaș(cid:13)i cod NC, cu condiția ca în urma operației de transformare să rezulte ulei de măsline extra virgin care se încadrează la acelaș(cid:13)i cod NC ș(cid:13)i satisface cerințele de la punctul 1 litera (a). (b) Între uleiul de măsline virgin comunitar încadrat la codul NC 1509 10 90, care corespunde descrierii de la punctul 1 litera (b) din anexa la Regulamentul nr. 136/66/CEE, ș(cid:13)i uleiul de măsline virgin necomunitar de la acelaș(cid:13)i cod NC, cu condiția ca în urma operațiunii de transformare să rezulte ulei de măsline virgin care se încadrează la acelaș(cid:13)i cod NC ș(cid:13)i satisface cerințele de la punctul 1 litera (b). (c) Între uleiul de măsline virgin comunitar încadrat la codul NC 1509 10 90, care corespunde cu descrierea de la punctul 1 litera (c) din anexa la Regulamentul nr. 136/66/CEE, ș(cid:13)i uleiul de măsline virgin necomunitar de la acelaș(cid:13)i cod NC, cu condiția ca produsul compensator să fie: — ulei de măsline rafinat încadrat la codul NC 1509 90 00, care corespunde descrierii de la punctul 2 din anexa sus menționată; — ulei de măsline încadrat la codul NC 1509 90 00, care corespunde cu descrierea de la punctul 3 al anexei menționate ș(cid:13)i care este obținut prin amestec cu ulei de măsline virgin comunitar încadrat la codul NC 1509 10 90. (d) Între uleiul de măsline virgin lampant comunitar încadrat la codul NC 1509 10 10, care corespunde cu descrierea de la punctul 1 litera (d) din anexa la Regulamentul nr. 136/66/CEE, ș(cid:13)i uleiul de măsline virgin lampant necomunitar de la acelaș(cid:13)i cod NC, cu condiția ca produsul compensator să fie: — ulei de măsline rafinat încadrat la codul NC 1509 90 00, care corespunde cu descrierea de la punctul 2 din anexa sus-menționată sau — ulei de măsline rafinat încadrat la codul NC 1509 90 00, care corespunde cu descrierea de la punctul 3 din anexa menționată ș(cid:13)i care este obținut prin amestecare cu ulei de măsline virgin comunitar încadrat la codul NC 1509 10 90. 02/vol. 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 107 2. Ulei din pomadă de măsline Între uleiul din pomadă de măsline nerafinat încadrat comunitar la codul NC 1510 00 10, care corespunde cu descrierea de la punctul 4 din anexa la Regulamentul nr. 136/66/CEE, ș(cid:13)i uleiul nerafinat din pomadă de măsline necomunitar de la acelaș(cid:13)i cod NC, cu condiția ca produsul compensator din ulei de pomadă de măsline care se încadrează la acelaș(cid:13)i cod NC 1510 00 90 ș(cid:13)i corespunde cu descrierea de la punctul 6 din anexa menționată să fie obținut prin amestec cu ulei de măsline virgin comunitar încadrat la codul NC 1509 10 90. B. Amestecul menționat la punctul litera A punctul 1 litera (c) a doua liniuță ș(cid:13)i litera (d) a doua liniuță ș(cid:13)i la litera A punctul 2 cu ulei de măsline virgin necomunitar, folosit în mod identic, este autorizat numai atunci când supravegherea procedurii este organizată în aș(cid:13)a fel încât face posibilă identificarea proporției de ulei de măsline virgin necomunitar din cantitatea totală de ulei în amestec exportată. C. Produsele compensatoare trebuie ambalate imediat în ambalaje de 220 de litri sau mai mici. Prin derogare, în cazul containerelor acceptate de maximum 20 de tone, autoritățile vamale pot permite exportul uleiurilor descrise la punctele de mai sus, cu condiția să existe un control sistematic al calității ș(cid:13)i cantității produsului exportat. D. Echivalența se controlează folosind evidențe comerciale pentru a verifica cantitatea de uleiuri folosită pentru amestec ș(cid:13)i, în vederea verificării calității, prin compararea caracteristicilor tehnice ale probelor prelevate din uleiul necomunitar atunci când a fost pus sub regim,cu caracteristicile tehnice ale probelor prelevate din uleiul comunitar atunci când produsul compensator a fost transformat, cu caracteristicile tehnice ale probelor luate la momentul exportului din produsul compensator la punctul de ieș(cid:13)ire. Probele se iau în conformitate cu standardele internaționale EN ISO 5555 (prelevare de probe) ș(cid:13)i EN ISO 661 (trimiterea probelor la laboratoare ș(cid:13)i pregătirea probelor pentru teste). Analiza se efectuează cu referire la parametrii din anexa I la Regulamentul (CEE) nr. 2568/91 al Consiliului (***), astfel cum a fost modificat ultima dată prin Regulamentul (CEE) nr. 2527/95 (****). JO L 172, 30. 9. 1996, p. 3025/66. (*) (**) JO L 206, 16. 8. 1996, p. 11. (***) JO L 248, 5. 9. 1991, p. 1. (****) JO L 258, 28. 10. 1995, p. 49. ” 108 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 10 La anexa 79, se inserează următorul număr de ordine 69a: ANEXA III Număr de ordine Cod NC ș(cid:13)i descrierea produselor compensatoare „69a ex 2827 51 00 Soluție de bromură de potasiu Operațiunile de transformare în urma cărora rezultă 1,3 - bromocloropropan de la codul NC 2903 49 80” 02/vol. 10 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 109 La anexa 87, se adaugă următorul punct: ANEXA IV Număr de ordine Mărfuri pentru care este autorizată transformarea sub control vamal Transformare care poate fi realizată Coloana 1 Coloana 2 „17 Ș(cid:13) asiuri de motor pentru taxiuri, de la codul NC 8704 21 31 Transformare în pompe de incendiu potrivite cu echipament integral pentru pompieri ș(cid:13)i/sau echipament de protecție împotriva incendiilor, de la codul NC 8705 30 00”


title: RÈGLEMENT (CE) N° 1425/97 DE LA COMMISSION du 23 juillet 1997 fixant les prix représentatifs et les montants des droits additionnels à l'importation des mélasses dans le secteur du sucre

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
molasses
representative price


title: Regolamento (CE) n. 1428/97 della Commissione del 23 luglio 1997 recante modifica del regolamento (CEE) n. 2037/93 della Commissione che stabilisce modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 2081/92 relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d'origine dei prodotti agricoli ed alimentari

eurovoc_concepts:
agricultural product
consumer information
designation of origin
foodstuff
location of production

formats: html pdfa1b print


title: Vorschlag für eine Verordnung (EG) des Rates zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 423/97 des Rates zur Einführung endgültiger Antidumpingzölle auf die Einfuhren von nichtnachfüllbaren Taschenfeuerzeugen mit Feuerstein für Gas mit Ursprung in Thailand, auf den Philippinen und in Mexiko

eurovoc_concepts:
anti-dumping duty
anti-dumping legislation
non-durable goods
originating product
third country

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 23. 07. 1997 KOM(97) 406 endg. Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Änderung der Verordnung (EG)-Nr. 423/97 des Rates zur Einführung endgültiger Antidumpingzölle auf die Einfuhren von nichtnachfüllbaren Taschenfeuerzeugen mit Feuerstein für Gas mit Ursprung in Thailand, auf den Philippinen und in Mexiko (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG (1) Mit der Verordnung (EG) Nr. 423/97' wird auf die Einfuhr von nichtnachfüllbaren Taschenfeuerzeugen mit Feuerstein für Gas des KN-Codes ex 9613 10 00 unter anderem mit Ursprung auf den Philippinen ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt. (2) Da festgestellt wurde, daß der Kommissionsvorschlag einen Schreibfehler enthielt, der zur Folge hatte, daß für den philippinischen Hersteller/Ausführer Swedish Match Philippines, Inc. , eine durchschnittliche Zielpreisunterbietungsspanne und folglich ein endgültiger Antidumpingzoll von 17 % statt 13 % festgesetzt wurde, schlägt die Komission hiermit vor, diesen Fehler zu beheben. (3) Da der zutreffende Zollsatz höher ist als der fälschlicherweise für das Unternehmen festgesetzte, wird ferner vorgeschlagen, daß diese Änderung rückwirkend ab dem Tag des Inkrafttretens der Verordnung (EG) Nr. 423/97 gilt. 1 ABl. Nr. L 65, 6. 3. 1997, S. 1. 1 Verordnung (EG) Nr des Rates vom. zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 423/97 des Rates zur Einführung endgültiger Antidumpingzölle auf die Einfuhren von nichtnachfüllbaren Taschenfeuerzeugen mit Feuerstein für Gas mit Ursprung in Thailand, auf den Philippinen und in Mexiko DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 384/96 des Rates vom 22. Dezember 1995 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern1, geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 2331/962, und insbesondere auf Artikel 9 Absatz 4, auf Vorschlag der Kommission nach Konsultationen in dem Beratenden Ausschuss, in Erwägung nachstehender Gründe: Mit der Verordnung (EG) Nr. 423/973 wird auf die Einfuhr von nichtnachfüllbaren Taschenfeuerzeugen mit Feuerstein für Gas des KN-Codes ex 9613 10 00 unter anderem mit Ursprung auf den Philippinen ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt; Der vom Rat angenommene Kommissionsvorschlag enthielt einen Fehler, der dazu führte, daß für den philippinischen Hersteller/Ausführer Swedish Match Philippines, Inc. , eine durchschnittliche Zielpreisunterbietungsspanne und folglich ein endgültiger Antidumpingzollsatz von 17 % statt 13 % festgelegt wurde. Im Rahmen der Untersuchung und auf der Grundlage der Konsultation der Mitgliedstaaten im Beratenden Ausschuß war jedoch eine Zielpreisunterbietungsspanne von 13% ermittelt worden; 1 ABl. Nr. L 56, 6. 3. 1996, S. 1. 2 ABl. Nr. L 317, 6. 12. 1996, S. 1. 3 ABl. Nr. L 65, 6. 3. 1997, S. 1. 2> Die Zielpreisunterbietungsspanne fur Swedish Match Philippines, Ine, unter Randnummer 82 letzter Gedankenstrich und unter Randnummer 89 zweiter Gedankenstrich der Verordnung (EG) Nr. 423/97 ist in 13% zu ändern; Der auf die von dem betreffenden Unternehmen ausgeführten Waren eingeführte Antidumpingzoll sollte folglich von 17% auf 13% gesenkt werden; diese Änderung sollte rückwirkend ab dem Tag des Inkraftstretens der Verordnung (EG) Nr. 423/97 gelten, HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 Artikel 2 Absatz 2 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 423/97 erhält folgende Fassung: "43 % auf die Einfuhren mit Ursprung auf den Philippinen (Taric-Zusatzcode 8900) mit Ausnahme der Waren, die von Swedish Match Philippines, Inc. , Manila, hergestellt und zur Ausfuhr in die Gemeinschaft verkauft werden, auf die ein Zollsatz von 13 % erhoben wird (Taric Zusatzcode 8938); " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt mit Wirkung vom 7. März 1997. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Für den Rat Der Präsident \ ISSN 0254-1467 KOM(97) 406 endg. DOKUMENTE DE 02 11 12 Katalognummer : CB-CO-97-406-DE-C ISBN 92-78-23544-X Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg S


eurovoc_concepts:
framework agreement
labour market
occupational health
part-time employment
temporary employment

text: * ** •it •k * * KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 23. 07. 1997 KOM(97) 392 endelig udg. 97/0221 (PRT) Forslag til RÅDETS DIREKTIV OM RAMMEAFTALEN VEDRØRENDE DELTIDSARBEJDE, DER ER INDGÅET AF UNICE, CEEP OG EFS (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE Indledning 1. Nye fleksible arbejdsformer, særlig deltid, har faet større betydning i de senere år, og denne udvikling gør sig fortsat gældende på de nationale arbejdsmarkeder. 2. Den 29. juni 1990 forelagde Kommissionen tre forslag til rådsdirektiv om visse ansættelsesforhold (deltidsbeskæftigelse, midlertidig beskæftigelse)' 3. Det Økonomiske og Sociale Udvalg afgav udtalelse den 20. 9. 19902. Europa- Parlamentet meddelte sine udtalelser den 24. 10. 19903. I overensstemmelse med traktatens artikel 149 forelagde Kommissionen den 7. 11. 1990 et ændret forslag for Rådet4 med nogle af de ændringer, Parlamentet havde ønsket. 4. Forslagene blev drøftet i Rådet ved forskellige lejligheder i perioden 1990-1994. Det eneste af disse forslag, som blev vedtaget af Rådet, var Rådets direktiv 91/383/EØF om "supplering af foranstaltningerne til forbedring af sikkerheden og sundheden på arbejdsstedet for arbejdstagere, der har et tidsbegrænset ansættelsesforhold eller et vikaransættelsesforhold"5. 5. 6. I juli 1994 offentliggjorde Kommissionen sin hvidbog om fremtiden for europæisk social- og arbejdsmarkedspolitik. Heri gentager Kommissionen, at den er villig til at gå videre inden for det pågældende område, og anfører i kapitel III, at den først og fremmest vil prioritere at fa Rådet til at vedtage forslagene om atypisk beskæftigelse. "Der skal i forbindelse med de foranstaltninger, der vedtages, ligeledes tages hensyn til principperne i ILO-konventionen om deltidsarbejde, som blev vedtaget i juni 1994. Hvis der ikke gøres fremskridt i Rådet på baggrund af de foreliggende forslag inden udgangen af 1994, vil Kommissionen med hjemmel i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken iværksætte høringer af arbejdsmarkedets parter". I konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen understreges det, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme beskæftigelse og lige muligheder for kvinder og mænd, og det henstilles, at der træffes foranstaltninger, som tager sigte på "fremme af vækstens evne til at øge beskæftigelsen gennem en mere fleksibel tilrettelæggelse af arbejdet, således at der både tages hensyn til arbejdstagernes ønsker og de konkurrencemæssige krav". 1 KOM (90) 228, endelig udg. af 29. 6. 1990, EFT C 224 af 8. 9. 1990, s. 8. 2 EFT C 332 af 31. 12. 1990, EFT C 332 af 31. 12. 90, s. 167 3 EFT C 295 af 26. 11. 1990, s. 112 4 KOM (90) 533, endelig, udg. , EFT C 305 af 5. 12. 90, s. 12 5 EFT L 206 af 29. 7. 1991, s. 19 1 7. Da der ikke blev gjort fremskridt i Rådet, besluttede Kommissionen at iværksætte den procedure, der omhandles social- og arbejdsmarkedspolitikken. Den 27. september 1995 godkendte Kommissionen derfor, at der blev iværksæt høring af arbejdsmarkedets parter i henhold til artikel 3, stk. 2, i ovennævnte aftale. Efter en høringsperiode på 6 uger havde Kommissionen modtaget 22 svar. i aftalen om i artikel 3, 8. Af svarene fra arbejdsmarkedets parter fremgik det, at man i stort omfang støtter det overordnede princip om, at der ikke må diskrimineres mod de arbejdstagere, som er berørt af de nye fleksible arbejdsformer, og at de pågældende skal sikres samme behandling som heltidsansatte og ansatte med en tidsubestemt arbejdskontrakt. Selvom udtalelserne afveg væsentligt fra hinanden med hensyn til, hvilken form for foranstaltninger, der skal træffes på dette område, og på hvilket niveau, så tilkendegav de fleste af arbejdsmarkedets parter dog, at de er rede til at spille en aktiv rolle, når de pågældende principper skal defineres og iværksættes, særlig via kollektive forhandlinger på et formålstjenligt niveau. 9. Efter at Kommissionen havde gennemgået disse reaktioner, mente den, at det var ønskeligt med en fællesskabsindsats, og besluttede den 9. april 1996 at iværksætte den anden høring af arbejdsmarkedets parter, som fastsat i artikel 3, stk. 3, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Den 19. juni 1996 meddelte tre organisationer (UNICE, CEEP, ESF), at de havde til hensigt at indlede forhandlinger om det pågældende emne, og i første omgang specielt om deltid. Den 12. marts 1997 anmodede de, med hjemmel i artikel 3, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, Kommissionen om at få forlænget fristen med yderligere 3 måneder. Kommissionen godkendte forlængelsen. Da de tre organisationer havde afsluttet forhandlingerne, vedtog de den 6. juni 1997 en rammeaftale. De fremsendte aftalen til Kommissionen og anmodede i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken om at fa den iværksat ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen. 10. Arbejdsmarkedets parter anmodede endvidere Kommissionen om at sørge for følgende i forslaget til iværksættelse af aftalen: anmode medlemsstaterne om at vedtage love og administrative bestemmelser senest 2 år efter afgørelsens vedtagelse eller sikre sig, som anført i artikel 2, stk. 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der optræder som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at arbejdsmarkedets parter indfører de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej, inden udgangen af den pågældende periode, samt sørge for, at medlemsstaterne, hvis det er nødvendigt på grund af særlige vanskeligheder eller gennemførelse ved kollektiv overenskomst, kan råde over op til et år mere for at rette sig efter afgørelsen. 11. Selvom teksten fra den anden høring tog sigte på fleksibel arbejdstid og arbejdstagernes sikkerhed (andre former for arbejde end heltidsarbejde og arbejde på tidsubestemt arbejdskontrakt), så ville arbejdsmarkedets parter dog hovedsagelig lægge vægt på deltidsarbejde, samtidig med at de dog tilkendegav, at de havde til hensigt at overveje, om det er nødvendigt med lignende aftaler for andre arbejdsformer. Gennemgang af aftalen 12. I meddelelsen af om om social- protokollen gennemførelsen og arbejdsmarkedspolitikken6 understreger Kommissionen, at "kraft af sin rolle som traktaternes vogter udarbejder Kommissionen sine forslag til afgørelse, som den forelægger Rådet, idet den tager hensyn til de kontraherende parters repræsentative status, deres mandat samt "lovmæssigheden" af enhver bestemmelse i den kollektive aftale i forhold til fællesskabslovgivningen og under overholdelse af bestemmelserne vedrørende små og store virksomheder i artikel 2, stk. 2. Under alle omstændigheder agter Kommissionen at udarbejde en begrundet udtalelse om ethvert forslag, som forelægges for Rådet vedrørende dette område, med Kommissionens bemærkninger til og vurdering af den aftale, der er indgået mellem arbejdsmarkedets parter". i. De kontraherende parters repræsentative status og deres mandat 13. De parter, der er med i aftalen, er UNICE, CEEP og EFS. De tre organisationer har siden 1985 været involveret i uafhængige og frivillige drøftelser, den såkaldte sociale dialog fra "Val Duchesse". Dialogen er resulteret i 15 fælles udtalelser, 2 henstillinger og 3 aftaler og 4 erklæringer. Der blev især indgået en betydningsfuld aftale i oktober 1991, hvorefter man skulle definere den sociale dialogs rolle og plads i de nye fællesskabsrammer. Artikel 3 og 4 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken er i vid udstrækning inspireret af denne aftale. 14. De tre organisationer opfylder alle følgende kriterier, som er defineret i Kommissionens meddelelse (punkt 24): - de er tværfaglige og opererer på europæisk plan - de er sammensat af organisationer, som indgår som et integreret og anerkendt element i medlemsstaterne, og de har kapacitet til at forhandle aftaler og er repræsentative i samtlige medlemsstater for dialogen mellem arbejdsmarkedets parter i strukturerne - de har relevante strukturer, der sikrer en effektiv deltagelse i gennemførelsen af aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. 15. Disse tre organisationer er de eneste tre tværfaglige organisationer af generel art, som er anført i bilag 2 i Kommissionens meddelelse. I øvrigt når undersøgelsen af til en række konklusioner (der var vedlagt arbejdsmarkedets parter meddelelsen) arbejdstagerorganisationernes repræsentativitet. I kapital D. II i meddelelsen om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan7 giver Kommissionen udtryk for, at den gerne vil "opfordre de europæiske arbejdsmarkedsparter til at finde sammen i et tættere samarbejde for at finde en løsning på dette spørgsmål". arbejdsgiver- vedrørende frem og 6 KOM (93) 600 af 14. december 1993 7 KOM (96) 448, endelig udg. af 18. 9. 1996 3 Arbejdsgiverorganisationer 16. Den mest repræsentative arbejdsgiverorganisation for samtlige industrigrene og tværfaglige virksomhedskategorier er UNICE. I alle medlemsstaterne er de arbejdsgiverforbund, der er tilknyttet UNICE, langt de mest repræsentative. Alle medlemmerne har på nationalt plan direkte eller indirekte en rolle at spille i de kollektive forhandlinger og deltager i Den internationale Arbejdskonference. CEEP har en signifikant repræsentation hvad angår virksomheder, som er offentlige eller med offentlig deltagelse i medlemsstaterne. A rbejdstagerorganisationer 17. Den tværfaglige arbejdstagerorganisation, som er langt den mest repræsentative på europæisk plan, er EFS. I alle medlemsstaterne er de fagforeninger, der er tilknyttet ESF, de mest repræsentative. Alle medlemmerne har på nationalt plan direkte eller indirekte en rolle at spille i de kollektive forhandlinger og deltager i Den internationale Arbejdskonference. Konklusion 18. Kommissionen har konstateret, at de tre organisationer har fået særligt mandat fra deres medlemmer på nationalt plan til at forhandle deltid, og de har indgået en rammeaftale i deres navn. Medlemmerne har godkendt rammeaftalen. 19. Kommissionen har ud fra denne undersøgelse konkluderet, at de tre organisationer opfylder kravet om repræsentativitet, som Kommissionen ville verificere, inden den oversendte sit forslag, både i forhold til modtagerne og aftalens genstand. ii. "Lovmæssigheden" af aftalens bestemmelser vedrørende den rolle, de ikke underskrivende arbejdsmarkedsparter og deres medlemmer har 20. Flere andre arbejdsmarkedsparter, som blev hørt af Kommissionen, gav udtryk for, at de ønskede at deltage i forhandlingerne. Kommissionen blev informeret om brevudveksling og drøftelser mellem de arbejdsmarkedsparter, der har underskrevet aftalen og de pågældende andre. Kommissionen blev endvidere informeret om, at eksperter fra arbejdsmarkedsparternes tre sektororganisationer havde deltaget i forhandlingerne i UNICEs delegation. 21. I øvrigt sendte Kommissionen til alle de arbejdstager- og rammeaftalen arbejdsgiverorganisationer, som var blevet hørt eller informeret i forvejen, og der blev arrangeret et informations- og høringsmøde med dem. 22. Nogle af organisationerne har anfægtet de underskrivende parters repræsentativitet sektorers eller og fremført, at virksomhedskategoriers lagt vægt på, at interesser. Andre har derimod bestemmelserne i aftalen er så fleksible, at man ved gennemførelsen i national ret har mulighed for at tage hensyn til visse sektorers eller delsektorers specifikke behov. tager hensyn til visse aftalen ikke 23. Kommissionen har kontrolleret de relevante bestemmelser. Da rammeaftalen gentagne gange henviser til arbejdsmarkedsparterne på "det rette niveau", til lovgivningen, praksis", mener Kommissionen, at de arbejdsmarkedsparter, som ikke har underskrevet aftalen, samt deres medlemmer på nationalt plan stort set bevarer deres rolle. "kollektive overenskomster eller national iii. Overholdelse af bestemmelserne vedrørende små og mellemstore virksomheder 24. Ifølge artikel 2, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken skal det i al lovgivning på området "undgås at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder". 25. Problemerne for små og mellemstore virksomheder har været genstand for særlig opmærksomhed under udarbejdelsen af rammeaftalen. Der er således en udtrykkelig henvisning hertil: Betragtning 7: Denne aftale tager hensyn til, at det er nødvendigt at forbedre kravene i social- og arbejdsmarkedspolitikken, at fremme Fællesskabets konkurrenceevne og at undgå at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder. 26. Aftalen indholder naturligvis ikke en bestemmelse om, at små og mellemstore virksomheder er undtaget fra det grundlæggende retsprincip om, der ikke må være tale om forskelsbehandling. I henhold til artikel 1, litra b), har aftalen dog som overordnet mål at fremme deltidsarbejde og fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden. I den forbindelse hedder det i artikel 5, stk. 1 og 2, at lovgivningsmæssige eller administrative hindringer, som kan vanskeliggøre deltidsarbejde, fjernes ad lovgivnings- eller aftalemæssig vej. Men selvom fremme af deltidsarbejde henviser til alle virksomheder generelt, uanset størrelse og antal ansatte, så er det klart, at små og mellemstore virksomheder bør drage størst fordel af en sådan bestemmelse. 27. Flere bestemmelser (artikel 2, stk. 2 - artikel 3, stk. 3 - artikel 4, stk. 3 - artikel 4, stk. 4, og artikel 6, stk. 2) henviser til lovgivningen, kollektive overenskomster eller national praksis og/eller arbejdsmarkedsparterne på det rette niveau, og giver et stort spillerum på virksomhedsniveau. Selvom der ikke udtrykkeligt henvises til små og mellemstore virksomheder, så giver bestemmelserne mulighed for i givet fald at træffe særlige nationale gennemførelsesforanstaltninger, hvor der tages hensyn til deres specifikke behov. 28. Disse bestemmelser viser, at arbejdsmarkedets parter er villige til at tilskynde til indførelse af nye fleksible former for arbejds- og arbejdstidstilrettelæggelse, som er bedre tilpasset til samfundets skiftende behov, og hvor der tages hensyn til såvel virksomhedernes som arbejdstagernes behov (betragtning 4 og 5). 29. Følgelig har Kommissionen kunnet konkludere, at bestemmelserne vedrørende små og mellemstore virksomheder er blevet overholdt. Da arbejdsmarkedets parter redigerede rammeaftalen, sørgede de for, at der var plads til, at der kunne tages hensyn til de særlige forhold for små og mellemstore virksomheder, blandt andet i forbindelse med gennemførelsen i national ret. iv "Lovmæssigheden" af aftalens bestemmelser 30. Kommissionen har nøje undersøgt hver enkel bestemmelse i rammeaftalen og finder ikke, at bestemmelserne er i modstrid med fællesskabsretten. Det forhold, at aftalen indeholder forpligtelser for medlemsstaterne, drager ikke dens lovmæssighed i tvivl. Tværtimod fremgår det af den 2. erklæring, der er vedlagt aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken8, at det andet trin i gennemførelsen af aftalerne mellem for arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan kan medlemsstaterne. Disse forpligtelser ikke direkte af aftalen mellem arbejdsmarkedets parter, men af selve gennemførelsen af denne aftale. Med hensyn til indholdet af aftalen omhandler punkt v Kommissionens vurdering heraf. forpligtelser indebære følger v. Vurdering af aftalen 31. På baggrund af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen og efterfølgende møder betragter Kommissionen deltidsarbejde som en væsentlig faktor, når det drejer sig om at fremme beskæftigelse og lige muligheder for kvinder og mænd samt i nogle tilfælde, når det drejer sig om at lette adgangen til efter- og videreuddannelse. Deltid medvirker endvidere til at gøre væksten mere beskæftigelsesintensiv, særlig gennem en mere fleksibel tilrettelæggelse af arbejdet, hvilket både skulle imødekomme arbejdstagernes ønsker og de krav, som følger af konkurrencen. Kommissionen har derfor konsulteret arbejdsmarkedets parter som led i en større indsats. Bidraget fra arbejdsmarkedets parter er i sig selv positivt, fordi det arrangeres, at der til virksomhedernes konkurrenceevne og arbejdstagerens interesser samtidig. tages hensyn 32. Kommissionen kan fuldt ud tilslutte sig målene i arbejdsmarkedsparternes rammeaftale, og mener, at den har to vigtige aspekter. 33. På den ene side er minimumsforskrifter på deltidsområdet et vigtigt skridt på vejen mod et minimum for arbejdstagernes grundlæggende rettigheder. Det bliver således lettere at fremme lige muligheder for mænd og kvinder. Delingen af ansvaret for familien på begge forældre er et væsentligt element i de strategier, der er beregnet på at forbedre ligestillingen på arbejdsmarkedet. fleksibilitet 34. På den anden side bidrager aftalen også til gennemførelse af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen med hensyn til indførelse af nye fleksible former for imødekomme behovene hos arbejdstilrettelæggelse. Denne virksomheder, som over for den internationale konkurrence må øge deres konkurrenceevne. Den skal ligeledes tage hensyn til arbejdstagernes interesser og give dem mulighed for i højere grad at kunne tilpasse deres arbejdstid til deres behov, særlig for uddannelse, for at de kan bevare eller øge deres muligheder for beskæftigelse. En aftale herom mellem arbejdsmarkedets parter, som er resultatet af forhandlinger mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, synes at være det, der er mest hensigtsmæssigt til at forene de to parters interesser. skal "De elleve Høje Kontraherende parter erklærer, at det første trin i gennemførelsen af aftalerne mellem arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan - der er nævnt i artikel 4, stk. 2 - består i at udbygge aftalernes indhold ved kollektive forhandlinger efter hver medlemsstats regler, og at dette derfor ikke indebærer, at medlemsstaterne har pligt til direkte at anvende disse aftaler eller udarbejde regler for gennemførelse heraf, eller at de har pligt til at ændre de gældende nationale bestemmelser for at lette iværksættelsen af disse. " 35. Kommissionen mener, at alle betingelser er til stede for at kunne oversende et forslag til gennemførelse af rammeaftalen mellem arbejdsmarkedets parter ved en rådsafgørelse Kommissionens forslag 36. Kommissionen udtalte i sin meddelelse af 14. december 1993 at, "hvis arbejdsmarkedets parter anmoder om, at en aftale, der er indgået på fællesskabsplan, gennemføres via Rådets afgørelse på grundlag af Kommissionens forslag, har Rådet ikke mulighed for at ændre aftalen. Kommissionen nøjes derfor, efter at den har set nærmere på den aftale, arbejdsmarkedets parter har indgået, under alle omstændigheder med at foreslå, at Rådet vedtager en afgørelse vedrørende aftalen i den form, i hvilken den er blevet indgået ". 37. Endvidere udtalte Kommissionen, at "Rådets afgørelse begrænses til at gøre bestemmelserne i den fælles aftale, der er indgået mellem de pågældende arbejdsmarkedsparter, bindende for disse, således at aftalens tekst ikke vil indgå som en del af afgørelsen, men vil foreligge som bilag hertil". 38. Endelig meddelte Kommissionen, at "såfremt Rådet beslutter i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i sidste afsnit i artikel 4, stk. 2, ikke at iværksætte aftalen i den form, den er indgået mellem arbejdsmarkedets parter, trækker Kommissionen sit forslag til afgørelse tilbage og undersøger muligheden for på grundlag af det udførte arbejde at fremsætte et forslag til retsakt på det pågældende område". 39. Kommissionen har derfor ikke inddraget aftalens tekst i sit forslag, men har vedlagt den som bilag hertil. Endvidere understreges det, at hvis Rådet skulle ændre rammeaftalen, der er indgået mellem arbejdsmarkedets parter, vil Kommissionen trække sit forslag tilbage. i. Retsgrundlag 40. Ifølge artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken finder "iværksættelsen af aftaler, der indgås på fællesskabsplan, sted (. ) i spørgsmål under artikel 2 efter fælles anmodning fra de underskrivende parter, ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen". Aftalen om deltidsarbejde falder ind under de arbejdsvilkår, som omhandles i artikel 2, stk. 1, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. Dette emne hører ind under de områder, hvor Rådet kan træffe afgørelse med kvalificeret flertal. Følgelig er artikel 2, stk. 2, et passende retsgrundlag for Kommissionens forslag. 41. Denne artikel omtaler ikke høringen af Europa-Parlamentet i forbindelse med anmodninger til Kommissionen fra arbejdsmarkedets parter. Som Kommissionen har forpligtet sig til i nævnte meddelelse, har den holdt Europa-Parlamentet informeret om de forskellige faser i høringen af arbejdsmarkedets parter, og det far tilsendt dette forslag, så det i givet fald kan meddele Kommissionen og Rådet sin udtalelse. Det samme gælder for Det Økonomiske og Sociale Udvalg. ii. Retsaktens form 42. Begrebet "afgørelse", som anvendes i artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, henviser til en af de bindende retsakter i traktatens artikel 189. Det er Kommissionen, der skal foreslå Rådet, hvilken af de tre bindende retsakter i den pågældende artikel (forordning, direktiv eller beslutning), der vil være mest hensigtsmæssig. I den pågældende sag er det i betragtning af arten (rammeaftale) og indholdet af teksten fra arbejdsmarkedets parter klart, at denne rammeaftale vil kunne anvendes indirekte og omsættes til medlemsstaternes nationale ret af medlemsstaterne eller arbejdsmarkedets parter. Den mest passende retsakt til gennemførelse heraf vil i dette tilfælde være et rådsdirektiv. Endvidere mener Kommissionen, at i lyset af indgåede forpligtelser bør aftalens tekst ikke indgå i afgørelsen, men vedlægges som bilag hertil. 43. Kommissionen har følgende kommentarer til de enkelte artikler i direktivforslaget: artikel 1 Denne artikel begrænser sig til at iværksætte rammeaftalen mellem arbejdsmarkedets parter ved en rådsafgørelse, som anført i artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken. artikel 2-6 Det fremgår af artikel 2, stk. 1, at direktivets bestemmelser kun indeholder mindstekrav og giver medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter mulighed for at vedtage strengere bestemmelser på det pågældende område. Artikel 2, stk. 2, indeholder en standardklausul om, at medlemsstater, som når direktivet skal vedtages, allerede har et højere beskyttelsesniveau end det, der er sikret i rammeaftalen, som er vedlagt som bilag til direktivet, ikke kan forringe dette niveau. Den pågældende klausul henviser til det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne, som vedtages med fællesskabsdirektivet; men medlemsstaterne har stadig mulighed for at vedtage andre bestemmelser som følge af deres økonomiske og sociale politik, dog under overholdelse af mindstekravene i rammeaftalen. Det er under alle omstændigheder klart, at medlemsstaternes spillerum kun vedrører et beskyttelsesniveau, der ligger over den sokkel, der er sikret med direktivet. forbud mod indeholder en klausul med Artikel 3 i overensstemmelse med den forpligtelse, som Kommissionen har påtaget sig i meddelelsen om racisme, fremmedhad og antisemitisme9. Der skal ligeledes i den til den højtidelige erklæring, der blev vedtaget af forbindelse henvises arbejdsmarkedets parter forebyggelse af lige muligheder på racediskrimination og fremmedhad og om fremme af arbejdspladsen. i oktober 1995 om forskelsbehandling i Firenze 9 KOM(95) 653, endelig udg. af 13. december 1995 8 Ï artikel 4 pålægges det medlemsstaterne at indføre sanktioner, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning. Som i alle juridiske systemer er det også i forbindelse med håndhævelse af fællesskabsretten vigtigt på den ene side at få alle, som har forpligtelser i henhold til den pågældende ret, til at undlade at overtræde bestemmelserne, og på den anden side at sørge for, at de, som ikke overholder dem, bliver behørigt straffet. Artikel 5 og 6 indeholder de sædvanlige bestemmelser om gennemførelse i medlemsstaternes nationale ret. Begrundelse for direktivet set i forhold til subsidiaritetsprincippet 44. Forslaget til Rådets direktiv om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er i overensstemmelse med indgået mellem UNICE, CEEP og EFS, er subsidiaritetsprincippet med hensyn til de to kriterier, dvs. nødvendighed og proportionalitet, sådan som de er beskrevet i artikel 3 B i Maastricht-traktaten. 45. Hvad angår det første kriterium, nødvendigheden af at Fællesskabet handler, så er det begrundet i og med, at arbejdsmarkedets parter i forbindelse med proceduren som foreskrevet i artikel 3 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken er blevet enige om, at det er nødvendigt med en fællesskabsindsats på området, og at de har anmodet om, at deres aftale, som er indgået på fællesskabsplan, gennemføres ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag fra Kommissionen i medfør af artikel 4, stk. 2, i førnævnte aftale. Det skal endvidere understreges, at initiativet indgår som led i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen i december 1994 og opfølgningen heraf. 46. Hvad angår proportionalitetsprincippet, så imødekommer Rådets direktiv dette krav i og med, at det begrænser sig til at fastsætte de overordnede mål, der skal nås af medlemsstaterne, idet selve indholdet af direktivet ikke er fastsat af Fællesskabet, men af arbejdsmarkedets parter. Konklusion 47. Rådet anmodes om at vedtage direktivforslaget om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået mellem UNICE, CEEP og EFS. FORSLAG TIL RÅDETS DIREKTIV om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er bilag til protokollen (nr. 14) om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 4, stk. 2, under henvisning til forslag fra Kommissionen10, og ud fra følgende betragtninger: Med udgangspunkt i protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, er medlemsstaterne, bortset fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, i det følgende benævnt "medlemsstaterne", som ønsker at få iværksat socialpagten af 1989, blevet indbyrdes enige om en aftale om social- og arbejdsmarkedspolitikken; arbejdsmarkedets parter kan i henhold til artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og indgås på arbejdsmarkedspolitikken fællesskabsplan, bliver iværksat ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen; i fællesskab anmode om, at aftaler, der i punkt 7 i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder, er det blandt andet fastsat, at "etableringen af det indre marked skal føre til en forbedring af arbejdstagernes leve- og arbejdsvilkår inden for Det Europæiske Fællesskab. Dette skal opnås ved indbyrdes tilnærmelse på et stadigt stigende niveau af disse vilkår, bl. a. med hensyn til (. :) andre former for arbejde end tidsubegrænset arbejde, såsom tidsbegrænset arbejde, deltidsarbejde, vikararbejde og sæsonarbejde"; Rådet har hverken været i stand til at træffe en afgørelse om forslaget til Rådets direktiv vedrørende konkurrenceforvridninger i forbindelse med visse ansættelsesforhold11, som ændret12 eller forslaget til Rådets direktiv om arbejdsvilkårene i forbindelse med visse ansættelsesforhold13; 10 EFT C 11 EFT C 224 af 8. 9. 1990. s. 6 12 KOM (90) 533, endelig udg. , EFT C 305 af 5. 12. 1990, s. 8 13 EFT C 224 af 8. 9. 1990, s. 4 10 i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen understreges det, at det er nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme beskæftigelse og lige muligheder for kvinder og mænd, og det henstilles, at der træffes foranstaltninger, som tager sigte på "fremme af vækstens evne til at øge beskæftigelsen gennem en mere fleksibel tilrettelægge af arbejdet, således at der både tages hensyn til arbejdstagernes ønsker og de konkurrencemæssige krav"; Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken konsulteret arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan om de mulige retningslinjer for en fællesskabsindsats vedrørende fleksibel arbejdstid og arbejdstagernes sikkerhed; Kommissionen har efter denne konsultation ment, at en fællesskabsindsats var ønskelig, og har derpå igen konsulteret arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan om indholdet af det påtænkte forslag i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i den pågældende aftale; tværfaglige organisationer [Sammenslutningen de generelle Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE), Det Europæiske Center for Offentlige Virksomheder (CEEP) og Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS)] har ved et fælles brev af 19. juni 1996 meddelt Kommissionen, at de ønskede at indlede den proces, der er omhandlet i artikel 4 i den pågældende aftale; de anmodede ved et fælles brev af 12. marts 1997 Kommissionen om en yderligere frist på tre måneder; Kommissionen indrømmede dem en sådan frist; af omtalte tværfaglige organisationer indgik den 6. juni 1997 en rammeaftale vedrørende deltidsarbejde, og de har fremsendt en fælles anmodning til Kommissionen og bedt om, at rammeaftalen træffer på forslag af Kommissionen, som det er fastsat i artikel 4, stk. 2, i den pågældende aftale; iværksættes ved en afgørelse, som Rådet Rådet har i sin resolution af 6. december 1994 om visse perspektiver for en social- og arbejdsmarkedspolitik for Den Europæiske Union: Bidrag til økonomisk og social konvergens i Unionen14 anmodet arbejdsmarkedets parter om at være sig bevidst, at de selv har mulighed for at indgå overenskomster, eftersom de som regel er tættere på de sociale og arbejdsmarkedsmæssige problemer og den sociale og arbejdsmarkedsmæssige virkelighed; de underskrivende parter har ønsket at indgå en rammeaftale om deltidsarbejde og har opregnet de generelle principper og minimumskravene for deltidsarbejde; de har givet udtryk for, at de er villige til at skabe en generel ramme, som skal have til formål at sikre, at der ikke diskrimineres mod deltidsansatte, og medvirke til at fremme mulighederne for deltidsarbejde på et grundlag, der er acceptabelt for såvel arbejdsgiverne som arbejdstagerne; aftalen vedrører arbejdsvilkårene for arbejdstagere på deltid; de har tilkendegivet, at de har til hensigt at overveje, om det er nødvendigt med lignende aftaler for andre fleksible arbejdsformer; arbejdsmarkedets parter har villet lægge særlig vægt på deltidsarbejde, men har samtidig tilkendegivet, at de har til hensigt at overveje, om det er nødvendigt med lignende aftaler for andre fleksible arbejdsformer; 14 EFT C 368 af 23. 12. 1994, s. 6 11 i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Amsterdam har stats- og regeringscheferne for Den Europæiske Union givet udtryk for, at de er yderst tilfredse med den aftale, som arbejdsmarkedets parter har indgået om deltidsarbejde; en passende retsakt til gennemførelse af rammeaftalen er et direktiv fra Rådet som anført i artikel 189 i traktaten om oprettelse af Det Økonomiske Fællesskab; direktivet er med hensyn til det tilsigtede mål bindende for medlemsstaterne, men overlader det til dem at bestemme form og midler; i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og princippet om proportionalitet, som er nævnt i traktatens artikel 3 B, kan målene for direktivet ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; direktivet begrænser sig til det minimum, der er nødvendigt for at nå målene, og overskrider ikke det, der er nødvendigt herfor; Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse af 14. december 1993 om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken15 og sin meddelelse af 18. september 1996 om udviklingen af den sociale dialog på fællesskabsplan16 udarbejdet sit forslag til Rådets direktiv under hensyntagen til de kontraherende parters repræsentative status, deres mandat samt lovmæssigheden af hver enkelt bestemmelse i rammeaftalen; Kommissionen har udarbejdet sit forslag til direktiv under iagttagelse af artikel 2, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, hvori det hedder, at det i social- og arbejdsmarkedslovgivningen skal "undgås at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder"; Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse af 14. december 1993 om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken informeret Europa-Parlamentet og sendt det rammeaftalens tekst vedlagt forslaget til direktiv samt begrundelsen; Kommissionen har ligeledes informeret Det Økonomiske og Sociale Udvalg og sendt det rammeaftalens tekst vedlagt forslaget til direktiv samt begrundelsen; direktivet arbejdsmarkedets parter mulighed for at indføre gunstigere bestemmelser; indeholder mindstekrav, giver medlemsstaterne hvilket og/eller gennemførelsen af direktivet kan ikke berettige til forringelse af den nuværende situation i den enkelte medlemsstat; i fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og sociale rettigheder anerkendes betydningen af at bekæmpe alle former for forskelsbehandling, herunder forskelsbehandling på grund af køn, hudfarve, race, religiøs, politisk eller anden overbevisning; 15 KOM (93) 600 af 14. december 1993 16 KOM (96) 448 af 18. september 1996 12 \ •artikel F, stk. 2, l traktaten om Den Europæiske Union hedder det, at "Unionen. spekterer de gaiTwifæ^gertde rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske Mjtivpntloiii tiî beskjfttïse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, jftdertegact i Rom den 4. november 1950, og således som de følger af medlemsstaternes 1 Biles forfatningsmæssige traditioner, som generelle principper for fællesskabsretten, medlemsstaterne kan efter fælles anmodning fra arbejdsmarkedets parter overlade det til dem at gennemføre nærværende direktiv, under forudsætning af at de træffer alle de nødvendige foranstaltninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i det pågældende direktiv; iværksættelsen af rammeaftalen bidrager til gennemførelse af de mål, der er omhandlet i artikel 1 i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken - 13 UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Iværksættelse af rammeaftalen Nærværende direktiv har til formål at iværksætte rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der blev indgået den 6. juni 1997 mellem de generelle tværfaglige organisationer (UNICE, CEEP og EFS), og som er vedlagt som bilag. Artikel 2 Mindstekrav 1. Medlemsstaterne kan bevare eller indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i nærværende direktiv. 2. Iværksættelsen af dette direktiv er under ingen omstændigheder en tilstrækkelig begrundelse til at forringe det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det område, der dækkes af direktivet, dette uanset - medlemsstaternes og/eller arbejdsmarkedets parters ret til under hensyn til situationens udvikling at udarbejde love og administrative eller kontraktmæssige bestemmelser, som er anderledes i forhold til dem, som er gældende på det tidspunkt, hvor direktivet vedtages, - anvendelsen af den som bilag hertil knyttede aftales bestemmelse 5. 1, under ikke i bestemmelse 4. 1 omhandlede princip om forudsætning af, at det forskelsbehandling overholdes, forudsat at mindstekravene i nærværende direktiv bliver overholdt. Artikel 3 Ikke-forskelsbehandling Når medlemsstaterne vedtager bestemmelser med henblik på at iværksætte nærværende direktiv, skal de forbyde enhver form for forskelsbehandling på grundlag af race, køn, etnisk oprindelse, religion og tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Artikel 4 Sanktioner Medlemsstaterne fastsætter de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af til nærværende direktiv og træffer alle de nationale gennemførelsesbestemmelser nødvendige foranstaltninger til at sikre iværksættelsen heraf Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse bestemmelser senest på den i artikel 5 nævnte dato samt enhver senere ændring, som vedrører dem, snarest muligt. 14 Artikel 5 Gennemførelse Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme nærværende direktiv senest to år efter dets vedtagelse eller sikrer sig senest denne dato, at arbejdsmarkedets parter har indført de nødvendige bestemmelser ad aftalemæssig vej, idet medlemsstaterne skal træffe de nødvendige foranstaltninger for på et hvilket som helst tidspunkt at være i stand til at sikre de resultater, der er foreskrevet i dette direktiv. De underretter straks Kommissionen herom. Medlemsstaterne kan om nødvendigt for at tage hensyn til særlige vanskeligheder eller til gennemførelse af kollektive overenskomster disponere over maksimalt et år yderligere. De skal straks underrette Kommissionen om disse forhold. Når medlemsstaterne vedtager de i stk. 1 nævnte bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til nærværende direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 6 Adressater Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Udfærdiget i , den På Rådets vegne Formand 15 Europæisk rammeaftale om deltidsarbejde Indledning Denne rammeaftale er et bidrag til den overordnede europæiske beskæftigelsesstrategi. Deltidsarbejde har haft en betydelig indvirKning på beskæftigelsen i de senere år. Af denne grund har parterne bag aftalen givet denne type arbejde en høj grad af opmærksomhed. Det er parternes hensigt at overveje behovet for tilsvarende aftaler i relation til andre typer af fleksibelt arbejde. I erkendelse af de forskellige forhold i medlemsstaterne samt af, at deltidsarbejde er særlig udbredt i visse sektorer og aktiviteter, fastlægger denne aftale de generelle principper og minimumsforskrifter i relation til deltidsarbejde. Aftalen illustrerer parternes ønske om at etablere en generel ramme for fjernelse af forskelsbehandling af deltidsansatte og bistå udviklingen af mulighederne for deltidsarbejde på et grundlag, der er acceptabelt for arbejdsgivere og arbejdstagere. Denne aftale vedrører ansættelsesvilkårene for deltidsansatte, idet det erkendes, at anliggender vedrørende lovpligtig social sikring besluttes af medlemsstaterne. I relation til princippet om ligebehandling har aftalens parter bemærket sig udtalelsen om beskæftigelse fra Det Europæiske Råds møde i Dublin i december 1996, hvori Rådet bl. a. understregede behovet for at gøre sociale sikringsordninger mere beskæftigelsesvenlige ved at "udvikle socialsikringssystemer, der kan tilpasses nye arbejdsmønstre og give en passende social beskyttelse til de berørte personer". Denne aftales parter finder, at denne erklæring bør realiseres. EFS, UNICE og CEEP anmoder Kommissionen om at forelægge denne rammeaftale for Rådet, således at Rådet ved en afgørelse gør disse forskrifter bindende i de medlemsstater, der har underskrevet aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Parterne til denne aftale anmoder Kommissionen om i sit forslag om iværksættelse af aftalen at bede medlemsstaterne sætte de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme Rådets afgørelse senest to år efter vedtagelsen eller sikre sig1, at arbejds markedets parter inden udgangen af denne periode har indført de nødvendige foranstaltninger ad aftalemæssig vej. Medlemsstaterne kan om nødvendigt for at tage hensyn til særlige vanskeligheder eller til gennemførelse ved kollektiv overenskomst råde over maksimalt et år yderligere for at efterkomme denne afgørelse. 1 Jf. art. 2, stk 4, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken /G Uden at det berører de nationale domstoles og Domstolens beføjelser, anmoder parterne til denne aftale om, at ethvert spørgsmål, der vedrører fortolkaiiigen af denne aftale på europæisk plan i første omgang af Kommissionen henvises til parterne med henblik på afgivelse af en udtalelse herom. Ï. Î. 2. 3. 4. 5. 6. 7. Generelle betragtninger Under henvisning til aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er knyttet som bilag til protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, som igen er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig art. 3, stk 4, og art. 4, stk 2, og ud fra følgende betragtninger; I henhold til art. 4, stk 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken kan iværksættelsen af aftaler, der indgas på fællesskabsplan finde sted efter fælles anmodning fra de underskrivende parter ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen. 1 sit andet høringsdokumeni vedrørende fleksibilitet i arbejdstiden og sikring af arbejdstagere bekendtgjorde Kommissionen sin hensigt om at foreslå en fællesskabs- Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Essen understregede behovet for foranstaltninger til fremme af såvel beskæftigelsen som ligestillingen for mænd og kvinder og opfordrede til foranstaltninger med sigte på "fremme af vækstens evne til at øge beskæftigelsen gennem en mere fleksibel tilrettelæggelse af arbejdet, således at der både tages hensyn til arbejdstagerens ønsker og de konkurrencemæssige krav". Denne aftales parter lægger vægt på foranstaltninger, der letter adgangen til deltidsarbejde for mænd og kvinder med henblik på forberedelse til pensionering, forening af arbejds og familieliv samt udnyttelse af uddannelsesmuligheder med henblik på forbedring af deres kvalifikationer og karrieremuligheder til gensidig fordel for arbejdsgivere og arbejdstagere og på en måde, som understøtter virksomhedernes udvikling. Denne aftale overlader det til medlemsstaterne og til arbejdsmarkedets parter at tage stilling til gennemførelsesbestemmelserne til efterlevelse af disse generelle principper, minimumsforskrifter og bestemmelser, således at der kan lages hensyn til forholdene i den enkelte medlemsstat. Denne aftale tager hensyn til, at det er nødvendigt at forbedre social- og arbejdsmarkeds politikken, at fremme fællesskabsøkonomiens konkurrenceevne og at undgå at pålægge administrative, finansielle og retlige byrder af en sådan art, at de hæmmer oprettelse og udvikling af små og mellemstore virksomheder. /? 8. Arbejdsmarkedets parter er bedst placeret til at finde løsninger, som imødekommer arbejdsgivernes og arbejdstagernes behov, og der bør følgelig overdrages dem en speciel rolle i forbindelse med gennemførelsen og anvendelsen af denne aftale. har de underskrivende parter indgået følgende aftale: ! j 1 11/ Indhold Formå) Formålet med nærværende rammeaftale er: § 1. a. at skabe grundlag for en fjernelse af forskelsbehandling af deltidsansatte og en forbedring af kvaliteten af deltidsarbejde, b. at lette udviklingen af deltidsarbejde på frivillig basis og bidrage til en fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden på en måde, der tager hensyn til behovene hos arbejdsgivere og arbejdstagere. Anvendelsesområde § 2. 1. Denne aftale finder anvende)se på alle deltidsansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold, som er defineret ved lov, kollektiv aftale eller gældende praksis i den enkelte medlemsstat. 2. Medlemsstaterne kan, efter høring af arbejdsmarkedels parter i overensstemmelse med national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis, og/eller arbejdsmarkedets parter kan på passende niveau i overensstemmelse med national arbejdsmarkeds- praksis af objektive grunde helt eller delvist undtage deltidsansatte, der arbejder som løst ansatte, fra denne aftales bestemmelser. Sådanne undtagelser bør tages op til overvejelse med jævne mellemrum med henblik på at fastlægge, om de objektive grunde herfor stadig er til stede. Definitioner § 3. 1. For så vidt angår denne aftale, henviser udtrykJket "deltidsansat" til en ansat, hvis normale arbejdstid, beregnet på en ugentlig basis eller i gennemsnit over en ansættelsesperiode på op til et år, er lavere end den normale arbejdstid for en sammenlignelig fuldtidsansat. 2. For Så vidt angår denne aftale, betyder udtrykket "en sammenlignelig fnldtidsansal" en fuldtidsansat i samme virksomhed, der har samme type ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold, og som er involveret i samme eller tilsvarende arbejde/be- l* skæftigelse, idet der tages hensyn til andre forhold, der kan omfatte anciennitet, kvalifikationer/færdigheder. Hvor der ikke findes nogen sammenlignelig fuldtidsansat i samme virksomhed, skal sammenligningen ske ved henvisning til den kollektive aftale, der finder anvendelse, ellers skal sammenligning ske i overensstemmelse med national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis. Princippet om ligebehandling § 4. 1. Hvad angår ansættelsesvilkår, må deltidsansatte ikke behandles på en mindre gunstig måde end sammenlignelige fuldtidsansatte, udelukkende fordi de arbejder på deltid, medmindre forskelsbehandlingen er begrundet i objektive forhold. 2. Hvor det er hensigtsmæssigt, gælder princippet om pro rata temporis. 3. Gennemførelsesbestemmelserne medlemsstaterne og/eller arbejdsmarkedets parter under hensyntagen fællesskabsret, national ret, kollektive aftaler og praksis. til efterlevelse af denne artikel defineres af til 4. Når det er berettiget af objektive grunde, kan medlemsstaterne, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overensstemmelse med national lovgivning eller praksis, og/eller arbejdsmarkedets parter kan, hvor det er hensigtsmæssigt, gøre adgangen til særlige ansættelsesvilkår afhængig af betingelser såsom anciennitet, arbejdstid eller indtjening. Betingelser i relation til deltidsansattes adgang til særlige ansættelsesvilkår bør tages op til overvejelse med jævne mellemrum under hensyntagen til princippet om ligebehandling som anført i art. 4, stk 1. Muligheder for deltidsarbejde § 5. J. I relation til denne aftales art. 1 og princippet om ligebehandling mellem deltids- og fuldtidsansatte a) bør medlemsstaterne, efter høring af arbejdsmarkedets parter i overens stemmelse med national lovgivning eller praksis, identificere og tage op til overvejelse hindringer af juridisk eller administrativ art, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og hvor del er hensigtsmæssigt fjerne disse hindringer, b) bør arbejdsmarkedets parter, inden for deres kompetenceområde og via de i kollektive aftaler fastsatte procedurer, identificere og tage op til overvejelse hindringer, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde, og hvor det er hensigtsmæssigt fjerne disse hindringer. h 2. En arbejdstagers afvisning af at blive overført fra fuldtids- til deltidsarbejde eller omvendt bør ikke i sig selv repræsentere en gyldig begrundelse for afskedigelse, uden at dette berører muligheden for afskedigelse i overensstemmelse med national lovgivning, kollektive aftaler eller praksis af øvrige årsager, der måtte opstå som følge af den berørte virksomheds driftskrav, 3, Så vidt muligt bør arbejdsgiverne tage op til overvejelse: a) Anmodninger fra arbejdstagerne om overførsel fra fuldtids- til deltidsarbejde, der bliver ledig i virksomheden. b) Anmodninger fra arbejdstagerne om overførsel fra deltids- til fuldtidsarbejde eller om en forøgelse af deres arbejdstid, hvis muligheden opstår. c) Tilvejebringelse af rettidig information om ledige deltids- og fuldtidsstillinger i virksomheden med henblik på at lette overførsel fra fuld tid til deltid eller omvendt. d) Foranstaltninger til lettelse af adgangen til deltidsarbejde på alle niveauer i virksomheden, herunder faglærte stillinger og lederstillinger, og hvor det er hensigtsmæssigt til lettelse af deltidsansattes adgang til erhvervsfaglig uddannelse med henblik på atøge deres karrieremuligheder og erhvervsfaglige mobilitet. e) Tilvejebringelse af hensigtsmæssig information om deltidsarbejde i virksom heden til eksisterende organer, der repræsenterer arbejdstagerne. Afsluttende bestemmelser § 6. 1. Medlemsstaterne og/ellcr arbejdsmarkedets parter kan opretbolde eller indføre bestemmelser, der er gunstigere end dem, der er fastsat i denne aftale. 2. Gennemførelsen af bestenmielserne i denne aftale udgør ikke en gyldig begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af arbejdstagerne på det område, der dækkes af denne aftale. Dette berører ikke medlemsstaternes og/eller arbejdsmarkedets parters ret til under hensyn til udviklingen at udarbejde afvigende love og administrative eller aftaleretlige bestemmelser og berører ikke anvendelsen af art. 5, stk 1, så længe princippet om ligebehandling som udtrykt i art. 4, stk 1, efterleves. 3. Denne aftale berører ikke arbejdsmarkedets parters ret tiJ på det relevante plan, herunder på europæisk plan, at indgå aftaler om tilpasning og/ellcr supplering af bestemmelserne heri på en måde, der tager højde for de berørte parters specifikke behov. 26 4. Denne aftale berører ikke eventuelle mere specifikke fællesskabsbestemmelser og i særdeleshed fællesskabsbestemmelser vedrørende ligebehandling eller ligestilling for mænd og kvinder. 5. Forebyggelse og behandling af tvister og klager som følge af anvendelsen af denne aftale sker i overensstemmelse med national ret, kollektive aftaler og gældende praksis. 6. De underskrivende parter tager demie aftale op til revision fem år efter datoen for Rådets afgørelse, såfremt en af aftalens parter anmoder herom. Hf KONSEKVENSANALYSE FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE OG ISÆR FOR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) Forslagets titel: Forslag til Rådets direktiv om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS Forslaget 1. Subsidiaritetsprincippet taget i betragtning hvorfor er det nødvendigt med en fællesskabslovgivning på området, og hvad er hovedmålene herfor? Formålet med nærværende direktiv er, i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i aftalen om social- og arbejdsmarkedspolitikken, der er bilag til traktaten, at gennemføre rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde. Ifølge denne artikel er det muligt at iværksætte aftaler, der er indgået mellem arbejdsmarkedets parter, ved en afgørelse, som Rådet træffer på forslag af Kommissionen. De underskrivende parter har i fællesskab bedt Kommissionen om at forelægge Rådet et forslag. Kommissionen har i overensstemmelse med sin meddelelse om gennemførelse af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken17 foretaget en tredobbelt analyse af aftalen. Kommissionen mener, at alle betingelser er opfyldt (de underskrivende parter er repræsentative; bestemmelserne specifikke i aftalen er bestemmelser vedrørende SMV er overholdt), og at forslaget til Rådets direktiv bør vedtages. Det Europæiske Råd i Amsterdam var i øvrigt yderst tilfreds med indgåelsen af denne aftale. lovgyldige, og de Konsekvenser for virksomhederne 2. Hvem vil blive berørt af forslaget? Alle virksomheder og alle arbejdstagere vil kunne blive berørt af rammeaftalen, uafhængig af aktivitetssektor og af virksomhedens størrelse. 3. Hvilke foranstaltninger skal virksomhederne træffe for at efterleve forslaget? Som anført i rammeaftalens artikel 1, skal virksomhederne: - sikre, at der ikke diskrimineres mod arbejdstagere på deltid, - fremme muligheden for deltidsarbejde på et frivilligt grundlag og bidrage til en fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden, således at der tages hensyn til såvel arbejdsgivernes som arbejdstagernes behov. Flere artikler henviser til lovgivningen, til kollektive overenskomster eller national praksis og/eller til arbejdsmarkedets parter på et hensigtsmæssigt niveau samtidig med, at der gives et stort spillerum på virksomhedsniveau. I begrundelsens punkt 24- 29 beskrives det nøje, hvordan bestemmelserne om SMV er overholdt. 17 KOM(93) 600 endelig udg. 16 À2 4. Hvilke økonomiske virkninger kan forsiage i få? Indførelsen af rammeaftalen om deltidsarbejde bidrager også ti! gennemførelsen af det andet prioriterede område, der blev fastsat af Det Europæiske Råd i Essen - indførelse af nye fleksible former for arbejdstilrettelæggelse. Denne fleksibilitet skal imødekomme behovene hos de virksomheder, som over for den internationale konkurrence må øge deres konkurrenceevne. Der skal ligeledes tages hensyn til arbejdstagernes interesser, således at de pågældende far mulighed for i højere grad at tilpasse deres arbejdstid til deres behov. En aftale herom mellem arbejdsmarkedets parter, som er resultatet af forhandlinger mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, synes at være det, der er mest hensigtsmæssigt til at forene de to parters interesser. Medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bør identificere og undersøge de hindringer, der kan begrænse mulighederne for deltidsarbejde og i givet fald fjerne dem. Derved bidrages der til en mere fleksibel opbygning af arbejdsmarkedet, og man fremmer vækstens evne til at øge beskæftigelsen. 5. Indeholder forslaget foranstaltninger, som tager hensyn til den specifikke situation i små og mellemstore virksomheder (begrænsede eller anderledes krav, etc) ? Jf. punkt 24-29 i begrundelsen til forslaget. Høring 6. Listen over organisationer, som er blevet hørt om forslaget, og som har fremført væsentlige elementer i deres forslag. Alle repræsentative organisationer18 havde mulighed for at udtale sig i forbindelse med den første høring. Kommissionen inviterede dem også til en høring om rammeaftalen. Med hensyn til deres holdning henvises der til punkt 20-23 i begrundelsen. 18 I overensstemmelse med meddelelsen om gennemførelsen af protokollen om social- og arbejdsmarkedspolitikken - KOM (93) 600 af 14. december 1993 17 20 ISSN 0254-1459 KOM(97) 392 endelig udg. DOKUMENTER DA 04 05 06 Katalognummer : CB-CO-97-430-DA-C ISBN 92-78-23807-4 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 21


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1442/97 av den 23 juli 1997 om ändring av exportbidragen för sirap och vissa andra sockerprodukter som exporteras i obearbetat skick

eurovoc_concepts:
export refund
isoglucose
sugar product
syrup


title: Komission asetus (EY) N:o 1432/97, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1997, maidon- ja maitotuotteiden kulutuksen edistämisestä yhteisössä ja markkinoiden laajentamisesta annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2073/92 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 3582/93 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
EU financing
food consumption
market enlargement
milk
milk product
sales promotion


title: Kommissionens förordning (EG) nr 1428/97 av den 23 juli 1997 om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 2037/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2081/92 om skydd för geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel