title: Ehdotus neuvoston säädökseksi kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioihin pääsyn sääntöjä koskevan yleissopimuksen tekemisestä

eurovoc_concepts:
admission of aliens
foreign national
free movement of persons
immigration
third country

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO •wr Bryssel, 30. 7. 1997 KOM(97) 387 lopull. 97/0227 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON SAAPÖKSEKSI kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioiden pääsyn sääntöjä koskevan yleissopimuksen tekemisestä (komission Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan nojalla esittämä) SISÄLTÖ I. PERUSTELUT A. Miksi on tehtävä maahanpääsyä koskeva ehdotus B. Artiklakohtaiset perustelut IL PÄÄTÖSEHDOTUS [Neuvoston säädös Johdanto-osa Määräysosa 4 4 8 24 24] 25 27 ALUSTAVA SELVITYS Komissio on aina toivonut maahanmuuttoon liittyvien sääntöjen kuuluvan yhteisön oikeuden piiriin. Tässä mielessä komissio on tyytyväinen hallitustenvälisen konferenssin tuloksiin ja Amsterdamin sopimuksen tarjoamiin näkymiin. Sopimusta ei kuitenkaan ole vielä ratifioitu eikä edes allekirjoitettu. Olisi epäasianmukaista keskeyttää asiasisältöä koskeva pohdinta tämän ehdotuksen kohteena olevilla aloilla odoteltaessa uuden perussopimuksen voimaantuloa. Nykyisessä tilanteessa komissio voi esittää ehdotuksia vain, jos ne perustuvat nykyisin voimassa olevaan oikeusperustaan, Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osastoon. On kuitenkin selvää, että uuden perussopimuksen tultua voimaan komissio esittää uuden ehdotuksen direktiivin muodossa. Näin ollen aikaisempien keskustelujen anti asiasisällön suhteen säilytetään, mutta yhteisön oikeudellisena keinona. On huomattava, että samaa menettelytapaa on jo käytetty oikeusperustan muuttamisen yhteydessä: mukautettaessa ulkorajoilla tapahtuvaa henkilövalvontaa koskevaa ensimmäistä ehdotusta yleissopimukseksi (joka annettiin vuonna 1991) Euroopan unionista tehdyn sopimuksen vuonna 1993 tapahtuneen voimaantulon aiheuttamaan tilanteeseen. Tällä komission valinnalla on kaksi seurausta: komissio käyttäessään nykyisin käytettävissään olevia oikeuskeinoja noudattaa niiden virallisia esittämissääntöjä koska määräysosassa on osia, jotka joko eivät kuulu direktiiviin tai jotka täytyy perusteellisesti muuttaa asiasisällöltään, ne on sijoitettu hakasulkeisiin ( [. J ). Hakasulkeissa olevat artiklat eivät tietenkään tarvitse perusteluja. I. PERUSTELUT A. MIKSI ON TEHTÄVÄ MAAHANPÄÄSYÄ KOSKEVA EHDOTUS 1. Ehdotuksen tavoite Euroopan on omaksuttava kokonaisvaltainen lähestymistapa maahanmuuttopolitiikkaan nähden. Joitakin askeleita on jo otettu yhteisen strategian aikaansaamiseksi tällä alalla. Tämän komission ehdotuksen tarkoituksena on näiden pyrkimysten kehittäminen. Ensiksikin yleissopimuksen avulla luodaan yhteiset säännöt kolmansien maiden kansalaisten pääsystä ensimmäistä kertaa jäsenvaltion alueelle työn, itsenäisen taloudellisen toiminnan, opintojen, koulutuksen, taloudellista hyötyä tuottamattoman toiminnan ja perheiden yhdistämisen vuoksi. Lisäksi yleissopimuksessa määrätään jäsenvaltiossa pitkään asuneiden kolmansien maiden kansalaisten perusoikeuksista, myös mahdollisuudesta ottaa työpaikka toisesta jäsenvaltiosta. Maahanpääsyä koskeva lähestymistapa on laaja-alainen. Sen perustana on pyrkimys poliittiseen yhtenäisyyteen. Unionin maahanmuuttopolitiikan onkin oltava yleispätevää, jotta se olisi tehokasta, ja maahanmuuttopolitiikka on yhtenäistä ja tehokasta ainoastaan silloin, kun maahanpääsyä tarkastellaan kaikista tärkeimmistä näkökulmista. 2. Tasapainoinen lähestymistapa, johon yleissopimuksen avulla pyritään Taloudellinen tilanne, joka sai jäsenvaltiot edistämään siirtotyöläisten jatkuvaa ja säännöllistä maahantuloa ja asettautumista unionin alueelle, on muuttunut. Sen vuoksi jäsenvaltiot ovat alkaneet soveltaa valikoivaa politiikkaa maalianpääsyn sallimisessa palkkatyön tai itsenäisen ammatinharjoittamisen vuoksi. Komissio on sitä mieltä, että nykyinen taloudellinen ja työmarkkinatilanne ei salli rajoittavan politiikan hylkäämistä, mutta samalla ei kuitenkaan tule antaa periksi maahanmuuton nollalinja-ajattelulle. Lisäksi vaikuttaa siltä, että väliaikaisen työnteon, kausiluontoisen työn ja rajatyön vuoksi sallittavaan maahanpääsyyn ei tarvitse soveltaa samaa rajoittavaa politiikkaa. Tällainen toiminta voi edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä ja naapurimaiden välisiä hyviä suhteita sekä vähentää pitkän aikavälin muuttopaineita. Opiskelijoiden maahanpääsyn osalta komissio katsoo, että opiskelijoiden vastaanottaminen edistää keskinäistä ymmärtämystä ja on eurooppalaisen kulttuurin avoimuuden perinteiden mukaista samalla kun se helpottaa tiedonlevitystä. Tehokkaan politiikan, jonka avulla voidaan myös välttää maahanpääsysääntöjen kiertäminen, on kuitenkin varmistettava, että kyseiset henkilöt opintojensa päätyttyä poistuvat jäsenvaltioiden alueelta. Tämä on tärkeää myös sen vuoksi, että opiskelijoiden alkuperämaat eivät menettäisi koulutettua työvoimaa. Toisin kuin työntekoa varten sallittava maahanpääsy, perheiden yhdistäminen perustuu kansainvälisiin velvoitteisiin ja ihmisoikeuksiin, joita kaikki jäsenvaltiot ovat sitoutuneet noudattamaan. Sillä on suuri merkitys johdonmukaisen ja tehokkaan integrointipolitiikan menestyksekkäälle toteuttamiselle. On ehdottomasti valvottava, että oikeusvarmuus toteutuu, jotta voitaisiin taata oikeus perhe-elämään. Yleissopimuksessa on pysyvästi maahan asettautuneiden kolmansien maiden kansalaisten oikeudellista asemaa käsittelevä osasto. Vaikka tämä ala ei liitykään maahanpääsyyn ensikertalaisena, se on kuitenkin olennainen osa tämän ehdotuksen johtoajatusta ja mahdollistaa poliittisen tasapainon saavuttamisen. Unionin on suosittava laillisesti maahan asettautuneiden siirtolaisten integraatiota, jonka perusedellytyksenä on heidän oleskelunsa turvaaminen. Komissio vahvisti jo vuoden 1991 tiedonannossaan, että "kaikkien vakausedellytykset täyttävien henkilöiden oleskelun ja pysyvän asumisen turvaaminen on onnistuneen integraation perusedellytys"1. Maahanmuuttajien ja integrointi on humanistisen perinteen sanelema seikka, joka kuuluu maahanmuuttopolitiikan perusasioihin. Maahanmuuttajien integrointi on oleellista yhteiskuntiemme tasapainon takaamiseksi. jäsenvaltioiden demokraattisen 3. Muuttovirtojen hallinta Muuttovirtojen hallitseminen on hyvin tärkeä seikka. Siinä onnistuminen riippuu toisaalta yhteistyöstä alkuperämaiden kanssa pyrittäessä vaikuttamaan maastamuuttoalttiuteen (push factors) ja toisaalta halusta vaikuttaa vetovoimaan (pull factors), joka saa kolmansien maiden kansalaiset pyrkimään jäsenvaltioiden alueelle. Ensiksi mainitut tekijät eivät kuulu tämän yleissopimuksen soveltamisalaan. Jälkimmäisten osalta on muistettava, että jäsenvaltioiden lainsäädännön erot voivat tehdä tietyt jäsenvaltiot erityisen puoleensavetäviksi. Yhdessä jäsenvaltiossa käyttöön otettavat toimenpiteet voivat suoranaisesti vaikuttaa muihin valtioihin, lähinnä naapurivaltioihin, suuntautuviin muuttoliikkeisiin. Maahanmuuttopaineiden yhä kasvaessa jäsenvaltioiden on otettava käyttöön yhteiset maahanpääsyä koskevat säännöt. Toinen tärkeä muuttovirtojen hallintaan liittyvä seikka on unionin sisärajoilla tapahtuvan valvonnan lopettaminen. Komissio kiinnitti 11. lokakuuta 1991 antamassaan maahanmuuttoa koskevassa tiedonannossa huomiota siihen, että on välttämätöntä lähentää kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioihin pääsyn ehtoja, jotta maahanmuuttoa voitaisiin hallita. 4. Lähimenneisyydessä saavutettujen tulosten huomioon ottaminen Tätä ehdotusta tehdessään komissio on ottanut huomioon neuvoston jo tekemät päätökset maahanmuuttopolitiikan yhdenmukaistamisesta. Maastrichtin Eurooppa-neuvoston hyväksy mässä, 3. joulukuuta 1991 päivätyssä kertomuksessaan myös maahanmuuttoministerit totesivat, että on perusteltua pyrkiä lähentämään jäsenvaltioiden maahanmuuttopolitiikkaa. Ensisijaisina käsiteltävinä asioina kertomuksessa mainittiin: - muun muassa perheiden yhdistämiseksi, itsenäisen taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi tekemiseksi sallittavaa maahanpääsyä koskevan politiikan yhden tai palkkatyön mukaistaminen, - opiskelijoiden ja harjoittelijoiden maahanpääsyä koskevan politiikan yhdenmukaistaminen, - humanitaarisista syistä sallittavan maahanpääsyn yhdenmukaistaminen, - oleskeluoikeuden saaneita henkilöitä koskevien säännösten yhdenmukaistaminen. Asiakirja SEC(91) 1855 lopullinen, 11. 10. 1991, s. 22,60 kohta. Asiakirja SEC(91) 1855 lopullinen, 11. 10. 1991, kohta 12, s 6. 5 Kertomuksessa suositeltiin myös, että pitkään asuneille kolmansien maiden kansalaisille tietyt oikeudet. tutkittaisiin mahdollisuutta myöntää jäsenvaltiossa Sen jälkeen on tehty seuraavat päätökset maahanpääsyn alalla: - kesäkuussa 1993 perheiden yhdistämistä koskeva päätöslauselma, jonka maahan- muuttoministerit hyväksyivät Kööpenhaminassa3 - vuonna 1994 kolme neuvoston hyväksymää päätöslauselmaa, jotka koskivat työskentelyä toimimista varten varten sallittavaa maahanpääsyä, sallittavaa maahanpääsyä sekä opiskelua varten sallittavaa maahanpääsyä4 itsenäisenä amniatinharjoittajana - vuonna 1996 neuvoston hyväksymä päätöslauselma jäsenvaltioiden alueella pitkäaikaisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten asemasta. Nämä asiakirjat ovat enemmänkin poliittisia kuin oikeudellisia, eivätkä ne ole sitovia. Tämä koskee sekä ennen Maastrichtin sopimuksen voimaantuloa että sen jälkeen annettuja päätöslauselmia. Kaikissa näissä päätöslauselmissa on useita poikkeuksia ja tiheään toistuvia viittauksia kansallisiin erityisoloihin. Niiden tulkinta ja siirtäminen osaksi kansallista lainsäädäntöä on jätetty kokonaan kunkin jäsenvaltion harkinnan varaan. Tämä johtaa valokuvamaiseen jäsenvaltioissa vallitsevan tilanteen kuvaamiseen eikä niinkään ensimmäiseen askeleeseen kohti sääntöjen yhdenmukaistamista. Komissio katsoo, että unionin on maahanmuuton ja erityisesti maahanpääsyn alalla annettava oikeudellisesti sitova säädös. Euroopan unionin olisi oikeusvaltioiden unionina selvästi määriteltävä missä määrin ja millä oikeudellisilla edellytyksillä maahanpääsy on mahdollinen. Neuvosto korosti 18 päivänä lokakuuta 1996 annetussa päätöslauselmassaan, jolla vahvistettiin ensisijaiset alat kesäkuuhun 1998 saakka , selvästi seuraavia kahta aihetta: - jäsenvaltioiden alueella laillisesti asuvien kolmansien maiden kansalaisten oikeudellisen aseman tutkiminen - perheiden yhdistämiseen liittyvien kysymysten tutkiminen. Tällainen tehtävä voidaan suorittaa laaja-alaisemmin, ottamalla huomioon myös muihin ryhmiin kuuluvat kolmansien maiden kansalaiset, jotka voivat pyrkiä jäsenvaltion alueelle. Sen vuoksi komissio ehdottaa, että maahanmuuttoilmiötä lähestyttäisiin kokonaisvaltaisesti. Päätöslauselma perheiden yhdistämistä koskevien kansallisten politiikkojen yhdenmukaistamisesta, SN2828/1/93 WGI1497 REVI. Työskentelyä varten jäsenvaltioiden alueelle saapuvien kolmansien maiden kansalaisten maahantulon sallimisen rajoittamisesta 20 päivänä kesäkuuta 1994 annettu neuvoston päätöslauselma, EYVLN:oC274, 19. 9. 1996, s 3; jäsenvaltioiden alueelle itsenäisinä ammatinharjoittajina toimimista varten saapuvien kolmansien maiden kansalaisten maahantulon sallimisen rajoituksista 30 päivänä marraskuuta 1994 annettu neuvoston päätöslauselma, EYVL N:o C 274, 19. 9. 1996, s. 7; kolmansien maiden kansalaisten pääsystä jäsenvaltioiden alueelle opiskelua varten 30 päivänä marraskuuta 1994 annettu neuvoston päätöslauselma, EYVL N:o C 274, 19. 9. 1996, s. 10. EYVL N:o C 80, 18. 3. 1996, s. 2. EYVL N:o C 319, 26. 10. 1996, s. 1. 6 Tämä liittyy komission aikaisempiin aloitteisiin maahanmuuttopolitiikan alalla. Helmikuussa 1994 antamassaan maahanmuutto- ja turvapaikka-asioita koskevassa tiedonannossa komissio ilmaisi aikomuksenaan olevan laatia perheiden yhdistämistä koskeva yleissopimus sekä jatkaa toimintaansa työntekijöiden, itsenäisten ammatinharjoittajien ja opiskelijoiden maahanpääsyn sekä unionin alueella laillisesti oleskelevien kolmansien maiden kansalaisten oikeuksien alalla7. Komissio on sisällyttänyt kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsyä koskevan yleissopimuksen esittämisen vuoden 1996 työohjelmaansa. 5. Miksi komission ehdotus Edellä olevassa alustavassa selvityksessä ja neljännessä luvussa kuvaillussa komission arviossa, jossa käsitellään neuvoston hyväksymien päätöslauselmien vaikutusta, tulee esiin tarve laatia oikeudellisesti sitova asiakirja, jossa selvästi vahvistetaan kolmansien maiden kansalaisten asema ja oikeudet siitä lähtien, kun heidät on päästetty jäsenmaiden alueelle, ja myötävaikutetaan ratkaisevasti näiden henkilöiden oikeusvarmuuteen. Komissiolla on jäsenvaltioiden rinnalla aloiteoikeus VI osastoon liittyvillä aloilla (K. 3 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta), ja se on jo käyttänyt sitä jättämällä neuvostolle yksitoista viikkoa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen ehdotuksen ulkorajojen ylittämistä koskevaksi yleissopimukseksi. Neuvostolle jätettiin maaliskuussa 1997 ehdotus siirtymään joutuneiden henkilöiden väliaikaista suojelua koskevaksi yhteiseksi toiminnaksi9. Tämän yleissopimuksen avulla komissio vahvistaa aikomuksensa käyttää käytettävissään olevia lainsäädännöllisiä välineitä. Tämän säädösehdotuksen tehdessään komissio toteuttaa myös vuoden 1996 työohjelmaansa sisältyvän kohdan. tehdyn unionista Euroopan 6. että maahanmuuttopolitiikka on K. l artiklassa tarkoitettu "yhteistä etua koskeva asia", tämän kuitenkaan rajoittamatta Euroopan yhteisön toimivaltaa. Maahanmuuttopolitiikkaa koskevassa K. l artiklan 3 kohdassa annetaan täsmällinen määritelmä. Oikeudellisen perustan valinnassa ovat ratkaisevia olleet seuraavat kolme seikkaa: osastossa määrätään, sopimuksen VI - ensiksikin 3 kohdan otsake, jossa maahanmuuttopolitiikan lisäksi mainitaan yleisemmin kolmansien maiden kansalaisia koskeva politiikka. Tämä osoittaa, että perustamis sopimuksen tekijät ovat nimenomaisesti halunneet sisällyttää tähän yhteistä etua koskevaan kysymykseen kolmansien maiden kansalaisten laajassa merkityksessä, eli muutoinkin kuin jäsenvaltioon pääsyn edellytysten osalta, tilanteen - seuraavaksi jäsenvaltioihin pääsyn edellytyksiä koskevan 3 kohdan a alakohdan sanamuoto, - lopuksi oleskelun edellytyksiä koskeva 3 kohdan b alakohta, jossa nimenomaisesti mainitaan perheiden yhdistäminen ja työhönpääsy. Asiakirja KOM(94) 23 lopullinen, 23. 2. 1994, 72 - 79 kohdat, s. 21-23, sekä 124 ja 125 kohdat, sivu 35. Ehdotus neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden ulkorajat ylittävien henkilöiden tarkastusta koskevasta yleissopimuksesta, EYVLN:o C l i, 15. 1. 1994, s. 6. EYVLNroC 106,4. 4. 1997, s. 13. 7 Perustamissopimuksen K. l artiklan 3 kohdassa määrätään siis yleisesti ja nimenomaisesti, että unionin jäsenvaltioon laillisesti tulleiden kolmansien maiden kansalaisten oleskelua ja työhönpääsyä koskevat asiat kuuluvat oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön alaan sen estämättä, mitä sosiaalipolitiikasta tehdyn pöytäkirjan 2 artiklan 3 kohdassa määrätään10. 7. Lisäksi huomioonottamisen: ehdotettu säädös mahdollistaa kahden ehdottoman tärkeän seikan - ensinnäkin oikeusvarmuuden: yleissopimus on direktiivin tapaan aivan yksiselitteisesti oikeudellisesti sitova- - toiseksi demokraattisen avoimuuden: tällainen ehdotus kuuluu selvästi oikeus- ja sisäasioiden yhteistyön pääasiallisten toiminta-alojen piiriin, koska siinä on kyse muuttovirtojen hallinnan kannalta ratkaisevan toimenpiteen käyttöönotosta; näin ollen on täysin perusteltua, että puheenjohtajavaltio kuulee Euroopan parlamenttia K. 6 artiklan toisen kohdan määräysten mukaisesti. Tähän komissio joka tapauksessa pyrkii, kuten ulkorajojen ylittämistä koskevan yleissopimusehdotuksen yhteydessäkin. Komissio jättää neuvostolle tämän ehdotuksen perustamissopimuksen K. 3 artiklan 2 kohdan toisen luetelmakohdan c alakohdan mukaiseksi yleissopimukseksi. B, ARTIKLAKOHTAISET PERUSTELUT li artikla Määritelmät Tässä artiklassa täsmennetään yleissopimuksessa käytetyt käsitteet. Samalla nämä käsitteet nivoutuvat muiden, jo voimassa tai valmisteilla olevien oikeudellisten asiakirjojen käsitteistöön, esimerkiksi EY. n perustamissopimuksen 100 c artiklan soveltamiseksi annettujen viisumi- asetusten ja unionin ulkorajojen ylittämisen yhteydessä tapahtuvia henkilötarkastuksia koskevan yleissopimusehdotuksen käsitteistöön. a) Maahanpääsyn käsite ymmärretään tässä siten, että se koskee kaikkia tilanteita, joissa maahan saavutaan yli kolme kuukautta kestävää oleskelua varten, kun taas enintään kolmen kuukauden pituista oleskelua koskevat muut säädökset. Siinä osoitetaan selvästi, että maahanpääsymahdollisuus on ehdollinen, eikä sitä pyytävien kolmansien maiden kansalaisten automaattinen oikeus. b) Oleskelulupa. Tässä yhteydessä on erotettava joka on oleskeluoikeuden luova päätös, ja luvan käytännön muoto: joko todistus oleskeluluvasta tai ei, passiin tehtävä leima ym. toisistaan oleskelulupa, EY:n perustamissopimuksen pöytäkirjaan N:o 14 liitetty sopimus sosiaalipolitiikasta. 8 2 artikla Soveltamisala 1. Euroopan unionin ryhtyessä maahanpääsyedellytysten yhdenmukaistamiseen koko unionin alueella sen on säilytettävä jo voimaan tulleiden kansainvälisten kahden- ja monenvälisten sopimusten säännöstö, olivatpa ne sitten yhteisön sopimuksia tai sekasopimuksia. Näin voidaan noudattaa kansainvälisiä sitoumuksia, jotka yhteisö ja jäsenvaltiot ovat hyväksyneet WTO:n puitteissa. 2. Soveltamisalasta tehdään kolme poikkeusta: - turvapaikanhakijat, jos heidän asemansa perustuu muihin erityisiin asiakirjoihin, erityisesti vuoden 1951 Geneven yleissopimukseen; jotta ei syntyisi epäyhdenvertaista tilannetta jäsenvaltioissa oleskeleviin muihin kolmansien maiden kansalaisiin nähden, tunnustettuihin pakolaisiin sovelletaan tämän yleissopimuksen VIII luvun määräyksiä pysyvästi maahan asettautuneiden henkilöiden asemasta, jos he täyttävät 32 artiklassa määrätyt edellytykset, - siirtymään joutuneet henkilöt, joiden maahanpääsy jäsenvaltioon on sallittu väliaikaiseen suojeluun liittyen, sikäli kuin heidän tilanteensa jo määritelmänkin mukaan on määrä kehittyä siten, että he palaavat alkuperämaahansa heti kun suojelumenettelyn aiheuttaneet syyt ovat poistuneet; tällä hetkellä tällä tarkoitetaan viitattausta jäsenvaltioiden erilaisiin kansallisiin järjestelmiin; tulevaisuudessa, jos komission ehdottama yhteinen toiminta hyväksytään, tämä saatettaisiin ymmärtää viittauksena yhteisen lähestymistavan mukaiseen väliaikaista suojelua koskevaan järjestelmään. - humanitaarisista syistä oleskeluluvan saaneet henkilöt, joiden maahanpääsy rajoittuu yhden jäsenvaltion alueeseen yksinomaan tämän valtion tekemän päätöksen nojalla. 3. Yleissopimuksen määräyksiä ei sovelleta yhteisön oikeuden alaisiin henkilöihin. Tästä johtuen määräykset eivät koske Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja unionin kansalaisia eivätkä viimeksi mainittujen henkilöiden perheenjäseniä, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia ja joilla on Euroopan yhteisön perustamissopimuksen nojalla annetun säädöksen mukaisesti oikeus päästä johonkin jäsenvaltioon ja oleskella siellä. Määräykset eivät myöskään koske kolmansien valtioiden kansalaisia, joilla on Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden sekä ensin mainittujen valtioiden välillä tehtyjen sopimusten nojalla samat maahanpääsyä ja oleskelua koskevat oikeudet kuin unionin jäsenvaltioiden kansalaisilla, eivätkä heidän perheenjäseniään, jotka ovat kolmannen maan kansalaisia ja joilla on näiden sopimusten mukaisesti oikeus päästä johonkin jäsenvaltioon ja oleskella siellä. Nämä määräykset koskevat etenkin ETA- sopimuksen osapuolina olevien valtioiden kansalaisia. Yleissopimuksen määräykset eivät koske myöskään EY:ssä sijaitsevan yrityksen toiseen jäsenvaltioon komennukselle määräämiä työntekijöitä, jotka ovat kolmansien maiden kansalaisia. 3 artikla Ensimmäisten maahanpaäsvhakemusten tutkiminen 1. Ensimmäisenä periaatteena tässä yhteydessä on, että tämän yleissopimuksen mukaista ensimmäistä maahanpääsyä koskevaa hakemusta ei voida ottaa käsiteltäväksi, jos hakija on jo jonkin jäsenvaltion alueella, lukuun ottamatta 31 artiklassa mainittuja tapauksia. Tässä yhteydessä on otettava huomioon, että lyhytaikaisen oleskelun mahdollistavat säännöt eivät kuulu tämän yleissopimuksen piiriin ja että lyhytaikaisen oleskelun (enintään kolme kuukautta) tarkoituksena ei ole pysyvä oleskelu. Tämän vuoksi tämän laillisen lyhytaikaisen oleskelun käyttäminen maahanpääsyn hakemiseen tämän yleissopimuksen nojalla merkitsisi lyhyen oleskelun väärinkäyttöä ja kannustaisi jäämään maahan jopa laittomasti lyhyen oleskelun jälkeen. On huomattava, että merkittävä osa parhaillaan laittomasti maassa oleskelevista on itse asiassa tullut maahan laillisesti juuri lyhyttä oleskelua varten. Hakijan on siis oltava kolmannessa maassa hakemuksen jättöhetkellä, ja hän voi tulla jäsenvaltion alueelle vasta saatuaan ilmoituksen myönteisestä päätöksestä. 2. Vaikka päätös maahanpääsyn sallimisesta tai epäämisestä kuuluukin hakemuksen kohteena olevan valtion toimivaltaan, hakemusten käsittelylle olisi kuitenkin määriteltävä yhteiset säännöt, jotka varmistavat hakijalle sen, että hänen tilanteensa tutkitaan perusteellisesti, ja jotka samalla tietynasteisen yhden mukaisuuden, jolloin vältetään se, että jonkin jäsenvaltion vetovoima muodostuu suuremmaksi kuin muiden. takaavat jäsenvaltioille hakemusten käsittelyn 4 artikla Matkustusasiakirjat 1. Olisi vaikea kuvitella, että sallittuaan kolmannen maan kansalaisen vastaanottamisen jäsenvaltio ei antaisi tälle henkilölle lupaa tulla alueelleen. Viisumien antamista on tarvittaessa siis helpotettava mahdollisimman paljon. Näin tehdessään jäsenvaltio säilyttää mahdollisuuden tarkistaa, että maahanpääsyn sallimishetken ja sen hetken välillä, jolloin henkilö saapuu jäsenvaltion alueelle, ei ole ilmennyt uusia seikkoja, jotka aiheuttavat maalianpääsyn epäämisen. 2. Samat mahdollisuudet on annettava henkilöille, jotka suorittavat kauttakulkumatkan muun kuin maahanpääsyn sallineen jäsenvaltion alueella. Kauttakulkuvaltion tällöin mahdollisesti ottaman riskin vastapainona jäsenvaltioiden välillä on olemassa takaisinottoa koskevat menettelytavat. 5 artikla Mahdollisuus poistua maasta 1. Jos kolmannen maan kansalainen pyytää jäsenvaltioon pääsyä, hänellä on periaatteessa tarkoituksena oleskella siellä kiinteästi ja säännöllisesti. Sen vuoksi on normaalia, että jos hän poistuu tämän jäsenvaltion alueelta, hänen oleskeluoikeutensa säilyminen riippuu tiettyjen edellytysten täyttämisestä. Olisi kuitenkin unionin vapaustavoitteiden ja yksilön oikeuksien vastaista rajoittaa tämän oikeuden säilyminen koskemaan ainoastaan pysyvästi maassa asuvia. Kyseisille henkilöille on siis annettava mahdollisuus poistua lakisääteisten lomien pituiseksi ajaksi sekä lisäksi 13 viikoksi vahvistetuksi ajaksi syistä, jotka liittyvät hänen yksityiselämäänsä. Palkkatyössä oleviin yleisesti liittyvää lakisääteisten lomien 10 käsitettä sovelletaan tässä soveltuvin osin myös muihin ryhmiin (lähinnä itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja opiskelijoihin). Lukuun ottamatta poistumista maasta yksityis elämään liittyvistä syistä kolmannen maan kansalainen voi joutua poistumaan maasta suoraan hänen maahanpääsyynsä vaikuttaneihin syihin liittyvistä syistä (esimerkiksi tutkimustehtävissä toiseen jäsenvaltiossa oleva opiskelija jäsenvaltioon lähettämä työntekijä). Tällöin hän ei ole edellä vahvistettujen rajoitusten alainen. tai yrityksensä toisessa 2. Kun kolmannen maan kansalaisiin, jotka on yleissopimuksen 32 ja 33 artiklan mukaisesti sovelletaan unionissa oleskelun asettautuneiksi, tunnustettu pysyvästi maahan mahdollistavaa erityismenettelyä, näihin henkilöihin sovelletaan myös yhteisön oikeudessa määriteltyjen ehtojen kaltaisia edellytyksiä. Lisäksi on otettava huomioon erityistilanne, jossa pysyvästi maahan asettautuneiksi tunnustetut henkilöt haluavat vaihtaa oleskelujäsenvaltiota ja jotka jonkin ajan kuluttua haluavat palata ensimmäiseen oleskelujäsenvaltioon ilman, että heidän asemaansa olisi tunnustettu toisessa jäsenvaltiossa. Näiden tilanteiden kattamiseksi 2 kohdassa tarkoitettu maastapoistumisaika voidaan tässä erityistapauksessa ylittää. 3. Yhtä välttämätöntä on ottaa huomioon tilanteet, jolloin kolmannen maan kansalainen tietää joutuvansa poistumaan pitemmäksi ajaksi kuin sallittua, tai jolloin hän on jo sen jäsenvaltion ulkopuolella, jossa hän tavanomaisesti asuu, ja joutuu pidentämään poissaoloaan: näin voi olla varsinkin terveydellisistä syistä. Näissä tapauksissa poissaolomahdollisuutta voidaan laaditaan pidentää sillä edellytyksellä, että esitetty syy esiintyy yleissopimuksen soveltamistoimenpiteenä jäsenvaltioiden välisten eroavuuksien välttä miseksi. luettelossa, joka 6 artikla Oleskeluluvan uusimjneji 1. Tässä ilmaistu yleinen oikeussääntö on se, että kolmannen maan kansalainen, jonka oleskeluluvan voimassaolo päättyy, voi pyytää paikalla oleskeluluvan uusimista, jos hän yhä täyttää maahanpääsyn edellytykset. 2. Toinen tässä aitiklassa tämän yleissopimuksen 3 artiklan mukaisesti annettu periaate on se, että 31 artiklassa mainittuja poikkeuksia lukuun ottamatta oleskelulupaa ei voida uusia paikalla vetoamalla muihin syihin kuin niihin, joiden vuoksi ensimmäinen lupa myönnettiin. Henkilön, joka haluaa oleskella jäsenvaltiossa toisin perustein, on siis palattava kolmanteen valtioon tehdäkseen siellä uuden hakemuksen. Menettelyn väärinkäytön estämiseksi asianomaisen on sen lisäksi, että hän oleskelee kolmannessa valtiossa uuden hakemuksen tekemiseksi, odotettava siellä ilmoitusta myönteisestä päätöksestä, jotta hän voisi palata takaisin hänet uudelleen vastaanottavaan jäsenvaltioon. 3. Joissakin tilanteissa vaatimus lähteä jäsenvaltioiden alueelta erityyppisen oleskeluluvan hakemiseksi on tarpeettoman byrokraattinen. Esimerkkinä on tapaus, jossa palkansaajasta tulee sen yhtiön omistaja tai osakas, jossa hän työskentelee. Edellä 2 kohdassa kuvattuun menettelyyn liittyvä keskeytys voisi vaarantaa itse toiminnan ja sitä myöten työpaikan. 11 Tietyille työn vuoksi maahan päässeille henkilöryhmille on varattava mahdollisuus poikkeuksiin. Jotta edellisessä artiklassa esitetyn pääperiaatteen merkitystä ei kuitenkaan mitätöitäisi, näiden erityispoikkeusten on kuuluttava ainoastaan tämän sopimuksen soveltamistoimenpiteistä laaditun rajoittavan luettelon piiriin. 4. Pysyvästi maahan asettautuneiksi tunnustettujen henkilöiden osalta oleskelulupa ei liity enää tiettyyn maahanpääsyn syyhyn, koska heillä on mahdollisuus harjoittaa mitä tahansa toimintaa, opiskella tai oleskella maassa muin perustein. Tämän vuoksi he voivat uusia oleskelulupansa, vaikka heidän oleskelunsa syy on muuttunut, lähtemättä jäsenvaltioiden alueelta hakeakseen uutta maahanpääsyä. 7 artikla Periaatteet 1. Koska työmarkkinatilanne ei salli valikoivasta lähestymistavasta luopumista palkkatyötä varten myönnettävän maahanpääsyn osalta, artiklassa määritellään hakemuksen hyväksymis edellytykset. Tällöin pyritään kaksinaiseen tavoitteeseen, eli siihen, ettei haitata yrityksiä samalla kun vältetään lisäämästä valtiossa tarjolla olevaa työvoimaa niin kauan kuin siellä jo laillisesti oleva työvoima on vailla työtä. Maahanpääsy voidaan sallia siinä tapauksessa, että kyseiseen työpaikkaan ei lyhyellä aikavälillä voida ottaa Euroopan unionin kansalaista tai sen jäsenvaltion, jossa työtarjous on tehty, alueella jo asuvaa kolmannen maan kansalaista, joka jo kuuluu tämän jäsenvaltion normaaleille työmarkkinoille, tai kolmannen maan kansalaista, jota pidetään pysyvästi maahan asettautuneina. Viimeksi mainitussa tapauksessa kysymys on toiseen jäsenvaltiossa pysyvästi asettautuneiden oikeuksista. 2. Koska yleissopimus on maahanpääsyä koskevien sääntöjen puitesäädös, edellisen kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan soveltamista koskevien sääntöjen mukaisesti. Tämä koskee erityisesti työtarjouksen tekemisessä noudatettavaa pakollista menettelyä sen varmistamiseksi, että 7 artiklan 1 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyty. Artiklassa asetetaan maahanpääsyä tutkiville viranomaisille ensisijaisesti keinoa, ei tulosta koskeva velvoite. Soveltamista koskevia yksityiskohtaisia sääntöjä laadittaessa on käytettävä hyväksi nykyisiä (asetuksella (ETY) N:o 1612/68 perustettuja, EURES-järjestelmä) yhteisön järjestelmiä, jotta vältettäisiin päällekkäisen työn tekeminen. $ artikla Menettely työsopimuksen, 1. Artiklassa ei anneta mahdollisuutta maahanpääsyn sallimiseen työpaikan etsimiseksi paikalla. Maahanpääsy työntekoa varten on mahdollinen ainoastaan, jos kolmannen maan kansalainen on etukäteen saanut työsopimuksen ja luvan ottaa tämä työ vastaan. ensimmäisen maahanpääsyn, joka mahdollistaa Alkuperäisen voimassaoloaika ei saa olla alle yhden vuoden. Oleskeluluvan voimassaoloaika vastaa yleensä työsopimuksen voimassaoloaikaa, mikä vakauttaa oikeudellisesti työntekijän ja hänen työnantajansa aseman. Kuitenkin jos kyseessä on pitkäaikainen työsopimus (esimerkiksi toistaiseksi voimassa oleva työsopimus), jäsenvaltion on myönnettävä työsopimuksen voimassaoloaikaa vastaava oleskelulupa. Tämän vuoksi alkuperäisen maahanpääsyn osalta vahvistetaan rajaksi neljä vuotta. 12 2. Tämän kohdan mukaan uusiminen on mahdollista ja hakemus on tehtävä paikalla. Jotta oleskelulupa voitaisiin uusia, 7 artiklan 1 kohdan mukaisten edellytysten on kuitenkin edelleen täytyttävä. 9 artikla Kausityöntekijät 1. Kausityö on nykyisin todellisuutta monilla taloudellisen toiminnan aloilla (hotelliala, maatalous) ja vaatii erityistä sääntelyä, jotta kolmansien maiden kansalaiset voisivat tehdä sitä, samalla kun kuitenkin vältetään heidän oleskelunsa pitkittyminen yli välttämättömän ajan. Kausityöntekijän toiminnalle on leimaa-antavaa sen henkilöön liittyvä puoli (kotipaikka ei muutu) ja sisältöön liittyvä puoli (harjoitettavan toiminnan luonne). 2. Maahanpääsyoikeuden kesto rajoitetaan suhteessa muuhun palkalliseen toimintaan, joka voi olla maahanpääsyn perusteena: se ei voi ylittää kuutta kuukautta kalenterivuoden aikana. 3. Tässä kohdassa määrätään, että voimassaoloa voidaan pidentää ainoastaan silloin, kun alkuperäinen maahanpääsyoikeus on myönnetty lyhyemmäksi ajaksi kuin kuudeksi kuukaudeksi, ja siinä jättämisen edellytykset täsmennetään pidentämishakemuksen (hakemuksen jättäminen paikalla työnantajan toimesta, riittävät perustelut). Kausityöntekijän oleskelun enimmäispituudeksi kalenterivuoden aikana jää siis kuusi kuukautta. 4. Vaikka työntekijän maassaolo on tiukasti rajoitettu kuuteen kuukauteen kalenterivuodessa, se voidaan uusia vuodesta toiseen. Tässä kohdassa määrätään, että maahanpääsyhakemuksia käsiteltäessä annetaan etusija kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat jo harjoittaneet jäsenvaltiossa kausityötä venattuna kolmansien maiden kansalaisiin, jotka eivät ole koskaan harjoittaneet tällaista toimintaa. Tämän määräyksen avulla voidaan osaltaan välttää, että kausityöntekijä yrittää luvattomasti pidentää oleskeluaan jäsenvaltiossa kuuden kuukauden enimmäisoleskeluajan päätyttyä. 1Q artikla Rajatyöntekijät 1. Tämän määräyksen avulla on tarkoitus edistää niiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden raja-alueiden välisiä yhteyksiä ja suhteita, joilla on yhteisiä rajoja. Raja-alueella tarkoitetaan tässä kyseisten jäsenvaltioiden välillä tehdyissä kahdenvälisissä sopimuksissa tarkoitettua raja-aluetta. Yleissopimuksen 7 artiklan periaatteista on mahdollista poiketa rajatyön tekijöiden osalta, joiden tilanteelle on tunnusomaista sen henkilökohtainen puoli (paitsi että työntekijän kotipaikka pysyy ennallaan, hän myös palaa joka päivä tai kerran viikossa siihen kolmanteen maahan, jossa hän oleskelee). 2. Toiminnan harjoittamispaikan suhteen on olemassa rajoitus: sitä ei voida harjoittaa koko jäsenvaltion alueella, vaan ainoastaan tämän naapurimaana olevan jäsenvaltion raja-alueella sijaitsevassa paikassa. Harjoitettavan toiminnan laadun suhteen ei sen sijaan ole rajoituksia. 13 11 artikla Määritelmä Iässä artiklassa määritellään maahanpääsy itsenäisen taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi; sen ytimenä on, ettei toiminnan harjoittajalla ole minkään työnantajan alainen. Selvää lienee, että tässä määritelmässä viitataan ensisijaisesti luonnollisen henkilön mahdollisuuteen saapua jäsenvaltion alueelle. Tämä määritelmä kattaa kaksi tilannetta: tilanteen, jossa kyseinen henkilö sijoittautuu jäsenvaltion alueelle harjoittamaan toimintaa, ja tilanteen, jossa kyseinen henkilö tai jäsenvaltioon, harjoittaa toimiakseen yksityishenkilönä, tai toimiakseen unionin ulkopuolella sijaitsevan yrityksen lukuun. toimintaa sijoittautumatta tarjotakseen palveluja lähinnä 12 artikla Maahanpääsyn edellytykset Tämän ja seuraavan artiklan aiheena on 11 artiklan kohdalla kuvatuista tilanteista ensimmäinen. Lupa päästä jäsenvaltion alueelle näissä tapauksissa edellyttää kahta seikkaa. Kolmannen maan kansalaisella on ennen jäsenvaltion alueelle tuloaan on tässä jäsenvaltiossa oltava riittävästi varoja sen toiminnan aloittamiseen, jota varten hän hakee maahanpääsyä. Tarkoituksena on selvittää, onko hakijalla todellista halua ja taloudellisia mahdollisuuksia harjoittaa toimintaa, jota maahanpääsyhakemus koskee. Toisen, puhtaasti taloudellisen edellytyksen avulla on tarkoitus varmistaa, että kolmannen maan kansalaisen maahanpääsy tuottaa lisäarvoa sen maan taloudelle, johon hän asettuu asumaan. Tätä lisäarvoa on mahdollisuuksien mukaan arvioitava objektiivisesti. Myönteinen vaikutus työllisyystilanteeseen näyttää olevan tässä suhteessa objektiivisimpia arviointiperusteita. Niinpä jos esimerkiksi kahden vuoden määräajassa, joka on oleskeluluvan vähimmäisvoimassaoloaika, hakija palkkaa työntekijän osa-aikaisestikin, käyttää yhtä tai käyttää säännöllisesti alihankkijoita, on käytettävissä työllisyydelle tuotettua lisäarvoa koskevia objektiivisia arviointiperusteita. tai useampaa palveluyhtiötä (tilintarkastus, tietojenkäsittely, huolto) Lisäksi on selvää, että harjoittaessaan toimintaa kolmannen maan kansalaisen on noudatettava kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevaa, tähän toimintaan liittyvää lainsäädäntöä. Tämän artiklan 4 kohdassa määrätyissä soveltamista koskevissa säännöissä voidaan erityisesti vahvistaa luettelot sallituista toiminnoista. 13 artikla Qleskelnlupa 1. Oleskelulupa myönnetään vähintään kahdeksi vuodeksi kahdesta syystä. Yhtäältä maahanmuuttajiksi pyrkijöiden oleskelun keston yhdenmukaistamiseksi työehdon osalta ja toisaalta, toimintansa kehittämiseen. Hakemus uusimisesta voidaan jättää paikalla, jos se koskee samaa toimintaa tai toimintaa, joka on jatkoa sille tai on kehittynyt siitä. itsenäisillä ammatinharjoittajilla olisi tarpeeksi aikaa jotta 2. Oleskeluluvan uusimiseksi vaaditaan lisäedellytysten täyttämistä. Henkilön on oltava todella harjoittanut toimintaa (on tutkittava, onko alkuperäistä maahanpääsyä todella käytetty ilmoitettuun tarkoitukseen; tavoitteena on välttää alkuperäistä maahanpääsyä koskevien määräysten väärinkäyttö). Uusimista pyytävän henkilön on voitava jatkaa toiminnan harjoittamista tulevaisuudessa. Kolmas edellytys on, että oleskeluluvan myöntämisellä todetaan olevan myönteinen vaikutus jäsenvaltion työmarkkinoihin. 14 14 artikla Palvelujen tarjoaminen Toinen 11 artiklan kohdalla kuvatuista tilanteista koskee palveluiden tarjoamista ilman sijoittautumista jäsenvaltion alueelle. Kun otetaan huomioon tästä aiheutuvien konkreettisten tilanteiden moninaisuus ja toisaalta monenkeskiset kansainväliset sopimukset (GATT, GATS), voitaneen tämäntyyppisen toiminnan edellytysten vahvistaminen jättää soveltamista koskeviin sääntöihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta EY:n perustamissopimuksen 59 artiklan 2 kohdan soveltamista. 15 artikla Maahanpääsy opiskelua varten Maahanpääsy voidaan sallia ainoastaan, jos hakija esittää asiakirjoina todisteet pääsystään korkeakouluun; korkeakoulun on oltava joko valtion tai valtion hyväksymä, jotta vältettäisiin "mukavuuskorkeakoulut". Maahanpääsyyn oikeuttavat opintomuodot on määritelty selvästi ja rajoittavasti, jotta kaikki jäsenvaltioiden korkeakoulujärjestelmien tarjoamat mahdollisuudet tulisivat huomioon otetuiksi. 16 artikla Oleskeluinpa 1. Tällä alalla pääperiaatteena on, että koska oleskelun kesto on tiukasti sidoksissa opintojen kestoon, myönnettävän oleskeluluvan voimassaolo noudattelee opintojakson kestoa. Jotta varmistettaisiin, että maahan päässyt henkilö todella harjoittaa opintoja, oleskeluluvan voimassaoloajan on vastattava korkeakouluun kirjoittautumisen aikaa. täydellisen opintojakson suorittamiseksi 2. Oleskeluluvan uusimisessa on noudatettava samoja periaatteita. Luvan haltijan on siis esitettävä todisteet siitä, että hän todella harjoittaa opintoja (opintotodistukset, todistukset tutkintomenestyksestä ym. ). Jotta ei syntyisi syrjivää tilannetta jäsenvaltioiden kansalaisiin verrattuna, tarvittavaan kokonaisaikaan on sisällytettävä tietty epäonnistumisten ja kertauksen vara; koska tätä oikeutta ei voida laajentaa liiallisesti vääristämättä opiskelua varten sallittavan maahanpääsyn tarkoitusta, sallittava epäonnistumisvara määräytyy soveltamistoimenpiteiden perusteella. On selvää, että todisteet ja valvontamuodot eivät saa olla kohtuuttomia vastaaviin yhteisön opiskelijoilta pyydettyihin nähden, 3. Myöskin syrjinnän välttämiseksi ja todellisen opintotilanteen huomioon ottamiseksi on varaudutta siihen, että ensimmäinen opintovuosi (lukuun ottamatta ensimmäistä opintojaksoa seuraavia opintojaksoja) on usein vuosi, jolloin opiskelija etsii suuntaansa. Sen vuoksi on ymmärrettävää, että opiskelija voi tämän ensimmäisen vuoden lopussa valita uuden opintosuunnan, ja hänelle voidaan antaa paikalla lupa aloittaa uusi opintojakso. Tämä opintosuunnan muutos voidaan tietenkin hyväksyä ainoastaan kerran, ja siitä on tehtävä uusi lupahakemus tämän yleissopimuksen 3 artiklan mukaisesti. 4. Artiklan soveltamistoimenpiteistä annetaan yksityiskohtaiset säännöt. 15 17 artikla Opiskelijoiden työlupa Myös tämän artiklan perustana on opiskelua varten myönnettävää maahanpääsyä koskeva päätöslauselma. Pääperiaatteena on se, että opiskelua varten myönnetystä maahanpääsystä ei saa tulla peitetysti muihin tarkoituksiin, erityisesti työntekoa varten, myönnettyä maahanpääsyä. Sellaisen palkallisen toiminnan, jota opiskelija voi harjoittaa, on siten täytettävä kaksi edellytystä, eli sen on oltava osa-aikaista ja kestoltaan ja vaativuudeltaan sellaista, että se ei häiritse opintoja. 18 artikla Opintojen päättyminen 1. Yleissopimuksen 15 artiklan a, b ja c alakohdissa määriteltyjen opintomuotojen välillä on selvä jatkuvuussuhde. Näin ollen voidaan ajatella, että henkilö, joka on menestyksellä suorittanut 15 artiklan a alakohdan mukaiset opinnot, voi jatkaa saman artiklan ja kohdan b ja c alakohdan mukaisilla opinnoilla. Jos tämän opiskelijan olisi haettava uudelleen maahanpääsyä 3 artiklan mukaisesti, hakemuksen tutkimisaika huomioon ottaen hän ei voisi jatkaa opintojaan heti seuraavana lukuvuonna; tämän vuoksi hänellä on ainoastaan tässä tapauksessa oikeus hakea oleskelulupansa pidennystä paikalla suorittaakseen uuden opintojakson. Tällä perusteella vastaavaa poikkeusta ei myönnetä, jos on kyse alemman tason opintojen aloittamisesta. Sitä vastoin d alakohdan mukaisessa tapauksessa (tutkimusstipendi laboratoriossa tai tutkimuskeskuksessa ym. ) tutkimustyö voi alkaa heti muun opintojakson päättymisen jälkeen. On siis johdonmukaista, että d alakohdassa tarkoitettuun tutkimustyöhön voitaisiin voitaisiin antaa lupa paikalla tehdyn pyynnön jälkeen. 2. Opintojen päätyttyä henkilö lähtee jäsenvaltion alueelta. Hän voi palata jäsenvaltioiden alueelle muilla perusteilla hakemalla maahanpääsyä normaalin, erityisesti 3 artiklassa määrätyn, menettelyn mukaisesti. 19 artikla Harjoittelijat 1. Tämä artikla on sijoitettu tähän johdonmukaisuuden vuoksi, koska ammattikoulutus, joka on lähinnä jatkokoulutusta, seuraa alkukoulutuksen jälkeen. Harjoittelija on siis jo työelämässä oleva henkilö, joka haluaa lähinnä ammattiin liittyvää täydennyskoulutusta parantaakseen pätevyyttään. Tämän artiklan mukaan harjoittelijalle voidaan myöntää pääsy jäsenvaltion alueelle ainoastaan jos se harjoittelu, jonka hän aikoo suorittaa jäsenvaltiossa, liittyy selvästi ja ilmeisesti hänen ammattikoulutukseensa, eikä tätä harjoittelua voi suorittaa hänen alkuperämaassaan sen tason tai erikoistumisasteen vuoksi. 2. Harjoittelijaksi pyrkivän henkilön on siis oltava sellaisessa asemassa, että hänen läsnäolonsa ei aiheuta jäsenvaltioille sosiaalikuluja eikä tosiasiallisesti merkitse maahanpääsyä työntekoa varten. Hakijan on esitettävä virallisesti hyväksytyn ammattikoulutuslaitoksen kanssa tekemänsä sopimus, jossa määrätään myös harjoitteluajan palkka. Hänen on lisäksi todistettava kuuluvansa sellaisen sosiaaliturvan piiriin, joka kattaa riskit jäsenvaltiossa, jossa hän oleskelee. 16 3. Myös tässä kohdassa on noudatettava samaa mahdollisimman suuren vastaavuuden periaatetta oleskeluluvan voimassaoloajan ja harjoitteluajan välillä kuin koko tässä osastossa. Jatkokoulutuksessa saatujen kokemusten perusteella voidaan havaita, että tällainen harjoittelu harvoin kestää yli vuoden, ja niinpä aluksi myönnetään vuoden mittainen oleskelulupa. Vuoden mittainen pidennys myönnetään ainoastaan saman harjoittelun jatkamiseksi, eikä mistään muusta syystä. 20 artikla Erityiset ohjelmat 1. On muistettava, että yhteisö toteuttaa talousarvionsa kautta yhteistyöohjelmia pätevöit- tääkseen ohjelmien kohteina olevien kolmansien maiden kansalaisia. On siis loogista ja johdonmukaista helpottaa tutkijoiden maahanpääsyä. tällaisten opiskelijoiden, harjoittelijoiden ja 2. Soveltamista koskevissa säännöissä voidaan antaa näitä järjestelyjä koskevia konkreettisia yksityiskohtaisia sääntöjä (nopeutettu menettely, maksuhuojennukset jne. ). 21 artikla Soveltamisalan rajoitukset Opiskelua varten myönnettävän maahanpääsyn soveltamisala rajoittuu tiukasti korkean asteen koulutukseen, kuten neuvoston tätä alaa koskevassa päätöslauselmassakin ilmoitettiin. Perus- ja keskiasteen koulutus kuuluu perheiden yhdistämistä koskevien sääntöjen piiriin. Vaikka oppisopimuskoulutusta ei ole nimenomaisesti otettu huomioon tässä tekstissä, se kuuluu tiettyjen sääntöjen piiriin: yhdistettyjen perheiden jäsenet voivat saada oikeuden ikäryhmälleen järjestää tarkoitettuun oppisopimuskoulutukseen. Silloin kun oppisopimuskoulutuksen korkeakoulu tai vastaava, se kuuluu osana tavanomaisiin opintoihin. Harjoittelijoihin sovellettavat säännöt voivat kattaa osittain myös oppisopimuskoulutuksen. 1% artikla Maahanpääsyn edellytykset Tämän ehdotuksen eri osastot kattavat hyvin laajasti henkilöryhmät, jotka voivat hakea maahanpääsyä. On kuitenkin olemassa henkilöitä, jotka eivät kuulu näihin henkilöryhmiin, mutta joilta ei siitä huolimatta voida suoralta kädeltä evätä mahdollisuutta oleskella jäsenvaltiossa. Esimerkkeinä ovat eläkeläiset, pääomatuloilla eläjät, tekijänoikeustuloja nauttivat kirjailijat ja au pair -apulaiset. Koska nämä henkilöt eivät tulisi työmarkkinoille, vaikka olisivatkin kuluttajia ja nettoinvestoijia jäsenvaltiossa, jonne he pyrkivät, vaikuttaa loogiselta suhtautua heidän hakemukseensa myönteisesti, jos he täyttävät selvät edellytykset. Nämä edellytykset, jotka on määriteltävä tarkoin soveltamissäännöissä, ovat juuri sellaisia, jotka takaavat sen, että näiden henkilöiden oleskelu ei aiheuta vastaanottavalle jäsenvaltiolle mitään uusia velvoitteita, varsinkaan sosiaalikulujen osalta. 17 23 artikla Oleskelulupa 1. Oleskelulupa myönnetään vallintaan yhden vuoden ajaksi. 2. Tämän lisäksi jäsenvaltio voi uusia oleskeluluvan joko vuodeksi kerrallaan tai pitemmiksi jaksoiksi. Uusimisen ehtona on tietenkin 22 artiklassa mainittujen edellytysten täyttäminen, erityisesti sellaisten todisteiden esittäminen, joita hakijalta tässä yhteydessä voidaan vaatia. 24 artikla Periaatteet erityisesti Oikeus perheiden yhdistämiseen perustuu kansainvälisen oikeuden ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelua koskevan 4 päivänä marraskuuta 1950 tehdyn, eurooppalaisen yleissopimuksen mukaiseen perhe-elämän loukkaamattomuuteen. Tämän luvun määräysten avulla on tarkoitus luoda edellytykset tämän oikeuden harjoittamiselle Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. Perheiden yhdistämisoikeuden noudattaminen on sovitettava yhteen sen kanssa, että jäsenvaltioilla on valta valvoa kolmansien maiden kansalaisten tuloa alueelleen. ja 1. Tässä kohdassa määritellään perheiden yhdistämisen perusedellytykset: ensiksikin laillinen oleskelu siinä jäsenvaltiossa, jossa perheen yhdistämishakemus on tehty, ja toiseksi oleskelun kesto. Keston määrittelyperusteena on käytetty sitä, että on varmistuttava hakijan tähänastisen oleskelun vakaudesta (vähintään vuoden oleskelu) sekä siitä, että hänellä on myös (tämän vuoksi edellytetään oleskeluoikeuden olevan edelleen voimassa vähintään kahden vuoden ajan). tulevaisuudessa odotettavissa vakaa oleskelu 2. Koska opintojen kokonaiskesto saattaa olla monta vuotta, ei opiskelijoilta voida kieltää oikeutta perhe-elämään. Tätä ryhmää koskevat edellytykset olisi näin ollen vahvistettava. Tämän vuoksi on suunniteltu, että he voisivat pyytää perheensä yhdistämistä oleskeltuaan maassa yhteensä yli kaksi vuotta (tähänastisen oleskelun vakautta koskeva edellytys) ja että heillä on vuoden oleskelulupa (tulevaisuudessa odotettavissa oleva vakaa oleskelu). 25 artikla Euroopan unionin kansalaisten perheenjäsenet, jotka eivät kävtä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen Yleissopimuksessa määrätään kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsystä. Yhteisön oikeudessa säädetään sellaisten kolmannen maan kansalaisten perheen yhdistämisestä, jotka ovat oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen käyttäneen Euroopan unionin kansalaisen perheenjäseniä. Lainsäädännössä on siis aukko sellaisten kansalaisten perheiden yhdistämisen osalta, jotka eivät ole käyttäneet oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen. Kansallisessa oikeudessa säädetään joissakin tapauksissa tästä tilanteesta, mutta yleensä rajoittavammin (lasten ikä, oikeus sukulaisia ylenevässä polvessa koskevaan yhdistämiseen). Koska on vain yksi unionin kansalaisuus, nykyisen tilanteen aukot on paikattava ja säädettävä unionin kansalaisten yhdenvertaisesta kohtelusta. 18 26 artikla Henkilöryhmät, joilla on oikeus tulia yhdistetyiksi 1. Tässä artiklassa määritellään, ketkä kuuluvat perheiden yhdistämisen piiriin. Tällaisia henkilöitä ovat ydinperheen jäsenet, eli puoliso ja lapset. On selvää, että avioliiton on oltava sen jäsenvaltion, jossa hakemus on tehty, oikeusjärjestelmän perusperiaatteiden mukainen. Tämä ei periaatteessa salli samaa sukupuolta olevien henkilöiden yhdistämistä eikä puolisoiden yhdistämistä moniavioisuustapauksissa. Avioparin lasten kohdalla ei adoptoituja lapsia erotella mitenkään muista; kuitenkin jos adoptiopäätös ei ole jäsenvaltion viranomaisen tekemä, sen on oltava tämän jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tunnustama. Niiden lasten osalta, jotka ovat ainoastaan toisen puolison lapsia (kohdan kolmas luetelmakohta), edellytykset ovat yksityiskohtaisempia, erottelematta mitenkään avioliiton ulkopuolella tai aikaisemmasta avioliitosta syntyneitä lapsia; on varmistettava, että lapsen yhdistämistä perheeseen hakevalla vanhemmalla on yksinään huoltajuus, sen välttämiseksi, että yhdistäminen itse asiassa mitätöisi toisen vanhemman oikeudet huoltajana. 2. Lapsen on oltava alaikäinen, eli hänen on oltava kyseisen jäsenvaltion lain mukaista täysi- ikää nuorempi. Vuonna 1993 annetun päätöslauselman mukaan iän on oltava alhaisempi kuin 16-18 vuoden enimmäisikä. Lain mukaisen täysi-ikäisyyden ottaminen lähtökohdaksi perustuu alaikäisen määritelmään, eli hän on henkilö, joka ei vielä ole oikeudellisesti ja taloudellisesti irtautunut ydinperheestä. Samalla kun tämän perusteen käyttö mahdollistaa maahanpääsysääntöjen yhdenmukaistamisen, se on myös toissijaisuuden periaatteen mukainen, sillä laillisen täysi-ikäisyyden määrittely kuuluu yksinomaan kansallisen oikeuden piiriin. Toinen tämän artiklan sisältämä edellytys on se, että lapsi ei ole naimisissa. Näiden kahden edellytyksen avulla voidaan varmistaa, että lasten yhdistäminen perheeseen on mahdollista silloin, kun he ovat sekä oikeudellisesti että tosiasiallisesti riippuvaisia yhdistäjästä. 3. Huollettavina olevia sukulaisia ylenevässä polvessa koskevaa yhdistämistä ei yleissopimuksessa katsota velvoitteeksi, vaan jäsenvaltiot säilyttävät harkintavaltansa tässä asiassa. Tällaiseen yhdistämiseen on kuitenkin suhtauduttava suopeasti. Sama koskee vanhempiensa huollettavina olevia sukulaisia alenevassa polvessa iästä riippumatta (esimerkiksi vaikeavammaiset). Näissä tapauksissa on vaadittava 28 artiklassa määrättyjen edellytysten (asunto ja riittävä toimeentulo) täyttämistä. 27 artikla Petos Maahanpääsysääntöjen kiertämiseksi seuraamuksia, joilla estetään perheiden yhdistämistä koskevien sääntöjen väärinkäyttö. tehtävien petosten välttämiseksi on säädettävä 1. Tämä artikla koskee mahdollisia petoksia ja väärennöksiä. Kun tällaisia petoksia ja väärennöksiä havaitaan, rangaistusseuraamuksena on maahanpääsyn epääminen, jos sitä ei vielä ole myönnetty, tai oleskeluluvan peruuttaminen. 19 2. Petosten tai väärennösten lisäksi on olemassa muunkinlainen väärinkäytösten mahdollisuus: avioliitto on voitu solmia tai adoptio toteuttaa pelkästään maahanpääsyn mahdollistamiseksi perheiden yhdistämistä verukkeena käyttäen. Jos ilmenee, että näin on tapahtunut, valtiolla on mahdollisuus evätä maahanpääsy tai peruuttaa oleskelulupa. Jäsenvaltioille on jätetty harkinnanvaraa, jotta ne voisivat noudattaa varovaisuutta arvioidessaan näitä vaikeasti todistettavia asioita. 28 artikla Asunto ja toimeentulo 1. Henkilön, joka haluaa käyttää oikeuttaan perheen yhdistämiseen, on jätettävä hakemus siihen valtioon, jossa hän oleskelee. Artiklassa määritellään ne aineelliset edellytykset (asunto ja toimeentulo), jotka asianomaisen on täytettävä, jotta hänen hakemuksensa voitaisiin hyväksyä. Yhdistäjällä on oltava taloudelliset ja aineelliset varat perheensä toimeentuloa varten siten, että yhdistämisoikeuden käyttö ei aiheuta jäsenvaltiolle seurauksia kulujen muodossa. Kolmannen maan kansalainen voi 23 artiklan nojalla käyttää tätä oikeutta vasta asuttuaan jäsenvaltiossa vuoden ajan. Tämä merkitsee, että yhdistämistä hakevan perheenjäsenet voivat päästä unionin alueelle vasta vähintään vuoden päästä yhdistäjän maahantulosta. Kuitenkin jos yhdistäjän olisi odotettava vuosi jättääkseen hakemuksen, tutkinnan pituus voisi aiheuttaa sen, että perheenjäsenet tulevat maahan paljon myöhemmin kuin vuoden kuluttua yhdistäjän maahantulosta. Jos kolmannen maan kansalaisella tämän vuoksi on oikeus vielä vähintään vuoden oleskeluun, hän voi jättää yhdistämishakemuksen kuusi kuukautta maahantulonsa jälkeen. Näin ollen kohtuullisessa tutkinta-ajassa perhe voi yhdistyä vuoden kuluttua. 2. Yleissopimuksessa määrätään maahanpääsyn perusperiaatteet, mutta asuntoa ja taloudellisia varoja koskevat yksityiskohtaiset edellytykset vahvistetaan soveltamissäännöissä. Jo yleissopimuksessa määrätään, että asunnon on oltava sopiva ja varojen riittäviä. 19 artikla Oleskelnlupa Tämän määräyksen mukaan perheiden yhdistämisen vuoksi maahan päästetylle henkilölle myönnetään oleskelulupa. Tämän henkilön oleskeluluvan kesto on sama kuin yhdistämistä hakeneen henkilön oleskeluluvan jäljellä oleva voimassaoloaika. Tämän määräyksen avulla on tarkoitus ylläpitää täydellistä vastaavuutta yhdistäjän ja yhdistetyn oleskelulupien välillä välittömästi perheen yhdistämiseksi maahan päästetyn henkilön ensimmäisen maahanpääsyn jälkeisenä aikana. 30 artikla Perheiden yhdistämiseksi maahan päästettyjen henkilöiden työssäkäynti Tässä artiklassa kielletään perheen yhdistämiseksi maahan päästetyltä henkilöltä palkkatyö ja itsenäinen taloudellinen toiminta kuuden kuukauden ajaksi. Maahanpääsy myönnetään itse asiassa ihmisoikeudellisista syistä (kansainvälisen oikeuden takaama oikeus elää yhdessä perheen kanssa) eikä taloudellisista syistä. Kolmannen maan kansalaisella, joka päättää käyttää oikeuttaan perheen yhdistämiseen, on joka tapauksessa oltava riittävät varat perheensä toimeentuloon jo silloin, kun hän hakee perheen maahanpääsyä. Tämä määräys ei mitenkään estä mahdollisuutta harjoittaa ansiotoimintaa 6 kuukaudeksi vahvistetun määräajan kuluttua. 20 Kuitenkin voi sattua odottamatonta joko perheen koostumuksessa (välttämättömyys huolehtia orvosta) tai tuloissa (yhdistäjä menettää työpaikkansa). Tällaisissa tapauksissa muille perheenjäsenille on annettava mahdollisuus työskennellä noudattamatta kuuden kuukauden odotusaikaa. 31 artikla Perheen vhdistämiseksi maahan päästetyn henkilön oikeus saada erillinen asema 1. Yhdistetyn perheenjäsenen oleskelulupa riippuu pääsääntöisesti yhdistäjän oleskeluluvasta. On kuitenkin olemassa tilanteita, joissa yhdistetylle perheenjäsenelle on voitava antaa mahdollisuus itsenäiseen oleskeluoikeuteen oikeusvarmuuden vuoksi. Alaikäisten lasten osalta on kyse vanhempien kuolemasta tai laillisen täysi-ikäisyyden saavuttamisesta. Aikuisten osalta on kyse siviilisäädyn muutoksesta leskeyden, avioeron tai asumuseron vuoksi. Jos yhdistämistä hakevan ja yhdistetyn oleskelulupien täydellisen vastaavuuden periaatteesta pidettäisiin kiinni mihin hintaan hyvänsä, leskeyden, avioeron tai asumuseron paradoksaalisena seurauksena olisi, että asianomainen joutuisi lähtemään maasta, jossa hän on oleskellut laillisesti ehkä jo vuosia. Tämän vuoksi kyseiset henkilöt voivat 3 artiklan 1 kohdan määräyksistä poiketen tehdä hakemuksensa paikalla. 2. Hakemus on jätettävä kolmen kuukauden kuluessa (kolme kuukautta ennen asianomaiselle perheen yhdistämisen vuoksi myönnetyn oleskeluluvan voimassaolon päättymistä). Tätä määräaikaa voidaan soveltaa täysi-ikäisyyden saavuttamiseen; muissa edellisessä kohdassa mainituissa tapauksissa hallinnolliset menettelyt on sopeutettava perustavaa laatua oleviin inhimillisyyden vaatimuksiin, jolloin määräaikaa voidaan pidentää kokonaisajan kuitenkaan tyhjiön välttämiseksi asianomaiselle ylittämättä kolmea kuukautta. Oikeudellisen myönnetään hakemuksen tutkimisen ajaksi väliaikainen oleskelulupa, kunnes päätös on annettu hänelle tiedoksi. 32 artikla Määritelmä Tämän artiklan periaatteena on, että pysyvää oleskelua varten laillisesti unionin alueelle asettautuneen kolmannen maan kansalaisen on hankittava asema, joka suo hänelle tietyt oikeudet. Nämä oikeudet, jotka vakauttavat asianomaisen tilannetta, ovat siis tehokas mukauttamiskeino siinä mielessä kuin komission vuonna 1994 antaman, maahanmuuttoa ja turvapaikkaoikeutta koskevan tiedonannon sisältämissä suuntaviivoissa esitetään. Näiden oikeuksien saamiseksi on täytettävä kaksi edellytystä: - tosiasiallinen, säännöllinen ja laillinen oleskelu tässä yleissopimuksessa tarkoitetussa merkityksessä. Tämä on jo sinänsä myönteinen merkki asianomaisen sopeutumisesta jäsenvaltioon, jossa hän oleskelee. Oleskelun pituus, joksi on määrätty viisi vuotta, katsotaan riittäväksi sen selvittämiseksi^ missä määrin kolmannen maan kansalainen on halukas oleskelemaan pysyvästi jäsenvaltiossa ja miten hän tosiasiassa on sopeutunut. - oleskelulupa, joka on voimassa niin kauan, että asianomainen sen voimassaolon päättyessä tulee oleskelleeksi jäsenvaltiossa 10 vuotta ensimmäisestä maahanpääsystään lukien. 21 Pitkäaikaisesti maassa asuvalle myönnettävät oikeudet voi siis saada kahdella perusteella: tosiasiallinen oleskelu sekä oikeus oleskella jäsenvaltiossa niin kauan, että oleskelun kokonaispituudeksi tulee 10 vuotta asianomaisen saapumisesta jäsenvaltioon. Koska pysyvästi maahan asettautuneeksi tunnustaminen antaa tietyt oikeudet, asianomaisen on voitava helposti esittää todisteet siitä. Tällaisen asiakirjan luomisessa olisi hyvä noudattaa yhdenmukaista menettelyä samaan tapaan kuin yhtenäisen viisumin käyttöönoton yhteydessä. Pysyvästi maahan asettautuneen oikeuksien saamisen ensimmäinen seuraus on, että sen oleskeluluvan, joka on mahdollistanut 32 artiklan b kohdassa määrätyn edellytyksen täyttämisen, voimassaolon päättyessä asianomainen saa oleskeluluvan, joka vastaa hänen oleskeluvaltiossaan voimassa olevaa enimmäisaikaa. Tämä enimmäisaika voi olla rajoittamaton, mutta se ei saa olla lyhyempi kuin 10 vuotta. 34 artikla Oikeudet oieskelnjäsenvaltiossa Pysyvästi maahan asettautumisen toisena seurauksena on tiettyjen oikeuksien saaminen siinä jäsenvaltiossa, jossa asianomainen asuu. Pysyvästi maahan asettautuneeksi tunnustetun henkilön ei enää tarvitse päästä maahan erityisestä syystä, sillä hän voi oikeudellisen asemansa perusteella automaattisesti tehdä palkkatyötä, harjoittaa itsenäisesti ammattia, opiskella tai oleskella maassa perheen yhdistämisen vuoksi tai muista syistä. Nämä oikeudet perustuvat pääosin pysyvästi maahan asettautuneiden kolmansien maiden kansalaisten ja unionin kansalaisten välisen syrjimättömyyden periaatteeseen. Lisäksi tällaisella henkilöllä on parempi suoja mahdollista karkotusta vastaan. Koska tähän liittyvät tilanteet ovat moninaisia, näiden oikeuksien sisältö on täsmennettävä soveltamissäännöissä. 35 artikla Oikeudet muissa jäsenvaltioissa Viimeinen pysyvästi maahan asettautuneeksi tunnustamisen seuraus on oikeuksien asteittainen saavuttaminen muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, johon hän alunperin pääsi. 1. Hän voi palkkatyöhön pääsyä koskevia yleisiä periaatteita noudattaen hakea työpaikkoja saatuaan niistä tiedon erityisesti työpaikkailmoituksista. Tällainen mahdollisuus ei lisää painetta jäsenvaltioiden työmarkkinoilla, koska tällöin koko unionin maahanmuuttajien määrä pysyy muuttumattomana. Lisäksi niiden pitkäaikaisesti maassa asuvien kolmansien maiden kansalaisten, jotka pyrkivät sopeutumaan paitsi jäsenvaltioon, myös unionin muodostamaan alueeseen ilman sisärajoja, on voitava hyödyntää mahdollisuutta opiskella yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa asuinvaltionsa lisäksi. Tästä olisi seurauksena myös se, ettei yhteisön koulutusohjelmissa aiheutettaisi syrjintää unionin kansalaisten ja pysyvästi unioniin asettautuneiden kolmansien maiden kansalaisten välillä. 22 Näiden oikeuksien myöntämisen seurauksena on siis se, että jäsenvaltio, johon pysyvästi unioniin asettautunut henkilö pyrkii tämän artiklan nojalla, antaa hänelle tarvittavat luvat maahanpääsyä ja oleskelua varten, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta yleistä järjestystä ja turvallisuutta koskevien säännösten normaaliin soveltamiseen. 2. Koska pysyvästi maahan asettautuneeksi tunnustettu henkilö voi esimerkiksi ottaa työpaikan toisesta jäsenvaltiosta ja oleskella siellä, olisi epäjohdonmukaista pitää häntä uudessa asuinvaltiossaan uutena maahanmuuttajana. Hänen on siis sallittava halutessaan saada tunnustus pysyvästi maahan asettautuneen henkilön oikeuksilleen uudessa jäsenvaltiossa. Tämä tunnustus voi tulla voimaan vasta kahden vuoden jälkeen, jolloin asianomainen voi päättää, haluaako hän asettautua pysyvästi asumaan uuteen jäsenvaltioon ja siirtää pysyvästi asettautuneen oikeutensa sinne. 3. Kolmannen maan kansalaista ei voida tunnustaa pysyvästi asettautuneeksi useampaan jäsenvaltioon samanaikaisesti. Siirtäessään pysyvän asuinpaikkansa toiseen jäsenvaltioon hänellä on mahdollisuus saada oikeutensa tunnustetuiksi, mutta uusi tunnustaminen aiheuttaa pysyvästi asettautuneen oikeuksien menetyksen jäsenvaltiossa, jossa hän asui aikaisemmin. Jos asianomainen haluaa palata takaisin jäsenvaltioon, jossa hänellä on ollut pysyvästi asettautuneen oikeudet, on noudatettava tämän artiklan 2 kohdassa asetettuja edellytyksiä. 38 artikla Suhteet kolmansiin valtioihin 1. Jäsenvaltioilla on vuosien kuluessa ollut erityissuhteita tiettyihin kolmansiin valtioihin joko menneisyytensä tai maantieteellisen läheisyytensä vuoksi. Yleissopimuksen 2 artiklassa määrätään jo voimassa olevien kahdenvälisten sopimusten vaikutusten säilyttämisestä. Yleissopimuksen tultua voimaan kahdenvälisten sopimusten neuvotteleminen ja tekeminen jäsenvaltion ja yhden tai useamman kolmannen valtion välillä voisi tosiasiallisesti heikentää maahanpääsyä koskevia yhteisiä sääntöjä. Tämän vaikutuksen välttämiseksi, mutta hylkäämättä kuitenkaan tiettyä joustavuutta, sellaiselle jäsenvaltiolle, joka aikoo neuvotella kolmannen valtion kanssa maahanpääsyä koskevista etuoikeutussäännöistä, määrätään velvollisuus ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille ja komissiolle. 2. Toisessa kohdassa määrätään, että tällaista sopimusta ei saa tehdä ilman neuvoston ennalta antamaa suostumusta. Tämä järjestelmä antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden pitää voimassa poikkeuksia vahingoittamatta muiden jäsenvaltioiden etuja maahanpääsypolitiikan yhteydessä. 23 [il. Ehdotus NEUVOSTON SÄÄDÖKSEKSI kolmansien maiden kansalaisten jäsenvaltioihin pääsyn sääntöjä koskevan yleissopimuksen tekemisestä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen K. 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan ja c alakohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen , 12 ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon , sekä katsoo, että ja jäsenvaltiot pitävät unionin erityisesti kolmansien maiden kansalaisten oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevia edellytyksiä, perheiden yhdistäminen ja työhönpääsy mukaan luettuina, yhteistä etua koskevina asioina, jotka kuuluvat sopimuksen VI osastossa käyttöön otettuun yhteistyöhön, tavoitteiden saavuttamiseksi maahanmuuttopolitiikkaa päättää tehdä tämän yleissopimuksen, jonka teksti on liitteenä, ja jonka yleissopimuksen unionin jäsenvaltioiden hallitusten edustajat ovat tänä päivänä allekirjoittaneet, suosittaa mukaisesti. jäsenvaltioille Tehty Brysselissä tämän yleissopimuksen hyväksymistä niiden valtiosäännön Neuvoston puolesta puheenjohtaja] n 12 EYVLN:o EYVL N. o 24 YLEISSOPIMUS KOLMANSIEN MAIDEN KANSALAISTEN EUROOPAN UNIONIN JÄSENVALTIOIHIN PÄÄSYN SÄÄNNÖISTÄ [Tämän yleissopimuksen KORKEAT SOPIMUSPUOLET, jotka ovat Euroopan unionin jäsenvaltioita, ja jotka VIITTAAVAT annettuun Euroopan unionin neuvoston säädökseen, 1. KATSOVAT, että maahanmuuttopolitiikka ja erityisesti kolmansien maiden kansalaisten oleskelua jäsenvaltioiden alueella koskevat edellytykset, perheiden yhdistäminen ja työhönpääsy mukaan luettuina ovat Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. l artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaan, rajoittamatta kuitenkaan Euroopan yhteisön toimivaltaa, yhteistä etua koskevia asioita, jotka kuuluvat mainitun sopimuksen VI osastossa käyttöön otettuun yhteistyöhönj 2. 3. 4. 5. 6. 7. KATSOVAT, että säännöt edellytyksistä unionin kansalaisten ja muiden yhteisön oikeuden alaisten henkilöiden oleskelusta, mukaan luettuna työhönpääsy, kuuluvat Euroopan yhteisön perustamissopimuksen tässä yleissopimuksessa määritellään säännöt, joita sovelletaan yhteisön oikeuden soveltamisalan ulkopuolelle jääviin henkilöihin, soveltamisalaan* kun taas KATSOVAT, että neuvosto on jo antanut päätöslauselmat maahanpääsyn säännöistä ja pysyvästi maahan asettuneiden kolmansien maiden kansalaisten oikeuksista; olisi hyödyllistä vahvistaa tätä poliittista saavutusta tiiviimmällä yhteistyöllä, joka johtaa yhteisten maahanmuuttopolitiikkaa koskevien oikeudellisten sääntöjen käyttöön ottoon yleisen järjestyksen ja turvallisuuden vaatimuksia noudattaen, KATSOVAT, että näissä säännöissä on erityisesti tarkennettava palkkatyötä tai itsenäisen taloudellisen toiminnan harjoittamista varten maahan pääsyä koskevia edellytyksiä kaikkien jäsenvaltioiden edut huomioon ottaen, KATSOVAT, että näiden sääntöjen tarkoituksena on myös säilyttää jäsenvaltioiden avoimuus muuhun maailmaan nähden sekä erityisesti niiden kulttuurin, tieteen ja talouden alalla muiden maiden kanssa käytävän vaihdon määrä yhteisten sääntöjen avulla, jotka koskevat maahanpääsyä koulutusta ja ammattikoulutusta varten, KATSOVAT, että näissä säännöissä on sallittava perheille oikeus elää yhdessä ja määritettävä perheiden yhdistämisen järjestämistapa, KATSOVAT, että näitä yhteisiä sääntöjä on täydennettävä määrittelemällä laillisesti jäsenvaltion alueella oleskelevien, erityisesti pysyvästi sinne asettautuneiden kolmansien maiden kansalaisten oikeudet; lisäksi olisi määriteltävä ne edellytykset, joiden täyttyessä he voivat käyttää näitä oikeuksia muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, johon heidän katsotaan asettautuneen pysyvästi, 25 8. 9. KATSOVAT, että näiden yhteisten sääntöjen on oltava yhteisten kansainvälisten sitoumusten mukaisia, erityisesti ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi 4 päivänä marraskuuta 1950 tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen ja pakolaisten oikeusasemaa koskevan 28 päivänä heinäkuuta 1951 tehdyn Geneven yleis sopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna 31 päivänä tammikuuta 1967 tehdyllä New Yorkin pöytäkirjalla, kuin myös suotuisampien turvapaikkaa koskevien valtiosääntöihin sisältyvien vaatimusten mukaisia, KATSOVAT, että nämä yhteiset maahanpääsysäännöt, lukuun ottamatta perheiden yhdistämiseen liittyviä sääntöjä sekä pysyvästi maahan asettautuneisiin sovellettavia sääntöjä, eivät anna oleskeluoikeutta ja että jäsenvaltiot säilyttävät päätäntävaltansa kolmansien maiden kansalaisten maahanpääsyn osalta, OVAT SOPINEET SEURAAVISTA MÄÄRÄYKSISTÄ: 26 I LUKU MÄÄRITELMÄT JA SOVELTAMISALA 1 artikla Määritelmät Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan: a) 'maahanpääsyllä' kolmannen maan kansalaisen mahdollisuutta tulla jäsenvaltion alueelle oleskellakseen siellä yli kolme kuukautta b) oleskeluluvalla jäsenvaltion tekemää lainsäädäntönsä mukaista päätöstä sallia henkilön yli kolme kuukautta kestävä oleskelu tämän jäsenvaltion alueella, lukuun ottamatta väliaikaisia lupia, joita jäsenvaltiot voivat myöntää tietyissä tapauksissa. 2 artikla Soveltamisala 1. Tätä yleissopimusta sovelletaan kolmansien maiden kansalaisiin, jollei suotuisammista määräyksistä muuta johdu, a) ennen tämän yleissopimuksen allekirjoittamista voimaan tulleiden kahden- ja monenvälisten sopimusten mukaisesti, joissa toisena osapuolena on yhteisö tai yhteisö ja sen jäsenvaltiot ja toisena osapuolena kolmannet valtiot b) ennen tämän yleissopimuksen allekirjoittamista voimaan tai useamman jäsenvaltion ja kolmansien valtioiden välillä tehtyjen sopimusten mukaisesti. tulleiden yhden Tätä yleissopimusta ei sovelleta: a) henkilöihin, jotka ovat hakeneet jäsenmaassa vuoden 1951 Geneven yleissopimuksen mukaisen pakolaisen oikeusaseman tunnustamista, b) siirtymään joutuneisiin henkilöihin, joille on myönnetty jäsenmaassa oleskelulupa väliaikaisen suojelun perusteella, c) henkilöihin, joille poikkeuksellisesti on myönnetty lupa oleskeluun jäsenvaltion alueella, erityisesti humanitaarisista syistä. 2. Tämän yleissopimuksen määräyksiä ei sovelleta unionin kansalaisiin eikä kolmansien joilla on yhteisön oikeuteen perustuva oikeus oleskella maiden kansalaisiin, jäsenvaltiossa. 27 II LUKU YLEISET MÄÄRÄYKSET 3 artikla Ensimmäisten maahanpääsyhakemusten tutkiminen 1. Jäsenvaltion toimivaltaiset ensimmäisen maahanpääsyhakemuksen ainoastaan, jos kolmannen maan kansalainen hakemuksen jättöhetkellä oleskelee jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella ja pysyy siellä siihen asti, kunnes päätös on annettu tiedoksi. viranomaiset voivat tutkia 2. Jäsenvaltio, jolle hakemus on jätetty, tutkii hakemuksen huolellisesti myös yleisen järjestyksen, yleisen turvallisuuden ja kansanterveyden kannalta. Hakemusten tutkimista koskevat yhteiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 4 artikla Matkustusasiakirjat Kolmannen maan kansalaisella on oltava tarvittavat matkustusasiakirjat päästäkseen sen jäsenvaltion alueelle, jossa oleskeluun hän on saanut luvan. Mainittu jäsenvaltio myöntää tätä varten mahdollisesti vaadittavat viisumit. Tarvittaessa muut jäsenvaltiot antavat kauttakulkuviisumeita, jotta kolmannen valtion kansalainen voi päästä jäsenvaltioon, jonne pääsy on myönnetty. 5 artikla Mahdollisuus poistua maasta 1. Jäsenvaltion alueelle päästetty kolmannen maan kansalainen voi oleskelulupansa voimassa ollessa poistua tästä jäsenvaltiosta muista kuin maahanpääsyn perusteena olleista syistä enintään 13 viikoksi yhtä kalenterivuotta kohden lisättynä lakisääteisillä lomilla. Jos maastapoistuminen on tapahtunut samoista syistä, joiden vuoksi henkilö on päässyt maahan, ensimmäisessä alakohdassa ilmoitettuja aikarajoja ei sovelleta. 2. Poiketen siitä, mitä määrätään 1 kohdassa kolmannen maan kansalaiset, jotka on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneiksi 32 ja 33 artiklan mukaan, voivat poistua jäsenvaltiosta, jossa heidät on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneiksi, enintään 26 viikon yhtenäiseksi ajanjaksoksi. Tämä ajanjakso voidaan ylittää silloin, kun he poistuvat maasta vaihtaakseen oleskelujäsenvaltiota 35 artiklassa tarkoitettujen edelly tysten mukaisesti. 28 3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut pidemmät poissaolot voidaan sallia a) jos asianomaisen henkilön ennen lähtöä esittämä, painaviin syihin perustuva hakemus on hyväksytty, b) jos asianomaisen henkilön lähdön jälkeen esittämä, poikkeuksellisiin syihin perustuva hakemus on hyväksytty. Luettelo näistä syistä vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 6 artikla Oleskeluluvan uusiminen 1. Rajoittamatta vuoden 1951 Geneven yleissopimuksen määräysten soveltamista kolman nen maan kansalainen voi hakea oleskelulupansa uusimista paikalla, kun hänen luvallisen oleskelunsa määräaika päättyy, jos maahanpääsyyn oikeuttaneet edellytykset edelleen täyttyvät. 2. Rajoittamatta 31 artiklan määräysten soveltamista kolmannen maan kansalaiset voivat jättää muihin kuin heidän edelliseen maahanpääsyynsä oikeuttaneisiin syihin perustuvan maahanpääsyhakemuksen ainoastaan, jos he ovat jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella. Tämä uusi maahanpääsyhakemus voidaan tutkia ainoastaan, jos kolmannen maan kansalainen oleskelee jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella hakemuksen jättöhetkellä ja siihen asti, kunnes päätös annetaan tiedoksi. 3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa määrätään muihin kuin edelliseen maahanpääsyyn oikeuttaneisiin syihin perustuvan maahanpääsyhakemuksen voivat jättää paikalla seuraavat henkilöt tämän yleissopimuksen soveltamissäännöissä luetelluissa rajallisissa tapauksissa: a) henkilöt, jotka on päästetty maahan III luvun 7 ja 8 artiklan nojalla ja jotka haluavat oleskella maassa IV luvun määräysten nojalla ' b) henkilöt, jotka on päästetty maahan IV luvun määräysten nojalla ja jotka haluavat oleskella maassa III luvun 7 ja 8 artiklan nojalla. 4. Poiketen siitä, mitä määrätään 2 ja 3 kohdassa niiden kolmansien maiden kansalaisten, jotka on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneiksi tämän yleissopimuksen 32 ja jättääkseen 33 artiklan mukaisesti, ei oleskelulupansa uusimishakemuksen. tarvitse poistua jäsenvaltioiden alueelta 29 m LUKU MAAHANPÄÄSY PALKKATYÖTÄ VARTEN 7_ artikla Periaatteet 1. Kolmannen valtion kansalainen voi saada luvan päästä jäsenvaltion alueelle palkkatyötä varten, kun jäsenvaltiossa olevaa vapaata työpaikkaa ei voida täyttää lyhyellä aikavälillä a) Euroopan unionin kansalaisilla b) laillisesti kyseisessä jäsenvaltiossa oleskelevalla kolmannen maan kansalaisella, joka on jo osa kyseisen jäsenvaltion säännönmukaisia työmarkkinoita c) kolmannen maan kansalaisella, joka on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneeksi. 2. Edellä 1 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 8 artikla Maahanpääsyn edellytykset 1. Kun kolmannen maan kansalainen päästetään ensimmäisen kerran maahan palkkatyötä varten, hänellä on oltava etukäteen työsopimus vähintään vuodeksi ja lupa ottaa tämä työ vastaan asianomaisen jäsenvaltion alueella. Kun nämä edellytykset täyttyvät ja maahanpääsy on myönnetty, kolmannen maan kansalaiselle myönnetään oleskelulupa vähintään työsopimuksen voimassaoloajaksi. Ensimmäisen oleskeluluvan voimassaolo on kuitenkin rajattu neljään vuoteen. 2. Oleskelulupa palkkatyötä varten voidaan uusia, jos hakija hakemuksen jättäessään edelleen täyttää 7 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset. 3. Edellä 2 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 9 artikla Kausityöntekijät 1. Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan 'kausityöntekijällä' kolmannen maan kansalaista, jonka lainmukainen kotipaikka on edelleen kolmannessa maassa, mutta joka työskentelee jäsenvaltion työssä alueella kausiluonteisella määräaikaisen työsopimuksen perusteella. tarkoin määrätyssä toimialalla 30 2. Kolmannen maan kansalaiselle annetaan lupa työskennellä kausityöntekijänä enintään kuusi kuukautta kalenterivuotta kohden, jonka jälkeen hänen on palattava kolmanteen maahan. 3. Jos oleskelulupa myönnetään lyhyemmäksi ajaksi kuin kuudeksi kuukaudeksi, sitä voidaan pidentää paikalla, jotta kausityöntekijä voi saattaa loppuun sen työn, jota varten alkuperäinen maahanpääsy oli saatu myönnetty. Työnantajan on jätettävä hakemus pidennyksestä perusteluineen kuukautta ennen ensimmäisen luvan päättymistä. 4. Päästäessään maahan kausityöntekijöitä jäsenvaltiot antavat etusijan kolmansien maiden kansalaisille, jotka ovat jo harjoittaneet jäsenvaltiossa kausityötä, kolmansien maiden kansalaisiin nähden, jotka hakevat ensimmäistä kertaa maahanpääsyä kausityötä varten. 10 artikla Rajaoylittàvât työntekijät 1. Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan rajanylittävällä työntekijällä kolmannen maan kansalaista, joka oleskelee tämän kolmannen maan raja-alueella mutta joka on työssä kyseisen maan naapurina olevan jäsenvaltion raja-alueella ja palaa joka päivä tai vähintään kerran viikossa kolmannen maan raja-alueelle. 2. Poiketen 7 artiklasta rajatyöntekijä, joka on kolmannen maan kansalainen, voi saada luvan tehdä palkkatyötä kyseisen kolmannen maan naapurina olevan jäsenvaltion raja- alueella. IV LUKU MAAHANPÄÄSY ITSENÄISEN TALOUDELLISEN TOIMINNAN HARJOITTAMISEKSI 11 artikla Määritelmä Tässä yleissopimuksessa tarkoitetaan 'maahanpääsyllä itsenäisen taloudellisen toiminnan harjoittamiseksi' luonnollisen henkilön, joka on kolmannen maan kansalainen, saapumista jäsenvaltion alueelle harjoittamaan taloudellista toimintaa olematta minkään työnantajan alainen. 31 12 artikla Maahanpääsyn edellytykset Kolmannen maan kansalaiselle, joka haluaa sijoittautua jäsenvaltioon harjoittamaan itsenäistä taloudellista toimintaa, voidaan myöntää lupa päästä jäsenvaltion alueelle ainoastaan, jos seuraavat edellytykset täyttyvät ja jos kyseinen henkilö noudattaa tätä toimintaa koskevia seuraavia sääntöjä: a) kolmannen maan kansalaisella on riittävästi varoja sen toiminnan aloittamiseen, jota maahanpääsyhakemus koskee, kyseisessä jäsenvaltiossa, ja b) henkilön toiminnalla on hänen ensimmäisen oleskelulupansa kestoa vastaavana aikana myönteinen vaikutus työllisyyteen hänen oleskeluvaltiossaan. Ensimmäisen kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. säännöt vahvistetaan 13 artikla Oleskelulupa 1. Edellä 12 artiklassa tarkoitettu ensimmäinen oleskelulupa kolmannen maan kansalaiselle itsenäisen taloudellisen toiminnan harjoittamista varten myönnetään vähintään kahdeksi vuodeksi. 2. Hakemus uusimisesta voidaan jättää paikalla samaa toimintaa varten, johon alkuperäinen oleskelulupa myönnettiin, tai sen jatkoa tai sen kehittelyn tulosta olevaan toimintaan. Jättäessään hakemuksen uusimisesta kolmannen maan kansalaisen a) on oltava todella harjoittanut toimintaa, jota varten pääsy maahan myönnettiin, b) on voitava taata toiminnan säännöllinen ja laillinen harjoittaminen, e) on noudatettava 12 artiklan b alakohdan edellytyksiä. 14 artikla Palveluiden tarjoaminen Kolmansien maiden kansalaisten pääsy jäsenvaltioihin palveluiden tarjoamiseen liittyvän toiminnan harjoittamista varten vahvistetaan tämän yleissopimuksen 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisön oikeuden soveltamista. 32 MAAHANPÄÄSY OPISKELUA JA AMMATTIKOULUTUSTA VARTEN Y LUKU w artikla Maahanpääsy opiskelua varten Kolmannen maan kansalaisille voidaan myöntää pääsy jäsenvaltion alueelle opiskelua varten, jos heidät on hyväksytty valtion tai valtion hyväksymään korkeakouluun a) osallistumaan erityisiin korkeakouluopintoihin valmistaviin kursseihin, b) suorittamaan opintoja, c) valmistelemaan tutkielmaa tai tohtorinväitöskirjaa, tai d) jälkeen tutkintotodistukseen harjoittamaan koulutuksen tai täydentävän ammattikoulutuksen yhteydessä tutkimus työtä, jonka päätarkoituksena ei ole toimeentulon turvaaminen. korkeakouluopintojen suorittamisen oikeuttavien 16 artikla Oleskelulupa 1. Luvallinen oleskelu ei saa kestää kauemmin kuin valitun koulutuksen opinnot. Myönnetyn oleskeluluvan voimassaoloaika on saman mittainen kuin voimassa oleva kirjoittautuminen korkeakouluun. 2. Oleskelulupaa voidaan jatkaa vuosittain; oleskelulupaa jatketaan, jos luvan haltija todistaa, että hän täyttää edelleen ensimmäisen luvan myöntämiseen vaaditut edellytykset ja että hän täyttää hänen korkeakoulunsa edellyttämät vaatimukset. 3. Koulutusalan vaihtamista ei hyväksytä ensimmäisen opiskeluvuoden jälkeen. Jos jälkeen, opiskelijan on haettava uusi koulutusalaa vaihdetaan tämän ajanjakson maahanpääsylupa opiskelua varten. 4. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 33 17 artikla Opiskelijoiden työlupa Jäsenvaltion alueelle opiskelua varten päässeet kolmannen maan kansalaiset eivät saa tehdä siellä palkkatyötä eivätkä harjoittaa itsenäistä taloudellista toimintaa. Osa-aikaiset tai lyhytaikaiset työt ovat mahdollisia, jos ne eivät häiritse opintoja; tämä koskee erityisesti kausiluonteista työtä, poiketen 9 artiklan määräyksistä. 18 artikla Opintojen päättyminen 1. Jos kolmannen maan kansalainen päättäessään 15 artiklan ryhmään kuuluvat opintonsa, haluaa jäädä maahan jonkin toisen ryhmän opiskelijana, hän voi pyytää uutta oleskelulupaa paikalla. 2. Jos kolmannen maan kansalainen haluaa opintojen päättyessä jäädä jäsenvaltioon muussa ominaisuudessa, hänen on käytävä läpi uusi maahanpääsymenettely. 19 artikla Harjoittelijat 1. Tässä yleissopimuksessa työntekijää, jonka oleskelu jäsenvaltion alueella liittyy kiinteästi hänen haluunsa parantaa ammattitaitoaan ja pätevyyttään valitsemassaan ammatissa, jota hän aikoo harjoittaa kolmannessa maassa. 'harjoittelijalla' tarkoitetaan 2. Päästäkseen harjoittelijaksi jäsenvaltion alueelle kolmannen maan kansalaisen on täytettävä seuraavat kaksi edellytystä: a) hänellä on oltava vastaanottavan elimen kanssa koulutussopimus, joka varmistaa hänelle riittävän toimeentulon, b) hänen on kuuluttava vastaanottavassa jäsenvaltiossa mahdollisesti aiheutuvat vaarat kattavan sosiaaliturvan piiriin. 3. Harjoittelijoiden oleskelulupa on rajoitettu yhdeksi vuodeksi. Jos ammattipätevyyden hankkimiseen tarvittava aika on vuotta pidempi, oleskelulupaa voidaan pidentää vuodella. Pidennystä ei missään tapauksessa saa myöntää työn vastaanottamiseen. 34 2Q artikla Erityiset ohjelmat Jäsenvaltiot helpottavat kolmansista maista olevien opiskelijoiden, harjoittelijoiden ja tutkijoiden maahanpääsyä yhteisön rahoitusta saavien yhteistyöohjelmien yhteydessä Tähän liittyvät soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 21 artikla Soveltamisalan rajoitukset Tämän luvun määräyksiä ei sovelleta a) peruskoulun ja keskiasteen oppilaisiin b) oppisopimuskoulutuksessa oleviin. VI LUKU MAAHANPÄÄSY MUITA TARKOITUKSIA VARTEN 22 artikla Maahanpääsyn edellytykset Kolmannen maan kansalainen, johon ei sovelleta III, IV, V ja VII luvun määräyksiä, voi päästä jäsenvaltion alueelle, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) hänellä on riittävät varat toimeentulon varmistamiseksi ilman, että hänen on harjoitettava mitään III ja IV luvussa tarkoitettua taloudellista toimintaa, b) hänen on kuuluttava jäsenvaltiossa, jonne pääsyä hän hakee, voimassa olevan sosiaaliturvan piiriin, c) hän kykenee osoittamaan, että hänen varojensa alkuperä on laillinen, d) hänellä on asunto siinä jäsenvaltiossa, jolle hän tekee hakemuksensa. Ensimmäisen kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklan menettelyä noudattaen. 35 23 artikla Oleskeluinpa 1. Ensimmäinen oleskelulupa kolmannen maan kansalaiselle myönnetään vähintään vuodeksi. 2. Oleskelulupa voidaan uusia vähintään vuoden pituiseksi jaksoksi. Hakemusta uusimisesta jättäessään kolmannen maan kansalaisen on todistettava, että hän täyttää edelleen 22 artiklassa määrätyt edellytykset. VH LUKU MAAHANPÄÄSY PERHEIDEN YHDISTÄMISEKSI 24 artikla Periaatteet 1. Kolmannen maan kansalainen voi käyttää perheen yhdistämistä koskevaa oikeuttaan, jos hän on oleskellut laillisesti jäsenvaltiossa vähintään vuoden ajan ja jos hänellä on 28 artiklassa määrätyn hakemuksen jättöpäivänä oikeus oleskella tässä jäsenvaltiossa vähintään kahden vuoden ajan jättöpäivästä alkaen. 2. Poiketen siitä, mitä määrätään 1 kohdassa kolmannen maan kansalainen, jota 15 artiklan määräykset koskevat, voi jättää 28 artiklassa tarkoitetun hakemuksen oleskeltuaan laillisesti jäsenvaltiossa vähintään kaksi vuotta, jos hänellä on oikeus oleskella tässä jäsenvaltiossa vielä vuoden ajan. 25 artikla Euroopan unionin kansalaisten perheenjäsenet, jotka eivät käytä oikeuttaan vapaaseen liikkuvuuteen Poiketen siitä mitä tässä luvussa määrätään niiden kolmansien maiden kansalaisten perheiden yhdistämiseen, jotka ovat sellaisen unionin kansalaisen perheenjäseniä, joka asuu siinä jäsenvaltiossa, jonka kansalainen hän on, sovelletaan samoja edellytyksiä kuin työntekijöiden vapaasta liikkuvuudesta yhteisön alueella 15 päivänä lokakuuta 1968 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1612/6813 10, 11 ja 12 artiklassa sekä muissa asiaa koskevissa yhteisön oikeuden säännöksissä. EYVL N:o L 257, 19. ! 0. 1968, s. 2. 36 4MMEw4oUkJpMiA*Mdfc Henkilöryhmät joilla on oikeus tulla yhdistetyiksi 1. Perheiden yhdistämisen piiriin kuuluvat seuraavat henkilöt, jos avioliitto on jäsenvaltion oikeusjärjestelmän perusperiaatteiden mukainen: a) maassa oleskelevan henkilön puoliso, b) maassa oleskelevan henkilön ja hänen puolisonsa lapset, mukaan lukien jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tekemän päätöksen tai tämän viranomaisen tunnustaman päätöksen mukaisesti adoptoidut lapset, c) maassa oleskelevan henkilön tai hänen puolisonsa lapset, mukaan lukien adoptoidut lapset, jos jompikumpi on ainoa vanhempi, hänelle on annettu lasten huoltajuus ja hänellä on todellinen vastuu heistä. 2. Täyttääkseen perheiden yhdistämiseen oikeuttavat edellytykset lasten on oltava asianomaisen jäsenvaltion lain mukaista täysi-ikää nuorempia ja naimattomia. 3. Jäsenvaltioiden on suhtauduttava suopeasti niitä ylenevässä ja alenevassa polvessa olevia sukulaisia koskeviin yhdistämistoimiin, jotka ovat huollettavina, jos 28 artiklan edellytykset täyttyvät. 27 artikla Petos 1. Jäsenvaltiot eväävät puolison tai lapsen maahanpääsyn perheiden yhdistämiseksi tai peruuttavat heidän oleskelulupansa, jos heidän todetaan päässeen maahan petoksen tai väärennettyjen tietojen avulla. 2. Jäsenvaltiot voivat kieltää puolison tai ottolapsen maahanpääsyn perheiden yhdistämiseksi tai peruuttaa heidän oleskelulupansa, jos todetaan avioliiton solmitun tai adoption tehdyn ainoastaan henkilön pääseminen jäsenvaltioon. 28 artikla Asunto ja toimeentulo 1. Voidakseen käyttää oikeuttaan perheen yhdistämiseen kolmannen maan kansalaisen on jätettävä hakemus siihen jäsenvaltioon, jossa hän oleskelee, ja esitettävä samalla todisteet siitä, että hänellä on sopiva asunto ja riittävä toimeentulo yhdistetyn perheensä elättämiseksi. Hakemus voidaan esittää kuusi kuukautta sen jälkeen, kun kolmannen maan kansalainen on päässyt siihen jäsenvaltioon, jossa hän oleskelee. 37 2. Edellä 1 kohdan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 29 artikla Oleskelulupa Kun jäsenvaltio on hyväksynyt hakemuksen perheen yhdistämiseksi, se antaa yhdistettäville perheenjäsenille oleskeluluvat, joiden kesto vastaa sen henkilön, jonka perhe yhdistetään, oleskeluluvan jäljellä olevaa voimassaoloaikaa. 30 artikla Perheiden yhdistämiseksi maahan päästettyjen henkilöiden työssäkäynti 1. Perheiden yhdistämiseksi maahan päästetyillä henkilöillä ei ole oikeutta harjoittaa palkallista tai itsenäistä taloudellista toimintaa ennen kuin heidän saapumisestaan maahan on kulunut kuusi kuukautta. 2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa määrätään kuuden kuukauden määräaikaa ei voida noudattaa siinä tapauksessa, että odottamattomat muutokset perheen kokoonpanossa tai tuloissa edellyttävät, että henkilöille, jotka on päästetty maahan perheen yhdistämiseksi, tarjotaan mahdollisuus työntekoon. 31 artikla Perheiden yhdistämiseksi maahan päästettyjen henkilöiden oikeus saada erillinen aseina 1. Leskeksi jäätyään, avioeron ja asumuseron sattuessa, vanhempiensa kuoltua tai täysi- ikäisyyden saavutettuaan perheen yhdistämisen nojalla maahan päästetty henkilö voi siinä jättää oleskelulupahakemuksen muulla perusteella; hakemus käsitellään jäsenvaltiossa, jonne hänelle myönnettiin maahanpääsy. 2. Hakemus on jätettävä viimeistään kolme kuukautta ennen oleskeluluvan päättymistä. Jos oleskelulupa kuitenkin päättyy aiemmin kuin kolme kuukautta sen jälkeen, kun maahanpääsyyn oikeuttavat edellytykset eivät enää täyty, määräaikaa pidennetään yhteensä kolmeen kuukauteen. Hakija saa tarvittaessa jäsenvaltiolta määräaikaisen oleskeluluvan hakemuksen käsittelyn ajaksi ja siihen asti, kunnes päätös on annettu tiedoksi. 38 VIO LUKU PYSYVÄSTI MAAHAN ASETTAUTUNEET KOLMANSIEN MAIDEN KANSALAISET 32 artikla Määritelmä Kolmannen maan kansalainen tunnustetaan pysyvästi Euroopan unionin jäsenvaltioon asettautuneeksi, kun hän täyttää molemmat seuraavat edellytykset: a) hän on oleskellut säännöllisesti ja laillisesti jäsenvaltion alueella vähintään viiden vuoden ajan, b) hänellä on lupa, joka oikeuttaa yhteensä vähintään kymmenen vuoden oleskeluun ensimmäisestä maahanpääsystä. 33 artikla Oleskelulupa 1. Kun kolmannen maan kansalainen on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneeksi, se osoitetaan erityisellä merkinnällä oleskeluun oikeuttavassa asiakirjassa. 2. Edellä 32 artiklan b alakohdassa tarkoitetun oleskeluluvan päättyessä pysyvästi maahan asettautuneella kolmannen maan kansalaisella on oikeus oleskelulupaan, jonka kesto vastaa oleskelujäsenvaltiossa voimassa olevaa enimmäisaikaa ja sen on oltava vähintään 10 vuotta. Oikeudet oleskelujäsenvaltiossa 1. Rajoittamatta yhteisön oikeuden soveltamista oleskelujäsenvaltiossa pysyvästi maahan asettautuneeksi tunnustettu kolmannen maan kansalainen a) saa liikkua kyseisen jäsenvaltion koko alueella, b) saa luvan harjoittaa kaikkea III, IV ja V luvussa tarkoitettua toimintaa, c) saa luvan oleskella jäsenvaltiossa kaikista VI ja VII luvussa tarkoitetuista syistä, d) nauttii lisäsuojaa karkottamista vastaan, jollei yleiseen järjestykseen ja sisäiseen turvallisuuteen liittyvistä vaatimuksista muuta johdu, 39 e) on oikeutettu samanlaiseen kohteluun kuin unionin kansalaiset seuraavien osalta: i) ii) iii) iv) v) vi) vii) palkkatyöhön tai itsenäiseen ammatinharjoittamiseen pääsy ammatillinen koulutus ammattiyhdistystoiminta järjestäytymisvapaus mahdollisuus asuntoon sekä yksityisellä kuin myös julkisella ja puoleksi julkisella alalla sosiaaliturva koulutus. 2. Tämän artiklan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan 36 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. 35 artikla Oikeudet muissa jäsenvaltioissa 1. Kolmannen maan kansalainen, joka on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneeksi, a) voi hakea toisessa jäsenvaltiossa avoinna olevaa työpaikkaa, josta hän on saanut tiedon, 7 artiklan periaatteiden mukaisesti. b) hakea 15 artiklan 2 kohdan mukaisesti oikeutta jatkaa opintoja toisessa jäsenvaltiossa. Edellä tarkoitetuissa tapauksissa, jos henkilö saa työsopimuksen tai kirjoittautuu korkeakouluun, asianomainen jäsenvaltio ottaa vastaan kolmannen maan kansalaisen ja myöntää tarvittavat luvat, kuin myös oleskeluluvan. 2. Kolmannen maan kansalainen, joka on 1 kohdassa tarkoitettujen edellytysten mukaisesti asettautunut pysyvästi muuhun kuin hänet pysyvästi maahan asettautuneeksi tunnustaneeseen jäsenvaltioon, tunnustetaan samoin pysyvästi maahan asettautuneeksi, kun hän on oleskellut toisessa oleskelujäsenvaltiossa kaksi vuotta. Tämä osoitetaan antamalla oleskelulupa samanpituiseksi ajanjaksoksi kuin se oleskelulupa, jonka edeltävässä perusteella hänet oleskelujäsenvaltiossa. tunnustettiin pysyvästi maahan asettautuneeksi 3. Kolmannen maan kansalaista, joka on tunnustettu pysyvästi maahan asettautuneeksi jossain jäsenvaltiossa, ei enää tunnusteta tällaiseksi henkilöksi kyseisessä jäsenvaltiossa siitä hetkestä alkaen kun hänet tunnustetaan pysyvästi maahan asettautuneeksi toisessa jäsenvaltiossa 2 kohdan määräysten mukaisesti. 40 IX LUKU LOPPUMÄÄRÄYKSET [36 artikla Soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen antaminen 1. Jollei 2 ja 3 kohdan määräyksistä muuta johdu tässä yleissopimuksessa määrätyt soveltamista koskevat säännökset hyväksytään neuvostossa korkeiden sopimuspuolten kahden kolmasosan enemmistöllä. 2. Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita tarkoitetaan 6 artiklan 3 kohdassa, 7 artiklan 2 kohdassa, 8 artiklan 3 kohdassa, 12 artiklassa ja 34 artiklassa, annetaan korkeiden sopimuspuolten yhteisellä sopimuksella kahden vuoden kuluessa säädöksen tämän yleissopimuksen tekemisestä, julkaisemisesta Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämän määräajan päätyttyä soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt annetaan tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. 3. Korkeiden sopimuspuolten yhteisellä sopimuksella annetaan soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita tarkoitetaan 14 artiklassa ja 21 artiklassa kuin myös ne, joista ei nimenomaisesti määrätä tässä yleissopimuksessa. 4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 37 artikla Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen toimivalta 1. Kaikki jäsenvaltioiden väliset tai jäsenvaltion ja komission väliset riidat tämän yleissopimuksen tulkinnasta tai soveltamisesta on ensin tutkittava neuvostossa ratkaisuun pääsemiseksi. Jos ratkaisuun ei ole päästy kuudessa kuukaudessa, mikä tahansa riidan osapuoli voi saattaa asian Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen käsiteltäväksi. 2. Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on toimivaltainen antamaan ennakkoratkaisuja tämän yleissopimuksen tulkinnasta. Mikä tahansa jäsenvaltion tuomioistuin, jonka päätöksiin ei kansallisen lainsäädännön mukaan voi hakea muutosta, voi pyytää Euroopan yhteisöjen tuomioistuinta antamaan ennakkoratkaisun esiintyvässä tuomioistuimen käsiteltävänä olevassa asiassa tämän yleissopimuksen tulkintaa koskevasta kysymyksestä, kun se katsoo tämäntyyppisen päätöksen tarpeelliseksi käsiteltävänä olevan asian ratkaise miseksi. J 41 38 artikla Suhteet kolmansiin valtioihin Jäsenvaltion, joka aikoo käydä kolmannen maan kanssa neuvotteluja kolmannen maan kansalaisten maahanpääsyä suosivien sääntöjen määrittelemisestä, on ilmoitettava siitä hyvissä ajoin muille jäsenvaltioille ja komissiolle. Mikään jäsenvaltio ei tee tällaisia sopimuksia yhden tai useamman kolmannen maan kanssa ilman neuvoston ennalta antamaa suostumusta. [39 artikla Suojalauseke Tämän yleissopimuksen määräykset eivät estä tämän yleissopimuksen lausekkeista Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K. 2 artiklan 2 kohdan määräysten mukaisesti. Tällaisen poikkeamisen on oltava luonteeltaan poikkeuksellista ja sitä on sovellettava vain sen aikaa kuin on ehdottoman välttämätöntä. Jäsenvaltion, joka käyttää tätä mahdollisuutta, on otettava huomioon toisten jäsenvaltioiden edut sekä pidettävä ne ja komissio ajan tasalla. jäsenvaltiota poikkeamasta 4Q artikla Varaumat Tähän yleissopimukseen ei voida tehdä varaumia. 41 artikla Hyväksyminen ja voimaantulo 1. Jäsenvaltiot hyväksyvät tämän yleissopimuksen valtiosääntöjensä vaatimusten mukaisesti. Jokainen jäsenvaltio aloittaa kansallisen hyväksymismenettelyn viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun säädös tämän yleissopimuksen tekemisestä, on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2. Jäsenvaltiot ilmoittavat tallettajalle tämän yleissopimuksen hyväksymistä varten tarvittavien valtiosääntöjensä vaatimusten mukaisten menettelyjen suorittamisesta. 3. Tämä yleissopimus tulee voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kaksi kuukautta 2 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta, jonka on tehnyt viimeinen tämän muodollisuuden täyttävä valtio, joka oli Euroopan unionin jäsen päivänä, jolloin neuvosto hyväksyi säädöksen tämän yleissopimuksen tekemisestä. 42 4. Tämän yleissopimuksen määräyksiä sovelletaan seuraavan kuukauden ensimmäisestä tämän yleissopimuksen päivästä sen jälkeen kun on kulunut kaksi kuukautta voimaantulosta. Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa määrätään, 36 artiklassa tarkoitettuja soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen hyväksymismenettelyyn liittyviä määräyksiä sovelletaan heti kun säädös tämän yleissopimuksen tekemisestä on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt tulevat voimaan aikaisintaan tämän yleissopimuksen voimaantulopäivänä. 42 artikla Tämän yleissopimuksen muuttaminen 1. Jokainen korkeana sopimuspuolena oleva jäsenvaltio sekä komissio voivat tehdä soveltamista koskevista ehdotuksia yksityiskohtaisista säännöistä. Jokainen muutosehdotus toimitetaan neuvostolle ja jos on tarpeen komissiolle. tämän yleissopimuksen muuttamisesta ja 2. Neuvosto hyväksyy yksimielisesti tämän yleissopimuksen muutokset ja suosittelee jäsenvaltioille niiden hyväksymistä niiden valtiosääntöjen asettamien vaatimusten mukaisesti. Kun neuvosto on hyväksynyt tämän yleissopimuksen muutokset, ne julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Jokainen jäsenvaltio aloittaa kansallisen hyväksymismenettelyn viimeistään kuusi kuukautta sen jälkeen, kun muutokset on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 3. Edellä 2 kohdan mukaisesti hyväksytyt muutokset tulevat voimaan 41 artiklan 3 kohdan määräysten mukaisesti. 4. Neuvosto hyväksyy tämän yleissopimuksen soveltamista koskevien sääntöjen muutokset kyseisten soveltamista koskevien sääntöjen antamisesta määrättyjen menettelyjen mukaisesti. Jollei toisin määrätä neuvoston säädöksessä, jolla ne hyväksytään muutokset tulevat voimaan seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kaksi kuukautta neuvoston hyväksymisestä. 43 artikla Uusien jäsenvaltioiden liittyminen 1. Tähän yleissopimukseen voi liittyä jokainen valtio, josta tulee Euroopan unionin jäsen. 2. Tämän yleissopimuksen teksti, joka on neuvostossa laadittu, siihen liittyvän jäsenvaltion kielellä tai kielillä, on todistusvoimainen. 3. Liittymisasiakirjat talletetaan tallettajan huostaan. 43 4. Tämä yleissopimus tulee voimaan liittyvän jäsenvaltion osalta seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä sen jälkeen, kun on kulunut kaksi kuukautta siitä päivästä, jona valtio on tallettanut liittymisasiakirjansa tai tämän yleissopimuksen voimaantulopäivänä, jos se ei ole vielä tullut voimaan edellä mainitun määräajan päättyessä. 44 artikla Tallettaja 1. Euroopan unionin neuvoston pääsihteeri on tämän yleissopimuksen tallettaja. 2. Tallettaja julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä tiedot ilmoituksista, liittymisistä, muutoksista ja voimaantulosta sekä kaikista muista tähän yleissopimukseen liittyvistä tiedonannoista. ] [TÄMÄN VAKUUDEKSI yleissopimuksen. täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yhtenä ainoana kappaleena englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, Tehty kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskankielellä, ja jokainen teksti on talletetaan Euroopan unionin neuvoston yhtä todistusvoimainen, tämä kappale ja pääsihteeristön arkistoon. ] 44 ISSN 1024-4492 KOM(97) 387 lopullinen /». iJxifTL J\J. xVtl /\. J. FI 06 04 11 Luettelonumero : CB-CO-97-438-FI-C ISBN 92-78-23895-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 45


title: Intra- and extra-EU trade : monthly data, combined nomenclature : library version. Supplement 1/1997.,Intra- und Extra-Handel der EU : monatliche Angaben, kombinierte Nomenklatur : Bibliothekversion. Supplement 1/1997.,Échanges commerciaux intra et extra de l'UE : données mensuelles, nomenclature combinée : version bibliothèque. Supplement 1/1997.

eurovoc_concepts:
Combined Nomenclature
EU statistics
extra-EU trade
intra-EU trade
trade statistics
trading operation

formats: cdrom pdfx


title: 97/513/CE: Decisione della Commissione del 30 luglio 1997 recante misure di protezione nei confronti di alcuni prodotti della pesca originari del Bangladesh (Testo rilevante ai fini del SEE)

eurovoc_concepts:
Bangladesh
fishery product
food inspection
import restriction
microorganism

formats: html pdfa1b print


title: 97/609/EC: Commission Decision of 30 July 1997 on the clearance of the accounts of certain Member States' expenditure financed by the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (EAGGF), Guarantee Section, for the 1996 financial year

eurovoc_concepts:
EAGGF Guarantee Section
EU Member State
EU financing
auditing
closing of accounts
common agricultural policy