title: Kommissionens yttrande över Tjeckiens ansökan om medlemskap i Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
Czechia
EU relations
accession to the European Union
economic situation
political situation

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 15. 07. 1997 KOM(97)2G09 slutlig Kommissionens yttrande över Tjeckien s ansökan om medlemskap i Europeiska unionen a) b) 1. 1. 1 1. 2 1. 3 2. 2. 1 2. 2 Innehåll Sida A. Inledning Förord Ansökan om medlemskap Bakgrund till yttrandet Yttrandets innehåll Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Tjeckien Historiskt och geopolitiskt sammanhang Tjeckiens ståndpunkt beträffande Europeiska unionen Avtalsförbindelser Strategin inför anslutningen Handelsförbindelser Allmän bedömning B. KRITERIER FÖR MEDLEMSKAP Politiska kriterier Demokrati och rättsstat Parlamentets och den lagstiftande maktens organisation Bedömning av hur parlamentet fungerar Den verkställande maktens organisation Bedömning av hur den verkställande makten fungerar Den dömande maktens organisation Bedömning av hur den dömande makten fungerar Mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter Medborgerliga och politiska rättigheter Ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter Minoriteters rättigheter och skydd Allmän bedömning Ekonomiska kriterier Den ekonomiska situationen Bakgrund Liberalisering Stabilisering av ekonomin Strukturomvandling Den finansiella sektorn Ekonomisk och social utveckling Ekonomin inför medlemskapet Inledning Övergången till fungerande marknadsekonomi Förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter Framtidsutsikter och prioriteringar 2 2. 3 3. 3. 1 3. 2 3. 3 3. 4 ; 3. 5 3. 6 3. 7 3. 8 3. 9 Allmän bedömning Förmåga att påta sig skyldigheterna medlemskap i samband med ett En gränslös inre marknad De fyra friheterna - Den allmänna ramen - Fri rörlighet för varor - Fri rörlighet för kapital - Fri rörlighet för tjänster - Fri rörlighet för personer - Allmän bedömning Konkurrens Ny teknik och framtidsfrågor Informationssamhället Utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor Forskning och teknisk utveckling Telekommunikation Audiovisuella sektorn Ekonomiska och fiskala frågor Den ekonomiska och monetära unionen Beskattning Statistik Politiken inom olika sektorer Industri Jordbruk Fiske Energi Transport Små och medelstora företag Ekonomisk och social sammanhållning Sysselsättning och sociala frågor Regionalpolitik och sammanhållning Miljö och livskvalitet Miljö Konsumentskydd Rättsliga och inrikes frågor Utrikespolitik Handel och internationella ekonomiska förbindelser Utvecklingssamarbete Tull Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken Finansiella frågor Finansiell kontroll Budgetkonsekvenser 4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk 4. 1 4. 2 4. 3 Den offentliga förvaltningens organisation Administrativ och rättslig kapacitet Allmän bedömning C. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATS Bilagor Parlamentets sammansättning Den inre marknaden: Åtgärder enligt vitboken Statistik A. INLEDNING a) Förord Ansökan om medlemskap Tjeckien lämnade in sin ansökan om medlemskap i Europeiska unionen den 17 januari 1996 och ministerrådet beslutade den 29 januari 1996 att tillämpa det förfarande som föreskrivs i artikel O i fördraget, enligt vilken kommissionen skall höras. Mot denna bakgrund avger kommissionen detta yttrande som svar på den begäran som framlades vid Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 om att kommissionen skulle lägga fram sitt yttrande så snart som möjligt efter regeringskonferensen, som inleddes i mars 1996 och avslutades i juni 1997. Bakgrund till yttrandet Tjeckiens ansökan om medlemskap behandlas samtidigt med ansökningar från nio andra associerade länder. Tjeckiens anslutning skall ses som ett led i en historisk process i vilken länderna i Central- och Östeuropa efter mer än 40 år förenar sig med resten av kontinenten och ansluter sig till det område av fred, stabilitet och välstånd som unionen utgör. Europeiska rådet drog följande slutsats i Köpenhamn i juni 1993: "De associerade länder i Central- och Östeuropa som så önskar skall bli medlemmar i unionen. Anslutning kommer att äga rum så snart ett land kan påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför och uppfyller de ekonomiska och politiska villkoren. Ett medlemskap förutsätter att - kandidatlandet har uppnått en institutionell stabilitet som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter, - det finns en fungerande marknadsekonomi samt förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen, - landet kan påta sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap och ansluta sig till målen för den politiska, ekonomiska och monetära unionen. Unionens förmåga att ta emot nya medlemmar, utan att takten i den europeiska integrationen blir lidande, är också en viktig faktor som ligger i både unionens och kandidatländernas allmänna intresse. " I denna förklaring redogjordes i detalj för de politiska och ekonomiska kriterierna för behandlingen av ansökningarna om anslutning från de associerade central- och östeuropeiska länderna. Europeiska rådet hänvisade vid sitt möte i Madrid i december 1995 till behovet av att inom ramen för strategin inför anslutningen "skapa förutsättningar för en gradvis och harmonisk integrering av dessa stater, särskilt genom att - utveckla marknadsekonomin, - anpassa de administrativa strukturerna, och - skapa stabila ekonomiska och monetära förhållanden". Kommissionen analyserar i sitt yttrande Tjeckiens ansökan separat men med iakttagande av samma kriterier som tillämpas för de andra ansökningar om vilka den skall avge yttranden samtidigt. Därigenom respekteras den önskan som Europeiska rådet uttryckte i Madrid, nämligen att en likvärdig behandling av alla ansökande länder garanteras. Vid sidan av de enskilda yttrandena lägger kommissionen inom ramen för sitt meddelande "Agenda 2000" för rådet även fram en allmän bedömning av anslutningsansökningarna och sina rekommendationer beträffande en strategi för framgångsrik utvidgning av unionen. Samtidigt lägger den fram en bedömning av utvidgningens konsekvenser för unionens politik. Yttrandets innehåll Yttrandet är upplagt med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn. I yttrandet ingår - en beskrivning av förbindelserna mellan Tjeckien och unionen fram till nu, särskilt inom ramen för associeringsavtalet, - en analys av situationen vad gäller de politiska förhållanden som Europeiska rådet nämner (demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter, skydd av minoriteter), - en bedömning av Tjeckiens situation och framtidsutsikter vad gäller de ekonomiska förhållanden som Europeiska rådet nämner (marknadsekonomi, förmåga att hantera konkurrens), - en analys av Tjeckiens förmåga att påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför, dvs. att anta unionens regelverk i form av fördraget, sekundärrätten och politiken på olika områden, och slutligen - en allmän bedömning av Tjeckiens situation och möjligheter att uppfylla villkoren för medlemskap i unionen och en rekommendation beträffande anslutningsförhandlingarna. I samband med bedömningen av Tjeckien med hänsyn till de ekonomiska kriterierna och till landets förmåga att anta regelverket har kommissionen också gjort en bedömning av framtidsutsikterna: den har försökt uppskatta vilka framsteg som Tjeckien rimligen kan förväntas göra under de närmaste åren, före anslutningen, med beaktande av att också själva regelverket kommer att fortsätta att utvecklas. Av denna anledning är yttrandet inriktat på ett medellångt tidsperspektiv på omkring fem år, utan att detta innebär en förhandsbedömning av den faktiska tidpunkten för anslutningen. Vid utarbetandet av yttrandet har kommissionen erhållit en mängd upplysningar om Tjeckiens situation från de tjeckiska myndigheterna, och många andra informationskällor har också använts, däribland medlemsstaterna och ett stort antal internationella organisationer. b) Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Tjeckien Historiskt och geopolitiskt sammanhang Tjeckien är ett kustfritt land i mitten av Europa, med lågland i de centrala delarna och bergsområden vid utkanterna. Landet gränsar till Österrike, Tyskland, Polen och Slovakien. Landet har en yta på 79 000 km och en befolkning på 10,3 miljoner. Under nära fyra århundraden efter 1527, när Ferdinand I av Habsburg kröntes som Böhmens kung, ingick de tjeckiska territorierna i kejsardömet Österrike-Ungern. Under 1800-talet ökade tjeckernas önskemål om större autonomi i kejsardömet. I oktober 1918 utropades Tjeckoslovakien. Denna republik bestod enligt en folkräkning från 1921 av många folkgrupper: 51 % tjecker, 23 % tyskar, 14 % slovaker och 5,5 % ungrare. Landet övertog 60- 70 % av Österrike-Ungerns industriella bas. Under 1930-talet skapade sudettyskarnas krav på autonomi ökade spänningar. Enligt Munchenöverenskommelsen 1938 och Wienskiljedomen övertog Tyskland de regioner som gränsade till Tyskland och som till större delen beboddes av tyskar, och en fjärdedel av Slovakien avträddes till Ungern. I mars 1939 ockuperade tyska trupper resten av det tjeckiska territoriet. Efter kriget återupprättades Tjeckoslovakien enligt de gränser som rådde före kriget, med undantag av Rutenien som annekterades av Sovjetunionen. Regeringen antog vid krigsslutet en förordning enligt vilken sudettyskarna berövades sina tillgångar och praktiskt taget alla sudettyskar tvingades lämna Tjeckoslovakiens territorium. i efterkrigstidens Tjeckoslovakien var en av ursprungsmedlemmarna internationella ekonomiska institutioner (Internationella valutafonden (IMF) och Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling (IBRD) 1945, samt GATT 1948). Men efter det att en regering bestående av kommunister och deras allierade bildats 1948 utökade kommunistpartiet sitt grepp om makten. Enligt den arbetsfördelning som man kom överens om inom Comecon koncentrerade Tjeckoslovakien sig på att utveckla den tunga industrin. Under 1960-talet minskade centralstyrningen delvis. Krav på reformer inom kommunistpartiet resulterade 1968. Demokratiseringsprocessen inom det politiska och kulturella livet, den så kallade Pragvåren, avbröts brutalt genom Warszawapaktmedlemmarnas invasion den 21 augusti 1968, vilken ledde till att den sovjetiska ortodoxin återinfördes under Gustav Husak. Detta år infördes också en federal struktur som innebar att Tjeckien och Slovakien blev två separata delrepubliker. att Alexander Dubcek valdes till partiledare januari i i En liten dissidentrörelse som senare kom att förknippas med Charta 77-gruppen förblev aktiv under 1970- och 1980-talen. Den politiska oron i många av de central- och östeuropeiska länderna under 1989 ledde till protester även i Tjeckoslovakien. Folkets reaktion på att studentdemonstrationen i Prag den 17 november slogs ned med våld från polisens sida samt demonstrationer i Bratislava ledde till att Husak avgick och Vaclav Havel, en ledande medlem i Charta 77, valdes till president följande månad. Valen 1992 ledde till att det bildades en koalitionsregering bestående av höger- och mittenpartier, vilka engagerade sig för snabba ekonomiska reformer. 1996 förlorade koalitionen knappt sin majoritetsställning. Även om en ny regering har kunnat bildas, har koalitionen tvingats sänka takten för de ekonomiska reformerna. Efter 1989 ändrades landets namn officiellt till Tjeckiska och Slovakiska federativa republiken. En oöverstiglig oenighet mellan tjeckiska och slovakiska politiker i fråga om federationens framtida struktur och ekonomiska politik uppstod. I oktober 1992 antog de två republikernas parlament en gemensam resolution om upplösande av federationen och om upprättande av två oberoende nya stater från och med den 1 januari 1993. Tjeckiens ståndpunkt beträffande Europeiska unionen "En återkomst till Europa" var ett av de viktigaste slagorden under de politiska demonstrationerna i november 1989. Den första postkommunistiska regeringen fastslog i sitt preliminära program från mars 1990 Tjeckoslovakiens intresse av medlemskap i Europeiska gemenskaperna. Den första tjeckiska regeringen, som installerades i juli 1992, fastställde att ett medlemskap i Europeiska unionen var det primära målet för det självständiga Tjeckien. Landet lämnade sin ansökan om medlemskap den 23 januari 1996. Premiärminister Klaus andra regering, installerad i juli 1996, uttryckte sitt engagemang för medlemskap på följande sätt: "Den grundläggande inriktningen och huvudmålen för Tjeckiens utrikespolitik kvarstår oförändrade och således kommer regeringen att smidigt följa upp resultaten av den föregående regeringens utrikespolitik. Regeringens huvudprioriteringar är att Tjeckien snabbast möjligt skall uppnå ett fullständigt medlemskap i Europeiska unionen och NATO, och den anser att uppnåendet av dessa mål utgör en fullbordan av vårt lands övergång i fråga om utrikespolitiken". Avtalsförbindelser Diplomatiska förbindelser mellan Europeiska gemenskapen och Tjeckoslovakien upprättades i september 1988. Det första avtalet dem emellan var det fyråriga avtal om handel med industriprodukter som trädde i kraft i april 1990. Ett handels- och sam arbetsavtal undertecknades 1990. Ett associeringsavtal, ett s. k. Europaavtal, undertecknades av Europeiska gemenskaperna och Tjeckoslovakien den 16 december 1991. Avtalets handelsbestämmelser trädde i kraft i mars 1992 genom ett interimsavtal som ersatte 1989 års avtal. I interimsavtalet föreskrivs att föregående handelsmedgivanden skall konsolideras och att ett frihandelsområde skall inrättas gradvis och osymmetriskt under en period av tio år. Upplösningen av Tjeckoslovakien och bildandet av en tjeckisk och en slovakisk republik medförde att det blev nödvändigt att förhandla om två separata Europaavtal med de två nya staterna. Europaavtalet med Tjeckien undertecknades i oktober 1993 och trädde i kraft den 1 februari 1995. Europaavtalet utgör nu den rättsliga grunden för Tjeckiens förbindelser med Europeiska unionen. Syftet med avtalet är att skapa en rättslig struktur för en politisk dialog, främja en utvidgning av handeln och de ekonomiska förbindelserna parterna emellan, skapa en grund för gemenskapens tekniska och ekonomiska stöd till Tjeckien och skapa en lämplig struktur för Tjeckiens gradvisa integration i unionen. Genom avtalets institutionella bestämmelser inrättas en mekanism för genomförande, förvaltning och övervakning av förbindelserna på alla områden. Underkommittéer undersöker frågor av teknisk natur. Associeringskommittén bestående av höga tjänstemän är ett forum för ingående diskussioner där man ofta finner lösningar på problem som uppstår inom ramen för avtalet. Associeringsrådet följer utvecklingen av förbindelserna över lag och ger en möjlighet till genomgång av Tjeckiens framsteg i anslutningsförberedelserna. Genom en regeringsförordning i november 1994 inrättades en statlig kommitté för europeisk integration, som är det högsta beslutsfattande organet i frågor som rör integrationen med Europa. Premiärministern är ordförande i kommittén. Bland de ständiga medlemmarna finns ministrarna för finans, industri och handel, jordbruk och utrikespolitik. Denna kommitté tjänstemän och vars ordförande är biträds av en arbetskom mitte som består av viceutrikesministern. I denna struktur finns även 23 specialiserade arbetsgrupper, inbegripet en som arbetar med tillnärmning av lagstiftning. Strategin inför anslutningen Genomforande av Europaavtalet och vitboken sammanträtt Europaavtalets institutionella struktur är etablerad i sin helhet. Associeringsrådet och tre gånger, och den parlamentariska associeringskommittén har båda sammanträtt associeringskommittén har system med år. Det sektorsövergripande underkommittéer som man kom överens om vid slutet av 1996 har visat sig vara användbart. Samarbetet med kommissionen har varit nära och effektivt vad gäller statliga stöd, industriell och kommersiell äganderätt, makroekonomisk politik, sänkning av tullar och andra frågor. De åsiktsskillnader som har framkommit i fråga om handelsfrågor har vanligtvis lösts på ett tillfredsställande sätt i enlighet med de förfaranden som fastställs i avtalet. två gånger per Sedan början av 1997 har det dock lämnats rapporter om att ett begränsat antal produkter, som har sitt ursprung i gemenskapen och som överensstämmer med EG:s standarder, inte har medgivits tillträde till den tjeckiska marknaden. Vidare införde den tjeckiska regeringen i april 1997 ett system med importdeposition som inte är förenligt med Europaavtalet. Kontakter fortsätter inom ramen för de förfaranden som fastställs i avtalet för att försöka lösa dessa frågor. regelverk, och fastställdes de aspekter som är grundläggande I kommissionens vitbok från 1995 om den inre marknaden angavs den lagstiftning som kandidatländerna måste införliva med och genomföra i sin egen lagstiftning för att tillämpa gemenskapens för genomförandet av den inre marknaden (fas I-åtgärder) och som borde prioriteras. Tjeckien inledde redan 1991 en systematisk process för tillnärmning av sin lagstiftning. I början av 1995 antog regeringen en tidtabell för tillnärmningen. Men mycket arbete återstår. Som ett svar på vitboken offentliggjorde den tjeckiska regeringen våren 1996 sin egen skrift "Prioriteringar för genomförandet av vitboken i Tjeckien". I denna skrift anges de viktigare åtgärder enligt vitboken som bör prioriteras fram till år 2000. I skriften erkänns även behovet av att förändra och förbättra förvaltningsstrukturerna. Nya strukturer föreslås för förvaltningen av miljön, direkt och indirekt beskattning, skydd av personuppgifter och social- och arbetsmarknadspolitik. Dessa återstår att genomföra. Europaavtalet har till större delen genomförts enligt fastställda förfaranden och tidtabeller. Det har inte uppstått många problem med handeln. Nyligen har det dock uppstått viktiga handelsrelaterade problem (särskilt systemet med importdeposition). Det finns utrymme för förstärkt dialog och ökat samarbete för att förhindra att sådana frågor uppstår. Den strukturerade dialogen Tjeckien deltar på alla nivåer i den strukturerade dialogen, men anser att mötena borde leda till bättre resultat genom bättre förberedelser och en mera koncentrerad dagordning, så att möjligheterna till utvidgad dialog med kommissionen ökar. Beslutet av rådet (allmänna frågor) i februari 1996 om att förbättra förberedelserna är ett steg i denna riktning. Ett prioriterat område för Tjeckien är rättsliga och inrikes frågor, där man inte är nöjd med framstegen hittills. Landet skulle vilja ha en mera väsentlig politisk dialog med unionen på bilateral nivå inom associeringsrådet. Phare Mellan 1990 och 1996 tilldelades landet 433 miljoner ecu. Anslaget för 1996 var 54 miljoner ecu. Viktiga områden har varit utveckling av den privata sektorn, infrastruktur, miljö och utveckling av mänskliga resurser. Ett gränsöverskridande sam arbetsprogram, dels i de områden som gränsar till Tyskland och dels i de områden som gränsar till Österrike, har varit i tjeckiska gång sedan 1994. Efter viss myndigheterna Phare-programmet som ett viktigt verktyg för att omvandla deras ekonomi och förbereda landet för en anslutning. Det har dock förekommit problem som hänger samman med dröjsmål med genomförande av programmet och svårigheter med att rikta in tilldelade medel på prioriterade områden. tveksamhet betraktar numera de inledande Deltagande i gemenskapens program I enlighet med Europaavtalet har beslut fattats om att Tjeckien skall fa delta i programmen Leonardo da Vinci, Sokrates, Ungdom för Europa och andra program inom områdena för utbildning, kultur, audiovisuella frågor, social- och folkhälsopolitik, forskning och utveckling, energisparande och små och medelstora företag. Handelsförbindelser Mellan 1989 och 1992 ökade EG:s import från Tjeckoslovakien från 2,6 miljarder ecu till 5,5 miljarder ecu (en ökning på 112 %), medan EG:s export ökade från 2,4 miljarder ecu till 6,3 miljarder ecu (en ökning på 163 %). Mellan 1992 och 1996 utvidgade Tjeckien sin handel med unionen ytterligare. EU:s import ökade från 4,9 miljarder ecu till 9,4 miljarder ecu (en ökning på 92 %) och EU:s export ökade från 6,1 miljarder ecu till 13,3 miljarder ecu (en ökning på 118 %). Under 1996 svarade unionen för något över 60 % av Tjeckiens utrikeshandel. Tjeckien svarade för 2,25 % av EU:s totala export och 1,66 % av EU:s import. Denna omorientering av handeln och exportens förmåga att penetrera nya marknader tyder på att varornas kvalitet har ökat. En del av konkurrensfördelarna har dock haft sin grund i lönenivåerna, som ursprungligen var låga men har stigit mycket. Landets export är i hög grad koncentrerad - maskiner och transportutrustning svarar för 33 % av exporten och helfabrikat 29 %. Samma två kategorier svarar för den största delen av importen, tillsammans 57 %. Under 1996 minskade exporten av helfabrikat, som tidigare var ett av tillväxtområdena. Tjeckien ingår i en tullunion tillsammans med Slovakien och är en av initiativtagarna till Centraleuropeiska frihandelsavtalet. Handeln med C EFTA-parterna har konsoliderats under de senaste åren. Allmän bedömning Alltsedan landet grundades har det strävat efter starkare förbindelser med Europeiska unionen på alla områden. Europaavtalet har i praktiken genomförts på de flesta av områdena. Det har inte förekommit många problem med handeln, även om den ännu olösta frågan rörande importdepositionssystemet är ett undantag. Tjeckien är övertygat om sina framsteg med att fullgöra EU-medlemskapets skyldigheter, och har tidvis visat tecken på ovilja att erkänna svårigheter och gemensamt finna lösningar. 10 B. KRITERIER FÖR MEDLEMSKAP 1. Politiska kriterier Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn fastställdes ett antal "politiska" kriterier för de central- och östeuropeiska kandidatländernas anslutning: länderna skall ha "stabila institutioner som utgör en garanti för demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter". För att kunna utföra den begärda bedömningen har Europeiska kommissionen använt sig av ett flertal informationskällor: de tjeckiska myndigheternas svar på det frågeformulär som kommissionen skickade ut i april 1996, uppföljning av bilaterala möten, analyser från medlemsstaternas ambassader och kommissionens delegation, bedömningar som gjorts av internationella organisationer (särskilt Europarådet och OSSE), rapporter från icke-statliga organisationer osv. I denna analys görs en systematisk undersökning för vart och ett av kandidatländerna av de viktigaste aspekterna av statsmakternas organisation och sätt att fungera och av mekanismerna för skydd av de grundläggande rättigheterna. Analysen är inte enbart en rent formell beskrivning utan ett försök att bedöma hur demokratin och rättsstaten i själva verket fungerar. Denna bedömning avser situationen i juni 1997. Det görs ingen grundlig genomgång av tidigare förändringar eller förändringar som eventuellt aviserats för framtiden, även om avsikten att reformera en viss sektor oftast har tagits i beaktande vid bedömningen. Läget inom den offentliga förvaltningen nämns bara kort här och utvecklas vidare i kapitel 4. 1. 1 Demokrati och rättsstat Parlamentarisk demokrati infördes genom författningen, som antogs av tjeckiska nationalrådet i december 1992, och genom stadgan för de grundläggande rättigheterna, vilken utgör en fullvärdig del av författningen. De tjeckiska institutionerna fungerar normalt och de olika statsorganen respekterar kompetensfördelningen och samarbetar sinsemellan. Parlamentets och den lagstiftande maktens organisation Parlamentet består av två kamrar, folkförsamlingen och sedan november 1996 senaten, vilka består av 200 respektive 81 ledamöter, valda genom direkta allmänna val. Folkförsamlingens ledamöter väljs på fyra år i proportionella val (med en småpartispärr på 5 %). Senatens ledamöter väljs på sex år genom majoritetsval i två omgångar och en tredjedel av senatorerna byts ut vartannat år. Det finns inga särskilda regler om representation för minoriteter. Folkförsamlingen har större makt än senaten och kan upphäva dess beslut under förfarandet för antagande av en lag (artikel 47 i författningen). Regeringen är ansvarig endast inför folkförsamlingen. Presidenten kan upplösa folkförsamlingen om regeringen förlorar en förtroendeomröstning eller om den inte längre är förmögen att fungera normalt (artikel 35 i författningen). Folkförsamlingen kan inte upplösas under de tre månader som omedelbart föregår val till folkförsamlingen. Parlamentsledamöterna åtnjuter enligt artikel 27 i författningen sedvanlig immunitet. 11 Oppositionens roll och deltagande i institutionernas arbete erkänns i Tjeckien. Detta kommer särskilt till uttryck genom upprättande av parlamentariska undersökningskommissioner i folkförsamlingen (artikel 30 i författningen) där varje partigrupp företräds proportionellt efter dess totala röstetal i folkförsamlingen. Utskottens ordförande kan utses ur oppositionen. Tjeckien har ett flerpartisystem (54 registrerade politiska partier varav 20 deltog i de senaste valen till folkförsamlingen). De politiska partier som är företrädda i parlamentet får finansiellt stöd från staten vilket är proportionellt till antalet invalda ledamöter. Den lagstiftande makten tillkommer parlamentet. Den delar sin initiativrätt med regeringen. Regeringen har även en lagstiftande makt efter bemyndigande av lagstiftaren och uteslutande för verkställande av lagar. I Tjeckien förekommer inget folkomröstningsinstitut. Bedömning av hur parlamentet fungerar Valen är fria och rättvisa. Den sittande höger-mitten-koalitionsregeringen vann valen till folkförsamlingen 1996 (se bilaga). Parlamentet fungerar på ett tillfredsställande sätt. Dess befogenheter respekteras och oppositionen deltar på normalt vis i dess arbete. Den verkställande maktens organisation Presidenten väljs av parlamentet för en mandatperiod på 5 år med möjlighet till omval en gång. Presidenten kan ge parlamentet i uppdrag att göra en ny prövning av en nyligen antagen lag men kamrarna kan upphäva detta veto genom beslut som fattas med enkel majoritet. Han har de befogenheter som normalt tillkommer en statschef. Presidenten utnämner premiärministern och på dennes förslag ministrarna. Regeringen är ansvarig inför folkförsamlingen och ministrarna är också individuellt ansvariga inför den. De kan bli ansvariga också i straffrättsligt hänseende, även för brott och överträdelser under sin tjänsteutövning med undantag för de yttranden som görs inför kamrarna. Den statliga förvaltningen är uppdelad i 75 distrikt som leds av företrädare som utnämns av regeringen och som är ansvariga inför inrikesministern. Under varje ministerium sorterar på distriktsnivå lokala avdelningar som är ansvariga inför det centrala organet. Chefen för distriktet biträds av en församling sammansatt av företrädare för kommunerna. Han kan upphäva denna församlings beslut och hänskjuta frågan till centralregeringen för prövning. I den tjeckiska författningen föreskrivs två nivåer av lokal förvaltning, dvs. "delstater" och kommuner. "'Delstaterna'" har fortfarande inte bildats men regeringen har åtagit sig att upprätta dem före år 2000. Diskussionerna handlar i nuläget om deras antal (mellan 8 och 13). Kommunerna, vars antal uppgår till 6 233, har kommunalfullmäktige som utses genom allmänna val på 4 år och som själva väljer borgmästare. Den statliga förvaltningen har problem på grund av avsaknaden av allmänna regler om ämbetsmäns ställning och ansvar och de relativt låga lönerna, vilket förklarar att de mest kompetenta tjänstemännen går över till den privata sektorn. Dessa faktorer bidrar inte till att effektivt bekämpa korruptionen. 12 Den "utrensningslag" som antogs 1991 och som 1996 förlängdes till år 2000 (efter att presidenten återförvisat förslaget till parlamentet för ytterligare prövning) innebär att medlemmar eller medarbetare i den tidigare säkerhetstjänsten samt personer som spelade en aktiv roll i den gamla kommunistregimen är utestängda från en rad offentliga anställningar (förvaltning, armé, säkerhetstjänst och polis, rättsväsende, radio och TV, statliga företag). I detta system utfärdar förvaltningen "intyg" till de som ansöker om det på grundval av den tidigare underrättelsetjänstens arkiv. Sedan 1996 kan alla berörda personer begära att få konsultera dessa dokument till skillnad från tidigare då endast domstolarna kunde få tillgång till dokumenten inom ramen för ett rättegångsförfarande. Armén, underrättelsetjänsten och polisen står under civil kontroll. De lyder under de allmänna domstolarna. Underrättelsetjänsten måste redovisa sin verksamhet för parlamentet. Bedömning av hur den verkställande makten fungerar De centrala statliga institutionerna fungerar normalt. De lokala förvaltningsenheterna har fortfarande problem med att hävda sitt självstyre, särskilt på det finansiella planet, eftersom de är beroende av staten för cirka två tredjedelar av sin budget. Tillämpningen av "utrensningslagen" har lett till följande resultat: Av de 300 000 intyg som det ansökts om har bara 9 000 lett till beslut om yrkesförbud (dvs. 3%). Av dessa har 580 överklagats hos domstol av vilka hälften har ogiltigförklarats. Regeringen har tillkännagjort sin avsikt att inte förlänga systemet till efter år 2000. Polisen, som håller på att omorganiseras, kritiseras ofta för sina långsamma utredningar och ineffektivitet i kampen mot handeln med narkotika och mot utvecklingen av den organiserade brottsligheten. Underrättelsetjänsten fungerar under förhållanden som förefaller respektera de grundläggande demokratiska reglerna. En parlamentarisk undersökningskommission som tillsattes 1996 för att utreda eventuell förekomst av olaglig övervakning av politiska ledare och partier samt utländska ambassader, drog i början av 1997 slutsatsen att någon sådan verksamhet inte förekom. Den dömande maktens organisation Det tjeckiska rättsväsendets oberoende ställning är garanterad. På förslag av justitieministern och på begäran av domstolarnas ordförande utnämns domarna på livstid av presidenten. De är oavsättliga och förändringar av deras tjänst kan inte ske utan deras eget medgivande. På samma sätt kan de avsättas eller skiljas från tjänsten enbart av orsaker som är tydligt angivna i lag. Riksåklagaren utnämns av regeringen på förslag av justitieministern, som tillsätter de andra tjänsterna i åklagarmyndigheten. De är ansvariga inför ministern. Förvaltningsbeslut kan prövas av allmänna domstolar. Enligt artikel 91 i författningen lyder dessa under en högsta förvaltningsdomstol som ännu inte har inrättats. Tjeckien har ingen ombudsman. 13 Författningsdomstolen består av 15 domare som med senatens godkännande utnämns av presidenten för en tioårsperiod. Domstolen övervakar att lagar och förordningar är förenliga med författningen och internationella fördrag. Den kan också ogiltigförklara statliga myndigheters föreskrifter om dessa oskäligt inkräktar på de lokala förvaltningsenheternas självständighet. Författningsdomstolen kan på förhand granska lagar (på begäran av presidenten, 41 folkförsamlingsledamöter eller 17 senatorer) och förordningar (på begäran av regeringen, 25 folkförsamlingsledamöter eller 10 senatorer). Den kan också ingripa i efterhand antingen på begäran av domstol avseende ett pågående rättsligt förfarande eller på begäran av en enskild medborgare efter att denne har uttömt alla andra rättsmedel och som anser sina grundläggande rättigheter kränkta. Förvaltningsdomstolen kan också ta upp ett mål till prövning på eget initiativ. Bedömning av hur den dömande makten fungerar Det tjeckiska rättsväsendets situation är av avgörande betydelse för integreringen av detta land i Europeiska unionen. Domstolarna är överbelastade, många ärenden blir aldrig angjorda och den genomsnittliga handläggningstiden överstiger t. ex. tre år hos handelsdomstolarna. Dessa problem beror mindre på brist på personal eller utrustning än den otillräckliga erfarenheten och yrkesskickligheten hos de domare som har till uppgift att tillämpa en i många fall helt ny lagstiftning, för vilken det oftast inte finns någon etablerad rättspraxis. Författningsdomstolen spelar en viktig och aktiv roll i de tjeckiska institutionernas arbete. Nästan 4 900 mål har anhängiggjorts vid domstolen sedan den inrättades, med en kraftig ökning sedan 1995. Den har bifallit cirka 200 ansökningar. Domstolens avgöranden avseende medborgarskaps- och äganderättsfrågor vittnar om dess roll vad gäller upprätthållandet av rättsstaten. 1. 2 Mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter Tjeckien har infört inhemsk lagstiftning för att säkerställa att mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter respekteras. Dessa rättigheter skyddas också genom internationella konventioner, främst Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, samt de viktigaste tilläggsprotokollen till denna konvention. Denna konvention med protokoll tillhör gemenskapens regelverk enligt artikel F i Fördraget om Europeiska unionen; varje stat som önskar ansluta sig till Europeiska unionen måste först ha ratificerat den överenskommelsen. Tjeckien har varit medlem av Europarådet sedan 1993 och är sedan mars 1992 part till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt dess tilläggsprotokoll genom de ratificeringar som då genomfördes av dåvarande Tjeckoslovakien. Tjeckien ger också enskilda till Europadomstolen för de mänskliga rättigheterna om de anser att deras rättigheter enligt konventionen har kränkts. rätt att vända sig Bland övriga internationella konventioner om skydd för mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter har Tjeckien ratificerat konventionen mot tortyr, samt undertecknat, men ännu inte ratificerat, ramkonventionen om minoriteters rättigheter och Europeiska sociala stadgan. Landet har ratificerat alla de viktigare FN-konventionerna om mänskliga rättigheter. 14 I enlighet med artikel 10 i landets författning har bestämmelserna i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter företräde framför inhemsk lagstiftning och är direkt tillämpliga. Medborgerliga och politiska rättigheter I Tjeckien tillförsäkras medborgarna möjligheten att påkalla rättslig prövning i fullgod grad. Det finns ett system för allmän rättshjälp i brottmål men även i vissa fall för civilmål. Dödsstraffet avskaffades helt 1990 och är enligt författningen förbjudet. Rätten att inte arresteras godtyckligt garanteras. En person kan inte arresteras utan beslut av åklagare och skall ställas inför domare inom 24 timmar. Under de följande 24 timmarna avgör domstolen om personen skall inledas. Häktningstiden har dock haft tendens att bli allt längre under senare år (89 dagar i genomsnitt under 1989, 200 under 1995). frisläppas eller om förundersökning skall Alla medborgare över 18 år har rösträtt. Föreningsfriheten är garanterad i Tjeckien, vilket det dynamiska föreningslivet vittnar om (33 000 föreningar och 4 700 stiftelser). Föreningarna och stiftelserna åtnjuter ett förmånligt skattesystem (30 % lägre skatt) men deras sociala verksamhet är inte helt skattebefriad. Demonstrationsfriheten kan bara begränsas av orsaker som rör skydd av andra personers rättigheter och friheter eller av skäl för att upprätthålla den allmänna ordningen, moralen och hälsan samt statens säkerhet. Författningen tillåter även förbud av demonstrationer som skulle kunna skada "landet välstånd". Hittills har dock inget fall registrerats där denna bestämmelse använts. Yttrandefriheten avspeglas i mediernas mångfald både vad gäller pressen och den audiovisuella sektorn (11 rikstäckande tidningar, 4 TV-kanaler varav 2 statliga och 2 privata, nästan 60 radiostationer, många utländska TV-kanaler som sprids genom kabelnätet). Yttrandefriheten begränsas dock i strafflagen, i vilken föreskrivs straff på upp till två års fängelse för förtal av republiken och presidenten. Denna ordning har hittills inte fått alltför allvarliga konsekvenser eftersom presidenten för det mesta har benådat de personer som drabbats av dessa bestämmelser. På samma sätt konstaterade författningsdomstolen 1994 att detta system inte är tillämpligt på förtal av parlamentet, regeringen och författningsdomstolen. Ett annat problem är den bristande anpassningen av vissa lagar som styr denna sektor. Pressen till exempel är fortfarande underkastad en lag från 1966 och trots att de ändringar som gjordes mellan 1990 och 1992 förbättrade skyddet för journalisternas informationskällor, kvarstår problemet med tillgång till allmänna handlingar. På samma sätt fortsätter den audiovisuella sektorn att lyda under lagar som antogs 1991 innan de första privata TV-kanalerna bildats. Äganderätten är skyddad och expropriation får ske uteslutande om det är i det allmännas intresse och mot skälig ersättning. Retention av fråntagen egendom berör bara egendom som konfiskerats efter den 25 februari 1948 och kan bara ske till förmån för tjeckiska medborgare. Den berörda personen kan välja mellan restitution av egendomen eller finansiell gottgörelse som beräknas enligt kriterier som fastställs i lag. Genom en dom från 1996 avskaffade författningsdomstolen villkoret att man måste vara bosatt i Tjeckien för att omfattas av lagen om restitution av egendom. Vad gäller den egendom som tillhörde den katolska kyrkan föreligger fortfarande en frist om uppskattningen av antalet byggnader och hektar skog som 15 bör återlämnas. De tjeckiska myndigheterna häller på att datorisera och uppdatera sitt fastighetsregister. Respekten för privatlivet är tillgodosedd genom kravet på domstolsbeslut för att kunna utföra husrannsakan eller telefonavlyssning. Frågan om förvärv av tjeckiskt medborgarskap innebar tidigare vissa problem eftersom Tjeckien vid delningen krävde att de slovaker som var bosatta på tjeckiskt territorium inte fick ha förekommit i straffregistret de senaste fem åren för att kunna naturaliseras. Denna bestämmelse innebar att ett flertal romer inte fick tjeckiskt medborgarskap och strider mot praxis vid statssuccession enligt vilken de personer som är permanent bosatta på området i fråga inte genom successionen kan få ställning som statslösa eller som utländska medborgare. Denna lag mildrades genom en lag från april 1996 vilken gör det möjligt för personer som var bosatta på tjeckiskt territorium den 31 december 1992 att undantas från kravet på att inte ha förekommit i straffregistret de senaste fem åren. Tjeckien har ratificerat Genèvekonventionen om flyktingar och asylsökande omfattas av de rättigheter och det skydd som garanteras internationellt. Inga fall av omänsklig eller förnedrande behandling har rapporterats. Ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter Rätten till existensminimun och social trygghet föreskrivs i stadgan om de grundläggande rättigheterna, vilken ingår i författningen. Facklig frihet garanteras i Tjeckien. Det finna uppemot 57 fackföreningar varav de flesta ingår i två stora fackförbund. Cirka 60 % av arbetstagarna är medlemmar i fackföreningar. Strejkrätten är erkänd med undantag av domare och anställda säkerhetsstyrkorna. i försvaret och Utbildnings- och religionsfrihet garanteras. 21 olika trossamfund är registrerade och de får statligt stöd om de har minst 10 000 medlemmar. Det judiska samfundet omfattas av dessa bestämmelser sedan 1989 - innan tröskeln på 10 000 medlemmar fastställts. En lag från 1992 innehåller föreskrifter om bekämpning av rasism, antisemitism och hets mot folkgrupp. Dessa bestämmelser skärptes 1995 genom strängare straff för sådana handlingar. Minoriteters rättigheter och skydd Minoriteterna i Tjeckien utgör cirka 7 % av befolkningen med en klar övervikt för slovaker (4 %) och romer (2-3 % beroende på uppskattning). Genom internationella konventioner garanteras skyddet av minoriteter. Tjeckien har inte om nationella minoriteter. Europarådets ratificerat Europarådets parlamentariska församlings rekommendation nummer 1201 i vilken erkännandet av minoriteternas allmänna rättigheter föreskrivs, är dock inte juridiskt bindande. ramkonvention I stadgan om de grundläggande rättigheterna erkänns minoriteternas rätt att bevara sin egen identitet, till undervisning i sitt modersmål och att kunna använda detta språk i sina kontakter med myndigheter. Minoriteterna omfattas inte av särskilda regler om representation i 16 parlamentet. De är samtliga representerade i minoritetsrådet som bildades 1992 och som regeringen samråder med i samtliga frågor som berör minoriteter. Varje kammare förfogar likaså över ett ständigt utskott för mänskliga rättigheter och minoriteternas rättigheter. De slovaker som sedan delningen har valt att stanna kvar i Tjeckien lever där utan några särskilda problem. Romernas situation däremot förefaller mycket besvärligare. De utsätts för diskriminering i det dagliga livet och är offer för våldshandlingar av i synnerhet skinheads utan att polisen eller andra myndigheter vidtar tillräckliga åtgärder för att skydda dem. Deras sociala situation är ofta svår, även om de sociologiska faktorerna spelar en viss roll vid sidan om den diskriminering de utsätts för av den övriga befolkningen, särskilt på arbets- och bostadsmarknaden. Vidare har det sätt på vilket några romer uteslöts i samband med delningen kritiserats av ett flertal humanitära organisationer. Bättre kunskap om romernas sociala situation (arbetslöshet, hälsofaktorer, utbildningsnivå, etc. ) skulle innebära en positiv faktor för större hänsynstagande till denna befolkning. De tjeckiska myndigheternas ansträngningar, som på det kulturella planet redan är omfattande (undervisning i tjeckiska språket på de statliga radio- och TV-kanalerna till förmån för den zigenska befolkningen, finansiering av en rad tidskrifter), bör intensifieras i framtiden. 1. 3 Allmän bedömning Tjeckiens politiska institutioner fuiigerar på ett riktigt sätt i en stabil miljö. De respekterar sina befogenhetsgränser och samarbetar med varandra. Valen till de lagstiftande församlingarna 1992 och 1996 var fria och rättvisa. Oppositionen har en normal roll i institutionernas verksamhet. Landet måste fortsätta ansträngningarna för att förbättra det sätt på vilket rättsväsendet fungerar och intensifiera bekämpningen av korruption. Det finns inga större problem vad gäller respekten för grundläggande rättigheter. Det finns dock några svaga punkter i fråga om lagstiftningen om pressfrihet. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt villkoren för att eventuellt förlänga giltigheten av den lag som utesluter medlemmar av de tidigare säkerhetsstyrkorna och aktiva medlemmar i kommunistregimen från att få anställning i det allmännas tjänst. Vad gäller diskriminering finns det problem som drabbar romerna, särskilt i fråga om tillämpningen av lagen om medborgarskap. Tjeckien uppvisar de drag som kännetecknar en demokrati, nämligen stabila institutioner som garanterar rättsstatliga principer, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter. 17 2. Ekonomiska kriterier Vid bedömningen av Tjeckiens ekonomiska situation och framtidsutsikter utgår kommissionen särskilt från Europeiska rådets slutsatser från mötet i Köpenhamn i juni 1993, i vilka det anges att ett medlemskap i unionen förutsätter att "det finns en fungerande marknadsekonomi samt förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen". I denna del av yttrandet ges således en kortfattad översikt över den ekonomiska situationen och bakgrunden och därefter en genomgång av Tjeckiens framsteg i fråga om de viktigaste inslagen i den ekonomiska övergången (liberalisering av pris- och handelssystemet, stabilisering av ekonomin, strukturomvandling, reform av den finansiella sektorn) samt av landets ekonomiska och sociala utveckling. Slutligen ges en allmän bedömning av landets situation i förhållande till de kriterier som fastlagts av Europeiska rådet och en genomgång av framtidsutsikter och prioriteringar för det fortsatta reformarbetet. 2. 1 Den ekonomiska situationen Bakgrund Tjeckien, med en befolkning på 10,3 miljoner, har en bruttonationalprodukt (BNP) som uppgår till 94 miljarder ecu (uttryckt i köpkraftsparitet). Landets befolkning motsvarar 3 % av unionens befolkning, medan ekonomin endast motsvarar omkring 1,4 % av unionens ekonomi. Landets BNP per capita är cirka 55 % av unionens genomsnitt. Den genomsnittliga månadslönen är 290 ecu per månad (oktober 1996). Tjeckien var en grundande medlem Centraleuropeiska frihandelsavtalet (CEFTA). Landet blev medlem i OECD 1996. i Världshandelsorganisationen (WTO) och Framsteg i den ekonomiska övergången Tjeckoslovakien var 1938 ett av de rikaste länderna i Europa, med den större delen av välståndet koncentrerat till det område som numera utgör Tjeckien. Efter det kommunistiska maktövertagandet 1948 infördes centralplanering. Den makroekonomiska politiken förblev dock försiktig och landet undvek de stora obalanser som kännetecknade andra delar av östra Europa - någon större skuldsättning ägde inte rum och inflationstrycket var relativt dämpat. Man kan dock konstatera att landet 1989, efter 50 år av centralplanering, hade sackat efter även de minst utvecklade medlemsstaterna. Reformer påbörjades kort efter kommunistregimens fall under "sammetsrevolutionen" i november 19$9. De viktigaste områdena var pris- och handelsliberalisering, minskade intern konvertibilitet för valutan, restriktiv penning- och subventioner omfattande finanspolitik, privatiseringsprogram. Även om uppdelningen i en tjeckisk och en slovakisk republik 1993 medförde vissa störningar, fortsatte etableringen av en marknadsekonomi i snabb takt. institutionella förändringar till företag, snabbt samt och ett I motsats till många andra övergångsekonomier genomfördes en privatisering av statsägda företag förhållandevis tidigt i övergångsprocessen. Stora delar av statens tillgångar såldes av snabbt eller distribuerades bland befolkningen enligt det massprivatiseringsprogram genom kupongmetoden som inleddes 1992 och avslutades 1994. En omstrukturering förväntades äga genomgripande rum när väl privatiseringskampanj ledde till en dramatisk stegring av den privata sektorns roll - från att vara nästan obefintlig före reformerna har den vuxit snabbt och svarar numera för till privata händer. Denna företagen övergick 18 uppskattningsvis tre fjärdedelar av produktionen. Staten är dock majoritetsägare eller en betydelsefull ägare i ett antal stora företag samt, vilket är nog så viktigt, i de fyra största bankerna. Viktiga indikatorer på den ekonomiska strukturen (alla uppgifter gäller för 1996 såvida annat inte anges) Befolkning BNP per capita miljoner ecu (KKS) (1995) i % av genomsnittet för EU-15 % (1995) Jordbrukets andel av bruttoförädlingsvärdet sysselsättningen Bruttoutlandsskuld/BNP Export av varor och tjänster/BNP % (1995) % (1995) % % Ackumulerade utländska direktinvesteringar miljarder ecu ecu per capita Källor: Kommissionen, nationella källor, EBRD 10,3 9410 55 5,2 6,3 39 57 5,3 520 De ackumulerade utländska direktinvesteringarna omräknade enligt växelkursen 1 vid utgången av 1996 (1 ecu = 1,25299 USD) Utländska direktinvesteringar Utländska aktörer har gjort omfattande direktinvesteringar i Tjeckien - den sammanlagda summan från 1989 till 1996 uppskattas till 5,3 miljarder ecu (källa: EBRD). Den största andelen kommer från Tyskland, följt av Nederländerna och USA. Under 1995 var de utländska direktinvesteringarna särskilt höga på grund av ett nederländskt-schweiziskt konsortiums investering i telekommunikationssektorn. Under 1996 uppgick inflödet av utländska direktinvesteringar till totalt 0,96 miljarder ecu, vilket innebär 94 ecu per invånare. Ekonomisk struktur ett industrilands Ekonomin har för 5,2 % av bruttoförädlingsvärdet (1995) och för cirka 6,3 % av sysselsättningen. Privatiseringsprocessen är nästan avslutad. Den inledande minskningen i produktionen vändes till en ökning 1995. Prisstödet är begränsat men exportsubventioner gäller för vissa råvaror. struktur. Jordbruket svarar Industrin har länge spelat en stor roll i Tjeckien. Landet har varit framgångsrikt med att framställa diverse produkter - allt från storskalig produktion av stål till relativt avancerad 19 ingenjörskonst och glas av hög kvalitet. I det gamla systemet rådde översysselsättning i industrin. Detta är fortfarande till viss del fallet eftersom industrin svarar för 43 % av sysselsättningen men endast 34 % av bruttoförädlingsvärdet. Antalet friställningar har varit relativt begränsat, men ökar t. ex. stålindustrin. Ekonomins inom vissa sektorer, energiförbrukning är mycket hög, vilket gör den känslig för prisförändringar. Ryssland kommer under de närmaste åren att fortsätta att leverera större delen av den olja och gas som förbrukas, även om Tjeckien framgångsrikt håller på att diversifiera sin energiförsörjning. Tjänstesektorn har haft tillväxt i ett antal år, särskilt på grund av utvecklingen av ny privat verksamhet. Till följd av detta är tjänstesektorns andel av produktionen och sysselsättningen ganska betydande - 1995 svarade den för 53 % av brutto förädlingsvärdet och 50 % av sysselsättningen. Turismen har varit den viktigaste tillväxtsektorn. Liberalisering Prissystem 1991 liberaliserades det stora flertalet av konsumentpriserna. 1995 var det endast priser på energi (gas, elektricitet och uppvärmning), några offentliga tjänster (hälsovård, transport, kommunikation och vatten) och bostäder som var reglerade. Dessa priser utgör en relativt stor andel av hushållens konsumtion, vilket medför att administrativa priser har ganska stor andel i prisindex. De administrativa priserna avspeglar på sin nuvarande nivå inte till fullo produktionskostnaderna. Regeringen är medveten om behovet av att justera de reglerade priserna. 1997 förutses avsevärda ökningar av bostadshyror och energipriser (till följd av att momsen ökar till 22 %). Subventionerna har minskats drastiskt sedan 1989 och är numera ganska låga - cirka 2,5 % av BNP. Vidare har de i allmänhet tillämpats på ett icke-diskriminerande sätt och utformats för att i minsta möjliga utsträckning störa marknadskrafter och konkurrensklimat. Detta gäller särskilt jordbruket. Handelspolitik att detta Redan från början fortskred Tjeckien i snabb takt mot en liberal handelsordning, med effektiv motiveringen resursallokering. Många av de gamla handelshindren avskaffades och de återstående blev mera öppna genom att de omformades till tullar. Importtullarna är för närvarande i genomsnitt cirka 5 % av det vägda importvärdet - de varierar från 4 % på basvaror till 10 % på färdigvaror. Tullarna tillämpas i allmänhet på ett enhetligt sätt. strukturanpassning, konkurrens och en främjar I april 1997 införde dock regeringen en importdeposition som en del av ett åtgärdspaket för att hantera ett växande handelsunderskott, ett stort budgetunderskott och en avmattning i tillväxten. Åtgärden innebär att importörer av konsumtionsvaror och livsmedel måste deponera 20 % av importvärdet hos en bank för en period av 180 dagar. Även om åtgärdens kostnadsökande effekt är begränsad kan den helt och hållet hindra all import för små importörer som inte har möjlighet att finansiera depositionen via finansmarknaden. Således är åtgärdens exakta effekt på handelsunderskottet svår att förutsäga. Det står dock klart att denna åtgärd är en tillbakagång. Åtgärder för att stödja och främja export fastställs i en lag från 1995. Det statliga stödet utgörs huvudsakligen av exportkreditgarantier. Stödet förvaltas av två statliga institutioner, Export Bank och Export Guarantee and Insurance Corporation. Vidare subventionerar staten 20 informationskontor, handelsmässor och utställningar. Exportlicenser används fortfarande, dock huvudsakligen av övervakningsskäl snarare än som en begränsningsåtgärd. Valutapolitik Valutan gjordes konvertibel för alla bytesbalanstransaktioner i oktober 1995 när alla de förpliktelser som föreskrivs enligt IMF:s artikel VIII formellt accepterades, även om de i praktiken hade varit tillämpliga under flera år. Samtidigt liberaliserades kapitalrörelser i stor utsträckning, särskilt kapitalinflöden. De viktigaste restriktioner som fortfarande gäller avser utflöde av kapital. 1991 devalverades valutan med 75 % som ett resultat av ett antal kursjusteringar. Valutakursen fastställdes sedan i förhållande till en valutakorg. Valutakorgen förändrades vid ett antal tillfällen, men valutakursen fastställdes inom ett mycket smalt fluktuationsutrymme (± 0,5 %) för mer än fem år. Att valutan har varit stabil under denna period är anmärkningsvärt med tanke på den ursprungligen låga nivån på reserverna och att inflationen har undergrävt de konkurrensfördelar som följde av 1991 års devalvering. Valutans stabilitet hade i hög grad sin grund i att centralbanken hade total och exklusiv kontroll över valutakursen. Under de senaste åren har en smått paradoxal situation utvecklats. Å ena sidan har den positiva ekonomiska utvecklingen attraherat mycket stora kapital inflöden - både i form av direktinvesteringar och kortfristiga kapitalinflöden, attraherade av en kombination av höga räntor och en mycket stabil valutakurs. Detta har tenderat att stärka valutan. I motsats därtill tydde det höga handelsunderskottet på att valutan kanske måste devalveras för att konkurrenskraften på exportmarknaderna skulle bibehållas. Banken valde att vidga valutans fluktuationsutrymme till ± 7,5 % från och med februari 1996, vilket innebar att det infördes ett visst mått av osäkerhet som skulle avskräcka spekulativa inflöden och göra penningpolitiken mera självständig. Åtgärden var framgångsrik i det att kortfristiga inflöden minskade märkbart. Under 1996 och början av 1997 fortsatte valutan att vara stark trots ett våldsamt stigande bytesbalansunderskott, som inte längre till fullo kunde finansieras av kapitalinflöden. I april började det dock framträda ett starkt tryck för en devalvering av valutan, vilket i mitten av maj 1997 utvecklades till en valutakris. Allmän oro på valutamarknaderna för framväxande ekonomier med stora bytesbalansunderskott, i kombination med inrikespolitisk instabilitet, resulterade i attacker pä valutan. Centralbanken försökte först stödja valutan, men tvingades den 27 maj att överge fluktuationsutrymmet och låta valutan flyta. Denna förändring av valutakurssystemet medförde att valutan deprecierades avsevärt - den deprecierades med över 20 % mot dollarn och med över 7 % mot D-marken jämfört med de nivåer som gällde vid utgången av 1996. Innan valutakursen stabiliseras är det omöjligt att förutsäga hur ekonomin kommer att reagera på den stora deprecieringen. Värdeminskningen av valutan kommer sannolikt att främja inflationen tillfälligt, vilket något senarelägger konvergensen med inflationstakterna i Europeiska unionen. Exporten borde också främjas, förutsatt att ledig kapacitet kan mobiliseras för att möta ökad efterfrågan. 21 Stabilisering av ekonomin Situationen inom landet Tjeckien har varit framgångsrikt när det gäller att uppnå makroekonomisk stabilisering, vilket har medfört att det finns en stabil grund för stark och stadig tillväxt. Redan från början hade Tjeckiska och slovakiska federativa republiken bestämt sig för att föra en stram penning- och finanspolitik. Denna kompletterades med en kraftig devalvering för att öka konkurrenskraften. Detta gav ekonomin, särskilt exporten, en buffert genom att varorna blev mycket konkurrenskraftiga på den internationella marknaden. Exportörer drabbades inte av inhemsk inflation, som oundvikligen förblev relativt hög under en period eftersom priser liberaliserades och subventioner avskaffades. Efter den inledande devalveringen bestämdes en fast kurs för växelkursen i syfte att undvika import av ytterligare inflation. Denna politik följdes strikt och fortgick även efter det att federationen splittrades. Politiken fick sin belöning 1994 när den ekonomiska tillväxten återkom till följd av stark export och omfattande investeringar, och inflationen minskade till 10 %. Vid utgången av 1995 var den ekonomiska situationen stark - inflationen var ensiffrig, arbetslösheten låg, budgeten hade ett överskott och hushållens inkomster och investeringarna ökade. Den ekonomiska aktiviteten ökade stadigt - jordbruket återhämtade sig och industrin var mycket dynamisk. Tillväxten var visserligen fortfarande stabil men avtog under 1996, arbetslösheten ökade, inflationstrycket fortsatte, budgeten började visa underskott och bytesbalansunderskottet steg våldsamt till 8 % av BNP. Denna försämring har tillskrivits avsaknaden av omstrukturering, bristen på utbildad arbetskraft och en inte alltid helt effektiv företagsledning. tvingats I april 1997 tillkännagav den tjeckiska regeringen ett åtgärdspaket för att främja ekonomisk tillväxt och hantera problemen med växande budget- och handelsunderskott. Åtgärderna inbegrep budgetnedskärningar, begränsningar av löneökningar i den offentliga sektorn, lägre företagsskatter, höjning av vissa punktskatter och införande av en importdeposition. Efter det tillkännagav att centralbanken regeringen den 28 maj 1997 ytterligare ett åtgärdspaket. Detta andra paket förstärkte regeringens engagemang i den politik som tillkännagavs i april och inkluderade också ytterligare nedskärningar i statliga utgifter samt ett förbud mot import finansierad genom statens budget. Det är för tidigt att säga vilken effekt dessa två åtgärdspaket kommer att ha. Regeringen har förvarnat om att om situationen gentemot utlandet inte förbättras märkbart under det tredje kvartalet 1997 kan den komma att överväga ytterligare restriktiva handelsåtgärder, som t. ex. en tilläggsavgift på import. lämna fluktuationsutrymmet för växelkursen Situationen gentemot utlandet Tjeckien är en öppen ekonomi vars varuexport motsvarar 37 % av BNP. Handeln har varit mycket dynamisk under flera år. Även om den generella situationen fortfarande är stark finns det tydliga obalanser. Handelsunderskottet har ökat - det uppgick till 4,6 miljarder ecu (11 % av BNP) 1996, och till 1,3 miljarder ecu under det första kvartalet 1997. Även om det är naturligt med ett underskott i en snabbt växande ekonomi är den nuvarande nivån anmärkningsvärt hög och det finns trots höga inkomster från turism en gräns för ekonomins förmåga att finansiera underskottet. Följden har blivit att det råder ett underskott i bytesbalansen, vilket 1996 uppgick till 3,5 miljarder ecu. Under 1995 när ett stort bytesbalansunderskott uppträdde för första gången 22 finansierades det till fullo genom mycket stora kapitalinflöden. Detta var dock inte längre fallet under 1996, och således minskade valutareserven med över 1,2 miljarder ecu under detta år. Reserverna förblev relativt starka under den första delen av 1997 - vid utgången av mars uppgick de till 10,2 miljarder ecu, men det bedöms att centralbanken använde upp till 2,6 miljarder ecu av dessa för att försvara valutan när den attackerades i maj 1997. Landets utlandsskuld är måttlig och motsvarar mindre än 40 % av BNP. Den större delen av skulden är medelfristig eller långfristig och skuldtjänsten motsvarar mindre än 15 % av exporten av varor och tjänster. Viktiga ekonomiska trender Real BNP- tillväxt Inflationstakt årligt genomsnitt december till december Arbetslöshet vid årets slut 1994 1995 1996 2,6 4,8 4,0 10,0 9,7 3,8 9,1 7,9 3,6 8,6 3,4 % % % ILO. s definition offentliga Den sparande Bytesbalanssaldo Skuld/export sektorns finansiella i % av BNP 1,0 0,6 0,0 i % av BNP -0,1 -2,9 -8,6 % 51,3 59,1 69,3 i % av BNP 2,1 5,5 2,4 Inflöde av utländska direktinvesteringar Källor: Kommissionen, nationella källor, EBRD Strukturomvandling Utrikeshandel Som är fallet med andra länder i regionen har handeln omorienterats från östra Europa till Europeiska unionen. Efter det att Tjeckien blev självständigt i början av 1993 har värdet på dess handel med EU ökat avsevärt, och EU är numera landets viktigaste handelspartner -1996 svarade EU för 59 % av Tjeckiens export och 63 % av landets import. Handeln är i hög grad koncentrerad. Två varukategorier svarade för mer än hälften av all export - maskiner och transportutrustning för 33 % och helfabrikat för 29 %. Under 1996 minskade exporten av helfabrikat efter att tidigare ha varit en av de viktigaste tillväxtsektorerna. Skälen till denna minskning kan, bortsett från en tillfällig försvagning av efterfrågan eller avsaknad av produktionskapacitet. Även vad gäller importen rörde det sig om samma två varukategorier - sjunkande konkurrenskraft i EU, vara antingen 23 maskiner 38 % och helfabrikat 19 %. Den största tillväxtsektorn var drycker, tätt följd av bränslen. Omorienteringen av handeln och den tjeckiska exportens förmåga att penetrera nya marknader tyder på att varornas kvalitet har ökat. Fortfarande är dock förädlingsvärdet för de varor som exporteras till väst förhållandevis lågt. Tjeckiens konkurrensfördelar har otvivelaktigt sin grund i låga löner och en mycket kompetent arbetsstyrka. Före den nyligen inträffade deprecieringen av valutan hade dessa till stor del undergrävts av höga löneökningar. Produktivitets- och kvalitetsförbättringar kommer att få allt större betydelse för att landet skall kunna behålla sina marknader på medellång sikt. Ekonomin är öppen - exporten plus importen av varor och tjänster motsvarar 107 % av BNP. Exporten har ökat stadigt trots den reala apprecieringen av valutan och de ökande arbetskraftskostnaderna per enhet. Handelns mönster, sammansättning och omfattning gör dock landet mycket sårbart för externa chocker. Exempelvis är man beroende av energiimport - i synnerhet olja. Arbetsmarknad Ett av de mest anmärkningsvärda dragen i landets övergång, vilket också särskiljer det från alla andra länder i regionen, är att man praktiskt taget inte har drabbats av någon arbetslöshet. Den ökade initiait till följd av övergången, men nådde endast 5 % som högst och kvarstod på cirka 3 % från början av 1995 till slutet av 1996. De viktigaste anledningarna till detta var att många arbetande pensionärer drog sig ur arbetskraften och att arbetstillfällen i den privata sektorn ökade snabbt. Överbemanning råder fortfarande, särskilt i det som finns kvar av den gamla statliga industrin och i den offentliga sektorn, inklusive järnvägssektorn, vilket också har bidragit till att hålla arbetslösheten nere. I början av 1997 ökade arbetslösheten till mer än 4 % och den kommer sannolikt att stiga ytterligare i takt med ett växande antal permitteringar i vissa branscher, t. ex. stål. Arbetslösheten är dock fortfarande låg jämfört med de flesta andra europeiska länder. Arbetsmarknaden är mycket snäv och det sägs råda brist på utbildad arbetskraft, vilket medför att lönetrycket är högt. Fram till och med juli 1995 fanns det i samförstånd med fackföreningarna en uttrycklig inkomstpolitik - en skatt på höga inkomster - som syftade till att begränsa reallöneökningen till högst 5 % utöver produktivitetsökningen. Denna politik verkade dock motverka sitt eget syfte - det maximala värdet blev normen - och avskaffades således. Avskaffandet följdes inte av någon plötslig våg av lönekrav, vilket tyder på att politiken inte på ett konstlat sätt höll tillbaka lönehöjningar. Vad gäller den makroekonomiska politiken är ett av de största orosmomenten att reallöneökningarna är högre än produktivitetsökningarna, eftersom detta bidrar till inflationstryck genom att höja tillverkarnas kostnader och konsumenternas efterfrågan. Under 1996 steg reallönerna med 8,5 %, medan den allmänna produktivitetsökningen var 4 %. En minimilön har införts. I januari 1996 var den fastställd till 2 500 komna i månaden (arbetsvecka på 42,5 timmar), vilket motsvarade 27 % av genomsnittslönen. Det nominella värdet begränsas avsiktligen så att realvärdet kommer att minska i takt med att inflationen fortsätter. Lönespridningen är fortfarande mycket smalare än i de nuvarande medlemsstaterna. finansiera arbetslöshets- och Den allmänna pensionsförmåner ersattes med socialförsäkringsavgifter. Dessa täcker även statens sysselsättningspolitik, socialt stöd och löneavgiften, under för att avskaffades som användes planekonomin, 1993 och 24 sjukförsäkring och ingår i statens budget. Hälsovård ingår inte i statens budget utan förvaltas som ett konsoliderat försäkringssystem snarare än som ett källskattcsystcm. Det finns både arbetsgivarföreningar och fackföreningar, men de verkar inte spela någon särskilt dominerande roll för frågor som har makroekonomisk betydelse, t. ex. lönesättning. Offentliga finanser Det var nödvändigt att avsevärt ändra statens roll när man övergav centralplaneringen. För att stödja statens nya roll krävdes grundläggande reformer av skattesystemet. På utgiftssidan började detta 1990 med en minskning av löpande transfereringar till företag och hushåll. På inkomstsidan skedde det huvudsakligen i januari 1993 när mervärdesskatt, personlig inkomstskatt och bolagsskatt infördes eller effektiviserades. Till följd av reformerna har både budgetens storlek och struktur förändrats. Betydelsen av indirekta skatter har ökat och statens utgifter i procent av BNP har minskats till nivåer som underskrider de nivåer som förekommer i de flesta av medlemsstaterna. De styrande principerna för finanspolitiken har varit att balansera budgeten och minska utgiftemas andel av BNP, vilket innebär att finanspolitiken inte används aktivt för att påverka den makroekonomiska situationen. Fram till 1996 hade landet ett budgetöverskott. Under 1996 ledde dock minskade inkomster till att det uppstod ett mycket litet underskott, trots de extraordinära nedskärningar av investeringarna som genomfördes under året. Det finns separata budgetar för staten, kommunerna och de olika kassor som finansierar social trygghet. I syfte att begränsa kostnaderna avskaffades det allmänna inkomststödet för den ekonomiskt aktiva befolkningen 1993 och arbetslöshetsförmåner skars ned. Den sociala tryggheten finansieras via avgifter som betalas av både arbetsgivare och arbetstagare (26 % respektive 8 % av bruttolönen). Företagssektorn: privatisering och omstrukturering avföretag Övergången till marknadsekonomi är klart kopplad till privatisering av statsägda egendomar och omstrukturering av produktionen. Privatiseringsprocessen i Tjeckien har varit snabb och omfattande. Små statsägda företag privatiserades 1991-92. Stora företag såldes under ett massprivatiseringsprogram som genomfördes i två omgångar: 1992-93 och 1994-95. Den större delen av de kuponger från massprivatiseringen som fördelades till enskilda placerades hos investeringsfonder som sedan köpte aktier. Följaktligen har investeringsfonderna en stor roll i ledningen av företag. I många av de privatiserade företag som ägs av investeringsfonder är ägandestrukturerna inte tydliga, vilket har negativa konsekvenser för omstruktureringen. Eftersom investeringsfonderna till stor del ägs av bankerna ifrågasätts fondemas förmåga att leda företag på ett objektivt sätt - det finns potentiella intressekonflikter när bankerna både är ägare och borgenärer. Vidare tenderar konkurser att fortplantas snabbare när dessa typer av kopplingar finns - 1996 och i början av 1997 förekom en rad konkurser hos banker och investeringsfonder. De viktigaste tillgångar som återstår att privatisera är de stora statsägda bankerna och de allmännyttiga företagen och verken. Industriproduktionen har diversifierats fortfarande av metallframställning. Även om småföretag har ökat sina marknadsandelar spelar stora företag en framträdande roll - 1995 stod stora företag (med mer än 100 anställda) för 81 % av produktionen och mycket stora företag (med mer än 5 000 anställda) för 20 %. De mest dynamiska företagen är de mycket små och de mycket stora företagen - medelstora företag sedan 1990 men domineras 25 med 100-5 000 anställda ligger under genomsnittet. Det finns inga siffror på företagens lönsamhet, men det finns oro för att det endast är företag med visst utländskt ägande som har investerat. Under 1995 skedde de flesta av investeringarna i telekommunikations- och banksektorn, snarare än i tillverkningssektorn. Produktivitetstillväxt och omstrukturering är av avgörande betydelse för att produktionen skall vara effektiv och konkurrenskraftig. Takten i omstruktureringen beror delvis på tillgången till nya investeringar. Finansiering av investeringar sker med hjälp av balanserade vinstmedel, lån på den inhemska marknaden, försäljning av aktier eller medel från utlandet. Investeringarna har i allmänhet varit höga, men har för det mesta gjorts av staten i infrastrukturprojekt, vilket också är stor del av de utländska direktinvesteringama. Företagen måste omstruktureras ytterligare. Produktivitetstillväxten har varit förhållandevis låg med tanke på investeringamas andel av BNP och den låga arbetslösheten. Ledandet av företagen är heller inte så starkt som det borde vara, delvis på 1996 har dessutom grund inom bl. a. omstruktureringsplaner mötts av strejker och protester från arbetstagare, jämvägssektorn och andra delar av den offentliga sektorn. av den privatiseringsmetod använts. Sedan fallet med en som Finansiella sektorn Den myndighet som är ansvarig för penningpolitiken är Tjeckiens centralbank, som inrättades den 1 januari 1993 och då ersatte sin federala företrädare. Bankens huvudmål är att stabilisera nationens valuta. Den gjordes oberoende av regeringen, men ansvarig inför parlamentet. Dess oberoende garanteras av lagen om centralbanken och landets grundlag. Centralbanken uppställer inte inflationsmål utan anger en ram för penningmängdens ökning. Även om inflationen har gått ned och valutan förblivit stabil har målen för penningmängden i allmänhet inte uppnåtts. Det tudelade banksystemet, där centralbanken är skild från affärsbankerna, blev fullt etablerat under 1993. Det huvudsakliga instrumentet för penningpolitiken var ursprungligen kvantitetsgränser för de summor som banker kunde låna ut eller låna upp. Indirekta instrument, t. ex. operationer på den öppna marknaden (statsskuldväxlar och bankväxlar) och regleringar (t. ex. minimireservkrav, diskonto och lombardränta), för att styra penningmängden och valutakursen blev vanliga först gradvis efter 1993. formella reformen av banksektorn är Den i huvudsak avslutad, men ytterligare omstmkturering är både nödvändig och väntad. Vid utgången av 1995 ägde staten 31,5 % av bankemas kapital. Banker med statligt ägande hade cirka 70 % av bankemas totala tillgångar. De inhemska bankerna svarade för 91,5 % av inlåningen vid utgången av 1995. Bankerna uppfyller endast delvis sin roll som finansiell mellanhand, och sektorn har för närvarande problem. För det första finns det alldeles för många små banker som är ineffektiva och således inte kommer att överleva i sitt nuvarande skick. Under 1996 stötte bankerna på problem i ökande grad. För det andra äger bankerna andelar i varandra till betydande grad och det finns ett betydande korsvist ägande mellan investeringsfonder och banker. Slutligen har bankerna fortfarande problem med osäkra lån, även om situationen har förbättrats. Det finns fortfarande avsevärda marginaler mellan utlåningsräntor och inlåningsräntor. Följaktligen kan banksystemet för närvarande inte anses vara tillräckligt effektivt eller konkurrenskraftigt, även om systemet är stabilt - 80 % av bankverksamheten är koncentrerad till de fyra största statsägda bankerna, vilka i dagens läge är relativt sunda. Till följd av oron i denna sektor koncentrerar sig regeringen på att privatisera var och en av de fyra största bankerna, en i taget. 26 Kapitalmarknaden, i synnerhet fondbörsen i Prag, har utvecklats delvis på grund av massprivatiseringen. Den grundläggande rättsliga och institutionella ramen är på plats. Börsen är den största i regionen, mätt i antal aktier och börsvärde, men handeln har ökat långsamt sannolikt på grund av marknadens brist på öppenhet. För företagen är börsen ännu inte en viktig metod för att skaffa kapital. Observatörer och investerare kritiserar kapitalmarknaderna för att vara dåligt reglerade och förbryllande komplicerade. Hos några investeringsfonder har olaglig verksamhet upptäckts. Vidare existerar i nuläget ett flertal marknader för handel med aktier och värdepapper, vilket leder till att samma aktier kan ha olika pris. För att bemöta denna kritik antogs i juli 1996 betydande förändringar av reglerna om fondbörsen i syfte att öka investerarnas skydd och marknadens öppenhet. Finansministeriet avser även att inrätta ett oberoende organ för reglering av värdepappersmarknaden i syfte att förbättra övervakning och reglering av finansmarknaderna samt en clearingcentral för att centralisera de många marknademas verksamhet. Fondbörsens styrelse har också föreslagit att öppenhetsproblemet angrips genom utökad rapportering av ekonomiska resultat och begränsning av det antal marknader på vilka aktier kan noteras samtidigt. Försäkringsmarknaden är fortfarande underutvecklad, även om konkurrensen håller på att öka. Ekonomisk och social utveckling Sociala indikatorer Tjeckien har en befolkning på 10,3 miljoner. Liksom i många andra länder är befolkningen åldrande - födelsetalen är låga och medellivslängden ökar. Ungefär 60 % av befolkningen är i arbetsför ålder. Denna andel kommer att öka något på kort och medellång sikt eftersom pensionsåldern höjs. I allmänhet har det alltid förekommit bred samstämmighet om behovet av reformer och den sociala oron har varit låg. Under 1996 och i början av 1997 förekom dock ett antal strejker i den offentliga sektorn. Arbetskraften är kunnig och utbildad - 1995 hade 32 % av de anställda högre påbyggnadsutbildning, inklusive yrkesutbildning. Vidare hade 40 % praktisk yrkesutbildning och ytterligare 11 % universitetsutbildning. Utbildningssystemet producerar en hög andel personer med examen från naturvetenskaplig utbildning och ingenjörsutbildning. Skillnader mellan olika regioner och sektorer Tjeckiens olika regioner var tidigare ganska likartade men har efter "sammetsrevolutionen" börjat uppvisa ökande grad av olikhet vad gäller arbetslöshet, löner och inflation. Prag har utvecklats snabbare än något annat område och dess ekonomi visar tecken på överhettning - mycket låg arbetslöshet samt höga och stigande löne- och hyreskostnader. Välståndet i andra regioner har till stor varit beroende av den befintliga industribasen och huruvida de har kunnat utvidga turismen eller utnyttja närheten till Tyskland och Österrike eller huvudstaden. I det gamla systemet var industrin överdrivet koncentrerad, inte bara i det att företagen var mycket stora utan även i det att regionerna på grund av specialisering var känsliga för förändringar av den egna industrins framgångar. Norra Böhmen och norra Mähren utgör industrins centmm. Sysselsättningen har inte förändrats mycket, vilket skulle kunna tyda på att en betydande grad av omstrukturering behöver ske i framtiden. Ändå hade dessa regioner i 27 november 1996 de högsta arbetslöshetstalen på 7,2 % respektive 6 % (jämfört med Prag som hade 0,4 % och det nationella genomsnittet på 3,3 %). De södra regionerna, som domineras av jordbmk, har i hög grad utvecklat sin turistindustri och således kunnat hålla arbetslösheten nere på 2-3 %. Målet för den regionalpolitik som nu utformas är att avhjälpa obalanser och främja utveckling i mindre gynnade regioner. Den kommer också att syfta till att främja tillväxten genom att förhindra alltför långtgående koncentration av verksamhet och på så sätt begränsa överbelastning och förorening. 2. 2 Ekonomin inför medlemskapet inledning Europeiska rådet i Köpenhamn 1993 fastställde de villkor som de associerade länderna i Central- och Östeuropa måste uppfylla för att kunna anslutas till unionen. De ekonomiska kriterierna är • förekomsten av en fungerande marknadsekonomi, och • förmågan att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. Dessa kriterier hänger samman. För det första kommer en fungerande marknadsekonomi att bättre kunna hantera konkurrenstryck. För det andra gäller med tanke på medlemskap i unionen att den fungerande marknaden utgörs av den inre marknaden. Utan integrering i den inre marknaden skulle ett medlemskap i EU förlora sin ekonomiska mening, både för Tjeckien och för dess partner. För ett kandidatland är det följaktligen väsentligt att anta gemenskapens regelverk, särskilt i fråga om den inre marknaden, och att varaktigt förbinda sig att uppfylla medlemskapets ekonomiska skyldigheter. Detta oåterkalleliga åtagande är nödvändigt för att säkerställa att alla delar av den utvidgade inre marknaden även i fortsättningen kommer att omfattas av gemensamma regler. Förmågan att anta regelverket har många aspekter. Å ena sidan måste Tjeckien vara i stånd att uppfylla medlemskapets ekonomiska skyldigheter, så att den inre marknaden fungerar friktionsfritt och rättvist. Å andra sidan förutsätter Tjeckiens förmåga att fullt ut dra nytta av konkurrenstrycket på den inre marknaden att det gmndläggande ekonomiska klimatet är gynnsamt samt att landets ekonomi är flexibel och förfogar över en tillräcklig mängd mänskliga och fysiska resurser, särskilt infrastmktur. Om detta inte finns kommer vissa gmpper i samhället sannolikt att betrakta konkurrenstrycket som alldeles för intensivt, och det kommer att ställas krav på skyddsåtgärder, som i fall de genomförs skulle undergräva den inre marknaden. Ett kandidatlands förmåga och beslutsamhet att anta och genomföra regelverket kommer att vara av avgörande betydelse, eftersom de fördelar och nackdelar som följer kanske kommer att spridas ojämnt över tiden och över olika branscher och samhällsgrupper. En brett baserad samstämmighet om vilka förändringar av den ekonomiska politiken som krävs till följd av ett medlemskap i unionen samt en väl dokumenterad erfarenhet av att landet konsekvent genomfört ekonomiska reformer trots tryck från intressegmpper minskar risken för att landet inte kommer att kunna uppfylla medlemskapets ekonomiska skyldigheter. 28 Vad gäller de offentliga myndigheterna förutsätter ett medlemskap i unionen att det finns en administrativ och rättslig förmåga att införliva och genomföra den omfattande tekniska lagstiftning som behövs för att undanröja hinder för fri rörlighet inom unionen och säkerställa att den inre marknaden fungerar. Dessa aspekter undersöks i kommande kapitel. Vad gäller enskilda företags konkurrenskraft är konsekvenserna av att regelverket antas avhängiga av företagens förmåga att anpassa sig till den nya ekonomiska miljön. Övergången till fungerande marknadsekonomi En marknadsekonomi förutsätter att det etableras jämvikt mellan utbud och efterfrågan genom marknadskraftemas fria växelverkan. En marknadsekonomi fungerar när rättssystemet, inbegripet reglerna för äganderätt, är på plats och kan genomdrivas. Marknadsekonomins prestationsförmåga underlättas och förbättras genom makroekonomisk stabilitet och en viss grad av samstämmighet om grunddragen i den ekonomiska politiken. En välutvecklad finanssektor och avsaknad av betydande hinder för marknadstillträde och -utträde bidrar till att höja ekonomins effektivitet. i stort sett på plats Ramen för en fungerande marknadsekonomi är i Tjeckien. Marknadsmekanismer dominerar - endast ett mindre antal administrativa priser behöver fortfarande justeras, och handeln och valutasystemet har i stort sett liberaliserats. Det privata ägandet har utvidgats och privatiseringsprocessen är nästan fullbordad med enbart de största bankerna och omkring 60 strategiska företag ännu i statliga händer. De rättsliga och institutionella gmnddragen i ett marknadssystem är också i stort sett för handen: äganderätten är väldefinierad; handelsrätt, avtalsrätt och konsumentlagstiftning har införts; det finns inga betydande administrativa kontroller som hindrar marknadstillträde och banksektorn har till viss del reformerats. Det är dock inte helt uppenbart att alla marknadsinstitutioner skulle vara tillräckligt starka eller helt funktionsdugliga. Två viktiga exempel utgörs av finans- och kapitalmarknaderna, vilka är väsentliga inslag i en modem marknadsekonomi, samt den offentliga förvaltningen. Dessa måste utvecklas ytterligare. Regleringen av finansmarknaderna, som hittills har visat sig vara otillräcklig, ses över för närvarande. Närmare bestämt kan sägas att banksektorn inte är stark och håller på att undergå nödvändiga strukturella reformer för att den effektivt skall kunna uppfylla sin roll som finansiell mellanhand. Skatteförvaltningen har varit relativt svag. Avsevärda framsteg har gjorts när det gäller att stabilisera ekonomin - inflationen är ensiffrig, arbetslösheten exceptionellt låg och de offentliga finanserna sunda. Detta har påskyndat utvecklingen av ett marknadssystem eftersom det har skapat den stabila makroekonomiska miljö som krävs för att aktörer skall kunna planera sin verksamhet med en rimlig grad av säkerhet. Tillväxten verkar vara bärkraftig och ha en sund bas. Under 1996 avtog dock den ekonomiska tillväxten, arbetslösheten och inflationen ökade, de offentliga finanserna kom under visst tryck, bytesbalansunderskottet steg hastigt och i maj 1997 tvingades man överge fluktuationsutrymmet för valutan. Två faktorer bakom avmattningen var nedgången i exporten till unionen och en stramare penningpolitik. Situationen i nuläget tyder på två saker. För det första kan den makroekonomiska stabiliteten inte tas för given, och i synnerhet måste metoder utformas för att begränsa konsumtionen i syfte att begränsa handelsunderskottet. För det andra krävs fortfarande omfattande omstruktureringar på företagsnivå för att uppnå långfristig solid tillväxt. Ett mått på hur framgångsrikt landet har varit med att anpassa sig och hantera sin ekonomiska utveckling under de första övergångsåren är att det var det första centraleuropeiska land som 29 blev medlem i Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD), vilket skedde 1996. Under de kommande månaderna måste ett fortsatt fast åtagande om stabilisering och reformer etableras för att landet skall kunna bygga vidare på de avsevärda framsteg som gjorts under de senaste åren. Vidare borde en god utveckling av genomförandet av Europaavtalet bidra till att säkerställa att övergången till medlemskap i unionen blir relativt friktionsfri. Förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter Det är svårt, några år före ett eventuellt medlemskap och innan Tjeckien har antagit och genomfört större delen av gemenskapens lagstiftning, att bilda sig en definitiv uppfattning om landets förmåga att uppfylla detta kriterium. Det är dock möjligt att fastställa vissa drag i landets utveckling som kan ge viss vägledning om den sannolika förmågan att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. Detta förutsätter en stabil makroekonomisk ram inom vilken enskilda ekonomiska aktörer kan fatta beslut i ett klimat som kännetecknas av en rimlig grad av förutsägbarhet. Det måste finnas en tillräcklig mängd mänskliga och fysiska resurser, inbegripet infrastmktur, som utgör gmnden för enskilda företags förmåga att anpassa sig till det ökade konkurrenstrycket på den inre marknaden. Företag måste investera för att höja sin effektivitet, så att de både kan konkurrera på hemmamarknaden och dra nytta av de stordriftsfördelar som följer av tillträdet till den inre marknaden. Denna anpassningsförmåga kommer att vara desto större ju mer företagen far tillgång till investeringskapital, ju högre skicklighet deras arbetskraft har och ju större framgång de har vad gäller innovationer. Vidare kommer en ekonomi att bättre kunna uppfylla medlemskapets skyldigheter, ju högre grad av ekonomisk integrering med unionen som uppnås före anslutningen. Ju mer ett land redan är integrerat med unionen, desto mindre omfattande är den ytterligare omstmkturering som ett medlemskap kräver. Nivån på den ekonomiska integreringen är relaterad till både spännvidden i och volymen av handeln med medlemsstaterna. De direkta fördelarna av tillträdet till den inre marknaden kan också vara större i de sektorer där det finns en ganska betydande andel små företag, eftersom dessa företag i relativt högre grad påverkas av hinder för handeln. Ett mått på landets konkurrenskraft är i hur hög grad landet har integrerat sin handel med Europeiska unionen. Det tjeckiska näringslivet har omorienterat sin handel mot väst och dramatiskt höjt sin handelsomsättning. Detta har medfört att landet är ganska väl integrerat med unionen - unionen svarar för omkring 60 % av landets export och omkring 60 % av importen. Partema exporterar och importerar dock i nuläget inte liknande produkttyper, något som skulle vara ett ännu tydligare tecken på konkurrenskraft på unionens marknad. Stmkturen på handeln mellan Tjeckien och Tyskland, den viktigaste handelspartnern, visar detta (en analys på grundval av smala vamkategorier) och tyder således på att integrationen ännu inte har nått ända fram. Mot bakgrund av de stigande arbetskraftskostnaderna är ytterligare strukturförändringar, produktivitetstillväxt och kvalitetsförbättringar nödvändiga om tjeckiska företag skall kunna konkurrera med europeiska leverantörer. Ett annat mått på konkurrenskraften är företagens förmåga att anpassa sig till ändrade omständigheter och företagsledningens förmåga att omstmkturera företag och införa internationellt erkända normer och förfaranden. Exempelvis kan företag behöva vara i stånd att införa moderna tekniker om de skall kunna uppfylla de tekniska standarder som föreskrivs i gemenskapens regelverk. De indirekta tecken på detta som framgår av omstruktureringen har 30 hittills varit motstridiga. Den svaga förmågan att leda företag har en avsevärd negativ konsekvens för industrins konkurrenskraft. Antalet friställningar har i det förflutna varit förhållandevis begränsat, vilket skulle kunna tyda på att arbetsmetoderna inte har ändrats och att överbemanning fortfarande råder. Det finns tecken, t. ex. från stålindustrin, på att detta nu börjar ändras, men inom andra områden såsom järnvägssektorn är motståndet mot förändringar starkt. Eftersom företagsägandet ofta inte är öppet finns det dessutom ingen enstaka tydlig instans inför vilken ledningen är ansvarig, vilket medför att den inte nödvändigtvis alltid drivs att omstmkturera företagen. Bankerna och investeringsfonderna äger i betydande grad andelar i varandra och investeringsfonderna äger andelar i de företag som lånar medel av bankerna. Bankerna har till följd av detta byggt upp osäkra lån, som inte har sagts upp på grund av förbindelserna till investeringsfonderna. Omstruktureringen av företag är också beroende av investeringsnivån och företagens tillgång till kapital. Investeringamas andel av BNP är mycket hög, de utländska direktinvesteringarna har varit relativt omfattande och FoU-utgifternas andel av BNP har ökat sedan 1993 - de uppgick till 1,14 % 1995. Hittills har större delen av investeringarna gjorts i infrastmktur och i banksektorn, medan de har varit förhållandevis små i tillverkningssektorn. Det finns indirekta tecken på att detta håller på att ändras - bankemas företagsutlåning har ökat och produktivitetsökningen i tillverkningssektorn har accelererat. En ökad tillgång på kapital kan förväntas hjälpa Tjeckiens industri att anpassa sig till de krav som följer av gemenskapens regelverk. Kostnaderna för en anpassning till ökad konkurrens beror delvis på graden av industriell koncentration och företagskoncentration samt arbetskraftens rörlighet. I Tjeckien är industriproduktionen ganska hårt koncentrerad till metallframställning, men en ökad diversifiering har ägt mm och företagskoncentrationen har minskat. Arbetskraftens rörlighet är dock i hög grad begränsad på grund av bristen på bostäder. Jordbrukssektorn är relativt liten om man ser till dess andel av BNP. Dock skulle en anslutning kräva en betydande modernisering. Mer eller mindre omfattande prisjusteringar skulle kunna bli nödvändiga, beroende på prisutvecklingen både i Tjeckien och i unionen, samt på förändringar i reala växelkurser. För närvarande är banksektorn varken konkurrenskraftig eller stark. Sektorn har reformerats men domineras av de fyra största bankerna, som ännu till viss del är statsägda - ett stort antal små icke-livskraftiga banker existerar fortfarande. Under 1996 blev banksektorns svagheter tydliga i det att ett antal banker gick i konkurs. De största problemen i sektorn är osäkra lån, avsaknad av konkurrenskraft och öppenhet, underkapitalisering och det korsvisa ägandet mellan banker och investeringsfonder. Staten måste kanske ingripa för att lösa problemet med vissa bankers osäkra lån. Om sektorn skall kunna utvecklas måste den konsolideras och bankemas utlåningspraxis förbättras. Framsteg på detta område är nödvändiga för att den tjeckiska ekonomin skall kunna få den konkurrenskraft som krävs på den europeiska marknaden. Framtidsutsikter och prioriteringar De viktigaste frågorna i den politiska debatten är för närvarande handelsunderskottet, inflationen, valutakursen, företagens omstrukturering och reform av banksektorn. Grundvalen för dessa frågor utgörs av några fundamentala problem som måste bemästras på medellång sikt. 31 Ett handelsunderskott är ett normalt inslag i en ekonomi som befinner sig i snabb utveckling. Det finns ingen anledning till oro så länge som underskotten genereras av produktiva investeringar och finansieras genom långfristiga kapitalinflöden. Stora ihållande obalanser i betalningsbalansen tyder dock på att det finns mera gmndläggande problem. Importen utgörs fortfarande till stor del av kapitalvaror, men importen av konsumtionsvaror ökar snabbt. Problemet hänger därför troligen samman med det mycket låga inhemska sparandet, trots den stora ökningen av löneinkomster och andra inkomster - med andra ord, den mycket höga benägenheten att konsumera snarare än att spara. Inflationen har bringats ned till ensiffriga tal, men upphörde att avta under 1996. De två orsakerna till inflationstrycket är snabba löneökningar och hög inhemsk efterfrågan, och den nyligen inträffade deprecieringen av den tjeckiska valutan kommer sannolikt att förvärra situationen. Eftersom prisliberaliseringen och avregleringen kommer att fortsätta, vilket på kort sikt förstärker inflationen, måste några mycket resoluta åtgärder vidtas för att hålla tillbaka trycket. Arbetsmarknaden är helt klart pressad. Detta kan delvis bero på att det finns dold arbetslöshet och att arbetssökande är svårt eftersom utbudet av informationstjänster om arbetstillfällen är begränsat. Å andra sidan har produktivitetsökningen inte varit så hög som man mot bakgmnd av den låga arbetslösheten kanske skulle förväntat sig. All överbemanning måste avvecklas och investeringar i arbetskraftsbesparande teknik är nödvändiga. Det är mera sannolikt att sådana investeringar äger mm om realräntorna är lägre och bankemas utlåning mindre restriktiv. Det senare skulle kräva en bättre bedömning av säkerheter för lån och lånerisker. Detta i sin tur förutsätter starkare och öppnare kapitalmarknader - i nuläget är dessa inte en finansieringskälla för företagen, som i stället måste vända sig till banksektorn för att få lån. Privatisering och reformering inom banksektorn står för närvarande högt på dagordningen - de senaste svårigheterna beror till stor del på otillräcklig lagstiftning och tillsyn, dålig praxis och det korsvisa ägandet mellan investeringsfonder och banker. Det är viktigt att banksektorn rensas upp. De penning- och finanspolitiska instrumenten har omdanats för att bli mera förenliga med ett marknadssystem. Ända till helt nyligen uppnåddes målen - en stabil valuta, en balanserad budget och en minskning av de statliga utgiftemas andel av BNP. De offentliga finanserna har reformerats enligt förebilder från väst - t. ex. har mervärdesskatt och inkomstskatt införts. Skatteuppbörden måste dock förbättras och pensionsfonderna och fondema för social trygghet visar växande underskott, vilka på medellång sikt kommer att skapa problem. Landets ekonomiska politik har hittills inte styrts av en genomtänkt strategi på medellång sikt. Några styrande principer för politiken har dock fastställts. För det första, att uppnå en stabil valuta - centralbanken ansvarar för säkerställandet av låg inflation och en stabil valutakurs. För det andra, att minska den offentliga sektoms storlek och uppnå en balanserad budget. För det tredje, att inrätta en marknadsekonomi via privatisering av statliga tillgångar och liberalisering av ekonomiska förhållanden. Regeringens förmåga att genomföra dessa strategier och upprätthålla en trovärdig politik är mindre säker nu än vad den var före valen i juni 1996. Takten i lagstiftningsarbetet och genomförandet kommer således kanske att avmattas. Den ekonomiska politiken borde nu lägga ökad tonvikt på mikroekonomiska åtgärder. Effekterna av sådana åtgärder kommer kanske inte att bli uppenbara lika snabbt, men de är av största vikt för att bevara stabiliteten och stärka konkurrenskraften. 32 2. 3 Allmän bedömning Tjeckien kan betraktas som en fungerande marknadsekonomi. Marknadsmekanismer används i stor utsträckning och statens roll i ekonomin har fullständigt förändrats. Avsevärda framgångar har gjorts när det gäller att stabilisera ekonomin. Arbetslöshetsnivån är bland de lägsta i Europa. Dock visar de nyligen uppkomna makroekonomiska obalanserna att ytterligare framsteg måste göras under de närmaste åren, särskilt när det gäller att förbättra företagsledningen och stärka det finansiella systemet. Tjeckien bör vara i stånd att hantera unionens konkurrenstryck och marknadskrafter, på medellång sikt, förutsatt att förändringarna på företagsnivå påskyndas. Landet har en utbildad och skicklig arbetskraft, och infrastmkturen är relativt utvecklad. Investeringarna i ekonomin, inbegripet de utländska direktinvesteringarna, har varit stora under de senaste åren. Ekonomin har också framgångsrikt lyckats med att orientera sin handel mot väst. Även om kvaliteten på de exporterade varorna håller på att förbättras, är deras förädlingsvärde fortfarande lågt. Banksektorn domineras av ett fåtal, delvis statsägda banker med låg konkurrenskraft. Tjeckien främsta utmaning blir att fortsätta med omstruktureringen av företag för att förbättra ekonomins resultat på medellång sikt och för att justera obalanserna gentemot utlandet. 3. Förmåga att påta sig skyldigheterna medlemskap i samband med ett Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn angavs bland kriterierna för anslutning förmågan att "påta sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap och ansluta sig till målen för den politiska, ekonomiska och monetära unionen". Genom sin ansökan om medlemskap på grundval av fördraget har Tjeckien reservationslöst godtagit unionens grundläggande syften, inbegripet dess politik och instrument. I detta kapitel behandlas Tjeckiens förmåga att fullgöra de skyldigheter som följer med ett medlemskap, dvs. att anta den rättsliga och institutionella struktur (regelverket) genom vilken unionen förverkligar sina mål. Unionens utveckling har medfört att regelverket gradvis har blivit allt mer omfattande, och det utgör nu en större utmaning för framtida anslutningar än vad som var fallet i det förflutna. Tjeckiens förmåga att genomföra regelverket kommer att vara avgörande för dess möjligheter till ett framgångsrikt medlemskap i unionen. 1 de följande avsnitten granskas inom varje större område av unionens verksamhet nuläget och framtidsutsikterna för Tjeckiens del. Utgångspunkten för beskrivningen och analysen är en kort sammanfattning av regelverket, med uppgifter om Europaavtalets och vitbokens bestämmelser där dessa för varje är verksamhetsområde en kortfattad bedömning av Tjeckiens förmåga att på medellång sikt fullgöra de skyldigheter som följer med ett medlemskap. relevanta. Slutligen görs 33 3. 1 En gränslös inre marknad Unionens inre marknad definieras i fördragets artikel 7a som ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Den inre marknaden, som är av central betydelse för gemenskapens integrationsprocess, har som gmnd en öppen marknadsekonomi där det skall råda full konkurrens och ekonomisk och social sammanhållning. Ett effektivt genomförande av de friheter som är inskrivna i fördraget förutsätter inte bara att viktiga principer respekteras, som till exempel principen om icke-diskriminering och principen om ömsesidigt erkännande av nationella bestämmelser - så som dessa principer uttolkats av domstolen - utan också en samtidig och effektiv tillämpning av en rad specifika gemensamma bestämmelser. Syftet med dessa specifika bestämmelser är särskilt att sörja för säkerhet och folkhälsa, miljöskydd och konsumentskydd, bevarandet av allmänhetens förtroende inom tjänstesektorn och garantier för att personer som utövar vissa specialiserade yrken har lämpliga kvalifikationer, samt vidare att vid behov införa eller samordna vissa reglerings- och övervakningsmekanismer, mekanismer som innebär att alla de kontroller och systematiska inspektioner som behövs för att säkerställa att reglerna följs sker inom marknaden och inte när de nationella gränserna passeras. Det är viktigt att gemenskapslagstiftningen införlivas effektivt med nationell lagstiftning, men än viktigare är att den genomförs korrekt i praktiken av lämpliga administrativa och rättsliga stmkturer i medlemsstaterna och att den följs av företagen. Detta är nödvändigt för att kunna etablera det ömsesidiga förtroende som krävs för att den inre marknaden skall fungera. Det är viktigt att detta kapitel läses tillsammans med framför allt de kapitel som handlar om socialpolitik, miljö, konsumentskydd och politiken för specifika sektorer. De fyra friheterna Kandidatländerna skall ta över gemenskapens regelverk stegvis enligt följande uppläggning: - Associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och Tjeckien trädde i kraft den 1 februari 1995. För de fyra friheterna och tillnärmningen av lagstiftningen föreskrivs särskilt i avtalet en omedelbar eller stegvis tillämpning av vissa ömsesidiga eller icke ömsesidiga skyldigheter när det gäller framför allt etableringsrätt, nationell behandling, frihandel, immaterialrätt och offentlig upphandling. - I den vitbok, KOM (95) 163 slutlig, i vilken kommissionen 1995 lade fram riktlinjer avsedda att hjälpa kandidatländerna att förbereda sig inför integreringen med den inre marknaden, avgränsas den berörda lagstiftningen mera snävt. Där anges de områden och "nyckelåtgärder" som direkt inverkar på den fria rörligheten för varor, tjänster, kapital och personer och redovisas de förutsättningar som krävs för att de skall kunna tillämpas, däribland de rättsliga och organisatoriska strukturerna. Tjugotre av gemenskapens aktivitetsområden tas upp i vitboken och åtgärderna i fråga delas upp i två faser allt efter prioritetsgrad; en arbetsplan fastställs sålunda för perioden inför anslutningen. TAIEX ("Technical Assistance and Information Exchange Office" - kontoret för tekniskt stöd och informationsutbyte) inrättades för att lämna kompletterande och riktat tekniskt bistånd inom de lagstiftningsområden som täcks av vitboken. En databas över lagstiftningen har nyligen upprättats av TAIEX. 34 - Anslutningen till Europeiska unionen innebär att kandidatländerna måste införliva och genomföra hela gemenskapens regelverk. I detta avseende bör understrykas att den handlingsplan för den inre marknaden som lades fram inför Europeiska rådet i Amsterdam anger de prioriterade åtgärder som är nödvändiga för att med hänsyn till införandet av den gemensamma valutan förbättra den inre marknadens funktion i ett EU med femton medlemsstater. Detta kommer med nödvändighet att innebära successiva förändringar av regelverket. Den allmänna ramen Företagen skall, oavsett verksamhetsområde, kunna utöva sin verksamhet på gmndval av gemensamma regler. Dessa gemensamma regler är viktiga, för de fastställer den allmänna ramen för hur ekonomin skall fungera och därmed de allmänna konkurrensförutsättningarna. Inom detta område återfinns, förutom konkurrensreglerna (statliga företag, statsstöd) och beskattningsreglerna som tas upp i andra avsnitt i detta yttrande, bestämmelserna om öppnandet av offentlig upphandling av anläggningsarbeten, varor och tjänster, om harmonisering av bestämmelserna på det immaterialrättsliga området (inklusive Europapatent) och om harmonisering av bestämmelserna om bolagsrätt och redovisningsrätt, vidare bestämmelserna om skydd av personuppgifter samt om överföring av lagföring och erkännande av domar (konventioner med stöd av artikel 220 i fördraget). Översikt Offentlig upphandling regleras genom en lag från 1994 som trädde i kraft 1996. Ett oberoende organ, kontoret för skydd av konkurrens, ansvarar för övervakningen av den offentliga upphandlingspolitiken. Vad gäller skyddet av intellektuell och industriell äganderätt antog Tjeckien en ny patentlag 1990, en varumärkeslag 1995 och ändrade något lagen om upphovsrätt 1996. Landet är part till alla de konventioner som avses i artikel 67 i Europaavtalet och har lämnat en ansökan om anslutning till Mjnchenkonventionen från 1973. Tjeckien är anslutet till TRIPs-avtalet (handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter). Bolagsrätten regleras till större delen genom en handelslag, som senast ändrades den 1 juli 1996 och som ligger nära det första och det andra direktivet. Flera olika bolagsformer erkänns enligt tjeckisk lagstiftning, däribland publika aktiebolag och privata aktiebolag med begränsad ansvarighet. I nuläget är omkring 115 000 foretag registrerade. De får emittera aktier, och nyligen antagen lagstiftning har förbättrat skyddet för aktieägarna. Kravet på visst minimikapital är reglerat i lag. Kreditgivare åtnjuter också ett gmndläggande skydd. Domstolarna för ett företagsregister som innehåller alla relevanta upplysningar om varje företag och som är öppet för alla. Genom redovisningslagen från 1991 görs Tjeckiens bestämmelser om redovisning förenliga med det fjärde direktivet. Det finns inga redovisningsnormer - arbetsförfaranden utformas av finansministeriet. Rekommendationer i fråga om arbetsmetoder utfärdas av revisoremas förening. Bestämmelser om koncernredovisning utformas genom förklaringar från ministeriet. Rätten till skydd av personuppgifter ingår i stadgan om de gmndläggande rättigheterna och friheterna och säkerställs genom lag nr 256/1992 om skydd av personuppgifter samt genom ett flertal rättsakter för specifika områden. Det finns inget oberoende kontrollorgan som övervakar efterlevnaden. 35 Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den tjeckiska lagstiftningen om offentlig upphandling har avsevärt närmat sig gemenskapens regelverk. De flesta av de direktiv som anges i vitboken har införts i tjeckisk lagstiftning. De tjeckiska myndigheterna medger dock själva att fullständig överensstämmelse ännu inte råder. Detta är fallet vad gäller anbudsförfaranden i sektorn för allmännyttiga tjänster - som ännu inte omfattas av lagstiftningen - och vissa preferenser och andra åtgärder som diskriminerar utländska medborgare och företag. Landet har gjort stora ansträngningar för att få lagstiftningen om offentlig upphandling att överensstämma med gemenskapens regelverk. Även om landets lagstiftning allmänt sett är av god kvalitet kvarstår vissa brister. I synnerhet måste lagstiftningens räckvidd utvidgas till att omfatta sektorn för allmännyttiga tjänster (vatten, energi, transport och telekommunikation). För närvarande har landet en ordning med inhemska preferenser som medges i Europaavtalet. Företag etablerade inom EU kommer att få tillträde på lika villkor först efter utgången av den övergångsperiod som fastställts i Europaavtalet. Kontoret för skydd av ekonomisk konkurrens förefaller uppfylla behovet av infrastruktur för en korrekt tillämpning av lagstiftningen. Även om det är för tidigt att korrekt bedöma hur väl de offentliga upphandlingsförfarandena fungerar i praktiken kan konstateras att systemet med rättsliga åtgärder förefaller vara snabbt och effektivt och att det ligger i linje med merparten av kraven i de relevanta direktiven. Ytterligare ändringar av lagen om offentlig upphandling väntas träda i kraft 1998-2000, så att en fullständig harmonisering inom området för offentlig upphandling kan uppnås senast vid tidpunkten för anslutningen. Goda framsteg har gjorts vad gäller anpassning av lagstiftning om industriell äganderätt (patent, varumärken, mönster och modeller). När det gäller intellektuell äganderätt (upphovsrätt och närstående rättigheter) kvarstår vissa stora brister (i fråga om datorprogram, hyres- och distributionsrättigheter och varaktigheten för upphovsrättsskyddet). Landet avser att revidera den befintliga patentlagen för att uppnå full överensstämmelse med Munchenkonventionen. Samtidigt avser landet att införa ett intyg om tilläggsskydd för läkemedel. En kontroll vid gränserna kommer att införas den 1 januari 1998. Piratkopieverksamhet utgör fortfarande ett stort problem. Stora ansträngningar har gjorts för att säkerställa efterlevnaden av den industriella äganderätten. I fråga om företagslagstiftning ändrades enligt uppgift från Tjeckien handelsrätten den 1 juli 1996 för att på alla väsentliga punkter bringas i överensstämmande med det första och det andra direktivet, även om vissa brister kvarstår, t. ex. i fråga om skydd av borgenärer. Man räknar med att det tolfte direktivet har införlivats med tjeckisk lagstiftning, men det råder ännu inte full överensstämmelse med det tredje och det elfte direktivet. I fråga om redovisning innebär redan 1991 års lag en god anpassning till det fjärde direktivet, och ändringar av lagen, som träder i kraft den 1 januari 1999, förväntas leda till full överensstämmelse. Ändringar av lagen om revisorer, genom vilken det åttonde direktivet genomförs, kommer att träda i kraft den 1 januari 1998. Vissa övergångsproblem finns när det gäller att genomföra de nya reglerna i praktiken, bland annat råder brist på kvalificerade revisorer, men dessa problem går att lösa på medellång sikt. De tjeckiska myndigheterna erkänner att landets lagstiftning inte på ett tillfredsställande sätt överensstämmer med europeiska standarder rörande dataskydd. Landet är ännu inte part till 36 Europarådets konvention nr 108. Landet måste inrätta ett oberoende organ med uppgift att utöva tillsyn över lagstiftningens tillämpning samt anta bestämmelser om de påföljder som skall drabba de personer som olagligt använder uppgifter inbjöds Tjeckien nyligen av de som undertecknat Vad gäller civilrätt Luganokonventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område att ansluta sig till konventionen. Detta är ett gott tecken på förtroendet för det tjeckiska rättssystemet. stater Slutsats Tjeckien har redan övertagit de viktigaste direktiven inom de områden som anges ovan. Genomförandet av bestämmelserna i Europaavtalet och av de åtgärder i vitboken som avser de nu behandlade områdena har i allmänhet varit gott. Ytterligare arbete krävs, i synnerhet inom området för offentlig upphandling, skydd av intellektuell äganderätt och genomförandestrukturer för skydd av personuppgifter. Mindre omfattande ansträngningar krävs inom områdena för bolagsrätt och redovisning för att den tjeckiska lagstiftningen till fullo skall bringas i linje med EG-lagstiftningen. Inom alla dessa områden torde några större svårigheter med tillnärmningen på medellång sikt inte uppkomma, förutsatt att nuvarande harmoniseringsprogram fullföljs. Fri rörlighet för varor Fri rörlighet för varor fömtsätter en avveckling av åtgärder som begränsar handeln, alltså inte bara tullar och kvantitativa handelsbegränsningar utan också alla åtgärder med motsvarande verkan, dvs. åtgärder som är direkt eller indirekt tillämpliga för nationella eller importerade produkter och som har protektionistiska verkningar. För att garantera fri rörlighet för varor inom områden där de tekniska föreskrifterna inte är harmoniserade är det, enligt de principer som slogs fast i domen i målet Cassis de Dijon, av gmndläggande betydelse att principen om ömsesidigt erkännande av nationella regler tillämpas och att principen att de nationella kraven skall begränsas till krav som är rimliga i förhållande till de eftersträvade målen accepteras. Europeiska gemenskapen har utvecklat den "nya metoden" för harmoniseringsarbetet, ett tillvägagångssätt som bygger på en väl avvägd balans mellan offentliga och oberoende privata organ och där Europeiska gemenskapens lagstiftning och europeiska standarder spelar en tydlig och kompletterande roll. I stället för att föreskriva tekniska lösningar begränsar sig EG- lagstiftningen till att fastställa gmndläggande krav som produkterna skall uppfylla. Produkter som tillverkats i överensstämmelse med europeisk standard skall förutsättas uppfylla de gmndläggande kraven, men användandet av europeiska standarder är inte det enda sättet att intyga att överensstämmelse med de uppställda kraven föreligger. Den "nya metoden" fungerar tillsammans med den "globala metoden" för produktcertifiering som reglerar rätten att sätta "CE-märket" på en produkt. För andra produkter, såsom farmaceutiska produkter, kemikalier, motorfordon traditionella regleringsmönstret och innehåller utförliga regler. följer EG:s direktiv det livsmedel, och De fria rörligheten för varor fömtsätter alltså även att vissa gemenskapsbestämmelser om harmonisering införlivas. Tillämpningen av de harmoniseringsbestämmelser som gäller skyddet av hälsa och säkerhet bör härvidlag följas med stor uppmärksamhet, vilket fömtsätter att det inrättas lämpliga system och organisatoriska lösningar på såväl företags- som myndighetsnivå. 37 Bland de s. k. "övergripande" direktiv som är nödvändiga för att den gränslösa marknaden skall fungera kan särskilt nämnas direktivet om allmän produktsäkerhet och direktivet om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister. Bestämmelserna om allmän produktsäkerhet behandlas i det avsnitt som behandlar konsumentskyddet. De bestämmelser som är specifika för jordbmksprodukter (iakttagandet av veterinära och fytosanitära krav) redovisas i detalj i det avsnitt som gäller jordbmket. Översikt Nivån på tullskyddet är låg och relativt få diskriminerande åtgärder kvarstår. Alla priser har liberaliserats, med undantag för priserna för allmännyttiga tjänster och hushållens priser för gas, vatten och elektricitet samt hyror. Införandet av systemet med importdeposition den 21 april 1997 och förberedelsen av begränsande åtgärder mot import av jordbruksprodukter innebär avsteg från den frihandelsstrategi som regeringen hittills följt. Dessa frågor behandlas i andra avsnitt i detta yttrande. Tillnärmningen av den tekniska lagstiftningen till gemenskapens regelverk har framskridit väl. Det planerade ikraftträdandet den 1 september 1997 av lagen om tekniska krav på produkter borde bana väg för antagandet av tekniska föreskrifter, standarder och förfaranden för bedömning av överensstämmelse vilka i stort överensstämmer med EU:s nya metod för teknisk harmonisering och den globala metoden för bedömning av överensstämmelse. Inom de viktigaste områdena förefaller det som om anpassningen av föreskrifter framskrider på ett livsmedel har nyligen antagits, globalt tillfredsställande överensstämmande förslag till lagstiftning finns i fråga om kemikalier, och vad gäller bilindustrin har Tjeckien undertecknat 1958 års avtal inom ramen för FN-ECE och tillämpar mer än två tredjedelar av FN-ECE:s föreskrifter. När det gäller farmaceutiska produkter kommer sannolikt förslaget till lagstiftning att visa att framsteg görs i arbetet med att få lagstiftningen att överensstämma med EU:s. Den nya lagen om läkemedel, tillsammans med de nödvändiga tillämpningsföreskrifterna, väntas överensstämma med relevanta bestämmelser regelverk. Under alla omständigheter bör det erinras om att i gemenskapens sekundärlagstiftning ofta måste antas för att genomföra de allmänna rambestämmelserna. lagstiftning om sätt. Ny Det tjeckiska kontoret för standarder, metrologi och provning, som sorterar under handels- och industriministeriet, ansvarar för standardisering och certifiering. Att ett och samma paraplyorgan fullgör ett flertal uppgifter är betecknande för övergången till ett nytt system baserat på den nya metoden. Enligt detta system skall det dock finnas oberoende organ för bedömning av överensstämmelse, förenliga auktorisationssystem och frivillig standardisering. Det tjeckiska nationella standardiseringssystemet har genomfört mer än 80 % av EU:s standarder och vid utgången av 1997 bör man ha uppnått en genomförandegrad på 100 %. Kontoret för standarder, metrologi och provning, som tidigare detta år blev full medlem i CEN och som är stödmedlem i CENELEC, kommer sannolikt att vara det tekniska övervakningsorganet i det nya systemet. Ända tills helt nyligen fanns det inga tekniska handelshinder. Tidigare detta år lämnades det dock enstaka rapporter om att produkter med urspmng i gemenskapen som uppfyllde EU:s standarder inte medgavs tillträde till den tjeckiska marknaden. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna 38 Tjeckien har kommit långt när det gäller att tillämpa gemenskapens regler om fri rörlighet för varor. Marknadstillträde för produkter med urspmng i EU som uppfyller EU:s standarder måste dock garanteras. Goda framsteg har gjorts när det gäller industriprodukters säkerhet. Arbete pågår med genomförandet av lagen om tekniska krav på produkter och det efterföljande genomförandet av de införlivade direktiven om den nya metoden. Det tjeckiska kontoret för standarder, metrologi och provning har en personalstyrka som verkar vara tillräcklig, och den tekniska kompetensen verkar vara fullgod. I förslaget till lag om tekniska krav på produkter föreskrivs att statliga provningsorgan skall privatiseras inom ett år. Inspektionsorganen för standarder och tekniska föreskrifter omfattas idag av olika ministeriers behörighet. Det samma gäller för certifieringsorgan, som också avses privatiseras. Det tjeckiska systemet för standardisering och certifiering förefaller vara väl förberett för att uppfylla gemenskapens regelverk på medellång sikt, förutsatt att nuvarande ansträngningar fortsätter. Några frågor kvarstår dock vad gäller genomförandet av marknadsövervakning (lagstiftning och förvaltningsstrukturer), separationen mellan de reglerande, standardiserande och certifierande organen, lösningen av frågan om tystnadsplikt för provningslaboratorier och ministeriemas exakta avsikter rörande privatisering av certifieringsorgan. Utvecklingen måste således bevakas. Detta gäller även för kvaliteten på och personalen hos de organ och institutioner som är behöriga att genomföra den berörda lagstiftningen, även om utvecklingen också på detta område är uppmuntrande. När det gäller skadeståndsansvar för produkter kommer ett lagförslag snart läggas fram för parlamentet så att ikraftträdandet kan ske i januari 1998. Vad gäller de områden som är reglerade på nationell nivå men inte omfattas av någon gemenskapsharmonisering i vad mån saknas emellertid gemenskapsrättens principer om fri rörlighet för varor tillämpas i Tjeckien. tillräckliga uppgifter om Förklaringen är framför allt att de mekanismer för öppenhet som är knutna till den inre marknadens funktion saknas och alltså inte kan utnyttjas som sådana under perioden inför anslutningen; det rör sig framför allt om direktiv 83/189 i vilket föreskrivs att förslag till nationella tekniska standarder och föreskrifter skall anmälas, beslut 3052/95 som handlar om åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor, förfarandena för överklagande hos kommissionen och även möjligheten enligt artikel 177 i fördraget att vända sig till domstolen för att få ett förhandsavgörande. Likaså fömtsätter en bedömning av om Tjeckien tillämpar principen om ömsesidigt erkännande mer ingående uppgifter om nationella bestämmelser och nationell administrativ praxis som kan inverka på saluförandet av produkterna. Slutsats Väsentliga framsteg har gjorts. Tjeckien har gjort goda framsteg när det gäller att överta gemenskapens regelverk för fri rörlighet för varor och har redan Övertagit de viktigaste direktiven. Genomförandet av bestämmelserna i Europaavtalet och vitboken har allmänt sett varit gott. Det måste dock garanteras att produkter som uppfyller EG:s standarder medges tillträde till den tjeckiska marknaden. Utvecklingen i fråga om industriprodukters säkerhet måste bevakas, både vad gäller lagstiftning och genomförandestmkturer. Under förutsättning 39 att det pågående arbetet fortsätter bör fri rörlighet för varor kunna åstadkommas på medellång sikt. De tjeckiska myndigheterna måste också försäkra sig om att den nationella lagstiftningen pä områden som inte omfattas av harmoniseringen med gemenskapens regelverk inte riskerar att utgöra ett hinder för handeln, särskilt genom att säkerställa att gällande bestämmelser står i proportion till de mål som eftersträvas Fri rörlighet för kapital I Europaavtalet fastställs principen om fri rörlighet mellan Tjeckien och EU för kapital. Detta gäller för Tjeckiens del gradvis under övergångsperioden från och med Europaavtalets ikraftträdande för direkta investeringar av företag som redan är etablerade i Tjeckien vad gäller gemenskapsföretags filialer och kontor (liksom för egenföretagare). Enligt avtalet skall partema samråda med varandra för att i syfte att främja avtalets mål underlätta kapitalrörelser mellan gemenskapen och Tjeckien (artikel 61 i Europaavtalet). I vitboken belyses sambandet mellan fri rörlighet för kapital och fri rörlighet för finansiella tjänster. Där föreslås en serie kapitalliberaliseringsåtgärder först för medelfristiga och långsiktiga kapitalrörelser och kapitalrörelser knutna till handelstransaktioner, därefter för kortsiktiga kapitalrörelser. Översikt Tjeckien har sedan 1990 varit i stånd att attrahera betydande mängder utländska direktinvesteringar. Den totala summan för perioden 1990-1996 är 5,3 miljarder ecu. Dessa utländska direktinvesteringar har haft en positiv inverkan på omstmktureringen, privatiseringen och moderniseringen av tjeckisk industri. Dessutom har det förekommit avsevärda av banktillgodohavanden och portfölj investeringar. Denna utveckling har delvis sin gmnd i landets liberala politik i fråga om rörlighet för kapital. av utländskt kapital inflöden form i Genom den valutalag som trädde i kraft den 1 oktober 1995 infördes konvertibilitet för alla bytesbalanstransaktioner. Genom samma lag infördes också en omfattande liberalisering av kapitalrörelser. Genom dessa åtgärder har de flesta av kapitalinflödena liberaliserats. De viktigaste begränsningarna för kapitalinflöden rör förvärv av fast egendom (för andra syften än direktinvesteringar) av personer som inte är bosatta i landet och utländska värdepappers tillträde till inhemska kapital- och penningmarknader. I motsats till vad som gäller för kapitalinflöden är begränsningarna av utflödet av kapital liberaliserats finns dock mycket mera omfattande. Bland de kapitalutflöden direktinvesteringar, förvärv av fast egendom av personer bosatta i utlandet, handelskrediter och personliga kapitalrörelser. som De kapitalrörelser som Tjeckien redan liberaliserat överstiger de skyldigheter som landet påtagit sig enligt Europaavtalet. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna 40 Enligt de tjeckiska myndigheterna kommer de kvarvarande begränsningarna att avvecklas gradvis inom en period på tre till fem år. Den valutalag som införts medger att ytterligare liberaliseringsåtgärder vidtas genom förordningar av regeringen och dekret från finansministern och centralbanken, utan att lagen behöver ändras. Vad gäller förvärv av inhemsk fast egendom för personer som inte är fast bosatta i landet måste dock lagen ändras. Slutsats Den grad av liberalisering av kapitalrörelser som redan uppnåtts är avsevärd, och liberaliseringen av kapitalinflöden sker i mycket snabbare takt än liberaliseringen av kapitalutflöden. Tjeckien väntas vara i stånd att på medellång sikt avveckla de kvarvarande begränsningarna för kapitalrörelser utan några större svårigheter och anta gemenskapens regelverk på detta område i dess helhet. Fri rörlighet för tjänster Den fria rörligheten för tjänster bygger på förbudet mot diskriminering, särskilt på gmndval av nationalitet, och på bestämmelserna om anpassning av nationell lagstiftning. Dessa bestämmelser avser ofta både etableringsrätten, som hör till området fri rörlighet för personer, och rätten att fritt tillhandahålla tjänster. Genomförandet av bestämmelserna förutsätter att det införs administrativa stmkturer (t. ex. kontrollorgan inom banksektorn, kontrollmyndigheter inom den audiovisuella sektorn, reglerings- och tillsynsmyndigheter) och en förstärkning av medlemsstatemas samarbete när det gäller kontrollverksamheten (system för ömsesidigt erkännande). En viktig del av lagstiftningen om fri rörlighet för tjänster avser finansiella tjänster. En annan del avser problemen med öppnandet av nationella marknader för sådana sektorer som traditionellt domineras av monopol, t. ex. telekommunikation och, delvis, energi och transport. Dessa senare områden behandlas i de avsnitt av yttrandet som specifikt behandlar dessa områden. Översikt till 1989 bestod det Fram tjeckiska banksystemet endast av en bank och under övergångsperioden efter delningen av Tjeckoslovakien 1993 upplevde banksektorn en stor efterfrågan på finansiella tjänster. Till följd av detta etablerades mer än 50 nya banker. Under de följande tre åren konsoliderades banksektorn. Under denna fas krävdes det särskilt att det tudelade banksystem som uppstått stabiliserades och att genomförandet av sundhetsregler och ett system för banktillsyn säkerställdes. Den nuvarande fasen kännetecknas av anpassningar till EU-standarder och förbättringar av banksektorns effektivitet och konkurrenskraft. Sju banker ägs delvis av staten, och fem av dem kontrolleras av staten och har en andel av bankmarknaden som uppgår till cirka 70 %. För närvarande förbereds ett projekt för privatisering av några av de banker som delvis ägs av staten. Villkoren för utländska bankers verksamhet på den tjeckiska marknaden överensstämmer i stort sett med det första och det andra bankdirektivet. Kraven på kapitaltäckningsgrad och stora exponeringar överensstämmer också med gemenskapens regelverk. Det finns skillnader gentemot gemenskapens lagstiftning i fråga om system för garanti av insättningar, kapitalkrav och gmppbaserad tillsyn. Svårigheter i banksektorn under de senaste åren ledde till nya 41 initiativ av regeringen för att ytterligare konsolidera sektorn genom strängare reglering och privatisering av de fyra största statsägda bankerna, inklusive ökade andelar utländskt kapital. Tillsynen av bankerna sköts av en specialiserad avdelning inom centralbanken. Genom ny lagstiftning har politiken för bekämpning av tvättning av pengar bringats i överensstämmelse med unionens krav, men stora brister kvarstår. Finansministeriet är den myndighet som ansvarar för politiken. och av kreditinstitut. Utländska Lagen om värdepapper och fondbörs och lag nr 248/1992 om investeringsbolag och investeringsfonder utgör seriösa ansträngningar för att få den tjeckiska lagstiftningen att överensstämma med åtgärderna enligt fas I. Tillnärmningen av fas Il-åtgärderna planeras ske inom tre till fyra år. Investeringar får göras av företag som har beviljats licens av tillhandahåller finansministeriet investeringstjänster beviljas samma rättigheter som inhemska företag. Handel på tjeckiska marknader med värdepapper som emitterats utomlands får äga mm förutsatt att de utländska marknader på vilka de är noterade är godkända av finansministeriet. Den finansiella sektorn har spelat en huvudroll i privatiseringsprogrammet. Det stora deltagandet av institutionella investerare på detta område och det stora antal transaktioner som utförs utanför marknaden motiverar strikta bestämmelser mot manipulering av marknaden. Vidare ger ett brett korsägande mellan banker (mycket exponerade för privatiserade företag och företag som håller på att privatiseras) och institutionella investerare upphov till intressekonflikter, som bör hanteras genom att minoritetsaktieägares rättigheter och upplysningsskyldigheterna stärks. företag som Ett första steg i denna riktning var antagandet av en ändring av lagen om värdepapper och fondbörs i april 1996 och beslutet i början av 1997 att inrätta ett nytt tillsynsorgan, som dock inte är ett oberoende organ eftersom det sorterar under finansministeriet och den tjeckiska centralbanken inte spelar någon stor roll. Några allvarliga problem med ett antal investeringsfonder i början av 1997 förefaller ha gjort myndigheterna mera medvetna om behovet av strängare reglering. Det är ännu inte helt klart vilka konkreta resultat detta kommer att leda till. Försäkringssektorn regleras av en lag från 1991, genom vilken en relativt hög grad av överensstämmelse mellan den tjeckiska lagstiftningen och fas I-åtgärderna åstadkoms. De betydande skillnader gentemot gemenskapens regelverk som fortfarande finns är kraven på deposition, som är avsevärt strängare än unionens krav, samt den fortsatta dominansen av det tidigare statliga monopolföretaget och dess monopol på fordonsförsäkring. Tillsynen utövas av finansministeriet, som har en specialiserad avdelning. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Framstegen vad gäller antagandet av gemenskapens regelverk inom banksektorn är mycket tillfredsställande. De skillnader som ännu måste överbryggas avser systemet för garanti av insättningar, kapitalkrav och gmppbaserad tillsyn. Landet planerar att avveckla dessa återstående begränsningar och avser föreslå att direktiven enligt fas I och II skall antas 1997/1998. Enligt regeringens lagstiftningsprogram kommer EU: s lagar om banker och banktillsyn att inklusive rättsakter om samarbete och helt och hållet vara informationsutbyte med kommissionen och andra medlemsstater i unionen och om ömsesidigt införlivade år 2000, 42 erkännande av banktillsyn. Det måste ske en noggrann övervakning av genomförandet av den nya politik för strängare reglering som de senaste årens utveckling har visat vara nödvändig. Vad gäller värdepapper planeras under de kommande två åren ett införlivande av direktiven om prospekt för erbjudande till allmänheten, om insiderhandel i fråga om kollektiva investeringar, om investeringstjänster och om kapitalkrav för marknadsrisker (vad gäller investeringsföretag som inte är banker). Lagarna om värdepapper och investeringsfonder förefaller avspegla fas I-åtgärder i fråga om värdepapper. En tillnärmning av fas Il-åtgärderna planeras ske på medellång sikt. Detta innebär ett antagande av EU:s standarder om auktorisationsvillkor och sundhetsregler för värdepappersföretag som en grundval för att bevilja ett europeiskt tillstånd. Det kommer även att innebära säkrare verksamhetsvillkor för EU:s värdepappersföretag med verksamhet i Tjeckien. Annan nödvändig anpassning av gällande lagstiftning rör införande av strängare krav på företagschefer och aktieägare i värdepappersföretag och emittenter vars värdepapper utbjuds till allmänheten. Den kommission för tillsyn av värdepapper som nyligen inrättats inom finansministeriet måste få större erfarenhet av att utöva sin tillsynsroll. Vad gäller försäkringssektorn har direktiven enligt fas I och II ännu inte genomförts. Enligt regeringens offentliga planer kommer huvuddragen i följande direktiv att införlivas med ändringen av den gällande försäkringslagen och träda i kraft den 31 december 1998: det första direktivet om verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring, direktivet om försäkringsagenter eller försäkringsmäklare och direktivet om reserisker. Följande direktiv kommer att införlivas med den nya försäkringslagen: direktivet om rättsskyddsförsäkring, det andra direktivet om verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring, det andra direktivet om livförsäkring och direktiven enligt den tredje generationen och dessa kommer att träda i kraft år 2002. De olika direktiven om obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon kommer att införlivas med en ny särskild lag för att kunna träda i kraft år 2000. Slutsats Medan Tjeckien har gjort avsevärda framsteg på andra ekonomiska områden är situationen inom den finansiella sektorn inte tillfredsställande. På bankområdet ger den mycket stora marknadsandelen för statskontrollerade banker upphov till osäkerhet rörande öppenheten och den fria konkurrensen på marknaden. Krisen i de större privatiserade bankerna ger intrycket att banktillsynen måste stärkas. På värdepappersområdet visar de nyligen inträffade skandalerna och svårigheterna med att inrätta en oberoende värdepapperskommission att en fri, konkurrensutsatt marknad med adekvat tillsyn ännu inte existerar. På försäkringsområdet har dröjsmålet med att genomföra ens fas I-direktiven inte bidragit till utvecklingen av en konkurrensutsatt och effektiv försäkringsmarknad. Fri rörlighet för personer Den fria rörligheten för personer omfattar två rörlighetsbegrepp som ingår i skilda sammanhang i fördraget. Artikel 7a, å ena sidan, som intagits i den första delen av fördraget som handlar om "Principerna", är en del av reglerna för uppbyggnaden av den inre marknaden 43 och innebär att medlemsstatemas inre gränser skall kunna passeras utan kontroll. Artikel 8a, å andra sidan, som ingår i den andra delen av fördraget som handlar om unionsmedborgarskap, ger varje medborgare i unionen personlig rätt att på vissa villkor fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstatemas territorier. För att artikel 7a inte skall bli verkningslös gäller avskaffandet av gränskontrollerna lika för alla personer oavsett nationalitet. Medan de rättigheter som härrör från artikel 8a tillämpas i samtliga medlemsstater, har de rättigheter som härrör från artikel 7a ännu inte blivit fullständigt förverkligade i hela unionen. a) Fri rörlighet för unionsmedborgare, etableringsfrihet och ömsesidigt erkännande av examensbevis och kvalifikationer Europaavtalet föreskriver en icke-diskriminerande behandling av arbetstagare som är lagligt anställda (liksom av deras familjer). Avtalet omfattar möjligheten att kumulera eller överföra rättigheter på området för social trygghet och uppmuntrar medlemsstaterna att sluta bilaterala avtal med Tjeckien om tillträde till arbetsmarknaderna. Under den andra fasen av övergångsperioden kommer associeringsrådet att undersöka ytterligare sätt att förbättra arbetstagarnas rörlighet. Vitboken innehåller överväganden om den lagstiftning som krävs för att åstadkomma en balanserad utveckling av arbetsmarknaden och samtidigt undvika att konkurrensen snedvrids. Fri rörlighet för arbetstagare är en av de gmndläggande friheter som erkänns i fördraget. Rätten att utöva vissa yrken (till exempel på det juridiska området och inom hälsosektom) får emellertid underkastas vissa villkor, i synnerhet kvalifikationskrav. Dessa krav hanteras antingen genom samordning eller genom principen om ömsesidigt erkännande. Etableringsfriheten är också garanterad i fördraget och gäller ekonomisk verksamhet som bedrivs av egenföretagare eller företag. Rätten till fri bosättning kan underkastas krav på att den som inte utövar någon yrkesverksamhet i det berörda landet har vissa minimitillgångar och omfattas av en sjukförsäkring. Översikt I allmänhet kan utländska arbetstagare i Tjeckien om de har ett uppehållstillstånd och ett arbetstillstånd, vilka är underkastade vissa villkor. Ett arbetstillstånd krävs inte för slovakiska medborgare enligt fördraget om sysselsättning på ömsesidiga villkor. En utländsk person vägras arbetstillstånd när den lediga platsen kan besättas med en tjeckisk medborgare. ta anställning Den utländske arbetstagarens familjemedlemmar får uppehållstillstånd under förutsättning att arbetstagaren säkerställer grundläggande försörjning och bostad. Ett avslutande av den utländske personens sysselsättning, inklusive arbetslöshet, innebär att arbetstillståndet upphör att gälla. Arbetstillståndets giltighet förlängs inte heller automatiskt i fall av sjukdom, olycksfall eller andra hinder för arbete. Utländska personer som arbetar på grundval av ett arbetstillstånd har inte rätt att registreras som arbetssökande och får inte heller några arbetslöshetsförmåner. Den utländske arbetstagarens familjemedlemmar har tillgång till utbildning, även om kostnaden för utbildning i många fall är avsevärt högre än tjeckiska medborgares kostnader. 44 Framsteg har gjorts när det gäller övertagandet av gemenskapens regelverk rörande ömsesidigt erkännande av examensbevis och kvalifikationer. En fullständig tillnärmning väntas ske på medellång sikt. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Tillämpningen av principen om lika behandling av de arbetstagare från EU som redan är lagligen bosatta i Tjeckien bör inte innebära ett problem. Vad gäller ömsesidigt erkännande av examensbevis och kvalifikationer har Tjeckien redan gjort framsteg. Vissa anpassningar återstår dock att göra. Landet bör vara i stånd att överta gemenskapens regelverk på medellång sikt. De befintliga stmkturema för genomförande förefaller vara i stånd att säkerställa efterlevnaden av lagstiftningen. Yrkesutbildningen, i fråga om de fall när den är samordnad genom direktiv för sju yrkeskategorier, överensstämmer i stora drag med gemenskapens regelverk, men ett flertal anpassningar är fortfarande nödvändiga. Vad gäller stmkturer finns det ministerier och offentliga organ (yrkesorganisationer, offentliga kontor och byråer) för ett flertal yrken, med stmkturema måste sannolikt stärkas. För några yrken framåtskrider integreringen med sammanslutningar ingenjörsutbildningsbevisen de europeiska minimikraven. t. ex. uppfyller i EU, Slutsats De nödvändiga stmkturema på detta område förefaller att vara på plats, men det är svårt att bedöma den faktiska effekten och genomdrivandet. Tjeckien är medvetet om de utestående frågor som måste lösas när det gäller den fria rörligheten för personer. Från teknisk synpunkt kommer regleringarna att behöva anpassas på medellång sikt. b) Avskaffandet av personkontrollen vid de inre gränserna Fri rörlighet enligt artikel 7a i EG-fördraget, dvs. avskaffandet vid de inre gränserna av all personkontroll, oavsett personens nationalitet, har ännu inte fullständigt förverkligats i Europeiska unionen. Avskaffandet av personkontrollen fömtsätter att ett stort antal kompletterande åtgärder genomförs, och en del av dessa har ännu inte antagits och genomförts av medlemsstaterna (se det separata avsnittet om rättsliga och inrikes frågor). Ett begränsat antal medlemsstater har däremot förverkligat målet på grundval av Schengenkonventionen (sju medlemsstater tillämpar den redan nu och ytterligare sex förbereder dess genomförande). I syfte att underlätta förverkligandet av detta mål inom ramen för unionen har det i utkastet till nytt fördrag införts ett nytt kapitel om ett område präglat av "Frihet, säkerhet och rättvisa", och vidare integreras Schengenöverenskommelserna i fördraget. Tjeckien har anmält sin avsikt att bli avtalsslutande part till Schengenavtalet. Landet har begärt institutionellt och tekniskt samarbete framför allt när det gäller gränskontrollerna och anslår för närvarande betydande finansiella resurser för en förbättring och modernisering av dessa. Allmän bedömning 45 1. Tjeckiens framsteg när det gäller att genomföra den lagstiftning som behandlas i vitboken sammanfattas i bilagan. Det framgår av tabellen att Tjeckien uppskattar att 417 av de 899 direktiv eller förordningar som nämns i vitboken införlivats med den nationella lagstiftningen per den 30 juni 1997. Uppgifterna avser lagstiftning som Tjeckien anser sig redan ha införlivat eller för vilken landet kontrollerat att överensstämmelse med gemenskapsreglema föreligger. Denna upplysning föregriper inte bedömningen av om texterna är förenliga, något som kommissionen på nuvarande stadium inte är i stånd att uttala sig om. 2. För de flesta av de områden som knyter an till den inre marknaden, i synnerhet bolagsrätt och redovisningsrätt och tekniska föreskrifter och normer är den gmndläggande gemenskapslagstiftningen för det mesta införd. Flertalet bestämmelser har, enligt den undersökning som gjorts av de tjeckiska myndigheterna, helt eller delvis införlivats, men kommissionen kan i detta skede inte uttala sig om humvida de är fullt förenliga med gemenskapsrätten. På vissa andra områden, särskilt när det gäller sektorn för finansiella tjänster, är bristema fortfarande betydande. Tjeckien måste göra ytterligare ansträngningar på lagstiftningsområdet för att övertagandet av gemenskapens regelverk skall bli fullständigt. de av antagna lagtexterna införlivandet 3. Trots de ansträngningar som gjorts måste de faktiska framsteg som nyligen konstaterats vad gäller konkreta genomförandeåtgärder och av införandet av en effektiv administrativ infrastmktur. Tjeckien förfogar över vissa infrastrukturer som fungerar bra (trots att lagstiftningen om offentlig upphandling endast delvis har anpassats bör det exempelvis noteras att rättsmedlen på detta område förefaller fungera väl). Vad gäller tekniska föreskrifter och normer är man på god väg att införa de tekniska stmkturer som är nödvändiga för att genomföra den "nya metoden". Betydande ansträngningar måste emellertid ännu göras på flera områden, t. ex. vad gäller finansiella tjänster, skydd av intellektuell äganderätt och skydd av personuppgifter. åtföljas också av Det skall observeras att kommissionen för närvarande ännu inte kan uttala sig om företagens, särskilt de små och medelstora företagens, möjligheter att genomföra gemenskapens regelverk. 4. Oberoende av de aspekter som har särskild jordbmksanknytning är avskaffandet av de inre gränskontrollerna i unionen möjligt endast om lagstiftningen harmoniseras i tillräcklig utsträckning. Detta fömtsätter ett ömsesidigt förtroende, grundat framför allt på väl fungerande förvaltningar (som exempel kan nämnas vikten av att säkerhetskontroller av vissa produkter sker på avgångsorten). På varuområdet har förverkligandet av den gränslösa inre marknaden per den 1 januari 1993 varit möjligt endast genom avskaffandet av alla krav på formaliteter och alla kontroller som medlemsstaterna utövade när de territoriella gränserna mellan unionens medlemsstater passerades. Det rörde sig framför allt om specifikt tekniska kontroller (produktsäkerhet), veterinära, sanitära, fytosanitära kontroller, ekonomiska och kommersiella kontroller (till exempel bekämpningen (vapen, etc. ) och miljökontroller (avfall, etc). I flertalet fall har detta avskaffande varit möjligt endast genom att gemenskapsåtgärder har antagits och genomförts som möjliggjort en harmonisering av reglerna om fri omsättning eller reglerna om utsläppande på marknaden (särskilt produktsäkerhetsbestämmelsema), och i förekommande fall genom att kontrollerna eller formaliteterna inom medlemsstaterna eller på deras marknader har flyttats till en annan plats (särskilt vad gäller mervärdesskatt och punktskatter, veterinära och fytosanitära kontroller och statistikinsamling). För det fall att Tjeckiens nuvarande gräns skulle komma att utgöra en yttre förfalskningar), säkerhetskontroller av 46 gräns för unionen kommer en förstärkning av gränskontrollerna att krävas (se det separata avsnittet om tull). Med beaktande av den helhetsbedömning som kan göras beträffande framstegen och arbetstakten på de olika berörda områdena finns det i dag inget som talar för att Tjeckien inte på medellång sikt kommer att vara i stånd att anta och genomföra alla de rättsakter som är nödvändiga för att avskaffa de inre gränskontrollerna och för att överföra dessa kontroller till unionens yttre gräns. 5. Tjeckien har redan antagit viktiga delar av gemenskapens regelverk för den inre marknaden. Kommissionen kan emellertid ännu inte ta ställning i fråga om var och en av de bestämmelser som Tjeckien anmält som införlivade med den nationella lagstiftningen. Inom många områden behöver genomdrivandet förstärkas. Fömtsatt att nuvarande ansträngningar fortsätter kan förväntas att Tjeckien på medellång sikt kommer att ha antagit och genomfört lagstiftningen och gjort erforderliga framsteg vad gäller genomdrivandemekanismerna för att fullt ut kunna delta i den inre marknaden. Konkurrens Den rättsliga gmnden för Europeiska gemenskapens konkurrenspolitik är artikel 3 g i fördraget, där det föreskrivs att gemenskapens verksamhet skall innefatta en ordning som säkerställer att konkurrensen inom den inre marknaden inte snedvrids. De huvudsakliga tillämpningsområdena utgörs av bestämmelser mot konkurrensbegränsande samverkan samt statligt stöd. Europaavtalet innehåller bestämmelser om att en konkurrensordning skall tillämpas i handelsförbindelserna mellan gemenskapen och Tjeckien, grundad på villkoren i artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget (avtal mellan företag/missbruk av en dominerande ställning) och i artikel 92 (statligt stöd), och om att genomförandebestämmelser på dessa områden skall antas inom tre år efter det att avtalet har trätt i kraft. Avtalet innehåller också bestämmelser i vilka det föreskrivs att Tjeckien skall göra sin lagstiftning förenlig med gemenskapens på området för konkurrens. I vitboken anges en gradvis ökande tillämpning av bestämmelserna ovan samt av de som ingår i koncentrationsförordningen (4064/89) och i artiklarna 37 och 90 i fördraget (monopol och särskilda rättigheter). Översikt utformats med EG:s Konkurrenslagstiftningen baseras på lag nr 63/1991 om skydd av ekonomisk konkurrens, som föredöme. Tjeckiens konkurrenslagstiftning konkurrenslagstiftning omfattar alla de olika sektorerna i ekonomin och de offentliga och privata företagen. som Den myndighet som ansvarar för konkurrenspolitiken är Kontoret för skydd av ekonomisk konkurrens. Tjänstemännen i detta organ har en god allmän förståelse för konkurrensrättens principer och har erfarenheter vad gäller att motverka konkurrensbegränsande samverkan. I fråga om de sektorer där det traditionellt förekommit monopol har landet inlett sin politik för att libéralisera vissa känsliga sektorer och öppna dem för konkurrens, t. ex. telekommunikation och postväsende. Finansministeriet har utsetts till övervakningsmyndighet vad gäller statligt stöd. Systemet för övervakning av statligt stöd ger dock i nuläget inte övervakningsmyndigheten någon 47 möjlighet att utvärdera huruvida alla stödåtgärder som beviljas av alla offentliga myndigheter eller organ som utsetts av staten för att förvalta stödet är förenliga med bestämmelserna om statligt stöd. I synnerhet övervakar myndigheten för närvarande inte det statliga stöd som beviljas av lokala myndigheter. Den senaste genomgång av stödet som gjordes 1997 utgör ett betydande steg mot skapandet av den öppenhet som krävs vad gäller beviljande av statligt stöd till industrin. Genomgången visar att de flesta av de eftersträvade målen är förenliga med EG-bestämmelsema. Dock inkluderas bara det stöd som finansieras via statens budget och det ges inga uppgifter om det stöd som beviljas av regionala eller lokala myndigheter. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Lagen om skydd av ekonomisk konkurrens utgör ett betydelsefullt steg mot större harmonisering med EU:s konkurrenslagstiftning och de olösta frågorna är för närvarande föremål för diskussioner mellan kommissionen och Kontoret för skydd av ekonomisk konkurrens. Kontoret för skydd av ekonomisk konkurrens verkar ha tillräckligt kunnig personal för att genomdriva lagstiftningen, som också tillämpas i konkreta fall. För att kunna korrekt bedöma situationen i sektorn för telekommunikationstjänster behövs ytterligare uppgifter om vilka åtgärder som har vidtagits för att libéralisera denna sektor. Framsteg förväntas också ske i fråga om liberalisering av infrastmktur för telekommunikation. Ytterligare uppgifter bör även lämnas i fråga om förfaranden för licensiering av tjänster och infrastmktur. Tjeckien har gjort avsevärda framsteg för att skapa den öppenhet som krävs för en effektiv kontroll av statligt stöd. I 1997 års genomgång av det statliga stöd som beviljades 1995 används en metod som är tillräckligt nära den som gemenskapen använder och inkluderas också nästan alla relevanta uppgifter som behövs för att ge en god överblick. Dessa genomgångar måste dock i framtiden omfatta allt stöd som beviljas av statliga, regionala och lokala myndigheter eller via offentliga medel. Det är ännu inte helt klart huruvida övervakningsmyndigheten för statligt stöd har tillräckliga resurser och befogenheter för att kontrollera förenligheten vad gäller allt det stöd som beviljas av alla offentliga myndigheter eller organ som utsetts av staten för att förvalta stödet. Ytterligare klargöranden är nödvändiga. För att Tjeckien på ett trovärdigt sätt skall kunna genomdriva konkurrenslagstiftningen krävs att välfungerande övervakningsmyndigheter inrättas för att kontrollera bestämmelser mot konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd samt att lagar, som ligger tillräckligt nära EG:s lagstiftning, antas. Dessutom krävs det att rättssystemet, den offentliga förvaltningen och om konkurrenslagstiftningen och -politiken. ekonomiska tillräcklig kunskap berörda aktörer har Slutsats Vad gäller tillnärmning av lagstiftning i fråga om konkurrensbegränsande samverkan har avsevärda framsteg gjorts. Kontoret för skydd av ekonomisk konkurrens verkar ha tillräcklig kunskap för att säkerställa att lagen genomdrivs och kontorets verksamhet hittills utgör ett viktigt steg framåt för att genomdriva en trovärdig konkurrenslagstiftning. 48 Vad gäller statligt stöd har avsevärda framsteg gjorts i fråga om öppenhet rörande beviljandet. Det är glädjande att den tjeckiska regeringen avser att begränsa beviljandet av statligt stöd och eftersträva en övergripande stödpolitik i stället för en sektorspecifik. Dock måste övervakningsmyndighetens befogenheter att granska alla stödåtgärders förenlighet med bestämmelserna om statligt stöd ytterligare något klargöras och förbättras. 49 3. 2 Ny teknik och framtidsfrågor Informationssamhället Nuläget Kombineringen av informationsteknik och telekommunikation kan få stora ekonomiska och sociala effekter. I Tjeckien negligerades dessa möjligheter före 1989, även om utbildningen inte försummades. Till följd av detta har marknaden för informationsteknik under den senaste tiden skjutit i höjden på ett sätt som överträffar de normala förväntningarna i förhållande till BNP per capita. Beståndet av värddatorer pä Internet (4 per 1 000 invånare i januari 1997) tyder, som ett relativt mått på utvecklingen mot informationssamhället, på att landet har passerat den nivå som den genomsnittliga medlemsstaten uppnådde för två år sedan. Den nuvarande infrastrukturen för telekommunikation kan fungera som en broms för utvecklingen mot ett informationssamhälle, men den snabba moderniseringen av telekommunikationerna borde snart undanröja detta problem. Slutsats Tack vare den positiva inställningen till liberalisering av telekommunikationssektorn och det utmärkta nationella utbildningssystemet kan det förväntas att Tjeckien förverkligar informationssamhällets möjligheter tidigare än det genomsnittliga central- och östeuropeiska landet. Utbildning, yrkesutbildning oçh ungdomsfrågor I artiklarna 126 och 127 i EG-fördragct fastställs att gemenskapen skall bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet och genomföra en yrkcsutbildningspolitik som syftar till att främja en europeisk dimension inom utbildningen och att underlätta anpassningen till industriella inträde och återinträde på arbetsmarknaden genom förändringar samt yrkesutbildning och omskolning. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att förbättra utbildningen och yrkeskvalifikationerna. Vitboken omfattar inga åtgärder på detta område. Översikt Tjeckiens utgifter för utbildning motsvarar 5,9 % av BNP. Av statens budget går 14,6 % till utbildningen. Det finns 1 900 000 skolelever, 190 000 högskolestuderande och 155 000 lärare i Tjeckien. Det finns 23 utbildningsanstalter med status som universitet vilka utbildningsministeriet, och tre militära högskolor vilka lyder under försvarsministeriet. lyder under Landets utbildningssystem har reagerat snabbt på de demokratiska förändringarna i samhället i utbildningssystemet kännetecknas av och ekonomins övergång. Förändringarna avpolitisering, erkännande av elevers och vuxnas rätt att välja sin egen utbildning, upplösning av statens monopol, decentralisering av styrningen och reform av finansieringssystemet. 1990 års federala lag om institutioner för högre utbildning gav fakulteterna en betydande grad av oberoende och autonomi. Universitetens budgetar finansieras dock fortfarande uteslutande 50 genom statens budget. Lagen medger inte att det utvecklas någon icke-statlig högre utbildning. Sedan 1990 har många förändringar skett i yrkesutbildningspolitiken. De allmänna målen för de kommande åren är bl. a. inrättande av ett flexibelt system, skapande av nya kunskaper (språk, kommunikation, informationsteknik), fortgående anpassning av läroplanerna för att möta arbetsmarknadens behov och utveckling av normer som är jämförbara med normerna i unionens medlemsstater. Tempus-programmet har bidragit till att målet att reformera den högre utbildningen har kunnat uppnås och har lagt grunden till samarbete med de högre utbildningsanstalterna i Europeiska unionen. Ministeriet för utbildnings-, ungdoms- och idrottsfrågor genomför i samarbete med andra ministerier programmet för stöd till och skydd av barn och ungdomar. Detta är det viktigaste instrumentet för att stödja barn och ungdomar och deras roll i samhället. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Utbildningen har blivit avpolitiserad. Den rättsliga ramen behöver nu stärkas och förfinas. Prioriterade områden för högre utbildning är bl. a. diversifiering av finansieringen av institutioner för högre utbildning, förbättring av den strategiska styrningen av universitet, diversifiering av utbudet av högre utbildning (privat utbildning, livslångt lärande, osv. ), utveckling av en sektor utanför universiteten, integrering av forskning och utveckling, utveckling av nya läroplaner på viktiga områden för att höja medvetandet om EU-frågor (t. ex. Europastudier) och anpassning av läroplaner vad gäller yrkesutbildningar, godkännande och kvalitetsutvärdering som regleras på EU-nivå. Även om utvecklingen har gått mot rätt håll har yrkesutbildningssystemets utveckling mot demokratisering och EU:s utbildningsnormer ägt mm på ett relativt oreglerat sätt. Landet måste införa ett mera strategiskt tillvägagångssätt och omsätta detta till reformer av lagstiftningen. Tjeckiens system för högre utbildning och yrkesutbildning förväntas uppfylla EU:s normer på medellång sikt. Landets deltagande i gemenskapens program kommer att få positiva effekter och utgör en bra förberedelse inför integreringen. Slutsats Detta område förväntas inte ge upphov till några större problem vid en anslutning. Forskning och teknisk utveckling Den verksamhet på gemenskapsnivå inom forskning och teknisk utveckling som anges i fördraget och industrins konkurrensförmåga, förbättra livskvaliteten och stödja en hållbar utveckling, skyddet av miljön och annan gemensam politik. stärka den europeiska ramprogrammet till att syftar Europaavtalet och dess tilläggsprotokoll innehåller bestämmelser om samarbete inom dessa områden, särskilt genom deltagande i ramprogrammet. Vitboken innehåller inga direkta åtgärder på detta område. 51 Översikt Rådet för forskning och teknisk utveckling inrättades 1992 som ett rådgivande organ till regeringen enligt lagen om statligt stöd till vetenskaplig verksamhet och teknisk utveckling (ändrad 1995). Budgetförslag från olika organ lämnas via detta råd till regeringen och parlamentet. Lagen innehåller bestämmelser om statlig finansiering av program inom denna sektor och fastställer privata forskningsaktörers och de statliga organens roller på detta område. Det organ i Tjeckien som beviljar stöd till projekt har varit i drift sedan 1993. Det fastställer vilka projekt som skall få stöd på grundval av utvärdering av kolleger på jämlik gmnd. Tjeckiens vetenskapsakademi har genomgått omfattande omstmkturering. Personalen har minskat från 14 000 anställda till 5 000 anställda och antalet institutioner från över 100 till 59 plus 6 tjänsteorgan. Utgifterna för forskning och teknisk utveckling motsvarade 1995 1,14 % av BNP och 1996 1,21 % (att jämföra med 2,12 % 1991). Universitetens andel av statens budgetutgifter har ökat avsevärt från 26 % 1993 till 35 % 1996. Detta är lika mycket som utgifterna för Tjeckiens vetenskapsakademi. Privata företags utgifter för forskning och teknisk utveckling beräknas motsvara omkring 0,75 % av BNP. Förbindelserna mellan forskningsmiljöerna och näringslivet är fortfarande svaga. Regeringens allmänna prioriteringar inom detta område är att intensifiera forskning vid universitet, internationellt samarbete och förbättring av infrastrukturen. De prioriterade områdena är överföring av produktionsteknik till små och medelstora företag, skydd av miljön, kärnenergi och transportinfrastruktur. För närvarande görs ansträngningar för att förbättra infrastrukturen (7,5 % av de statliga budgetutgifterna för detta område måste gå till förbättring av infrastmktur). Ett fast samarbete med Europeiska unionen inleddes 1992 genom det tredje ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Hittills har samarbetet i huvudsak varit samlat till Copernicus (det särskilda programmet för samarbete med länderna i Centraleuropa och med fjärde de nya oberoende staterna i tidigare Sovjetunionen), och deltagandet ramprogrammet fortsätter att vara lågt. Tjeckien är medlem i COST (Europeiska samarbetet inom vetenskaplig och teknisk forskning) och Eureka (Europeiska organisationen för samordning av forskning). i det Sedan 1995 är statistiken på detta område förenlig med OECD:s normer. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Som ett av de tidigt industrialiserade länderna i Europa har Tjeckien haft en lång tradition av forskning och teknisk utveckling, i synnerhet vad gäller ingenjörskonst (maskiner). Landet har lagt ner stora ansträngningar på att omstmkturera sina vetenskapliga och tekniska institutioner och utgifterna i samband med detta. Nu måste landet konsolidera denna sektor för att den skall kunna bidra med industriell innovation. Problemen med de massiva avhoppen från universiteten (endast 15 % av inskrivna studenter erhåller en akademisk examen) samt modernisering av laboratorieutrustning måste bemästras. Ett ökat deltagande i gemenskapens program borde bidra till att denna sektor konsolideras och att den industriella innovationen främjas. Slutsats 52 Detta område förväntas inte ge upphov till några större problem vid en anslutning. Ett medlemskap skulle bli till ömsesidigt gagn. Telekomnmnikation EG:s telekommunikationspolitik syftar till att undanröja hinder för en effektivt fungerande inre marknad för utmstning, tjänster och nät inom telekommunikation, att öppna utländska marknader för EU-företag och säkerställa att allmänt tjänster tillhandahålls åt EU:s befolkning och företag. Dessa mål kan uppnås genom harmonisering av standarder och villkor för tillhandahållande av tjänster, liberalisering av marknaderna för terminaler, tjänster och nät samt antagande av nödvändiga regler. De direktiv och de politiska åtgärder som krävs för att åstadkomma detta har nu fastställts, men liberaliseringen av allmänt i vissa tillgänglig medlemsstater att fördröjas med ett eller två år efter 1998. taltelefoni och driften av därtill hörande infrastruktur kommer tillgängliga moderna Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete i syfte att förbättra kvalitet och metoder så att de når upp till EG-nivå för telekommunikation och post samt vad gäller standardisering, reglering och modernisering av infrastruktur. 1 vitboken behandlas huvudsakligen tillnärmningen av regelverk, nät och tjänster och påföljande åtgärder för att säkra en gradvis liberalisering av sektorn. Översikt Telefontätheten i Tjeckien hade ökats till över 25 per 100 vid 1995 års slut. Tjeckiska regeringen har som mål att nå upp till en telefontäthet på 45 per 100 till slutet av år 2000. Efter en lång intern debatt antog tjeckiska regeringen i augusti 1994 ett omfattande program för telekommunikationssektorn. Det omfattar (i) en partiell privatisering av den befintliga (statligt ägda) tjeckiska operatören (SPT) med en strategisk partner och monopol på taltelefoni fram till år 2000, (ii) tillstånd för två mobiltelefonnät med den alleuropeiska digitala standarden (GSM) och (iii) tillstånd till nya lokala operatörer på 16 platser. Privatiseringen utformades så att intäkterna helt användes till att öka aktiekapitalet i SPT. Detta gjorde det möjligt att reformera företagets ledningsstruktur och -metoder och genomföra ett omfattande investeringsprogram. Det andra GSM-tillståndet utfärdades i syfte att stärka den konkurrens som uppstått genom den tidigare omorganisationen, då sektorn delades upp i separata kabel- och radiooperatörer. 1964 års telekommunikationslag ändrades 1992 så att en tydlig åtskillnad gjordes mellan regeringens tillsynsroll och SPT:s driftsansvar. Tillsynsmyndigheten har gott om personal och fungerar bra (kontoret för telekommunikation), men den ansvarige ministern har ägaransvaret för den ledande operatören. Enligt 1946 års postlag skall skriftliga meddelanden och (temporärt) paket och postanvisningar vara samhällsomfattande internationella budtjänster, tillhandahålls nu av intemationella privata aktörer i Tjeckien. tjänster, som tjänster. Nya Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Liberaliseringsgrad 53 I enlighet med de åtaganden som gjordes vid WTO-förhandlingarna 1997 kommer regeringen att libéralisera marknaden för det fasta nätet och taltelefoni senast den 1 januari 2000. Regeringen offentliggjorde sitt övergripande program för konkurrensstimulerande åtgärder inom telekommunikationssektorn i augusti 1994. Programmet omfattar (i) en partiell privatisering med en strategisk partner av den statligt ägda operatören (SPT), som har monopol på fjärrsamtal och internationell trafik, (ii) tillstånd för två mobiltelefonnät med den alleuropeiska digitala standarden (GSM) och (iii) tillstånd till nya lokala operatörer på 16 platser. De första två punkterna i detta program har genomförts med framgång. Det andra GSM-tillståndet utfärdades för att stärka den befintliga konkurrensen, som är resultatet av den långtgående uppdelningen av sektorn i separata kabel- och radiooperatörer. Tillnärmning till EG:s regelverk 1964 års telekommunikationslag ändrades 1992 (av den tidigare federala regeringen) i syfte att skilja tillsynsfunktionerna från driftsfunktionerna. Förändringen innebar också att lagstadgade monopol avskaffades, privatisering tilläts och att tillståndskrav infördes för befintliga operatörer. Regeringen kunde därmed anta en liberaliseringsplan. Regeringen avser att vara färdig med sitt planerade, systematiska genomförande av EU-direktiven till slutet av år 2000. Tillsynsmyndigheten fungerar och förvaltningsstrukturerna klarar ett fullständigt införlivande av EG:s regelverk. Det är nödvändigt att tillsynsorganen och de politiska organen på ett mer effektivt sätt skiljs från operatörerna, om regeringen skall kunna driva en effektiv konkurrenspolitik. Omfördelningen av taxorna är långt framskriden, men prispolitiken kompliceras av ansvarsfördelningen mellan två olika ministerier. Regeringen är medveten om svårigheterna med att tillhandahålla tjänster i mindre utvecklade regioner och vissa åtgärder har vidtagits. Mer kraftfulla åtgärder krävs om man skall kunna garantera samhällsomfattande tjänster. Infrastruktur Regeringens huvudsakliga mål har varit att bygga ut och modernisera det allmänt tillgängliga telenätet och förbättra kvaliteten på de tillgängliga tjänsterna. Privatiseringen av SPT utformades så att det utländska kapitalet i sin helhet användes för att öka företagets aktiekapital. Arbetet med att reformera företagets ledningsstmkturer och -metoder har inletts. Ett omfattande investeringsprogram, som innefattar ett nytt nationellt digitalt huvudnät, har kommit i gång. Genomförandet av detta program kommer att underlätta införandet av avancerade tjänster, särskilt i städerna. Mellan 1991 och början av 1997 utvidgades det fasta nätet från 16,6 till 29,0 linjer per 100 invånare (jämfört med ett genomsnitt på 43,9 linjer per 100 invånare för Grekland, Portugal och Irland) och regeringens mål är att ha 45 linjer per 100 invånare till slutet av år 2000. Regeringen bestämde redan tidigt att all ny utmstning skulle vara digital. Nätet var i januari 1997 digitaliserat till ungefär 38 %. Planen är att nå upp till 60 % till år 2000 (jämfört med ett genomsnitt på 62,4 % för Grekland, Portugal och Irland) och 100 % till år 2003. Nya GSM-tjänster började erbjudas under 1996 och antalet användare av mobiltelefoner växte under året med över 200 % till 183 000, dvs. 1,78 per 100 invånare. fanns det 15,7 för såväl data- som satellittjänster. År 1995 Konkurrens kabelteveabonnenter och 7,4 persondatorer per 100 hushåll. råder Konkurrensen inom sektorn Vid 1997 års början fanns det 8,6 anställda per 1000 linjer, jämfört med ett genomsnitt på 6,2 för Grekland, Portugal och Irland. Även med dagens höga utbyggnadstakt kommer det att ta 54 ytterligare några år innan grundläggande telefontjänster kan göras allmänt tillgängliga. Intäkterna per linje (ungefär 260 ecu 1996) tillhör de högsta i regionen, men de måste bibehållas om nätet skall kunna utvidgas ytterligare och den nya operatören skall förbli fortsätter så bör sektorn för vinstgivande. Fömtsatt att omfördelningen av telekommunikationstjänster klara en fullständig liberalisering. SPT har redan lyckats få långfristiga lån från affärsbanker inom EU till lägre ränta än hos EBRD. Nederländska och schweiziska operatörer betalade tillsammans 1,24 miljarder ecu för 27% av SPT, den viktigaste tjeckiska operatören. Den ena mobiloperatören ägs till 51 % av SPT och till 49 % av ett amerikanskt konsortium. Den andra mobiloperatören ägs till 51 % av Ceske Radiokomunikace och till 49 % gemensamt av STET och ett tyskt företag. taxor Slutsats Tjeckien bör inte ha några större svårigheter att anpassa sig till gemenskapens regelverk på medellång sikt, fömtsatt att de nuvarande ansträngningarna med att införliva och genomföra lagstiftningen fortsätter. Ytterligare omfördelning av taxorna krävs om den offentliga operatören skall kunna hävda sig i konkurrensen. Den audiovisuella sektorn Gemenskapens regelverk på området audiovisuella frågor syftar till att på den inre marknaden tillhandahålla audiovisuella tjänster och garantera fri rörlighet för dessa tjänster inom EU, samt till att främja den europeiska programindustrin. Detta regelverk finns i direktivet om television utan gränser, som kan tillämpas på samtliga programföretag oavsett vilket sätt de sänder på (markbundna sändningar, sändningar via satellit eller via kabel) eller om de är privata eller offentliga. I direktivet fastställs de gmndläggande bestämmelserna för sändningar över gränserna. De viktigaste punkterna är att säkerställa fri rörlighet för TV-sändningar i alla medlemsstater, främja produktion och distribution av europeiska audiovisuella produktioner (genom att fastställa minimikrav för sändningstid för europeiska produktioner och oberoende producenters produktioner), fastställa normer för TV-reklam och bestämmelser om skydd av minderåriga samt etablera rätten till genmäle. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att främja och modernisera den audiovisuella industrin och för att harmonisera politiken på det audiovisuella området i fråga om tillsyn. Direktivet om television utan gränser ingår i åtgärderna i vitbokens fas 1. Översikt Den rättsliga ramen för den audiovisuella sektorn fastställs i lag nr 468/1991, i vilken föreskrivs ett dubbelt system för programsändningar baserat på demokratiska principer. De två största programföretagen för markbundna televisionssändningar är det inhemska inhemska offentliga programföretaget Tjeckisk Television och det kommersiella programföretaget TV Nova. Den tjeckiska filmindustrin privatiserades i början av 1990-talet och alla direkta statliga subventioner till filmproduktionsindustrin avskaffades. Filmdistributionen domineras av amerikanska produktioner. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna 55 Tjeckiens audiovisuella sektor försöker hämta sig efter de senaste årens stora omvälvningar. Den karakteriseras av snabb tillväxt och ständiga förändringar. Om sektorn skall kunna följa gemenskapens regelverk måste programindustrins kapacitet förbättras för att kunna möta den stora utmaning som en anpassad regelram innebär. Landets lagstiftning för den audiovisuella sektorn är inte förenlig med gemenskapens krav. Det finns fortfarande brister i fråga om fri mottagning, främjande av europeiska och nya produktioner, oberoende producenter och enstaka reklaminslag. Under de senaste åren har Tjeckien inte gjort några framsteg i att anpassa sig till EG:s krav inom den audiovisuella sektorn. Slutsats En stor och samlad ansträngning för att anpassa både den rättsliga ramen och industrins stmktur kommer att behövas för att Tjeckien skall kunna uppfylla EG:s krav inom den audiovisuella sektorn på medellång sikt. 3. 3 Ekonomiska och fiskala frågor Den ekonomiska och monetära unionen Vid tidpunkten för Tjeckiens anslutning kommer EMU:s tredje etapp att ha inletts. Denna etapp kommer att innebära stora förändringar för alla medlemsstater, även för dem som inte ingår i euroområdet. Samtliga medlemsstater, även de nya, kommer att ingå i den ekonomiska och monetära unionen utan inskränkningar. Den ekonomiska politiken blir en gemensam fråga och medlemsstaterna kommer att delta (t. ex. nationella riktlinjer, multilateral övervakning och konvergensprogram, allmänna ekonomiska förfaranden vid alltför stora underskott). Det kommer att krävas att medlemsstaterna respekterar stabilitets- och tillväxtpakten, att de avstår från direkt centralbanksfinansiering av underskottet i den offentliga sektorn och från att ge den offentliga sektorn förmånligare villkor hos finansiella institut, samt att liberaliseringen av kapitalrörelser är genomförd. i samordningen av den till ett begränsat deltagande En anslutning till EU innebär ett tätare samarbete med unionen inom områdena penning- och valutapolitik. Det betyder att stmkturreformema inom dessa områden måste stärkas. De medlemsstater som inte ingår i euroområdet kommer att kunna föra en självständig penningpolitik och ha möjlighet i det europeiska centralbanksystemet. Deras centralbanker måste vara oberoende och ha prisstabilitet som främsta mål. Penningpolitiken måste föras med hjälp av marknadsbaserade instmment och den skall påverka den reala ekonomin på ett effektivt sätt. Det behövs därför reformer för att undanröja de faktorer som gör penningpolitiken mindre effektiv, t. ex. brist på konkurrens inom banksektorn, otillräckligt utvecklade finansmarknader och bankemas osäkra lån. Slutligen måste alla medlemsstater betrakta valutapolitiken som en gemensam fråga och vara beredda att stabilisera växelkurserna inom ramen för den mekanism som kommer att fastställas. Eftersom ett medlemskap i Europeiska unionen fömtsätter att Tjeckien godtar målen för EMU, måste landet uppfylla konvergenskriterierna, dock inte nödvändigtvis vid anslutningen. Även om konvergenskriterierna inte är ett krav för medlemskap i unionen, utgör de viktiga indikatorer på en stabilitetsinriktad makroekonomisk politik, och alla nya medlemsstater måste så småningom uppfylla dem på en permanent basis. Det är därför av största vikt att systemskiftet och de marknadsorienterade stmkturreformema genomförs med gott resultat. 56 Tjeckiens ekonomiska situation och framsteg har redan analyserats i tidigare kapitel i detta yttrande. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Centralbanken är till stor del oberoende av regeringen i fråga om penningpolitiken och förfarandet för utnämning av centralbankschefen. Det lagstadgade målet för landets centralbank är att säkerställa att valutan är stabil, men detta har alltid tolkats i form av prisstabilitet. Bestämmelserna om centralbankens möjlighet att finansiera budgetunderskott är fortfarande inte förenliga med fördragskraven på ett tydligt och fullständigt förbud. Tjeckiens myndigheter väntas reformera lagen om centralbanken så att den blir förenlig med fördragskraven. I praktiken har centralbanken aldrig finansierat budgetunderskottet, på grund av landets sunda finanser till dags dato. Landets penningpolitik har otvetydigt varit i stånd att avsevärt sänka inflationstakten. Allteftersom övergångsprocessen gradvis vann de internationella marknademas förtroende i kombination med en fast växelkurs massiva vållade den strama penningpolitiken kapitalinflöden under 1994-1995. Dessa inflöden kunde endast delvis neutraliseras och 1995 överskred ökningen av penningmängden med stor marginal målet, och inflationen förblev på föregående års nivå. Den utvidgning av fluktuationsutrymmet kring centralkursen som skedde i februari 1996 minskade motivet för spekulativa kapitalinflöden och sedan november 1996 har inflationen återigen börjat minska. Valutakrisen i mitten av maj 1997 har medfört att landet bytt växelkurssystem från fast valuta till styrd flytande växelkurs. Det finns fortfarande och olösta omstruktureringen av banksektorn måste fortsätta och konkursförfaranden genomdrivas på ett riktigt sätt. penningpolitikens Privatiseringen effektivitet. hindrar frågor som spekulativt Mellan maj 1993 och maj 1997 var valutakursen fastställd i förhållande till en valutakorg bestående av USD och DEM. Sedan maj 1997 låter centralbanken valutakursen flyta inom ett flukmationsutrymme på 17-19,5 tjeckiska komna/DEM. Under den första övergångsfasen har växelkurssystemet visat sig vara framgångsrikt med att ge växelkursen en nominell förankring och bringa ned inflationsförväntningarna. När övergångsprocessen ledde till ett stort inflöde av vidga fluktuationsutrymmet kring centralkursen (februari 1996). Denna åtgärd bidrog till att hejda kapitalinflödena. Det ökande bytesbalansunderskottet, även om det inte utgör ett omedelbart hot mot valutans stabilitet, har dock vållat en valutakris, vars effekter på landets ekonomi ännu inte har kunnat fastställas. I den nya situationen bör skattemyndigheterna vidta kraftfulla åtgärder för att bevara den nedåtgående inflationstakten genom att minska de offentliga utgifterna, och takten på stmkturreformema bör öka. svarade myndigheterna med (1994-1995) kapital att Slutsats Det är ännu för tidigt att avgöra om Tjeckien vid tidpunkten för anslutningen är redo att ingå i euroområdet. Det beror på om strukturomvandlingen har gjort det möjligt för landet att uppnå och på permanent basis uppfylla konvergenskriterierna, vilket dock inte är ett krav för anslutningen. Ett deltagande i EMU:s tredje etapp samtidigt som landet inte ingår i euroområdet borde inte skapa några problem på medellång sikt. Inte desto mindre måste lagstiftningen om centralbanken bli förenlig med gemenskapens regler. Privatiseringen av banksektorn måste 57 påskyndas och konkurrensen marknaderna stärkas. Beskattning inom banksektorn samt tillsynen över de finansiella Gemenskapens regelverk på området för direkta skatter gäller främst vissa delar av företagsbeskattningen samt avgifter på kapitaltillskott. EG-fördragets fyra friheter har mer vittgående konsekvenser för de nationella skattesystemen. indirekta skatter består huvudsakligen av Gemenskapens regelverk på området för harmoniserad lagstiftning vad gäller mervärdesskatt och punktskatter. Detta innefattar införandet av en icke-kumulativ allmän konsumtionsskatt (mervärdesskatt) som läggs på alla led i produktionen och distributionen av varor och tjänster, och som innebär likabehandling i skattehänseende av inhemska och utländska (import)transaktioner. Gemenskapens regler om mervärdesskatt innehåller också övergångsbestämmelser för beskattning av transaktioner mellan skattesubjekt inom Europeiska unionen. Vad gäller punktskatter, finns regler om tillnärmning av skattesystemen och minimiskattesatser samt gemensamma regler för innehav och flyttning av punktskattepliktiga varor som omfattas av harmoniserade bestämmelser (inbegripet användning av skatteupplag). I och med att den inre marknaden genomfördes, avskaffades alla skattekontroller vid gemenskapens inre gränser i januari 1993. En viktig del av det administrativa samarbetet på den inre marknaden är bestämmelserna om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstatemas skattemyndigheter. Direktiven gäller både direkta och indirekta skatter. Europaavtalet innehåller bestämmelser om tillnärmning av lagstiftning på området för indirekta skatter. Enligt vitboken skall i fas I åtgärder vidtas för att uppfylla de viktigaste bestämmelserna i gemenskapens regelverk om indirekta skatter (huvudsakligen de regler som gällde i gemenskapen före 1993). I fas II skall de bestämmelser införas som dämtöver är nödvändiga för att genomföra gemenskapens regelverk om indirekta skatter i dess helhet. Översikt Direkta skatter Bestämmelserna i de två direktiven om företagsbeskattning samt konventionen för undvikande av dubbelbeskattning i samband med justering av vinst i företag med intressegemenskap (skiljedomsförfarande) bygger på ömsesidighet. Regler på detta område kan per definition inte förväntas existera före en anslutning. Indirekta skatter Under 1995 stod mervärdesskatt för cirka 22 % och punktskatter för cirka 13 % av de statliga budgetinkomstema. Det finns ingen mera aktuell statistik. Mervärdesskatt Det nuvarande systemet för mervärdesskatt infördes den 1 januari 1993 och ersatte det tidigare systemet med omsättningsskatt i endast ett led. Tjeckien tillämpar ett system med två skattesatser: en normal skattesats på 22 % och en reducerad skattesats på 5 %. Den normala 58 skattesatsen är i princip tillämplig på allt tillhandahållande av varor och vissa specifika tjänster, medan den reducerade satsen är tillämplig på flertalet tjänster och några specifika varor. Med några undantag omfattas importerade varor av en mervärdesskatt som tas ut med samma sats som för varorna inom landet. I motsats härtill omfattas inte "importerade tjänster" av mervärdesskatt. Vissa typer av verksamhet är undantagen från mervärdesskatt och då har man heller inte rätt att dra av ingående mervärdesskatt. Dessa undantag avser huvudsakligen verksamheter i det allmänna intresset, finansiella tjänster och försäkringstjänster, fast egendom och lotterier och liknande spelverksamhet. Skattesubjekt har i princip rätt att dra av mervärdesskatt för inköp av varor och tjänster för kommersiella ändamål. Tjeckiens lag om mervärdesskatt innehåller i nuläget inte några bestämmelser som gör det möjligt att återbetala skatt till skattesubjekt som inte är etablerade i landet. Ett sådant återbetalningssystem planeras dock införas per den 1 januari 1998 i fråga om internationell transport, utställningar och handelsmässor. Punktskatter Det nuvarande punktskattesystemet infördes samtidigt som systemet för mervärdesskatt. Punktskatter är tillämpliga på mineraloljor, alkohol och alkoholdrycker och tobaksvaror. Det rör sig om en specifik skatt för alla tre produktkategorier. Ömsesidigt bistånd Skatteförvaltningen har hittills inte behövt utveckla sin kapacitet för ömsesidigt bistånd gentemot medlemsstatemas skattemyndigheter, eftersom ömsesidigt bistånd kommer att bli tillämpligt först vid en anslutning. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Mervärdesskatt Det aktuella systemet för mervärdesskatt är baserat på samma huvudprinciper som gäller för gemenskapens system. Det utgör en fast utgångspunkt för landets framtida anpassningar till gemenskapens regelverk om mervärdesskatt. Systemet kännetecknas dock av att det har gällt en kort tid och att tillämpningen är relativt generell till sin natur. Utländska handlare som inte är stadigvarande etablerade i Tjeckien och upptagna i handelsregistret kan inte registreras för mervärdesskatt. Eftersom landet inte har några bestämmelser för återbetalning av mervärdesskatt till icke-registrerade utländska handlare, utgör mervärdesskatten en ökad kostnad för dessa. Tillämpningen av den reducerade skattesatsen har en märkbart bredare räckvidd jämfört med gemenskapens system. Ett tjeckiskt medlemskap i Europeiska unionen kommer att kräva anpassning för att lagstiftningen om mervärdesskatt skall bli förenlig med gemenskapens regelverk. Detta gäller särskilt i fråga om det skattesystem som krävs i en gemenskap utan kontroller vid de inre gränserna. Tjeckiens nationella strategi för genomförande av vitbokens rekommendationer i fråga om mervärdesskatt avser att prioritera ett avskaffande av skillnaderna i mervärdesskattens räckvidd, inklusive en minskning av räckvidden för tillämpningen av den reducerade mervärdesskattesatsen, en sänkning av tröskeln för registrering, bestämmelser om återbetalning av mervärdesskatt till utländska skattesubjekt som inte är etablerade i Tjeckien 59 och ett återbetalningssystem för turister. Dessa förändringar avses genomföras gradvis under perioden 1998 2000. Punktskatter Det finns betydande skillnader mellan Tjeckiens punktskattesystem och det system som råder i Europeiska unionen. För det första finns det inte något system för punktskatteuppskov, varigenom varor kan förflyttas mellan godkända skatteupplag utan att punktskatt betalas. För det andra skulle skillnader mellan de punktskattesatser som gäller i Tjeckien och de som gäller i unionen för liknande produkter kunna leda till en viss snedvridning av konkurrensen mellan berörda produkter. För att säkerställa en korrekt tillämpning av gemenskapens lagstiftning om punktskatter är det väsentligt att Tjeckien snarast möjligt inrättar ett system för skatteupplag baserat på gemenskapens modell, samt att landet anpassar sina punktskatters stmktur och nivåer så att skatterna är förenliga med gemenskapens princip om icke-diskriminering mellan nationella produkter och produkter med ursprung i andra medlemsstater. Tjeckiens nationella strategi för genomförande av vitbokens bestämmelser innehåller inte någon klar och utförlig tidtabell för framtida anpassning av landets lagstiftning om punktskatter. Det finns ett kortfristigt mål som består i en gradvis tillnärmning av Tjeckiens lagstiftning till gemenskapens lagstiftning. En fullständig harmonisering av lagstiftningen och skattesatserna planeras dock inte ske under de kommande 3-5 åren. Ömsesidigt bistånd Det krävs också att Tjeckien vid en anslutning genomför lämpliga bestämmelser om administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd mellan medlemsstater. Dessa krav är gmndläggande för att den inre marknaden skall kunna fungera. Slutsats Gemenskapens regelverk i fråga om direkta skatter bör inte skapa några betydande problem. Vad gäller indirekta skatter, och under förutsättning att oförminskade ansträngningar görs, bör Tjeckien vara i stånd att på medellång sikt uppfylla bestämmelserna i gemenskapens regelverk rörande mervärdesskatt och punktskatter. Det bör vara möjligt för landet att börja delta i det ömsesidiga biståndet i takt med att skatteförvaltningen utvecklar sina kunskaper på detta område. Statistik Huvudprinciperna i gemenskapens regelverk rör den officiella statistikens opartiskhet, tillförlitlighet, öppenhet, insynsskydd (för enskilda uppgifter) och spridning. Dessutom finns det en samling viktiga principer samt praxis som rör användningen av europeiska och internationella klassifikationer, nationalräkenskapssystem, företagsregister och olika typer av statistik. 60 Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att utveckla effektiv och tillförlitlig statistik som harmonierar med internationella standarder och klassifikationer. Vitboken innehåller inga bestämmelser på detta område. Översikt Tjeckiens Statistikkontor (CSO) är det centrala organ som har i uppdrag att samordna den officiella statistiken i Tjeckien. Den rättsliga grunden för Tjeckiens officiella statistik är 1995 års lag om statistiktjänst. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Tjeckiens lagstiftning är med några undantag förenlig med de gällande normerna inom Europeiska unionen. Uppmärksamhet bör ägnas vissa frågor rörande öppenhet och insynsskydd, och det finns brister vad gäller exempelvis företagsregister, regionalstatistik, ekonomisk statistik och jordbmksstatistik. Slutsats Tjeckien bör inom de närmaste åren kunna uppfylla EU:s krav på officiell statistik, under förutsättning att det görs fortsatta framsteg. 3. 4 Politiken inom olika sektorer Industri Målet för EG:s industripolitik är att öka konkurrenskraften för att på så sätt åstadkomma stigande levnadsstandard och hög sysselsättningsnivå. De politiska åtgärderna syftar till att påskynda anpassningen till stmkturomvandlingen, skapa ett klimat som gynnar initiativ och framväxten av företag i hela gemenskapen samt industriellt samarbete, och att främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som ligger i politiska åtgärder på områdena teknisk utveckling. EG:s industripolitik är till sin natur innovation, forskning och sektorövergripande, och genom informationsutbyte på sektornivå kan övergripande lösningar anpassas till enskilda sektorer. EG:s industripolitik är resultatet av en mix av styrmedel från flera av gemenskapens politikområden: där finns både styrmedel för marknadens funktion till marknaden, handelspolitik, statligt stöd och (produktspecifikationer och konkurrenspolitik) och åtgärder knutna (stabilt industrins anpassningsförmåga makroekonomiskt klimat, teknik, yrkesutbildning osv. ). tillträde till För att klara konkurrenstryck och marknadskrafter inom unionen måste industrin i kandidatländerna ha uppnått en viss nivå av konkurrensförmåga vid tiden för en anslutning. Det måste framgå att kandidatländerna driver en politik för öppna och konkurrenskraftiga marknader enligt de riktlinjer som anges i artikel 130 ("Industri") i fördraget. En annan viktig indikator på utveckling i rätt riktning är samarbete mellan EG och kandidatländerna enligt Europaavtalets bestämmelser om industriell standardisering och bedömning av överensstämmelse med normer. investeringar, industriellt samarbete, Översikt 61 Tjeckien har en läng industrilradition och dess industristruktur var före andra världskriget den mest utvecklade i Europa. Före övergången 1990 hade landet en av de mest ccntralstyrda ekonomierna. Ekonomin dominerades av industrin (särskilt verkstadsindustrin) och var mycket stel. Efter 1990 medförde övergången en kraftig minskning av industriproduktionen, vars andel av BNP fram till 1995 sjönk från anmärkningsvärt höga 58 % till 41 %, motsvarande cirka 15 miljarder ecu, vilket är jämförbart med Grekland. Antalet sysselsatta inom industrin har minskat och är för närvarande cirka 2 miljoner. 98 % av alla industriföretag är små men dessa står bara för 2,5 % av sysselsättningen, medan medelstora och stora företag står för den stora delen av sysselsättningen. De viktigaste produktionssektorerna inom den tjeckiska industrin 1995 Sektor Andel av industri- produktionen Andel av syssel sättningen inom (förädlingsvärde) industrin Bearbetningsindustri för råmaterial (inbegripet metall, cement, glas, keramik, trä och papper) Metallvaror, mekaniska och elektriska produkter Jordbrukets livsmedelsindustri Byggsektorn Kemisk industri Bilindustri Informationsteknik Textil, konfektion och läder Tryckmätnings- och mätutrustning, medicinsk utrustning Läkemedel Summa Övrig industri Totalt industri % 21 15 12 12 12 6 4,5 3,5 2,5 2 90,5 9,5 100 Industriproduktionens andel (utom byggsektorn) av BNP 34 % % 22 20 8 16 5 6,5 2 10 2,5 0,5 92,5 7,5 100 Maskinindustrin har lång erfarenhet av tillverkning av maskiner på låg och medelhög teknisk nivå. Den är mycket specialiserad och en av industrins viktigare grenar och har nära band till tyska och österrikiska tillverkare. Främst tack vare låg arbetskostnad exporteras trots låg produktivitet mer än hälften av produktionen, främst till EU (i första hand Tyskland). Jordbrukets livsmedelsindustri: Med undantag av några stora företag har branschen privatiserats helt och hållet och har dragit till sig utländska direktinvesteringar huvudsakligen från EU. Stålindustrin består i stort sett av tre stora företag. Efter en lovande inledning avstannade privatiseringarna och staten äger fortfarande en stor andel av aktierna. Den nödvändiga grundläggande omstruktureringen släpar efter eftersom regeringen beslutat att inte företa ytterligare omstruktureringar innan privatiseringen är helt genomförd. Industrin är avsevärt överdimensionerad i förhållande till den inhemska konsumtionen och behovet av statligt stöd eller minskning av kapaciteten kan komma att öka. 62 Branschen för icke-järnmetaller är mycket mindre och större delen av det inhemska behovet täcks med import. Den kemiska industrin är relativt stor. Omstruktureringen är i full gång och 80 % av produktionen kommer nu från den privata sektorn. Den tjeckiska bilindustrin har näst efter den polska Central- och Östeuropas största produktion. Marknaden för personbilar domineras av en biltillverkare vars majoritetsägare är en tysk tillverkare. Produktkvaliteten har förbättrats genom utländska direktinvesteringar och EU-leverantörer flyttar tillverkning till Tjeckien för att dra nytta av de låga produktions- och arbetskostnaderna. 200 000 bilar tillverkades 1995 varav nästan hälften exporterades, främst till EU. Produktionen beräknas bli fördubblad efter 1997 och vara delvis inriktad på EU. Metallindustrin är specialiserad på produkter med högt förädlingsvärde och har en kvalificerad arbetsstyrka. För att uppnå stordriftsfördelar måste de flesta företagen exportera för att överleva och trots den låga produktionsnivån kan man tack vare låga arbetskostnader exportera mer än hälften av lågprisproduktionen till EU. Importen kommer främst från EU vilket understryker de nära banden till EU-industrin. Industrierna för textil och konfektion samt läder drabbades hårt av reformernas verkningar och produktionen sjönk kraftigt. Privatiseringen av de stora textil- och konfektionsföretagen är helt genomförd och de utländska direktinvesteringarna inriktas på modernisering. De relativt låga arbetskostnaderna möjliggör handel med EU och ungefär hälften av handeln och produktionen avser vidare förädling åt EU-företag (passiv förädling). Dock kommer vidare strukturjustering att krävas så snart arbetskostnaderna ökar. Gruvindustrin är nettoexportör och anses konkurrenskraftig. Privatiseringen, där ett stort antal EU-företag deltog (främst beträffande cementbranschen), är nästan helt genomförd. Läkemedelsindustrin är liten men relativt stark och modern och drabbades inte av någon nedgång under övergången trots pressen från importen och en liberalisering av branschen. Privatiseringen går framåt och industrin har lyckats dra till sig utländskt kapital. Ett tecken på hög standard och teknisk kompetens är de många licensavtalen med tillverkare från väst och framgångsrika forsknings- och utvecklingsprogram. Dock kommer de relativt små investeringarna i grundforskningen knappast att ge några goda resultat. Industrin förlitar sig alltså på tillverkning av generika (märkesvaror). Trä- och pappersindustrin är liten och beroende av små men välplacerade skogstillgångar. Den grafiska industrin är genom utländsk efterfrågan en drivande kraft och branschen har dragit till sig utländska investeringar. Multinationella företag finns representerade i den lilla branschen för informationsteknik, som är inriktad på en litet antal produkter och elektronikkomponenter. IT-marknaden i Tjeckien anses vara en av Central- och Östeuropas mest dynamiska. Produktionsökningen ligger långt efter ökningen av den inhemska efterfrågan men förväntas öka kraftigt. Större delen av den tjeckiska industrin tycks ha komparativa fördelar: en kvalificerad i Europa och ett konkurrenskraftigt arbetsstyrka, den geografiska placeringen mitt kostnadsläge genom att låga produktionsnivåerna. Omstruktureringsinsatserna, som varierar från bransch till bransch, har fått hjälp genom utländska direktinvesteringar. I ett brett spektrum av arbetsintensiva branscher med produktionsteknik på låg till medelhög nivå tycks konkurrenskraften säkrad så länge det låga kostnadsläget för löner och andra produktionskostnader består: maskiner och utrustning, icke- lönenivåer kompenserar de låga 63 jämmetaller, metallvaror, byggmaterial, gruvdrift, kemikalier, läkemedel, personbilar, utrustning för järnvägar, textil och beklädnad, tryckmätningsutrustning, papper, trä och grafisk industri. Branscher med en hög teknisk nivå (till exempel informationsteknik och medicinsk utrustning) är klart importdom i nerade och den tunga industrin (till exempel stål) har förblivit i statlig ägo, har omstrukturerats endast i liten omfattning och är genom överkapacitet och eftersläpande omstrukturering i kris. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Enligt de flesta indikatorer är Tjeckiens övergångsperiod över. Det finns ett antal positiva faktorer för den tjeckiska industrin: få handelshinder, exporten utgör en stor del av ekonomin (över 50 %) och industriproduktionen, investeringarnas andel av BNP (30 %, lika stor som för vissa av de asiatiska tigrarna) och infrastrukturen kommer därför sannolikt snabbt att förbättras, gemenskapens regelverk antas med tillfredsställande hastighet och utsikterna för ett effektivt genomförande är relativt goda. Under förutsättning att höjda löner och höjning av andra produktionskostnader inte urholkar dessa fördelar bör den tjeckiska industrin kunna växa snabbt och öka sin konkurrenskraft. Inom fem år bör man kunna ligga på en nivå jämförbar med Portugals. De största problemen rör ledningen av företagen. Bankerna drabbas av en intressekonflikt: de äger de investeringsfonder som äger stora delar av industrin och samtidigt är de kreditgivare till samma företag (som de ofta dominerar). Detta har hindrat omstruktureringen och kan vara en förklaring till den nuvarande låga arbetslösheten och det låga antalet konkurser. Med tanke på deras dåliga balansräkningar kommer många banker dessutom knappast att kunna bidra med den finansiering som krävs för anpassningen. Detta försämrar den tjeckiska industrins möjligheter att anpassa sig till och klara av dess två viktigaste utmaningar: antagandet av gemenskapens regelverk och konkurrensen från låglöneländer när de tjeckiska lönerna ökar. Ett annat handikapp för industrin är de stora företagens dominerande roll och deras höga energikonsumtion. Många av dessa stora och energiintensiva företag inom den tunga industrin måste genomgå radikala förändringar under de närmaste tio åren. Slutsats om industrins konkurrenskraft Under förutsättning att omstruktureringarna och moderniseringarna - och intensifieras beträffande den tunga industrin - bör de flesta tjeckiska industrigrenarna inte ha några större problem att på medellång sikt integreras i den utvidgade EU-marknaden. Med tanke på att löne- och produktionskostnaderna förmodligen kommer att stiga måste dock på lång sikt åtgärder vidtas för att den tjeckiska industrin skall kunna öka sin produktivitet och konkurrera med annat än låga kostnader. fortsätter En utvärdering av gemenskapens regelverk för den fria rörligheten för industriprodukter återfinns i avsnittet om den inre marknaden. Jordbruk Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att trygga och utveckla ett modernt jordbrukssystem, som tillförsäkrar jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard och konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser samt garanterar fri rörlighet för varor inom EG. Särskild hänsyn tas till miljön och landsbygdsutvecklingen. För att förvalta den 64 gemensamma jordbrukspolitiken har det upprättats olika gemensamma organisationer av marknaden. Dessa kompletteras av bestämmelser om djurhälsa, växtskydd och djurfoder och av bestämmelser beträffande lagstiftning på det strukturpolitiska området. Den utvecklades ursprungligen för att modernisera och utöka jordbruket, men tonvikten läggs nu i ökad utsträckning på miljön och politikens regionala differentiering. Som kompensation för sänkta marknadsstödjande priser utgår stöden till jordbruksföretagen sedan reformerna 1992 i allt större utsträckning i form av direkta stödutbetalningar. livsmedelshygien. Det finns även Europaavtalet innehåller de grundläggande bestämmelserna för handel mellan Tjeckien och gemenskapen och syftar till att främja samarbete i fråga om modernisering, omstrukturering och privatisering av Tjeckiens jordbrukets fytosanitära normer. Vitboken omfattar veterinärkontroller, livsmedelsindustri och fytosanitära kontroller och kontroller av djurfoder samt saluföringskrav för olika produkter. Syftet med en sådan lagstiftning är att skydda konsumenter, människors och djurs hälsa samt växters sundhet. liksom när det gäller jordbrukssektor Översikt Situationen på jordbruksområdet Värdet av jordbruksproduktionen 1995 uppgick till ungefär 1,79% av värdet av unionens jordbruksproduktion. År 1995 stod jordbruket för 6,3 % av sysselsättningen och 5,2 % av BNP. Av den totala markarealen på 7,9 miljoner ha används 4,3 miljoner ha i jordbruket, av vilka 3,1 miljoner ha utgörs av jordbruksmark och 2,6 miljoner ha av skog. På hälften av jordbruksmarken odlas spannmål (ca. 1,6 miljoner ha 1995), huvudsakligen vete och korn. Under de senaste åren har tendensen emellertid varit att öka spannmålsproduktionen, och oljeväxtproduktionen har fördubblats under denna period. Den totala jordbruksproduktionen har sjunkit med ca. 28 % sedan 1989. Djursektorn har påverkats mest under övergångsperioden, med en produktion som har sjunkit med över 30 % (boskap - 40 %, får - 50 %). Vegetabilieproduktionen har minskat med ca. 20 %. År 1995 skedde dock en omsvängning för jordbruket. Bruttoproduktionen gick upp med 4,2 % efter att ha fallit sedan 1989. Produktionen 1995 nådde upp till 85 % av 1989 års nivå. När det gäller markägande var de främsta målen för reformpolitiken 1991-1994 att återupprätta den privata äganderätten i jordbruket genom återbördande av mark, omvandling av jordbrukskooperativ och marklagen. 98,8 % av fordringarna hade reglerats i slutet av 1995. Enskilda privata gårdar förvaltar ca. en tredjedel av jordbruksmarken. Storleken på de flesta enskilda privata gårdar (40 000 av 50 000) var 1994 mindre än 10 hektar, och produktionen var huvudsakligen avsedd för husbehov eller lokala marknader. Återstående enskilda gårdar (10 000) kan anses som professionella jordbruksföretag, varav de största (över 100 ha) främst brukar arrenderad mark med utrustning som hyrs från staten på grundval av årliga kontrakt. De omvandlade kooperativen (över 1 300) förvaltade fortfarande hälften av jordbruksmarken och hade en genomsnittlig storlek på 1 600 ha. Olika orsaker bidrog till det faktum att många av de gamla kollektiva jordbruken har fortsatt som kooperativ (uppdelning av ägandet i små markskiften, den allmänna osäkerheten under övergångsåren samt brist på kunskap i 65 företagande och på finansiella resurser). Andra jordbruksföretag (nästan 1 300 i antal med en genomsnittlig storlek på 600 ha) förvaltade över 15 % av jordbruksmarken. 1995 producerade Tjeckien 6,6 miljoner ton spannmål, 1,3 miljoner ton potatis, 662 000 ton oljeväxter, 550 000 ton grönsaker; 1994 producerades 3,2 miljoner ton mjölk, 184 000 ton nötkött, 465 000 ton griskött och 121 000 ton fjäderfäkött. Det har skett förändringar i ägandet inom jordbrukets livsmedelsindustri, men fortfarande pågår omstrukturering för att överkapaciteten skall kunna åtgärdas. Tjeckien är nettoimportör av livsmedel och jordbruksprodukter. 1995 uppgick exporten till 1 213 miljoner ecu (264 miljoner ecu till EU) och importen till 1 690 miljoner ecu (753 miljoner ecu från EU). Den viktigaste exportmarknaden för jordbruksprodukter (1996) är EU (36,4 %) och Slovakien (27,3 %). Export till de nya oberoende staterna uppgick till 14,9 %, 0,8 % till EFTA och 9,7 % till övriga central- och östeuropeiska länder. De viktigaste exportprodukterna är mjölkprodukter, drycker, öl, boskap, humle, malt samt kött- och köttprodukter. Huvuddelen av livsmedelsimporten från jordbruket kommer från EU (54,3 % av den totala importen av livsmedel från jordbruket 1996) och Slovakien (8,9 %). Importen från EFTA uppgick till 1,3 %, 6,9 % från övriga central- och östeuropeiska länder och 0,3 % från de nya oberoende staterna. Importen inbegriper frukt, kaffe, te, kakao, grönsaker, sojakraftfoder och spannmålskärnor. Jordbrukspolitik Den producentstödsekvivalent (PSE) som räknas fram av OECD var 14 % 1995 jämfört med 49 % för EU. Tjeckiens jordbrukspolitik har fyra huvudprinciper: i) prisstabilitet, ii) livsmedelssäkerhet, iii) miljökvalitet och iiii) tillträde till den utländska marknaden. 1996 ökade de totala utgifterna för jordbruket med 12 % jämfört med den tidigare budgeten (statens nettoutgifter för jordbruksstöd uppgick till 8. 9 miljarder koruna för 1995). Tjeckiens jordbrukspolitik är tämligen liberal och marknadsreglering gäller endast för några få viktiga produkter (vete, mjölkprodukter). Åtgärderna inbegriper interventionsköp och särskilt exportsubventioner. Priserna är i allmänhet avsevärt lägre än EG-priserna. Den nuvarande prisklyftan för de viktigaste vegetabilieprodukterna ligger på 15 - 20 % och är något mindre än prisklyftan för de viktigaste animalieprodukterna, mjölk och nötkött, som kan uppskattas till att ligga runt 30 % (delvis beroende på kvalitetsskillnader). För kött där främst spannmål används vid uppfödningen, gris och fjäderfä, finns det ingen prisklyfta eller också är denna mycket mindre än vad som skulle kunna förväntas på grundval av prisskillnaden för spannmål. Allt större vikt läggs vid landsbygdsutveckling och miljöpolitik och finansieringen av landsbygds- och strukturutvecklingsprogram som syftar till att stödja jordbrukare i mindre gynnade områden, skapa sysselsättning utanför gården och främja milj ovänligt jordbruk har ökat avsevärt under de senaste åren. Tjeckien har gjort åtaganden inhemskt stöd, marknadstillträde och exportsubventioner. Dessa åtaganden har gjorts i nationell valuta. inom ramen för GATT-avtalet om 66 Minimikvoter öppnades 1995 för 27 produktgrupper som nötkött, griskött, fjäderfäkött och mjölkprodukter. Exportstödet, som är särskilt inriktat på kött- och mjölkprodukter, är begränsat till 4,34 miljoner koruna (105 miljoner ecu) till år 2000. Handelssystemet enligt Europaavtalet, genom vilket ömsesidiga importtull förmåner föreskrivs för jordbruket, har varit i kraft sedan 1994. tullunionen tjeckisk-slovakiska Tjeckien har även slutit ett flertal bilaterala och regionala avtal i syfte att utveckla handeln: den januari 1993; Centraleuropeiska frihandelsavtalet (CEFTA) med Slovakien, Polen, Ungern och Slovenien som syftar till att ytterligare libéralisera handeln med jordbruksprodukter. Frihandelsavtal slöts också med EFTA-länder, Rumänien, Bulgarien, Estland, Lettland och, från och med den 1 januari, även med Litauen och Israel. Överläggningar pågår med Turkiet och diskussioner kommer att inledas om frihandelsavtal med Kroatien, Marocko, Tunisien, Malta och Cypern. från den 1 Tjeckien har inlett arbetet med att anpassa lagstiftningen enligt de rekommendationer som anges i vitboken. Tjeckien har institutionell infrastruktur med ett antal organ som förvaltar olika aspekter av den tjeckiska jordbrukspolitiken med jordbruksministeriet som centralt organ. De flesta jordbruksorganisationer och -sammanslutningar i industrin för produktion, bearbetning och distribution av livsmedel är anslutna till den nationella jordbrukskammaren, som upprättades 1993 på juridisk grund och med ekonomiskt stöd från regeringen. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna På grund av den relativt begränsade betydelsen av jordbruket i den övergripande ekonomin, ges jordbrukssektorn inte första prioritet i regeringens politik. På längre sikt (5 - 10 år) förväntas jordbruksproduktionen öka och nå samma nivå som före övergångsperioden samt överstiga konsumtionen på centrala områden som spannmål, oljeväxter, mejeri- och köttprodukter. De största problemen verkar dock vara små skördar, produktkvalitet, låg lönsamhet, en ineffektiv jordbrukets livsmedelsindustri som är under en omstrukturering som hämmas av svåra finansiella problem och överkapacitet, otillräckligt miljöskydd och av distributionskedj an. av adekvat marknadsinformation i vissa delar avsaknad De huvudsakliga marknadsinstrument som används inom EG används inte i Tjeckien. Detta inkluderar nyckelinstrument som kvoter (mjölk- och sockersektorerna) och systemet för jordbruksgrödor (basareal, arealuttag, kompensationsbetalning), bidrag inom djursektorn (system för identifiering och registrering av boskap), producentorganisationer i sektorn för frukt och grönsaker samt vissa program för landsbygds- och strukturutveckling. Förvaltning och kontroll av dessa åtgärder skulle kräva ett sofistikerat förvaltningssystem, inbegripet lämpliga fastighetsregister och system för identifiering och registrering av boskap. Allmänt kan sägas att det står klart att den administrativa kapaciteten måste utvecklas ytterligare inom dessa områden om dessa åtgärder skall kunna tillämpas i Tjeckien. Det skulle också krävas system för kvotering av marknadspriserna för marknadsförvaltningen. relativt 67 På detta stadium är det svårt att förutse hur stödpriserna inom jordbruket kommer att utvecklas i Tjeckien under perioden före en anslutning. Detta kommer att bero på ett antal faktorer inbegripet landets ekonomi, läget på exportmarknaderna och hur nivåerna på prisstödet utvecklas inom unionen. Även om framsteg har gjorts när det gäller anpassningen av landsbygds- och strukturpolitiken, verkar det som om ett stort antal åtgärder är oförenliga med EG:s politik. Förhandlingar kommer att lösa de svårigheter som har uppstått i tillämpningen av handelsbestämmelserna i Europaavtalet. Tjeckien är i fard med att införa den lagstiftning som anges i vitboken. Det kvarstår dock skillnader mellan Tjeckiens och gemenskapens regelverk på det veterinära och fytosanitära området. Ett avtal om överensstämmelse med Tjeckien på det veterinära och fytosanitära området håller på att fullbordas. I bilagorna till avtalet förtecknas de frågor i vilka överensstämmelse kan uppnås i avtalet och de frågor som kräver ytterligare förhandlingar. På veterinärområdet beror tillnärmningen och genomförandet av regelverket på antagandet och genomförandet av den nya veterinärlagen, som enligt planerna skall träda i kraft före december 1997. Förberedandet av en sekundärlagstiftning har påbörjats. Tjeckien har en väl etablerad infrastruktur för veterinärkontroll och inspektion, både vid gränserna och inom landet. Anläggningarna vid gränskontrollerna och laboratorierna verkar vara adekvata för genomförandet av lämplig testkontroll enligt kraven för den inre marknaden. Förfaranden och resultaten av de veterinära kontrollerna och även kontrolltätheten vid de yttre gränserna liknar de som tillämpas i EG-medlemsstaterna. Emellertid finns det ett behov av att förbättra anläggningarna för provtagning och kontroll. Även om den lagstiftning som förbereds i hög grad verkar överensstämma med gemenskapens regelverk, kommer ytterligare anpassning att behövas, särskilt när det gäller identifiering och registrering av djur, licenssystemet, införandet av HACCP (Hazard Analysis Critical Control Panel) samt system för egentillsyn och veterinärkontroller. Vidare tycks det som om vissa av de grundläggande principerna för den inre marknaden, som säkerhetsåtgärder och importregler, inte helt och hållet återspeglas i den nuvarande primärlagstiftningen. Det kommer att finnas ett behov att förbättra vissa anläggningar för bearbetning av livsmedel, särskilt för den nationella marknaden, att utveckla godtagbara förfaranden för veterinär granskning och certifiering, och att bibehålla en adekvat strukturerad veterinärsektor med fullgoda resurser och tillräckligt med utbildad personal. Gemenskapens regelverk bör kunna genomföras till fullo under den period som föregår en anslutning om den statliga budgeten tillhandahåller tillräcklig finansiering. För det fytosanitära området är läget det följande: när det gäller utsäde och förökningsmaterial kan det fastslås att lagstiftningen och nödvändiga administrativa arrangemang är förenliga med EG-lagstiftningen Inga större problem förväntas uppstå, i synnerhet som landet redan är medlem av OECD och har uppnått likvärdighet med gemenskapen enligt utsädeslagstiftningen för en majoritet av arterna i EU. Ramlagstiftningen om växtskydd för tillnärmning till EG- trädde i kraft den 1 januari 1997. När det gäller bestämmelser om lagstiftningen lagstiftningen med gemenskapens växtskyddsprodukter, planeras harmoniseringen av lagstiftning om foder, resthalter av lagstiftning börja under 1997. När det gäller 68 bekämpningsmedel och biodynamisk odling, är det svårt att pä detta stadium fastställa graden av tillnärmning till gemenskapens regler. Tjeckien kommer att behöva garantera att denna del av EG-lagstiftningen har genomförts i den nationella lagstiftningen. Slutsats Det krävs ytterligare anpassning till gemenskapens regelverk, även om betydande framsteg har gjorts när det gäller att vidta de åtgärder som nämns i vitboken. Särskilda ansträngningar behövs när det gäller att - genomföra och genomdriva de veterinära och fytosanitära kraven och förbättra anläggningarna så att de uppfyller EG:s normer, - förbättra de administrativa strukturerna för att garantera att det finns nödvändig kapacitet för att genomföra och genomdriva den gemensamma jordbrukspolitikens politiska instrument, - ytterligare omstrukturera jordbrukets livsmedelsindustri sä att dess konkurrenskraft förbättras. Om detta uppnås, bör en anslutning på medellång sikt inte medföra några större problem i fråga om den korrekta tillämpningen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Eisk§ Den gemensamma fiskeripolitiken omfattar en gemensam organisation av marknaderna, strukturpolitik, avtal med tredje länder, förvaltning och bevarande av fiskeresurserna samt vetenskaplig forskning till stöd för dessa verksamheter. Europaavtalet innehåller bestämmelser om handel med fiskeriprodukter med gemenskapen. Vitboken innehåller inga åtgärder på detta område. Översikt Tjeckien bedriver endast fiske i inre vatten. 1994 var fångsten 22 600 ton - huvudsakligen karp. Uppgifter om beredning av fisk har inte lämnats. Som handelspartner till gemenskapen svarar Tjeckien för 0,17 % av EU:s totala import av fiskeriprodukter (oberoende av ursprung) och 6,8 % av unionens import av fiskeriprodukter från kandidatländerna (siffrorna avser värdet av exporten). Vad beträffar EU:s export går 1,31 % av den totala exporten av fiskeriprodukter till Tjeckien medan landets del av unionens export av fiskeriprodukter till kandidatländerna utgör 15,8 % (siffrorna avser värdet av exporten). Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Siffrorna för Tjeckiens produktion och utrikeshandel är ganska låga jämfört med motsvarande EU-siffror och torde således inte få någon större inverkan på gemenskapen som helhet. 69 Det kommer att bli nödvändigt för Tjeckien att säkerställa att Europeiska unionens politik i hälso-, hygien- och miljöfrågor efterlevs. Slutsats Denna sektor borde inte innebära några problem vid en anslutning. Energi Bland EU:s viktigaste energipolitiska mål, enligt kommissionens vitbok "Energipolitik inom Europeiska unionen", märks främjandet av konkurrenskraft, tryggad energiförsörjning samt miljöskydd. De viktigaste delarna av EG:s energilagstiftning utgörs av bestämmelserna i fördragen samt sekundärrätten, i synnerhet inom området konkurrens och statliga stöd, den inre energimarknaden (inbegripet direktiven beträffande elström, öppen prissättning, transitering av gas och elström, tillstånd för prospektering efter samt undersökning och utvinning av kolväten, beredskapsåtgärder, lägga upp beredskapslager osv. ), kärnenergi samt effektiv energianvändning och miljöbestämmelser. Utvecklingen av det transeuropeiska energinätet och stöd till FoU inom energiområdet är andra viktiga områden inom energipolitiken. Den utveckling som för närvarande pågår omfattar liberalisering av gassektorn, lagstiftning rörande effektiv energianvändning samt fordons- och oljeprogrammet. inbegripet åliggandet att Inom kärnenergiområdet har gemenskapens regelverk utvecklats påtagligt från det ursprungliga Euratomfördraget till en ram av rättsliga och politiska styrmedel, däribland internationella avtal. I denna ram ingår för närvarande hälso- och säkerhetsfrågor (inbegripet investeringar (inbegripet strålskydd), reaktorsäkerhet, hantering av radioaktivt avfall, gemensamma forskningsfrämjande, Euratoms kärnenergimarknaden, leveranser, säkerhetskontroll och internationella förbindelser. styrmedel), finansiella den Europaavtalet omfattar samarbete för att utveckla en stegvis integration av de europeiska energimarknaderna, och innehåller bestämmelser om stöd inom närliggande politikområden. I vitboken om förberedandet av inre energimarknaden betonas det att de viktigaste direktiven om den inre marknaden måste tillämpas till fullo tillsammans med gemenskapens lagstiftning om konkurrens. Beträffande kärnenergi sektorn berör vitboken försörjning med kärnmaterial, säkerhetskontroll och transport av radioaktivt avfall. i Central- och Östeuropa för den länderna Översikt Tjeckiens energi situation domineras och kommer att domineras av inhemska fasta bränslen (stenkol och lignit), vilka motsvarar 60 % av energibalansen och vållar allvarliga skador på miljön, särskilt i den norra regionen (t. ex. den "svarta triangeln"). För försörjning med olja och gas (17,5 % respektive 14 % av energibehovet) är landet beroende av externa källor, i synnerhet Ryssland. Uranbrytning (600 tU per år) kommer att fortsätta fram till år 2001. Nedläggningar av gruvor medförde att stenkolsbrytningen minskade från 22 miljoner ton 1990 till 16 miljoner ton 1995. Brytningen av lignit minskade från 90 miljoner ton till 56 miljoner ton från 1989 till 1995. Mellan 1989 och 1994 minskade arbetskraften med mer än 50 % till en nivå på 82 000 anställda. 70 Med tanke på diversifiering ansluter Tjeckien i ökande takt sin energiförsörjning till Europeiska unionens försörjning. I detta sammanhang bör man notera den synkronkoppling som sedan 1995 genomförs pä försök med det västeuropeiska sammankopplade UCPTE- elsystemet och de tjeckiska raffinaderiernas anslutning till Tyskland. Energisektorn är två till tre gånger mindre effektiv än genomsnittet i EU på grund av t. ex. den utbudsorienterade politik och de låga priser som rådde tidigare. nästan Tjeckien har fyra kärnreaktorer av typ V VER 213 som är konstruerade i Ryssland och är belägna i Dukovany (ett moderniseringsprogram håller på att genomföras). Dessa reaktorer anses när moderniseringsprogrammen väl är genomförda. Två reaktorer av typ V VER 1000 håller på att konstrueras i Temelin (med införlivande av teknik från USA). Kärnenergins andel av elproduktionen kan fram till omkring år 2000 ha ökat från 22 % till 40 %. Tre forskningsreaktorer är också i drift och dessa använder bränsle som tillverkats i Ryssland. säkerhetsmålen accepterade uppfylla i EU allmänt de Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Tjeckiens energipolitik är förenlig med gemenskapens mål som t. ex. tryggande av energiförsörjning inbegripet diversifiering, införande av marknadsprinciper, skydd av miljön och en mera effektiv energianvändning. Den rättsliga ramen för konkurrens inom energisektorn håller på att gradvis tillnärmas vad som krävs för att följa direktiven om den inre energimarknaden i kombination med tillämpning av EU:s konkurrenslagstiftning. Den grundläggande konkurrenslagstiftningen är tillämplig på energisektorn och i 1994 års energilag definieras statens roll i de olika energisektorerna och fastställs en ram för reglering av respektive sektor. En privatisering är på gång i olika sektorer, men staten behåller monopol eller en dominerande ställning vad gäller produktion av och handel med elektricitet, uranproduktion och transport av olja och gas via rörledningar. Oberoende kraftproducenter och industrier som själva framställer sin energi ökar gradvis sin andel av elproduktionen. Trots avsevärda prishöjningar är fortfarande hushållens priser för gas, elektricitet och uppvärmning korssubventionerade av industrin och täcker inte kostnaderna. Regeringen väntas under sommaren 1997 fatta beslut om en politik för att uppnå kostnadstäckning år 2000. De nuvarande beredskapslagren av olja uppskattas motsvara fyrtio dagars förbrukning, vilket är avsevärt mindre än EU:s mål på nittio dagar. Om den nödvändiga lagstiftningen skulle antas snabbt (sommaren 1997) väntas landet helt och hållet kunna följa gemenskapens regelverk inom sex till åtta år. Omstrukturering av gruvsektorn (fasta bränslen och uran) kommer att fortsätta även efter år 2000. De sociala och regionala konsekvenserna av detta måste beaktas och statliga ingrepp bedömas utifrån EG:s och EKSG:s regler för statligt stöd. Tjeckien har börjat utveckla både en EG-anpassad lagstiftning för effektiv energianvändning (exempelvis märkning av hushållsapparater och miniminormer för effektiv energianvändning) och miljönormer (exempelvis bränslekvalitet), men mycket återstår ännu att göra. Antagandet av en lag om energisparande (vilket väntas ske sommaren 1997) kommer att förstärka en framtida överensstämmelse med EG:s regelverk om effektiv energianvändning. Det bör 71 understrykas att moderniseringen av raffinaderier för att uppfylla EG:s normer kommer att kräva betydande investeringar och att dessa raffinaderier måste konkurrera på en mättad europeisk marknad. Vad gäller uranbrytning strider det nationella elbolagets skyldighet att vid import av kärnbränsle köpa motsvarande mängd inhemskt uran i princip mot reglerna om den gemensamma marknaden för kärnmaterial, men denna skyldighet kommer att gradvis ha avvecklats till år 2000. Uranförsörjning (bortsett från inhemska källor) och tjänster för anrikning och bränsletillverkning omfattas av avtal med olika företag i ett flertal länder. Den gemensamma politiken för en tryggad försörjning med kärnmaterial genom diversifiering av försörjningskällorna skulle vid en anslutning gälla för leveranskontrakt som sluts efter anslutningen. Det är önskvärt att Tjeckien fortsätter sina planer för diversifierad energiförsörjning. Använt kärnbränsle förvaras i nuläget på plats. En mera långsiktig mellanlagring planeras inledas omkring år 2005 för bränsle från Dukovany och Tcmclin. Något beslut om all upparbeta använt bränsle eller förvara det som kärnavfall väntas inte förrän år 2015. Vid en anslutning måste Tjeckien efterleva bestämmelserna i Euratom fördraget, i synnerhet för bestämmelserna om kämmaterialförsörjningen, kärnmaterial, säkerhetskontroller, hälsa och säkerhet samt internationella avtal. Eftersom landet redan är part till alla internationella överenskommelser om kärnkraft och har ett heltäckande avtal om säkerhetskontroll med Internationella atomenergiorganet (IAEA) väntas inga större svårigheter vid tillämpningen av gemenskapslagstiftningen på detta område och de andra områden som nämns ovan. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att programmen för kärnsäkerhet genomförs i tid. Uppbyggnaden av en kärnsäkerhetsmyndighet bör stödjas. den gemensamma marknaden Slutsats Om de nuvarande insatserna fortsätter bör Tjeckien inom de närmaste åren kunna uppfylla kraven i huvuddelen av gemenskapens cnergilagstiftning. Vissa frågor måste dock noggrant följas upp, t. ex. anpassning av monopolen inbegripet import och export, tillgång till nät, energiprissättning, beredskap för nödsituationer inbegripet uppläggning, av obligatoriska oljelager, statliga ingrepp i sektorerna för fasta bränslen och uran och utvecklingen av en effektiv energianvändning samt kvalitetsstandarder för bränsle. Inga större svårigheter väntas uppstå vad gäller efterlevnaden av Euratoms bestämmelser. Standarderna för kärnsäkerhet måste dock få en adekvat behandling så att alla kärnkraftverk uppnår den erforderliga säkerhetsnivån, och långsiktiga lösningar för avfallshantering måste utformas. Transport Gemenskapens grundläggande områden: transportpolitik består av handlingsprogram och initiativ inom tre • Att förbättra kvaliteten genom att utveckla integrerade och konkurrenskraftiga transportsystem som är baserade på avancerad teknik som också bidrar till att miljömål och säkerhetsmål uppnås. 72 • Att stärka den inre marknaden för att främja effektivitet, valfrihet och användarvänliga transporttjänster samtidigt som goda arbetsförhållanden tryggas. • Att bygga ut förbindelserna utåt genom att förbättra transportförbindelserna mellan EU och transportmarknader (Den tredje gemensamma transportpolitiken - Handlingsprogram 1995-2000). land och främja EU-aktörers till andra tillträde Europaavtalet innehåller bestämmelser om tillnärmning av lagstiftningen till gemenskaperis lagstiftning och om samarbete för att omstrukturera och modernisera transporterna, för att göra det lättare att få tillträde till transportmarknaden, för att underlätta transitering och för att upprätta driftsstandarder som är jämförbara med dem som gäller inom gemenskapen. Vitboken är inriktad på åtgärder som behövs för att transportsektorn skall uppfylla den inre marknadens villkor, inklusive sådana aspekter som konkurrens, harmoniserad lagstiftning samt standarder. Översikt Tjeckiens geografiska läge vid unionens nuvarande gränser och i skärningspunkten nord-syd och öst-väst gör landet till ett transiteringsland mellan medlemsstaterna och kandidatländerna. Två Europatäckande transportkorridorer korsar Tjeckien. Den politiska utvecklingen i början av 90-talet avspeglades följaktligen i en åtföljande utveckling av trafikflödet, inbegripet transiteringsflödet. Även om vägnätet i allmänhet är relativt välutvecklat kan det ännu inte möta efterfrågan på vägtransporter som nästan fördubblades mellan 1990 och 1995. Fördelningen på olika transportsätt har förändrats kraftigt på bekostnad av järnvägstransporter och trafik på inre vattenvägar. De kollektiva persontransporterna på väg har minskat kraftigt på grund av en snabb ökning av privatbilismen. Flygtrafiken ökar kraftigt (20 % per år vid Prags flygplats). Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Vad gäller förverkligandet av den inre marknaden har Tjeckien kommit relativt långt i fråga om övertagandet av gemenskapens regelverk. Den tjeckiska sektorn för internationella transporter tillämpar redan till stor del regler som liknar gemenskapens, särskilt vad beträffar luftfart, sjöfart, trafik på inre vattenvägar, kombinerade transporter och persontransporter på väg. Vad gäller järnvägarna måste tillämpningen av gemenskapens regelverk om allmän trafikplikt och standardisering av redovisningssystem bevakas under de närmaste åren. Vad gäller godstransporter på väg efterlevs de flesta av regelverkets bestämmelser för internationell trafik, men den inhemska sektorn tycks ge större anledning till tvivel. Denna aspekt måste bevakas och har särskild betydelse i en framtida union utan inre gränser, eftersom cabotage kommer att kunna bedrivas helt fritt på området för godstransporter på väg. Tjeckien måste anpassa sig till gemenskapen vad gäller tekniska vägkontroller och vägskatter. De tjeckiska myndigheterna har satt upp som ett mål att bygga upp ett integrerat och konkurrenskraftigt transportsystem. De två största svårigheterna på detta område blir troligen att uppnå en acceptabel säkerhetsnivå för transporterna och ett optimalt utnyttjande av transportsystemet. De framsteg som Tjeckien har gjort vad beträffar säkerheten är tillfredsställande. Däremot verkar målet att skapa ett sammanhållet transportsystem svårare att uppnå. Tjeckien kommer sannolikt att få se en bestående tendens till en ökning av vägtrafiken, och det kommer sannolikt att bli nödvändigt att göra insatser för användning av järnvägarna och de inre vattenvägarna. 73 För att förbättra förbindelserna med unionens medlemsstater och med grannländerna planerar Tjeckien att investera cirka 2,7 miljarder ecu ur sin egen budget mellan 1995 och 1999 i transportinfrastruktur som utnyttjas för internationell trafik, huvudsakligen de Europatäckande transportkorridorerna. Detta belopp motsvarar en ansenlig andel på 1,2 % av BNI, men kommer inte nödvändigtvis att tillfreosställa behoven. En minskning av detta belopp på grund av budgetkrav skulle kunna göra situationen än värre. Slutsats Tjeckien har gjort stora framsteg vad gäller övertagandet av gemenskapens regelverk på transportområdet. Under förutsättning att insatser görs avseende den inhemska marknaden för godstransporter på väg (särskilt i fråga om marknadstillträde och säkerhets- och skattebestämmelser) samt att framsteg görs vad beträffar den ekonomiska öppenheten inom järnvägssektorn, vilket verkar möjligt att åstadkomma, är det inte troligt att transportsektorn kommer att orsaka några större svårigheter vad gäller övertagandet av regelverket i fråga om den inre marknaden. Man bör dock bevaka att de förutsättningar som krävs för att lägga grunden till det framtida transeuropeiska transportnätet, utvidgat till nya länder, skapas. Dessutom bör de tjeckiska förvaltningsstrukturerna, inklusive kontrollorgan t. ex. för säkerheten, snabbt förstärkas. Små och medelstora foretag EU:s företagspolitik syftar till att skapa ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag inom EU, att förbättra deras konkurrenskraft och att uppmuntra dem till verksamhet på europeisk och internationell nivå. Politiken kännetecknas av en hög grad av subsidiaritet. Gemenskapens kompletterande funktion fastställs och omsätts i praktiken genom ett flerårigt program för små och medelstora företag i EU. Detta program ger den rättsliga grunden samt budgetunderlaget för gemenskapens särskilda politiska insatser för små och medelstora företag. Regelverket har hittills varit begränsat till rekommendationer för specifika områden, men även lagstiftning inom andra sektorer påverkar små och medelstora företag (t. ex. konkurrens, miljö och bolagsrätt). Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att utveckla och stärka små och medelstora företag, särskilt inom den privata sektorn, bl. a. genom tillhandahållande av information och rådgivning i frågor som rör lagstiftning, administration och beskattning. Vitboken innehåller inga specifika åtgärder. Översikt I Tjeckien definieras företag med upp till 500 anställda som små och medelstora företag. En betydande majoritet av företagen är små och medelstora och 87 % av dem är mycket små. I industrin har 98,5 % av företagen färre än 50 anställda. De största sektorerna vad gäller antalet företag är detaljhandel och grossisthandel (cirka 30 %) och tjänster (cirka 30 %), följda av tillverkningsindustri (cirka 15 %) och byggnadsindustri (cirka 15 %). Stora förändringar av sysselsättningsstrukturen har ägt rum, i synnerhet har de små och medelstora företagen övertagit en del av den överflödiga arbetskraften från jordbruket och stora statliga företag, speciellt vad gäller tjänstesektorn. 74 Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Det stöd som sedan 1991 beviljas små och medelstora företag som en del av utvecklingen av den privata sektorn har varit en av de viktigaste förklaringarna till den ekonomiska tillväxten och den ökade sysselsättningen i Tjeckien. Alla allmänna bestämmelser om etablering och drift av företag gäller också i sin helhet för små och medelstora företag - ingen åtskillnad görs på grundval av storlek. Det har numera inrättats ett omfattande nätverk av regionala rådgivnings- och informationsorgan för att stödja utvecklingen av små och medelstora företag, vilket täcker nästan hela landet. Två verksamheter för finansiering av små och medelstora företag med hjälp av lån respektive garantier har etablerats. Den grundläggande rättsliga ramen och stödstrukturen har inrättats, men det finns behov av ytterligare förbättringar och ökad enhetlighet vad gäller politiken för små och medelstora företag. De pågående ansträngningarna för att under perioden inför anslutningen stärka de små och medelstora företagen måste således fortsätta. Slutsats På detta område medför Tjeckiens medverkan inte några specifika problem. 3. 5 Ekonomisk och social sammanhållning Sysselsättning och sociala frågor Gemenskapens socialpolitik har utvecklats med hjälp av en rad olika instrument såsom lagstiftning, Europeiska socialfonden samt riktade insatser på särskilda områden, till exempel åtgärder för bättre folkhälsa, för att bekämpa fattigdom och för att bistå personer med funktionsnedsättning. Gemenskapens regelverk omfattar hälsa och säkerhet i arbetet, arbetsrätt och arbetsvillkor, lika möjligheter för kvinnor och män, samordning av social trygghet för migrerande arbetstagare samt tobaksprodukter. Sociallagstiftningen i Europeiska unionen kännetecknas av att det i denna fastställs minimikrav. Därtill kommer att den sociala dialogen på europeisk nivå finns med i fördraget (artikel 118b) och att det i protokollet om socialpolitik hänvisas till samråd med arbetsmarknadens parter och till åtgärder för att underlätta den sociala dialogen. Europaavtalet innehåller bestämmelser om tillnärmning av lagstiftning och om samarbete för att höja nivån på hälsa och säkerhet i arbetet, om arbetsmarknadspolitik och om modernisering av systemet för social trygghet. Avtalet innehåller även bestämmelser om att arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat och lagligen anställda i Tjeckien skall behandlas utan diskriminering på grund av nationalitet när det gäller arbetsförhållanden. Vitboken innehåller åtgärder för en tillnärmning på alla områden i gemenskapens regelverk. Översikt Vad gäller den sociala dialogen finns det ett antal organisationer för arbetstagare. De mest representativa organisationerna är Tjeckiska och mähriska av fackföreningar, som är medlem av Europeiska fackliga samorganisationen (EFS). På sammanslutningen 75 arbetsgivarsidan är den viktigaste organisationen Arbetsgivarförbundet, som har gått med i Europeiska gemenskapernas industriunion (UNICE). I allmänhet har regeringens politik inte bidragit till att uppmuntra arbetsgivare att förhandla inom ramen för den sociala dialogen. Fackföreningarna är bekymrade över att regeringen inte beaktar de synpunkter som framförs av arbetsmarknadens parter, utom i frågor som rör löner och arbetsvillkor i företag. Den sociala dialogen är ännu inte fast etablerad. Sedan 1993 har landet haft en låg arbetslöshet. År 1996 var den 3,4 % enligt ILO:s beräkningssätt. Arbetslösheten är lägre i områden som endast har en sektor. Det är osäkert om statistiken överhettade arbetsmarknaden har varit ett exceptionellt inslag i landets omvandlingsprocess fram till idag. Men den ekonomiska omstrukturering som krävs väntas medföra högre arbetslöshet. sysselsättningssituationen. Den avspeglar verkliga den lokala arbetsförmedlingar har inrättats för att genomföra Ett nät av regionala och arbetsmarknadspolitiken. Landet har med framgång inlett en politik för att göra arbetsmarknaden mera flexibel och för att utveckla lämpliga mekanismer för att få arbetsmarknaderna att fungera. Om man fortsätter att komplettera detta med lämpliga arbetsmarknadspolitiska åtgärder borde en effektiv allokering av arbetskraften och en förmåga att kontinuerligt anpassa sig till strukturomvandling kunna säkerställas. Med undantag för sysselsättningspolitiken (andel av BNP: 0,2 %) liknar utgiftsmönstret det mönster som unionens medlemsstater uppvisar - den största andelen av de totala utgifterna för social trygghet går till pensioner (8,8 % av BNP), följd av utgifter för hälsovård (8,1 % av BNP - siffror för 1995). Den snabba ökningen av hälsosektorns andel av BNP (andelen har ökat från 5,4 % år 1991 till 8,1 % år 1995) medför att Tjeckien nästan uppnår genomsnittet i OECD. Denna ökning har åtföljts av ökad välfärd för befolkningen. Det krävs fortsatta ansträngningar för att säkerställa att bestämmelserna om social trygghet utvecklas. Tjeckiens hälsovårdssystem måste förbättras. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Landet har fastställt några allmänna principer för skydd av hälsa och säkerhet i arbetet, men på vissa områden måste förbättringar ske vad gäller tillnärmning av lagstiftningen om skydd av arbetstagares hälsa och säkerhet. Landet har oberoende inspektionsrutiner enligt ILO:s konvention nr 81. De medel som arbetsinspektionema förfogar över verkar vara tillräckliga för att medge effektiv kontroll av förhållandena rörande hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Huvudprinciperna i den europeiska arbetsrätten är redan genomförda i Tjeckiens lagstiftning. Anpassningar måste dock ske. Det håller på att utarbetas en ny arbetsrätt i syfte att få landets lagstiftning om skydd av anställda vid arbetsgivares insolvens och kollektiva uppsägningar att fullständigt harmoniera med gemenskapens regelverk. Det finns behov av mindre justeringar vad gäller överlåtelse av för anställningsförhållandet och arbetstiden. Information till och samråd med arbetstagare i enlighet med ett antal gemenskapsdirektiv måste utvecklas ytterligare. till anställda om villkoren information företag, När det gäller lagstiftning de grundläggande bestämmelserna i gemenskapens lagstiftning om icke-diskriminering mellan kvinnor och män. innehåller Tjeckiens lika möjligheter Vad gäller rätten till fri rörlighet för arbetstagare verkar det inte finnas något som skulle hindra Tjeckien från att kunna genomföra gemenskapens bestämmelser på detta område. Ett 76 införande av rätten till fri rörlighet kräver dock förändringar i landets lagstiftning, särskilt vad gäller tillträde till arbetsmarknaden och icke-diskriminering på grundval av nationalitet. När det gäller social trygghet för migrerande arbetstagare kommer anslutningen i princip inte att innebära några större problem, även om några tekniska anpassningar är nödvändiga. Viktigare är förvaltningarnas förmåga att tillämpa de detaljerade samordningsreglerna i samarbete med andra länder. Tjeckien tycks ha flera av de administrativa strukturer som krävs för att klara av dessa uppgifter, men ytterligare förberedelser och utbildning behövs före en anslutning. De två gemenskapsdirektiven om varningstexter på cigarrettförpackningar och högsta tjärhalt har ännu inte införlivats med nationell lagstiftning. En förändring av den gällande lagen från Tjeckiska nationalrådet övervägs, vilket skulle göra lagstiftningen förenlig med unionens krav. Slutsats Under förutsättning att Tjeckien fortsätter sina ansträngningar, både vad gäller antagande och tillämpning av gemenskapens regelverk, är det sannolikt att landet på medellång sikt kan påta sig de skyldigheter på det sociala området som följer av medlemskap i Europeiska unionen. Regionalpolitik och sammanhållning I enlighet med avdelning XIV i fördraget stödjer gemenskapen ökad sammanhållning, huvudsakligen genom strukturfonderna. Tjeckien måste införa dessa instrument på ett effektivt sätt, samtidigt som landet respekterar de principer, mål och tillvägagångssätt som kommer att föreligga vid dess anslutning. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete på områdena för regional utveckling och fysisk planering, särskilt genom utbyte av information mellan lokala, regionala och nationella myndigheter och utbytesarrangemang för statstjänstemän och sakkunniga. Vitboken innehåller inga särskilda bestämmelser på detta område. Översikt Tjeckiens BNP per capita uppgick 1995 till 55 % av EU-genomsnittet. Arbetslösheten på nationell nivå uppgick till 3 - 4 %. Den förväntas öka något under kommande år till följd av den nödvändiga omstruktureringen av stora privatiserade företag. Arbetslöshetssiffrorna från de olika regionerna visar, trots jämförelsevis låga tal i alla delar av Tjeckien, att det finns betydande skillnader mellan den mest drabbade regionen (Most - norra Böhmen: 7,2 %) och den region som har de lägsta talen (Prag: 0,4 %). Tjeckien bedriver för närvarande ingen regionalpolitik. De regionala utvecklingsinitiativen genomförs på nationell nivå genom sektorspolitiken. Ekonomiskt svaga områden väljs ut årligen, huvudsakligen på grundval av arbetslöshetsnivåerna. Till exempel omfattade det område som valdes 1996 18,4 % av befolkningen i Tjeckien. Ett ministerium för regional utveckling har nyligen upprättats. Ingen vald församling finns mellan stat och kommun, trots att författningen föreskriver att så kallade territoriella enheter med egen förvaltning skall upprättas. På distriktsnivå (77 enheter) är myndigheterna statliga förvaltningsorgan med allmänna ansvarsområden (inget självstyre). 77 6 233 självstyrande kommuner ansvarar för den territoriella utvecklingen (planering av städer och landsbygd snarare än lokal ekonomisk politik). Endast en begränsad del av Tjeckiens ekonomiska styrmedel är tillgängliga för initiativen för regional utveckling. Det går emellertid ännu inte att fastställa hur mycket som investeras i utveckling och som därmed skulle kunna utgöra nationella medel vid samfinansieringen av EG:s strukturpolitik. I nuläget kan Tjeckiens förmåga till samfinansiering därför inte bedömas med tillräcklig tillförlitlighet. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Tjeckien saknar en oberoende regional utvecklingspolitik. I enlighet med vad som nämns tjeckiska ovan genomförs utvecklingspolitiken. regionala utvecklingsinitiativ genom den övergripande Sedan mitten av 1996 har en mer aktiv hållning intagits till regional utveckling. Upprättandet av ministeriet för regional utveckling kommer att bidra till att klargöra ansvarsområdena på regeringsnivå och eventuellt också förbättra samordningen mellan ministerierna. för regional De tjeckiska myndigheterna måste ändå genomföra viktiga reformer för att efterleva EG:s att strukturpolitik. Ministeriet samordningsmekanismerna på nationell nivå fungerar väl. De ekonomiska medel som är tillgängliga för regionalpolitiken bör ökas och effektiva instrument behöver upprättas. tjeckiska Slutligen måste Tjeckien regionalpolitiken, för att på så sätt tillhandahålla en lämplig rättslig struktur för de insatser som skall motverka inom strukturpolitiken. fastställa en framtida rättslig grund regionala skillnader och finansiera utgifterna utveckling måste säkerställa för den för att Slutsats Inför en anslutning behöver Tjeckien upprätta en rättslig, administrativ och budgetär ram för en integrerad regionalpolitik och säkerställa att den är förenlig med EU:s regler. Med den administrativa kapacitet Tjeckien besitter och med den nödvändiga politiska medvetenhet som finns där, bör detta uppnås inom en rimlig tid. Om dessa nödvändiga reformer genomförs bör Tjeckien på medellång sikt kunna tillämpa gemenskapens regler och på ett effektivt sätt kanalisera de medel som utgår från EU:s strukturpolitik. 3. 6 Miljö och livskvalitet Miljö Gemenskapens miljöpolitik, som utgår från fördraget, syftar till att främja ekologisk hållbarhet. Detta skall uppnås genom integration av miljöskydd i olika områden av EU:s politik, förebyggande åtgärder, tillämpning av principen om att förorenaren betalar, bekämpning av miljöförstörelse vid källan samt delat ansvar. Gemenskapens regelverk omfattar cirka 200 rättsakter inom ett vitt område som bland annat berör förorening av vatten och luft, hantering av avfall och kemikalier, bioteknik, strålskydd och naturskydd. Medlemsstaterna skall säkerställa att en miljökonsekvensbedömning genomförs innan utvecklingstillstånd utfärdas för vissa offentliga och privata projekt. I Europaavtalet fastställs att principen om hållbar utveckling skall läggas till grund för Tjeckiens utvecklingspolitik, och att miljöaspekterna skall integreras till fullo. I avtalet 78 fastställs vidare att miljön skall prioriteras i samband med bilateralt samarbete och tillnärmning av lagstiftningen till gemenskapsrätten. Vitboken behandlar endast en liten del av gemenskapens regelverk inom miljöområdet, nämligen den produktrelaterade lagstiftningen, som har direkt att göra med fri rörlighet för varor. Översikt 1989 var det som idag utgör Tjeckien en av Centraleuropas mest förorenade regioner. Situationen har dock sedan dess märkbart förbättrats till följd av stora miljöinvesteringar samt omstrukturering av industrin. skett (mellan 1989 och 1994 minskade Den största utmaningen mot miljön i landet är luftföroreningar. Även om betydande framsteg har svaveldioxidutsläpp med 36 %, kvävedioxidutsläpp med 60 % och partikelutsläpp med 49 %), är utsläppen av svaveldioxid och kvävedioxid fortfarande höga och nödvändiggör ytterligare åtgärder i industrin och vad gäller transport och energiproduktion. Okontrollerad nedgrävning av farligt och fast avfall är ytterligare ett större problem man ärvt från det gamla systemet. Problemen med vattenkvalitet är mindre trängande, men inte desto mindre mycket dyra att bemästra. Det finns några industriregioner som drabbats av nedgång och som är särskilt hårt drabbade av miljöproblem, i synnerhet den svarta triangeln och Ostrava. Tjeckiens miljölagstiftning inbegriper en ramlag för miljöskydd av 1992 och ett flertal föreskrifter för olika sektorer, varav vissa antogs under den kommunistiska perioden. De politiska prioriteringarna anges i den statliga miljöpolitik som antogs 1995 och som anger kortfristiga, medelfristiga och långsiktiga prioriteringar. Tjeckien använder i hög grad instrument som ger skattefördelar och ekonomiska instrument. Nivån på de offentliga miljöutgifternas andel av BNP överskrider den nivå som råder i de flesta av unionens medlemsstater. Även om ett flertal grundläggande miljöpolitiska åtgärder har vidtagits finns det svagheter i landets miljöpolitik, bl. a. ett otillräckligt genomdrivande och ineffektiva ekonomiska instrument på grund av för låga böter, luckor i lagstiftningen för vissa områden och i den underordnade genomförandelagstiftningen och en låg nivå på miljömedvetandet och allmänhetens deltagande. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den formella efterlevnaden av gemenskapens regelverk har ökat under de senaste åren. Den grundläggande ramlagstiftningen är på plats men det finns luckor i lagstiftningen för vissa områden och i den sekundärlagstiftning som behandlar ekonomiska instrument, genomförande och genomdrivande. Särskild uppmärksamhet bör ges åt ett snabbt införlivande av ramdirektiv i fråga om luft, avfall och vatten och direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC), samt fastställandet av finansieringsstrategier för lagstiftning inom vatten-, luft- och avfallssektorn som kräver större investeringar. Om kommande rättsakter (t. ex. i fråga om avfall, kemikalier och genetiskt modifierade organismer) antas enligt tidtabell, kommer den formella efterlevnaden av gemenskapens regelverk att öka avsevärt under de närmaste åren. 79 Tjeckien har antagit eller förbereder lagstiftning om de flesta av de kritiska områden som anges i vitboken. Avfallshanteringen är föga utvecklad men det finns förslag på lagstiftning som fyller denna lucka. Den faktiska efterlevnaden av gemenskapens regelverk är fortfarande låg på vissa områden och landet kommer att behöva koncentrera sig på ett effektivt genomförande och genomdrivande, inklusive de ekonomiska instrumentens effektivitet. Stora investeringar, både av offentliga organ och företag, kommer att krävas. Kompletterande mekanismer, t. ex. licenssystem eller system för allmänhetens deltagande, måste inrättas eller förbättras och institutionerna stärkas. Landets anslutningsstrategi på miljöområdet bör innehålla tidsplaner för genomförande av och överensstämmelse med EG:s miljölagstiftning, bl. a. för genomförande av de ovan nämnda ramdirektiven och direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. genomförande måste genomdrivande och för Slutsats av den delar (t. ex. Om de befintliga åtagandena uppfylls och de nuvarande investeringsnivåerna bibehålls bör införlivandet av hela gemenskapens regelverk i fråga om miljö och en faktisk efterlevnad av luftkvalitet, aspekter viktiga miljökonsekvensbedömning, industriella risker och lagstiftning om kemikalier) uppnås på medellång sikt, förutsatt att planerad lagstiftning och en heltäckande miljöstrategi inför anslutningen antas och genomförs. En verklig efterlevnad av ett flertal rättsakter som kräver stora investeringar under en längre tid samt avsevärda förvaltningsinsatser (t. ex. hantering av avloppsvatten tätorter, dricksvatten, vissa aspekter av avfallshanterings- och luftföroreningslagstiftningen) kan dock endast uppnås på lång sikt. lagstiftning från om på Konsumentskydd Gemenskapens regelverk omfattar skydd av konsumentens ekonomiska intressen (inbegripet kontroll av vilseledande reklam, prismärkning, konsumentkredit, oskäliga avtalsvillkor, distansförsäljning, paketresor, försäljning utanför fasta affärslokaler och fast egendom på tidsdelningsbasis, s. k. timeshare), allmän produktsäkerhet samt de mer specifika områdena kosmetika, benämning på textilier och leksaker. Europaavtalet innehåller bestämmelser om tillnärmning av lagstiftning och om samarbete i syfte att uppnå full överensstämmelse mellan konsumentskydd i Tjeckien och gemenskapen. Vitbokens fas 1 innehåller åtgärder för att förbättra produktsäkerheten, även för kosmetika, benämning på textilier och leksaker, samt för att skydda konsumentens ekonomiska intressen. Dessa åtgärder berör främst vilseledande reklam, konsumentkredit, oskäliga avtalsvillkor och prismärkning. Fas 2 innehåller åtgärder för paketresor, försäljning utanför fasta affärslokaler antagits tidsdelningsbasis. EG-lagstiftning och (distansförsäljning) eller som kommer att antas inom kort (jämförande reklam, prismärkning) kommer också att behöva beaktas. som nyligen egendom på fast Översikt En lag om konsumentskydd antogs 1992 och ändrades 1993 och 1995. Det finns inte något separat organ som ansvarar för konsumentskydd och det verkar inte finnas några planer på att inrätta ett sådant organ. Handels- och industriministeriet har det övergripande ansvaret för 80 konsumentfrågor, men andra ministerier eller institutioner spelar också en viktig, låt vara indirekt, roll för konsumentskyddsfrågor. Konsumenternas allmänna medvetenhet är låg. Konsumentrörelsen har utvecklats långsamt och det finns inte någon nationell organisation som representerar alla tjeckiska konsumenter. Det finns dock tre aktiva regionala och lokala konsumentgrupper. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Vad gäller skydd av konsumentens ekonomiska intressen ligger den tjeckiska lagstiftningen om prismärkning nära EG:s lagstiftning, och ett lagförslag om konsumentkredit håller på att utformas. Tillnärmningen av lagstiftningen om vilseledande reklam är dock mycket ofullständig i förhållande till EU: s krav. Den befintliga lagstiftningen om oskäliga avtalsvillkor skulle behöva ändras avsevärt för att omfatta huvudområdena i gemenskapens direktiv på detta område. Det finns ingen lagstiftning på ett antal områden som är viktiga för konsumenten, t. ex. försäljning utanför fasta affärslokaler, distansförsäljning, paketresor och fast egendom på tidsdelningsbasis. De flesta av gemenskapens viktigare principer och skyldigheter i fråga om allmän produktsäkerhet och farliga imitationer har införts i Tjeckiens lagstiftning. I några fall föreskriver landets lagstiftning en högre skyddsnivå än EU:s normer, men några viktiga aspekter saknas. Vad gäller de mer specifika områdena finns det lagstiftning om benämning på textilier och ett första arbetsförslag till en regeringsförordning om att genomföra direktivet om leksakers säkerhet förbereds. Lagstiftningen om kosmetika är ännu inte förenlig med gemenskapens krav, men ett nytt utkast till förordning är på gång. Samtidigt som gemenskapens regelverk införs måste det utvecklas en stark och oberoende konsumentrörelse som får stöd av offentliga myndigheter. Slutsats En betydande tillnärmning behövs för att Tjeckiens bestämmelser om konsumentpolitik skall bli förenliga med gemenskapens regelverk på medellång sikt. Även om det finns en icke föraktlig grad av överensstämmelse med EG:s normer på områden som prioriteras av tjeckerna, som produktsäkerhet, prismärkning och benämning på textilier, finns det andra områden som inte omfattas av någon lagstiftning. Det finns också ett behov av att samordna och organisera ansvarsområdena för de olika institutionella organ som arbetar med konsumentskydd, samt av att säkerställa att lagstiftningen genomförs. 3. 7 Rättsliga och inrikes frågor Nuvarande bestämmelser Gemenskapens regelverk för samarbete i rättsliga och inrikes frågor (ibland förkortat RIF) kan främst hänföras till rambestämmelserna för samarbete i avdelning VI (artikel K) i Fördraget om Europeiska unionen, den s. k. "tredje pelaren". Vissa bestämmelser och andra lagstiftande åtgärder inom den "första pelaren" (EG-fördraget) är emellertid också relevanta för detta samarbete. 81 Europeiska unionens samarbete i rättsliga och inrikes frågor rör i första hand asylpolitik, kontroll av gemenskapens yttre gränser, invandring, tull- och polissamarbete i kampen mot grov brottslighet, inklusive narkotikahandel, samt straffrättsligt och civilrättsligt samarbete. I EU-fördraget anges grundvalarna för samarbetet, särskilt Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt Genèvekonventionen från 1951 om flyktingars rättsliga ställning. Samarbetet baseras också implicit på en rad andra internationella konventioner, framför allt inom ramen för Europarådet, Förenta nationerna och Haagkonferensen. Ur rättslig synpunkt skiljer sig åtgärderna inom den tredje pelaren från dem inom den första, eftersom de vidtas i form av konventioner, gemensamma åtgärder, gemensamma ståndpunkter och resolutioner. Detta gäller också de nya utkast till rättsakter som är under behandling. Rådet har fattat beslut om flera EU-konventioner (inklusive Dublinkonventionen från 1990, konventioner angående utlämning och bedrägeribekämpning, samt Europolkonventionen), som nu väntar på att ratificeras av medlemsstaternas parlament. Ytterligare ett antal konventioner, bland annat en om gemenskapens yttre gränser, befinner sig på olika stadier i rådets förhandlingar. Samarbetet i rättsliga och inrikes frågor bedrivs i hög grad på det praktiska planet, men omfattar också utformning och genomförande av lagstiftning. Det nya fördraget När det nya fördrag som blev resultatet av regeringskonferensen i Amsterdam träder i kraft kommer de nuvarande samarbetsramarna att vara överspelade inom flera av de ovan nämnda områdena. I det nya fördraget befästs på nytt målet att utveckla Europeiska unionen såsom ett område präglat av "frihet, säkerhet och rättvisa", och dessa frågor, bland annat fri rörlighet för personer, asyl och invandring, förs in inom ramen för gemenskapen. När det gäller den fria rörligheten för personer fastställs särskilt i det nya fördraget att reglerna inom Schengenavtalet skall integreras i Europeiska unionen, och att alla kandidatländer måste godta dessa regler för att kunna bli medlemmar i unionen. Vad gäller de områden som stannar kvar inom ramen för det tidigare samarbetet, särskilt polisiära och straffrättsliga frågor, lägger det nya fördraget grunden för ett fördjupat samarbete. Europaavtalet och vitboken Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete i kampen mot narkotikamissbruk och tvättning av pengar. Vitboken berör inte uttryckligen frågor inom den tredje pelaren, men hänvisar däremot till vissa frågor inom den första pelaren som hör nära samman med detta samarbete, bland annat tvättning av pengar samt den fria rörligheten för personer. Dessutom hänvisas till Bryssel- och Romkonventionerna. Översikt Allmänna förutsättningar för samarbetet i rättsliga och inrikes frågor 82 Tjeckien blev medlem i Europarådet 1993, och har ratificerat de flesta av de viktiga instrumenten om mänskliga rättigheter. I landets författning fastställs att domstolarna skall vara oberoende i enlighet med rättsstatsprincipen. Reformerna av institutioner för samarbete i rättsliga och inrikes frågor framskrider på ett tillfredsställande sätt. I författningen garanteras skyddet av uppgifter, men landets inhemska lagstiftning måste ändras för att helt uppfylla gemenskapens krav. (Se även avsnittet om den inre marknaden. ) Asyl Tjeckien har ratificerat Genèvekonventionen och 1967 års New York-protokoll. I stadgan om grundläggande rättigheter och friheter garanteras rätten till asyl. Tjeckiens lagstiftning och politik (ärvd från Tjeckoslovakien och antagen 1990) revideras för närvarande för att Tjeckien skall kunna uppfylla EU:s normer inklusive principerna om "säkert ursprungsland" och "säkert tredje land". Ansökningar om asyl behandlas av avdelningen för utlänningsärenden och gränspolisavdelningen i polisstyrelsen. Under 1996 sökte 2 100 personer asyl och landet tog emot omkring 1 200 tillfälliga flyktingar från det tidigare Jugoslavien. En ny utlänningslag håller på att utarbetas vilken kommer att innehålla bestämmelser om beviljande av tillfälligt skydd. Invandring och gränskontroll Sedan 1989 har antalet utländska medborgare som är bosatta i Tjeckien ökat kraftigt (de uppgår i nuläget till cirka 200 000 personer). En för närvarande prioriterad fråga för den tjeckiska regeringen är att få dessa migrationsströmmar under kontroll. Uppehålls- och arbetstillstånd krävs för att få arbeta i landet, men det finns särskilda regler för slovaker med tanke på deras nära familjeband och band i fråga om bosättning med Tjeckien. De tjeckiska myndigheterna håller på att utarbeta en ny utlänningslag som bl. a. innehåller bestämmelser om att alla visum måste utfärdas utomlands och om registrering av utländska medborgare inom landet. Tjeckien arbetar för att hantera utvisning av illegala invandrare på ett strukturerat sätt, inklusive samarbete med IOM. Avtal om återtagande har slutits med landets direkta grannar samt Ungern, Rumänien, Kanada och Frankrike. Landet arbetar med att få gränskontrollsystemen att uppfylla EU:s normer, men hindras av bristen på teknisk utrustning för att hantera maskinläsbara dokument och att dess interna kommunikationssystem inte är förenligt med internationella normer. Polissamarbete I Tjeckien förekommer organiserad brottslighet på områden som vapenhandel, sprängämnen och kärnmaterial, handel med kvinnor, prostitution, tvättning av pengar, skattebedrägeri och smuggling av stulna fordon. Våld och utpressning förekommer. Inom polisen har det inrättats specialiserade enheter för narkotika och organiserad brottslighet i syfte att effektivisera bekämpningen av sådan brottslighet. Den rättsliga ramen för bekämpning av organiserad brottslighet håller på att revideras och förstärkas. Landet har ratificerat konventionen om tvättning av pengar och inhemsk lagstiftning har också införts. (Se även avsnittet om den inre marknaden. ) Tjeckien upplever inte att terrorismen utgör ett specifikt hot för landet, men regeringen har infört förebyggande åtgärder för att hindra inresa för, och internera, misstänkta internationella terrorister. Narkotika 83 Tjeckien är ett transitland för narkotikahandel. Den inhemska efterfrågan är betydande. Beslag av heroin, kokain och amfetamin har gjorts de senaste åren. Landet har ratificerat de viktigare internationella konventionerna rörande narkotika. Inhemsk lagstiftning mot narkotika är i stort sett införd, och en ny lag om prckursorcr för narkotika håller för närvarande på att utarbetas (framställning, import och försäljning av narkotika är straffbara handlingar). Narkotikaenheter har inrättats i polisen och tullen, och de uppnår ganska goda resultat. En nationell politik mot narkotika har funnits sedan 1993, och i denna sammanförs alla relevanta offentliga och privata organ som bekämpar missbruk av narkotika och narkotikahandel inom landet. Detta arbete samordnas av den nationella narkotikakommissionen. Rättsligt samarbete Domstolsväsendet förbereds för en anslutning till Europeiska unionen. I allmänhet är nivån på sakkunskapen och rättssystemets effektivitet relativt låg. Åtgärder vidtas för att förbättra kunskaperna och effektiviteten, men stora ansträngningar måste fortfarande göras. Tjeckien har undertecknat eller ratificerat de viktigaste internationella straffrättsliga konventionerna i fråga om rättsligt samarbete, och håller på att införa inhemska bestämmelser för att tillämpa dessa konventioner. På den civila sidan har landet ratificerat endast ett fåtal konventioner (underhåll till Luganokonventionen. och vittnesmål). Landet planerar ansöka om anslutning att Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Tjeckien har fortfarande några stora luckor kvar att fylla i sin lagstiftning, men till större delen är lagstiftningen införd eller håller på att förberedas. En viktig prioritering i den nära framtiden kommer att bli att förbättra kommunikationssystemet för gränskontroll, samt att få migrationsströmmarna under kontroll. Det kommer också att vara viktigt att upprätthålla och utveckla effektiva system för bekämpning av organiserad brottslighet. De huvudsakliga institutionella problemen är brist på resurser, bristande kunskap om ny lagstiftning hos polis och i rättsväsendet och verkningarna av institutionell korruption. Regeringen vidtar aktiva åtgärder för att förbereda institutionerna på ett deltagande i samarbetet i rättsliga och inrikes frågor. Landet har redan en liten kärna av tjänstemän som skaffar sig erfarenhet av samarbete med EU-länder, och man kan förvänta sig att denna kapacitet kommer att utvecklas ytterligare under de kommande åren. Slutsats Tjeckien kommer sannolikt att under de kommande åren uppfylla de krav som följer av gemenskapens regelverk i fråga om samarbetet i rättsliga och inrikes frågor (nuvarande och framtida), förutsatt att framstegen fortsätter i nuvarande takt. Särskild uppmärksamhet bör ägnas rättsväsendet och polisen samt landets ansträngningar för att bekämpa narkotika och organiserad brottslighet. 3. 8 Utrikespolitik Handel och internationella ekonomiska förbindelser 84 Gemenskapens regelverk på detta område består huvudsakligen av gemenskapens multilaterala och bilaterala handelspolitiska åtaganden och dess autonoma handelspolitiska skyddsåtgärder. Europaavtalet innehåller på flera områden bestämmelser enligt vilka parterna skall följa WTO/GATT-principer eller andra relevanta internationella förpliktelser. Vitboken innehåller inga bestämmelser på detta område. Översikt Tjeckien utvecklat har Världshandelsorganisationen förpliktelserna enligt de plurilaterala WTO-avtal till vilka gemenskapen är part. en i (WTO). Tjeckien måste vid en anslutning uppfylla handelsekonomi är medlem öppen och för närvarande Tjeckien har textil- eller beklädnadsprodukter. Vid en anslutning skulle gemenskapens politik på textilområdet utvidgas till att omfatta Tjeckien. För att beakta Tjeckiens anslutning skulle det bli nödvändigt att justera eventuella begränsningar som gemenskapen fortfarande upprätthåller vid anslutningstidpunkten med en lämplig mängd. inga kvantitativa begränsningar för Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Vid en anslutning måste Tjeckien tillämpa Gemensamma tulltaxan och de bestämmelser inom den gemensamma jordbrukspolitiken som rör utrikeshandeln. Den vägda genomsnittliga nivån, efter Uruguayrundan, på tullarna för mest gynnad nation vad gäller industriprodukter är 3,8 % för Tjeckien och 3,6 % för gemenskapen. Tjeckien bör i sina förbindelser med internationella organisationer säkerställa att dess agerande och åtaganden står i överensstämmelse med Europaavtalet och att landets framtida förpliktelser som medlem i gemenskapen fullgörs på ett enhetligt sätt. Vid en anslutning skulle Tjeckien bli part till gemenskapens olika förmånsavtal. Förmånsavtal mellan Tjeckien och tredje land måste i allmänhet sägas upp vid en anslutning. När det gäller tjänstehandel och etableringsvillkor har Tjeckien redan gjort stora framsteg, och det bör vara möjligt att åtgärda alla betydelsefulla fall av bristande överensstämmelse mellan Tjeckiens och gemenskapens åtaganden som eventuellt kvarstår. I april 1997 konsumtionsvaror. Detta system överensstämmer inte med Europaavtalet och bör upphävas. införde Tjeckien ett system med importdeposition för en mängd Vid en anslutning skulle Tjeckien vara tvunget att upphäva nationell lagstiftning om handelspolitiska skyddsåtgärder och i stället tillämpa EG:s lagstiftning. Erfarenheterna från tidigare anslutningar har visat att en automatisk utvidgning av gällande antidumpningsåtgärder till att omfatta nya medlemsstater kan föranleda tredje länder att ifrågasätta detta förfarandes överensstämmelse med relevanta WTO-bestämmelser. Det har också visat sig att anslutningar skapar möjligheter att kringgå åtgärder som antagits av gemenskapen inom ramen för de handelspolitiska skyddsåtgärderna. Detta sker genom att stora mängder av den produkt som omfattas av åtgärder exporteras till den framtida medlemsstatens territorium före anslutningen för att sedan vid anslutningen automatiskt 85 övergå till fri omsättning inom det utvidgade tullområdet. Dessa två problem måste behandlas under tiden före Tjeckiens anslutning. Tjeckien är anslutet till tre av de fyra befintliga ordningarna för icke-spridning av massförstörelsevapen och har ansökt om att gå med i den fjärde. Tjeckiens förteckning över varor och teknik med dubbelt användningsområde uppdateras för tillfället och förväntas överensstämma med gemenskapens kontrollförteckning över varor med dubbelt användningsområde, utökad med de kemikalier som omfattas av konventionen om förbud mot kemiska vapen. Även vapenexporten kontrolleras. Tjeckien bör inte få några problem med att tillämpa EG:s lagstiftning på detta område. Slutsats Tjeckien ligger väl till för att kunna uppfylla gemenskapens krav på detta område pä medellång sikt, förutsatt att landet intensifierar sina ansträngningar för att undanröja de befintliga handelshindren i syfte att närma sig gemenskapens handelsordning. Utvecklingssamarbete Regelverket på området för utvecklingssamarbete utgörs framför allt av Lomékonventionen, som löper fram till början av år 2000. Varken Europaavtalet eller vitboken innehåller några bestämmelser på detta område. Översikt Tjeckien har inte några avtal om förmånshandel med AVS-länderna. Enligt sitt allmänna preferenssystem beviljar landet dock ett antal AVS-länder förmånsbehandling i form av sänkta tullar, och de AVS-länder som anses vara minst utvecklade länder beviljas tullfritt tillträde. två Landet har ett blygsamt men väletablerat system för utvecklingsbistånd, vars huvudkategorier utgörs av utvecklingsbistånd och humanitärt bistånd. Utvecklingsbistånd ges både bilateralt (20,25 miljoner USD 1996) och multilateralt (genom frivilliga bidrag till FN- organen, Världsbanken, inklusive Internationella utvecklingsfonden, och IMF). Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Tjeckien bör vid anslutningen tillämpa sin förmånliga handelsordning på AVS-länderna och i finansieringen av Europeiska tillsammans med de övriga medlemsstaterna delta utvecklingsfonden enlighet med i Lomékonventionen. tillhandahåller finansiellt (EUF), som stöd Tillämpningen av Lomékonventionens handelsordning bör allmänt sett inte innebära några svårigheter för Tjeckien. Normalt ansluter sig nya medlemsstater till Lomékonventionen genom ett protokoll som bifogas konventionen och som träder i kraft samma dag som de ansluter sig till EU. Slutsats Tjeckien har goda möjligheter att under de närmaste åren uppfylla Europeiska unionens krav på detta område. 86 lull Gemenskapens regelverk på detta område utgörs av gemenskapens tullkodex och dess tillämpningsföreskrifter, Europeiska gemenskapens kombinerade nomenklatur, Gemensamma tulltaxan inklusive handelsförmåner, tullkvoter och tillfälliga upphävanden av tullar samt annan tullrelaterad lagstiftning som inte omfattas av tullkodexen. Europaavtalet innehåller bestämmelser om upprättande av ett frihandelsområde med gemenskapen och en gradvis avveckling av tullar på ett stort antal olika produkter i enlighet med klara tidsplaner från och med avtalets ikraftträdande. Vitboken innehåller under fas I åtgärder för att konsolidera och rationalisera den frihandel som upprättats enligt Europaavtalet, inklusive lagstiftning som är förenlig med tullkodexen, Kombinerade nomenklaturen och andra bestämmelser. Fas II handlar om att gemenskapens lagstiftning skall antas i sin helhet för att medlemskap i tullunionen skall vara möjligt vid en anslutning. Översikt Vid en anslutning skulle de tjeckiska tullmyndigheterna bli tvungna att påta sig alla de skyldigheter som följer av kravet på att landet skall skydda och kontrollera sin del av Europeiska unionens yttre gräns. (Huruvida Tjeckien kommer att ansvara för unionens yttre landgräns beror på vilka andra länder som ansluter sig till unionen samtidigt. ) Förutom bestämmelserna om indirekta skatter skulle de tjeckiska tullmyndigheterna ansvara för genomförandet av och upprätthållandet av respekten för den gemensamma handelspolitiken, den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken och andra bestämmelser vid gemenskapens yttre gräns. Tjeckiens förmåga att till fullo tillämpa gemenskapens regelverk förutsätter att landet har möjlighet att anta och genomföra gemenskapens lagstiftning, att nivån på infrastrukturen och utrustningen är godtagbar, särskilt i fråga om datorisering och möjligheter att göra undersökningar, och att det inrättas en effektiv tullförvaltning med ett tillräckligt antal kunniga och motiverade tjänstemän med en hög grad av integritet. Med hjälp av det tekniska bistånd som tillhandahållits genom tullprogrammen har Tjeckien åstadkommit nästan total överensstämmelse mellan sin egen tullagstiftning och gemenskapens tullkodex. Tjeckien anpassade den 1 januari 1996 sin nationella varunomenklatur till gemenskapens kombinerade nomenklatur. Dessutom har landet redan en integrerad tulltaxa. Detta kommer i hög grad att underlätta jämförelsen av tjeckiska tullsatser med Gemensamma tulltaxans tullsatser. Tjeckien har även ett system för bindande klassificeringsbesked som liknar gemenskapens system. Den 1 januari 1997 antog Tjeckien det nya systemet för kumulering av ursprung mellan europeiska länder. Den 1 juli 1996 blev Tjeckien avtalsslutande part till EG/EFTA-konventionen om ett gemensamt transiteringsförfarande och till konventionen om förenkling av formaliteterna. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna 87 Tjeckien måste anpassa sina nationella förfaranden till gemenskapens lagstiftning om suspensiva arrangemang och tullförfaranden med ekonomisk verkan. Vid tidpunkten för en anslutning skulle det krävas några tekniska övergångsbestämmelser, särskilt för förfaranden som inleds före anslutningsdagen och avslutas efter den dagen. Tjeckiens system med importdeposition är en åtgärd som har samma verkan som kvantitativa begränsningar. Detta system bör således avskaffas så snart som möjligt. Sedan 1991 har Tjeckiens nationella lagstiftning tillåtit butiker för skattefri försäljning vid landgränser. För närvarande finns det sex butiker för skattefri försäljning vid gränsen mot Tyskland och tio vid gränsen mot Österrike. Denna typ av butiker är inte tillåten vid landgränser inom gemenskapens territorium och således är avvecklingen av dessa butiker en förutsättning för anslutning. De tjeckiska myndigheterna bör snarast påskynda avvecklingen av dessa butiker. Det kommer att vara viktigt att se till att de tjeckiska tullmyndigheterna på ett lämpligt sätt kan delta i tullunionens respektive den inre marknadens olika datoriserade system för förvaltning av bestämmelserna om tull och indirekta skatter, samt i de datoriserade systemen för ömsesidigt administrativt bistånd i frågor som rör tull, jordbruk och indirekta skatter. Vid en anslutning måste Tjeckien avveckla tullkontrollerna vid gränserna mot medlemsstaterna i Europeiska unionen och mot de andra länder som ansluter sig. Landet bör i sin strategiska planering beakta de medel som kan komma att behövas för att förstärka gränskontrollstationerna vid landgränserna mot länder som inte är medlemsstater i Europeiska unionen. Slutligen kan sägas att det möjligtvis kan uppstå problem till följd av tullunionen mellan Tjeckien och Slovakien, för det fall att dessa två länder inte skulle bli medlemsstater i gemenskapen samtidigt. Slutsats Tjeckien gör avsevärda ansträngningar för att anpassa sin organisation och personal till de uppgifter som måste utföras av en modern tullförvaltning. Om landet gör ytterligare ansträngningar, särskilt i fråga om projektstyrning när det gäller datorisering, bör det vara i stånd att under de närmaste åren fullgöra de skyldigheter som åligger en tullförvaltning i Europeiska gemenskapen. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken Tjeckien har sedan 1989 (Tjeckoslovakien före 1993) omorienterat sin utrikes- och säkerhetspolitik i riktning mot europeisk och euroatlantisk integration. Tjeckien har aktivt deltagit i dialogen inom ramen för unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och har alltid hörsammat uppmaningar att understödja EU:s insatser i detta sammanhang. Tjeckien är medlem i FN, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), Europarådet och många andra internationella organisationer. Landet är associerad partner i Västeuropeiska unionen (VEU), deltar i Nordatlantiska samarbetsrådet (NACC) och i Partnerskap för fred, samt har klargjort sin önskan att gå med i VEU och NATO så snart som möjligt. Tjeckien har inbjudits att inleda förhandlingar om medlemskap i NATO. Landet har sänt trupper som har deltagit i de NATO-ledda freds- och stabiliseringsstyrkorna i Bosnien 88 (IFOR och SFOR). Det är också medlem i ett antal regionala organisationer, däribland Centraleuropeiska frihandelsavtalet (CEFTA) och Centraleuropeiska initiativet (CEI), men önskar inte någon ytterligare institutionalisering av det regionala samarbetet. Det finns inga territoriella tvister mellan Tjeckien och någon medlemsstat i unionen. Inte heller har Tjeckien några territoriella tvister eller andra tvister med associerade grannländer. Tjeckien har, till stor del inom ramen för stabilitetspakten, undertecknat nya fördrag eller förhandlat om en fortsättning av befintliga fördrag med alla grannländer vad gäller statsgränser. Några mindre frågor återstår att lösa med Slovakien. Tjeckien har en ansenlig utrikesförvaltning, som skulle göra det möjligt för landet att delta som fullvärdig medlem av unionen. Landet har 89 beskickningar utomlands med 785 anställda i diplomatisk tjänst. internationella överenskommelser. Som medlem Tjeckien stöder icke-spridning av kärnvapen och biologiska och kemiska vapen och har undertecknat alla relevanta i eller kandiderande medlem till alla de viktigaste existerande exportkontrollordningarna utövar landet strikt kontroll vad gäller teknik med dubbelt användningsområde. Det tjeckiska försvaret, som står under demokratisk kontroll, håller på att omorganiseras för att motsvara NATO:s krav. Försvarsindustrin har haft många större problem och håller också på att omorganiseras. Den tjeckiska regeringen har bekräftat för kommissionen att den är villig och har förmågan att delta fullt ut och aktivt i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Bedömningen av Tjeckiens utrikes- och säkerhetspolitik till dags dato ger anledning att förvänta att landet som medlem effektivt skulle kunna uppfylla sina skyldigheter på detta område. 3. 9 Finansiella frågor Finansiell kontroll Genomförandet av gemenskapspolitiken, särskilt för jordbruket och strukturfonderna, kräver effektiva förvaltnings- och kontrollsystem för offentliga utgifter, med bestämmelser om bedrägeribekämpning. En tillnärmning av lagstiftningen behövs dessutom för att tillåta att systemet för egna medel införs, med tillfredsställande bestämmelser för bokföring. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete inom revision och finansiell kontroll, med tekniskt bistånd från gemenskapen om så är lämpligt. Vitboken innehåller inga åtgärder på detta område. Översikt Tjeckiens högsta revisionsansvariga organ (The Supreme Audit Office, SAO) inrättades 1993 och är en oberoende, extern kontrollmyndighet som rapporterar direkt till parlamentet, som också utser dess ordförande och vice ordförande. SAO kontrollerar hur statens tillgångar och budget förvaltas, och avger också ett yttrande över den preliminära räkenskapsavslutning som regeringen årligen lägger fram inför parlamentet, samt över kvartalsrapporterna för budgeten. Den metod som används i Tjeckien grundar sig på den s. k. Limadeklarationen, som antagits av Internationella samarbetsorganisationen för nationella revisionsorgan (INTOSAI). 89 Resultaten av SAO:s revision redovisas i s. k. rcvisionsprotokoll, som publiceras i SAO:s bulletin och sänds till parlamentet, regeringen (vars uppgift det är att vidta åtgärder för att justera eventuella brister) och på begäran till det ministerium som varit föremål för revisionen. SAO har också rätt att kräva att den som är föremål för revisionen gör korrigeringar, men kan däremot inte utdöma några sanktioner (en administrativ straffavgift får dock tillämpas för vägran att samarbeta under revisionens gång). Inför uppgiften att kontrollera hur gemenskapens medel förvaltas planerar man att utöka och utbilda personalen så att SAO kan utöva en effektiv, extern kontroll av alla gemenskapsprogram. Kontrollorganen att kontrollera transaktionernas laglighet och korrekthet samt att principerna om sund ekonomisk förvaltning följs. skall också ha befogenhet Inom den statliga förvaltningen svarar finansministeriet för intern kontroll av den offentliga budgeten, skatter, avgifter, tull, finansiell kontroll, växelkursfrågor och priser. Ministeriet planerar att utöka sin kapacitet att kontrollera utgifter. Den statliga förvaltningens finansiella kontroll utförs av organ som sorterar under finansministeriet och som ansvarar för enskilda geografiska områden ("finanskontor" och "- direktorat"). Dessa organ utför finansiell kontroll av bidrag som beviljas från statsbudgeten och har särskilda uppgifter i samband med uppbörd och kontroll av skatter. Varje minister och varje förvaltare av ett kapitel i budgeten är ansvarig för förvaltning och kontroll av inkomst- och utgiftstransaktioner inom sitt respektive ansvarsområde, inklusive kontroll av laglighet och korrekthet. Tjeckien har inte samlat ansvaret för bedrägeribekämpning hos någon central myndighet. Tullmyndigheterna ansvarar dock för att bekämpa bedrägerier på alla nivåer, och fungerar därvid också som polismyndighet i brottmål. Ansvaret för att bekämpa nationella och internationella bedrägerier ligger hos polisens avdelning för utredning av korruption och allvarlig ekonomisk brottslighet. Dess ansvarsområden är korruption inom statliga och lokala myndigheter, tvättning av pengar och allvarlig ekonomisk brottslighet (särskilt missbruk av finansiella medel). Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Huvuddelen av strukturen för finansiell kontroll i Tjeckien har skapats på senare år. SAO inrättades till exempel 1993. Ytterligare utveckling av denna struktur kommer att krävas. Det befintliga systemet för intern finansiell kontroll inte de bestämmelser som EG tillämpar på medlemsstaterna. Regeringen har dock föresatt sig att förbättra kontrollen på budgetområdet. i Tjeckien motsvarar Den externa kontrollen, som i huvudsak sköts av SAO, tycks fungera tillfredsställande. Enligt artikel 84 inom regeringsorganen. Detta har dock ännu inte genomförts i tillräcklig omfattning. Tjeckien har inte heller infört någon specifik bestämmelse om oavhängigt genomförda förhandskontroller. revisionsenheter upprättas i Europaavtalet interna skall Vad avser egna medel bedöms inte tillämpningen av förordning (EEG) nr 2913/92 skapa några problem. Däremot kommer ytterligare samarbete med kommissionen att krävas för att 90 säkerställa att de tjeckiska bestämmelserna är förenliga med förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89. Vad gäller bedrägeribekämpning måste Tjeckien se till att tillräckligt med personal ställs till förfogande och att informationen sammanförs i ett enhetligt system för informationsutbyte. Slutsats Systemet för finansiell kontroll i Tjeckien håller på att utvecklas, och ännu saknas några viktiga komponenter för en fullgod kontroll av hur offentliga medel fördelas och används. Förutsatt att tillräckliga resurser avsätts torde dock Tjeckien på medellång sikt kunna uppfylla EG:s krav på detta område. Budgetkonsekvenser •I meddelandet "Agenda 2000" anges den övergripande ekonomiska ram inom vilken budgetkonsekvenserna av framtida utvidgningar i medellångt perspektiv bör rymmas, för att de föreslagna riktlinjerna för gemenskapspolitiken skall kunna genomföras inom rimliga budgetramar. Det är för närvarande svårt, och förvisso för tidigt, att göra en exakt bedömning av budgetkonsekvenserna av varje enskilt kandidatlands anslutning. Budgetkonsekvenserna kommer i själva verket i stor utsträckning att bestämmas av följande faktorer: - Tidpunkten för varje lands anslutning. - Gemenskapspolitikens utveckling fram till den tidpunkten, i synnerhet besluten om den fortsatta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och nya riktlinjer för strukturåtgärderna. - Varje lands framsteg vad gäller tillväxt, konkurrenskraft och produktivitet samt. förmåga att anta gemenskapens regelverk. - De övergångsåtgärder som kan bli ett resultat av förhandlingarna. Man kan idag endast ange storleksordningen för några budgetkategorier, och ge en allmän uppskattning som illustration. Utgifter Om man antar att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken genomförs efter kommissionens föreslagna riktlinjer, skulle Tjeckiens anslutning, under ett år då denna reform tillämpas fullt ut, och endast för interventionsåtgärder på marknaden, medföra en ökning av utgifterna på 1 till 2 % jämfört med motsvarande beräknade utgift för de nuvarande femton medlemsstaterna. Efter en inledande övergångsperiod skulle anslagen till förmån för Tjeckien i fråga om strukturåtgärder högst kunna uppgå till omkring 4 % av landets BNI. Tillämpningen av övrig inre gemenskapspolitik i nyligen anslutna länder skulle innebära en ytterligare utgift som antagligen är större än deras relativa vikt i unionens BNI. För vissa av dessa politikområden står tilläggskostnaden för genomförandet nämligen också delvis i till den berörda befolkningen, den geografiska spridningen eller antalet proportion 91 medlemsstater med vilka samordningsåtgärder och harmoniseringsåtgärder pågår. Som exempel motsvarar Tjeckiens BNI för tillfallet 0,7 % av unionens. I gengäld bör inte Tjeckiens anslutning medföra några betydande tilläggsutgifter för unionens externa åtgärder. Slutligen måste man beakta att anslutningen av varje kandidatland kommer att betyda att landet inte längre har rätt till belopp från gemenskapens budget inom ramen för de program som föregår anslutningen, t. ex. Phare-programmet. Med hänsyn till ovanstående, kan utgifterna i samband med Tjeckiens anslutning inom de tre nämnda områdena, beräknas uppgå till totalt mellan 2,6 och 3,3 miljarder ecu per år, omkring år 2005-2006 (i 1997 års priser). Inkomster fallet till utjämningsreglerna Vad gäller BNI-medlen och mervärdesskattemedlen sammanlagt - med hänsyn tagen i det sista av gemenskapsbudgetens finansiering, vid ett antagande om en total tillämpning av systemet för egna medel, ungefär motsvara deras andel av unionens BNI. I Tjeckiens fall skulle detta innebära omkring 0,7 %. Tjeckiens andel i de traditionella egna medlen kommer att bero på strukturen hos landets handelsflöden vid tidpunkten för anslutningen. - bör de nyanslutna ländernas andel För att säkerställa fastställande, kontroll och tillhandahållande av traditionella egna medel i enlighet med gemenskapslagstiftningen, kommer en anpassning av Tjeckiens nuvarande tullsystem att bli nödvändig. För övrigt kommer en korrekt beräkning av BNI-medlen att kräva betydande förbättringar vad gäller tillförlitlighet, homogenitet och fullständighet hos de nationella räkenskaperna. Dessa förbättringar av statistiken kommer också att vara oundgängliga för att fastställa grunden för de egna medlen från mervärdesskatt, vilket också kommer att kräva en fullständig anpassning av Tjeckiens mervärdesskattesystem till gemenskapsdirektiven. 92 4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk Vid Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 konstaterades att de central- och östeuropeiska kandidatländernas integrering i EU ställer särskilda krav på anpassning av dessa i länders offentliga Tjeckien, inklusive relevanta delar av rättsväsendet, och dess förmåga att nu och i framtiden leva upp till de krav som ställs i en modem, demokratisk stat. Analysen är särskilt inriktad på behovet att förvalta gemenskapens regelverk. I detta kapitel analyseras den offentliga förvaltningen förvaltning. 4. 1 Den offentliga förvaltningens organisation I kapitel 1 ges en beskrivning av Tjeckiens författning och de offentliga inklusive de regionala och lokala myndigheterna, och deras befogenheter och uppgifter. institutionerna, finns 14 ministerier och 8 s. k. statliga administrativa organ På central nivå (t. ex. statistikkontoret, nationalbanken, m. m. ). Den statliga kommittén för europeisk integration, som leds av premiärministern, är det centrala organ som har samordningsansvaret för frågor i samband med anslutningen till EU. Ett förslag till lag om offentlig anställning utarbetades mellan 1992 och 1995 och behandlades i parlamentet. På grund av att de större partierna inte har kunnat komma överens har den dock ännu inte antagits. Det finns inga fastställda regler för rekrytering eller befordran. På det hela taget är den offentliga förvaltningen politiskt oberoende. Befattningen som viceminister, i praktiken den högsta tjänstemannanivån, besätts vanligen av personer som är knutna till ett parti. Det totala antalet anställda hos de offentliga myndigheterna uppskattas till omkring 250 000 personer, inbegripet 40 000 poliser och 30 000 försvarsanställda. De åtgärdspaket för den ekonomiska politiken som lades fram av regeringen i april respektive maj 1997 innehåller inverka på antalet betydande nedskärningar statsanställda. Lönerna i den privata sektorn är i genomsnitt tre gånger högre än inom den offentliga sektorn. i den statliga budgeten. Dessa väntas Sedan 1990 har de på varandra följande tjeckoslovakiska och tjeckiska regeringarna inte givit hög prioritet åt frågan om nödvändiga reformer och moderniseringar av den offentliga förvaltningen. Det finns inga tecken på att denna ståndpunkt skulle ändras. Den statliga kommittén för europeisk integration inrättades 1994. Inom denna ram har varje ministerium inrättat en enhet som ansvarar för EU-frågor. (Se även det avsnitt i inledningen som handlar om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Tjeckien. ) 4. 2 Administrativ och rättslig kapacitet Tjeckien administrerades enligt centralplanering under den kommunistiska perioden. Det kommunistiska systemet förkastade idén om att den offentliga makten utövas under lagarna och rättsväsendet och förvaltningen var underkastade partiets politiska beslut. På grund av detta blev både förvaltningen och rättsväsendet självt i allmänhetens ögon redskap för politisk kontroll. 93 Den offentliga förvaltningens strukturer liknar dock i stora drag de som finns i många medlemsstater i unionen. Det finns vissa betydande strukturella svagheter, framför allt avsaknaden av ett centralt organ med allmän uppsikt över den offentliga förvaltningen (kontoret för lagstiftning och offentlig tjänst upplöstes efter de senaste valen i Tjeckien). Detta kan leda till ineffektivitet och brist på enhetlighet eller genomarbetade strategier för t. ex. utbildning. Trots de problem som måste bemästras fortskrider det offentliga arbetet på ett tillfredsställande sätt större delen av tiden. På de högre nivåerna har kvaliteten på tjänstemännen i hög grad förbättrats. Inom de flesta av ministerierna är dock de enheter som ansvarar för juridiska frågor bristfälligt bemannade. Det råder också brist på duglig och erfaren personal på områden som banktillsyn och kapitalmarknader, och strukturerna för genomförande och genomdrivande på vissa områden, t. ex. miljöpolitik, behöver stärkas ytterligare. De offentliga tjänstemännens politiska oberoende, även om det inte är så fast förankrat som vore önskvärt, är tillräckligt väl etablerat för att garantera med en rimlig grad av säkerhet att den offentliga förvaltningens uppgifter utförs på ett icke-partibundet sätt. (Se även kapitel 1 om utrensningslagen. ) Avsaknaden av en adekvat rättslig grund för offentlig tjänst är ett betydande problem som måste lösas snarast för att den offentliga förvaltningens roll och funktion skall kunna säkerställas på ett rimligt sätt. Vissa viktigare ministerier, inklusive utrikesministeriet, visar tecken på underbemanning. Tillgången på bättre betalda arbeten i den privata sektorn har medfört att ett avsevärt antal dugliga personer lämnat den offentliga förvaltningen. Detta har dock inte alls varit lika vanligt på de lägre nivåerna totala personalomsättningen inte har varit särskilt hög. Inte desto mindre inverkar förlusten av duglig personal menligt på den offentliga förvaltningens förmåga att fungera effektivt. i den offentliga förvaltningen, vilket medför att den Allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen påverkas negativt av arvet från historien, eftersom ett betydande antal av tjänstemännen även arbetade under den tidigare kommunistregimen. Risken för maktmissbruk inverkar dock inte i särskilt hög grad på allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen. Det finns korruption i systemet och den kommer kanske att öka. Den största källan till oro på detta område är avsaknaden av en grundläggande eller konsekvent plan för modernisering av den offentliga förvaltningen. De åtgärder som har vidtagits har varit helt otillräckliga för att hantera de stora problem som måste lösas. Förutom de områden som redan angivits måste en vittgående reform sättas igång och upprätthållas för att Tjeckien skall kunna etablera en offentlig förvaltning med den allmänna kvalitet, utbildningsnivå, motivation och flexibilitet som krävs för landets fortsatta ekonomiska och sociala utveckling, och för medlemskap i EU. Vad gäller EU-frågor kommer en utveckling och förstärkning av det centrala samordningsorganet att vara av stor betydelse för landets förmåga att framgångsrikt möta de behov som uppkommer under perioden inför anslutningen och även därefter. Nyckelområden för genomförandet av gemenskapens regelverk Enhetlig tillämpning av EG-rätten: En korrekt tillämpning av gemenskapens regelverk förutsätter att medlemsstaternas rättsvårdande myndigheter har möjlighet att tillämpa 94 fördragets bestämmelser om enhetlighet vid genomförandet av gemenskapens regelverk och att de kan säkerställa att den inre marknaden, och gemenskapspolitiken i allmänhet, fungerar på avsett vis. En välutbildad domarkår av hög standard och med tillräckliga resurser till sitt förfogande är nödvändig för att domstolarna skall kunna tillämpa EG-rätten, inklusive frågor om direkt effekt och mål som skall hänskjutas till Europeiska gemenskapernas domstol för förhandsavgörande i enlighet med artikel 177 i EG-fördraget. Rättsväsendet i Tjeckien uppvisar svagheter i form av brist på sakkunskap och, till viss del, resursbrist. En särskild intensifierad ansträngning måste göras snabbt för att rättssystemet skall kunna tillämpa gemenskapens regelverk på medellång sikt. Den inre marknaden: En förutsättning för att Tjeckien skall kunna säkerställa en korrekt tillämpning av gemenskapens regler om den inre marknaden, särskilt fri rörlighet för varor och tjänster, är att det finns högt utvecklade och välfungerande myndigheter med uppgift att utfärda föreskrifter, standardisera, certifiera och övervaka genomförandet och att de är kapabla att handla i full överensstämmelse med EG:s regler. Dessa spörsmål analyseras i kapitel 3. 1 ("De fyra friheterna"). Situationen är till stor del tillfredsställande i Tjeckien vad gäller förvaltningens kapacitet att hantera fri rörlighet för varor. Det tjeckiska kontoret för standarder, metrologi och provning har 60 anställda, vilket förefaller tillräckligt, och deras tekniska kompetens är till fyllest. Dock kvarstår frågor kring genomförandet av marknadsövervakningen och åtskillnaden av de reglerande, standardiserande och certifierande funktionerna. Situationen är ännu inte tillfredsställande vad gäller fri rörlighet för tjänster. Tjeckiens centralbank ansvarar för banktillsynen och har 86 anställda. De senaste årens utveckling inom banksektorn visar att det finns behov av en mera effektiv tillsyn. Den halvt oberoende värdepapperskommissionens tekniska kompetens behöver förbättras avsevärt. Kommissionen har 65 anställda, varav få har nödvändiga kunskaper eller färdigheter. Den tekniska utrustningen är dock av god kvalitet. Försäkringssektorns övervakmngsorgan har 16 anställda, vilket gör dess uppgift på den nuvarande försäkringsmarknaden nästan omöjlig. För att nå upp till EU:s krav på detta område krävs fortfarande vissa väsentliga förbättringar. i kapitel 3. 1 Konkurrens: Som nämnts att konkurrenslagstiftningen skall kunna genomdrivas, att övervakningsmyndigheter inrättas för att kontrollera bestämmelser mot konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd. Vidare krävs att rättssystemet, den offentliga förvaltningen och berörda ekonomiska aktörer har tillräcklig kunskap om konkurrenslagstiftningen och -politiken. ("Konkurrens") krävs det, för Den centrala myndigheten i Tjeckien för konkurrensfrågor är Kontoret för skydd av ekonomisk konkurrens, som har 90 anställda. Detta bedöms som tillräckligt och nivån på sakkunskapen är god. De administrativa strukturer som krävs för att genomföra EU:s bestämmelser på detta område är på plats. Telekommunikation: För att kunna utforma och genomföra gemenskapens talrika förordningar om avreglering är det nödvändigt att det organ som ansvarar för reglerna och politiken på detta område är helt fristående från operatörerna. I Tjeckien är detta organ kontoret för telekommunikation, som man avser att skilja från transportministeriet. Antalet anställda är tillräckligt och verksamheten fungerar, även om avdelningen för regleringar bör förstärkas. 95 Indirekt beskattning: En effektiv tillämpning av gemenskapens regelverk för indirekt beskattning förutsätter att det finns en förvaltning som kan genomföra EG:s lagstiftning om harmonisering av mervärdesskatt och punktskatter under förhållanden där skattekontrollerna vid EU:s inre gränser har avskaffats. Punktskattesystemet bygger på skatteupplag, och skatten förfaller till betalning när varorna konsumeras. Skattesatsen är den som gäller i den medlemsstat där sådan konsumtion sker. Detta förutsätter en högt utvecklad, kompetent och resursstark myndighet med en hög grad av integritet. I Tjeckien är finansministeriet behörig myndighet på detta område. Det har totalt 14 000 anställda (för den finansiella förvaltningen och skatteförvaltningen, inklusive tull). På grund av hög personalomsättning - vilket delvis beror på att erfaren personal rekryteras av den privata sektorn - är det svårt att bedöma kompetensen hos de anställda. För att gemenskapens regelverk skall kunna genomföras effektivt kommer det att bli nödvändigt att konsolidera och förbättra personalens kompetens över lag och i detta ingår utbildningsåtgärder och högre löner. främst Jordbruk: De krav som ställs på förvaltningen på jordbruksområdet veterinärmedicinsk och fytosanitär kontroll, skyddet av folkhälsan och fri rörlighet för jordbruksprodukter. Vidare måste finnas alt förvalta den gemensamma jordbrukspolitikens instrument och bestämmelser. I detta ingår finansiell kontroll och officiell statistik av hög standard. Dessa spörsmål behandlas i kapitel 3. 4 ("Jordbruk") och, vad beträffar allmänna normer på statistikområdet, i kapitel 3. 3 ("Statistik"). förmågan rör När det gäller den administrativa kapaciteten inom veterinärmedicinsk och fytosanitär kontroll är situationen i Tjeckien i stort sett tillfredsställande. Det finns en väl etablerad infrastruktur för veterinärmedicinsk kontroll och inspektion. Provnings- och inspektionsanläggningar måste dock moderniseras. Jordbruks- och livsmedelsinspektionen har 412 anställda, men har dock svårigheter med att rekrytera. Statens veterinärinspektion har 1 700 anställda. För att kunna administrera den gemensamma jordbrukspolitiken i allmänhet krävs ytterligare förändringar av den offentliga förvaltningens uppbyggnad. För att kunna uppfylla EG:s krav på detta område krävs fortfarande vissa förbättringar, även om utvecklingen redan har kommit långt. Transporter: Att tillämpa reglerna om EG:s inre marknad och om konkurrens, utveckla infrastrukturen och genomföra andra delar av gemenskapens regelverk på transportområdet är en utmaning för förvaltningen i nya medlemsstater. i Tjeckien är transport- och kommunikationsministeriet. Den ansvariga myndigheten Kommissionen har ingen uppgift om antalet anställda. Även om förvaltningen har vidtagit åtgärder för att förbättra sin verksamhet, kvarstår problem på grund av bristen på kvalificerad personal. Detta ger anledning till särskilda farhågor när det gäller möjligheten att genomföra säkerhetskontroller. Sysselsättning och sociala frågor: Ett viktigt administrativt krav enligt gemenskapens regelverk på detta område är tillräcklig inspektionskapacitet, särskilt när det gäller hälsa och säkerhet i arbetet. Tjeckiens yrkesinspektion behöver avsevärt utöka personalstyrkan och sakkunskapen. förbättra 96 Regionalpolitik och sammanhållning: De främsta krav som ställs på förvaltningen på detta område är att det finns lämpliga och effektiva administrativa organ. I synnerhet krävs en hög kompetensnivå och integritet för att hantera gemenskapens fondmedel. Det centrala administrativa organet i Tjeckien är ministeriet för regional utveckling. Kommissionen känner för närvarande inte till antalet anställda. Inrättandet av detta ministerium har medfört att en process för större samordning har inletts. När det gäller finansiell kontroll är situationen ännu inte tillfredsställande, men utvecklingen är någorlunda god (se avsnittet nedan om "Finansiell kontroll"). En effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk på detta område kommer att kräva ytterligare utveckling av den institutionella och administrativa ramen. Miljö: EG:s miljöpolitik innebär att miljöskyddsfrågorna skall beaktas inom alla EG:s politikområden och detta gör att de krav som ställs på förvaltningen kan bli mycket omfattande och gälla många organ som annars inte förknippas med miljöfrågor. Huvudansvaret ligger emellertid hos miljöministerierna och myndigheter som sorterar under dem. Tjeckiens miljöministerium har 460 anställda. Tillsynen sköts av myndigheter för respektive sektor och genomdrivandet sköts av ministerierna och 9 regionala inspektionsorgan. Denna ordning är ännu inte tillfredsställande. Att effektivt tillämpa gemenskapens regelverk på detta område kommer att kräva en förstärkning av dessa institutioner. Konsumentskydd : På detta område kräver en effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk att det övergripande ansvaret läggs på ett särskilt statligt organ som kan utarbeta, genomföra och upprätthålla efterlevnaden av konsumentpolitiken och konsumentskyddslagstiftningen. I Tjeckien har handels- och industriministeriet befogenheten att utforma och genomföra konsumentskyddspolitiken. De ställning är fortfarande alltför svag. Vidare råder det en viss förvirring vad gäller konsumentpolitikens räckvidd och mål. Detta är en av förklaringarna till att det har varit svårt att genomföra konsumentlagstiftningen i praktiken. Många andra orsaker måste emellertid också uppmärksammas, såsom bristen på experter, organisatoriska brister och rättsväsendets bristande insikter om konsumentfrågor. icke-statliga konsumentorganisationernas Rättsliga och inrikes frågor: Justifie- och inrikesministerierna har ansvaret för rättsliga och inrikes frågor. Myndigheterna måste vara i stånd att ta itu med frågor om asyl och invandring, gränsövervakning, polissamarbete och rättsligt samarbete. Det finns ett övergripande behov av välutbildad personal i tillräckligt antal med hög grad av integritet. Justifie- och inrikesministerierna i Tjeckien har inte tillräckliga personalresurser på alla områden. Kapaciteten att behandla asyl- och invandringsfrågor är ännu inte säkerställd via avdelningen för utlänningsärenden och gränspolisavdelningen, men är på väg att överensstämma med EU:s standarder. Gränsövervakningen håller också på att närma sig EU:s standarder men hindras av procedurproblem och brist på utrustning. Specialiserade polisstyrkor har byggts upp för att bekämpa organiserad brottslighet, och samarbetet med andra länder håller på att förbättras. Domstolssystemet saknar sakkunskap och effektivitet, även om det rättsliga samarbetet i allmänhet är gott. För att gemenskapens regelverk på detta område förbättringar av kommunikationssystemen för gränsövervakning, ökade finansiella och personella resurser (särskilt specialiserad utbildning) och åtgärder för att bekämpa korruption. skall kunna genomföras på ett effektivt sätt krävs 97 Tull: För att tillämpa gemenskapens regelverk på detta område krävs tillräcklig infrastruktur och utrustning, bl. a. datorisering och resurser att företa utredningar. Vidare måste en effektiv tullmyndighet skapas med ett tillräckligt antal kvalificerade och motiverade tjänstemän med hög grad av integritet. Tullmyndigheten i Tjeckien har 8 400 anställda. På grund av den höga personalomsättningen är det svårt att bedöma myndighetens effektivitet och därmed också om antalet anställda är tillräckligt. För att gemenskapens regelverk skall kunna tillämpas på detta område krävs att den tekniska utrustningen förbättras och att kvalificerad och erfaren personal stannar kvar. Finansiell kontroll: För att skydda gemenskapens finansiella intressen krävs att enheter för bedrägeribekämpning inrättas, att specialistkompetens utvecklas genom utbildning (utredare, åklagare, domare) och att särskilda samarbetsformer förstärks. För att genomföra gemenskapens politik, i synnerhet för jordbruket och strukturfonderna, krävs effektiva förvaltnings- och kontrollsystem utgifter och bestämmelser om för offentliga bedrägeribekämpning. Det är viktigt att inom förvaltningen klart skilja mellan extern och intern kontroll. Polisen och rättsväsendet måste ha förmåga att handskas med komplicerad gränsöverskridande ekonomisk brottslighet (inklusive bedrägerier, korruption och tvättning av pengar) som kan beröra gemenskapens finansiella intressen. Det centrala externa kontrollorganet i Tjeckien är riksrevisionskontoret med 490 anställda. En effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk på detta område kräver en avsevärd ytterligare utveckling av de inrättade systemen, men detta borde vara möjligt förutsatt att de nödvändiga resurserna ställs till förfogande. 4. 3 Allmän bedömning För att det på medellång sikt skall finnas tillräcklig kapacitet för att genomföra gemenskapens regelverk krävs betydande och oförminskade ansträngningar för att reformera Tjeckiens offentliga förvaltning. Det är svårt att i detta skede göra en slutlig bedömning av det tjeckiska rättsväsendets förmåga att tillämpa gemenskapens lagstiftning på medellång sikt, även om det står klart att reformer är av nöden. 98 C. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATS Tjeckien lämnade in sin ansökan om anslutning till Europeiska unionen den 17 januari 1996. Ansökan är en del av det historiska skeende som markerar slutet på Europas delning och utgör ett tecken på demokratins förankring i landet. I enlighet med artikel O i Fördraget har kommissionen på rådets begäran utarbetat ett yttrande över Tjeckiens ansökan om anslutning. Tjeckiens förberedelse inför anslutningen har byggt bland annat på Europaavtalet som trädde i kraft den 1 februari 1995. Ett annat inslag av väsentlig betydelse för strategin inför anslutningen är genomförandet av vitboken om den inre marknaden från maj 1995, vilket sker i enlighet med den plan som regeringen antog våren 1996. Regeringen har vidare upprättat de nationella samordningsstrukturer som behövs för att genomföra den europeiska integrationspolitiken. Ansökan om anslutning har utvärderats med ledning av de kriterier som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993. Enligt slutsatserna från detta möte kan de kandidatländer i Öst- och Centraleuropa som så önskar bli medlemmar i Europeiska unionen om de uppfyller följande krav: - Kandidatlandet har uppnått en institutionell stabilitet som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter. - Det finns en fungerande marknadsekonomi samt förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. - Landet kan påta sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap och ansluta sig till målen för den politiska, ekonomiska och monetära unionen. Bedömningen avseende dessa tre grupper av kriterier - politiska kriterier, ekonomiska kriterier och kriterier rörande förmågan att tillägna sig gemenskapens regelverk - beror även av bedömningen av förvaltningens och rättsväsendets förmåga att genomföra demokratiska och marknadsekonomiska principer liksom deras förmåga att i praktiken tillämpa och upprätthålla respekten för gemenskapens regelverk. Den metod som följts består i en mot framtiden syftande analys på medellång sikt av läget i varje kandidatland med beaktande av framsteg som gjorts och de reformer som redan inletts. Beträffande de politiska villkoren har kommissionen i sin bedömning inte stannat vid en formell redogörelse för institutionerna, utan gjort en bedömning av hur demokratin verkligen fungerar. 1 Politiska kriterier Institutionerna i Tjeckien fungerar på normalt och stabilt sätt och vinnlägger sig om att respektera gränserna för sina befogenheter och om att samarbeta med varandra. Valen 1992 och 1996 var fria och rättvisa. Oppositionen tar på normalt vis del i institutionernas arbete. Ytterligare ansträngningar behövs för att förbättra det sätt på vilket rättsväsendet fungerar och för att göra bekämpningen av korruptionen mer effektiv. I övrigt finns inga större problem rörande respekten för grundläggande rättigheter i landet. Vissa svaga punkter förekommer dock i presslagstiftningen. Särskild uppmärksamhet bör 99 ägnas åt omständigheterna kring en eventuell förlängning av giltigheten av den lag som utestänger medlemmar av den före detta säkerhetstjänsten och aktiva medlemmar av kommunistpartiet från offentlig tjänst. Romcrna (zigenarna) lider av viss diskriminering, inte minst till följd av tillämpningen av lagen om medborgarskap. Tjeckien uppvisar sålunda de kännetecken som utmärker en demokrati med stabila institutioner som garanterar de rättsstatliga principerna, de mänskliga rättigheterna och respekten för och skyddet av minoriteter. 2 Ekonomiska kriterier Efter ett avbrott förorsakat av separationen mellan de tjeckiska och slovenska republikerna 1993 tog tillväxten ny fart under 1994. Tillväxten har vidmakthållits sedan dess, även om den varit något långsammare 1996 (4,0 %). Tjeckien har hållit fast vid en strikt finanspolitik men underskotten i handelsbalansen och i bytesbalansen har ökat under 1996. Inflationen har stegvis minskat under de senaste åren och nådde 8,8 % 1996. Befolkningen uppgår till 10, 3 miljoner personer och BNI per capita motsvarar 55 % av genomsnittet i Europeiska unionen. Jordbruket sysselsatte 6 % av den yrkesverksamma befolkningen 1995 och motsvarade 5 % av förädlingsvärdet. Den andel av Tjeckiens utrikeshandel som sker med Europeiska unionen har ökat från 27 % 1989 (för Tjeckoslovakien som helhet) till 55 % i dag. Tjeckiens läge vad avser de ekonomiska kriterier som ställdes upp av Europeiska rådet i Köpenhamn är följande: Tjeckien kan betraktas som en hållbar marknadsekonomi. Marknadsmekanismerna fungerar i stor utsträckning och statens roll i ekonomin har helt förändrats. Stabiliseringen av ekonomin har varit en stor framgång. Arbetslöshetstalen är bland de lägsta i Europa. Emellertid måste, som framgår av vissa makroekonomiska obalanser som visat sig på senare tid, framsteg göras inom de kommande åren, inte minst för att förbättra ledningen av företagen liksom finanssystemet. Tjeckien torde på medellång sikt ha förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen förutsatt att förändringarna i näringslivet fortsätter. Landet har en välutbildad och kompetent arbetskraft och infrastrukturen är förhållandevis god. Stora investeringar har gjorts under senare år, också med utländska direktinvesteringar. Landet har med framgång orienterat sin export mot västvärlden. Men om kvaliteten på exportprodukterna blir allt bättre så förblir förädlingsvärdet lågt. Banksektorn domineras av ett fåtal banker som ägs av staten, och konkurrensen är svag. Den främsta utmaningen för Tjeckien är att fortsätta med omstruktureringen av landets företag för att på medellång sikt kunna förbättra ekonomins resultat och korrigera obalanserna gentemot utlandet. 3 Förmåga att fullgöra de skyldigheter som följer med anslutningen Övertagandet av gemenskapens regelverk har bedömts med ledning av flera faktorer: - Europaavtalet som innehåller bestämmelser om i synnerhet etableringsrätt, nationell behandling, frihandel, intellektuell äganderätt och offentlig upphandling. - Genomförandet av de i vitboken uppräknade åtgärder som är väsentliga för upprättandet av den inre marknaden. - Stegvis införlivande av övriga delar av gemenskapens regelverk. 100 Tjeckien har redan anpassat viktiga delar av den lagstiftning som avses i Europaavtalet och även iakttagit avtalets tidsplan. Även om Tjeckien i april 1997 upprättade ett system för importdeposition som strider mot Europaavtalet har få allvarliga bilaterala problem uppstått. Tjeckien har i tillfredsställande utsträckning införlivat de förordningar och direktiv som räknas upp i vitboken även om ett stort arbete för lagstiftningsharmonisering ännu återstår att utföra. På de flesta områden som rör den inre marknaden är den grundläggande lagstiftningen i stort sett inrättad. På vissa områden som finansiella tjänster och skatter krävs ytterligare insatser. Trots de ansträngningar som gjorts måste framstegen beträffande införlivandet kompletteras med konkreta genomförandeåtgärder samt med inrättandet av en effektiv administrativ infrastruktur. Som helhet betraktat fungerar denna väl och de flesta viktiga delarna av den har nyligen upprättats eller bildats och fungerar på normalt vis. Fler stora ansträngningar fordras dock. Om Tjeckien aktivt fortsätter sina förberedelser inför anslutningen borde landet utan några särskilda svårigheter på medellång sikt kunna tillämpa övriga delar av gemenskapens regelverk, och särskilt på följande områden: utbildning, ungdomsfrågor och yrkesutbildning, forskning och teknisk utveckling, telekommunikation, statistik, konsumentskydd, små och medelstora företag, utrikeshandel och utvecklingssamarbete. Tjeckien måste däremot göra betydande framsteg beträffande den audiovisuella sektorn och tullen (insatser pågår dock på detta område). Om tidigare och pågående ansträngningar för omstrukturering och modernisering fortsätter och intensifieras såvitt gäller den tunga industrin, torde större delen av den tjeckiska industrin inte ha några större problem att på medellång sikt integreras med den inre marknaden. Beträffande miljön behövs mycket omfattande ansträngningar, inbegripet stora investeringar och en förstärkning av förvaltningens förmåga att effektivt tillämpa lagstiftningen. Ett partiellt övertagande av gemenskapens regelverk är möjligt på medellång sikt. Fullständigt övertagande kan ske på lång sikt. Tjeckien har redan gjort anmärkningsvärda framsteg beträffande övertagandet av gemenskapens regelverk på transportområdet. Ansträngningarna måste fortsätta beträffande godstransporter på väg. Tillämpningen av gemenskapens regelverk beträffande den inre marknaden borde dock inte innebära några verkliga problem. Investeringar blir nödvändiga för att utvidga de transeuropeiska näten så att den inre marknaden kan fungera smidigt. För att Tjeckien på medellång sikt skall kunna tillämpa gemenskapens regelverk avseende sysselsättning och sociala frågor måste ytterligare ansträngningar dock göras på folkhälsoområdet och beträffande arbetarskyddet. Beträffande regionalpolitiken och politiken för sammanhållning torde Tjeckien på medellång sikt kunna utnyttja unionens regional- och strukturfonder som effektiva bidrag till landets utveckling, under förutsättning att Tjeckien vinnlägger sig om att upprätta den nödvändiga administrativa ramen och om att genomföra de grundläggande förändringar som krävs avseende finansiell kontroll. 101 På jordbruksområdet krävs särskilda ansträngningar för att tillämpa de veterinära och fytosanitära bestämmelserna och för att förbättra de administrativa strukturer som behövs för att genomföra den gemensamma jordbrukspolitikens olika instrument. Anslutningen torde, på medellång sikt, inte innebära några större problem för Tjeckien såvitt gäller ett lämpligt genomförande av den gemensamma jordbrukspolitiken under förutsättning att dessa målsättningar kan uppnås. På energiområdet har Tjeckien över ett stort kärnenergiprogram som skall utvecklas ytterligare. Den modernisering av anläggningarna i Dukovny och Temelin som krävs för att anpassa dem till de internationellt gällande säkerhetsnormerna bör vara fullbordad om 7 till 10 år. Tjeckien torde på medellång sikt kunna anpassa sig till resten av gemenskapens regelverk om landet fortsätter med ansträngningarna beträffande priskontrollen, statens intervention inom sektorn för fasta bränslen och tillträdet till energinäten. Mot bakgrund av bedömningen av samtliga berörda områden förefaller Tjeckien ha förmåga att på medellång sikt tillägna sig och genomföra de åtgärder som fordras för att kunna avskaffa kontrollerna vid de inre gränserna. Om en del av landets nuvarande gräns skulle bli en del av unionens yttre gräns blir det nödvändigt att förstärka gränskontrollerna. Tjeckien torde även ha förmåga att, när så blir aktuellt, delta i den tredje etappen i den ekonomiska och monetära unionen vilken förutsätter en samordning av den ekonomiska politiken och en fullständig liberalisering av kapitalrörelserna. Det är dock för tidigt att bedöma huruvida landet vid tidpunkten för anslutningen kommer att vara kapabelt att ingå i euroområdet. Tjeckiens förmåga att uppfylla konvergenskriterierna beror på hur väl de pågående strukturförändringarna lyckas och utgör under inga omständigheter ett villkor för anslutning. Landet torde också inom de närmaste åren kunna tillägna sig gemenskapens regelverk beträffande rättsliga och inrikes frågor, under förutsättning att de framsteg som hittills gjorts, särskilt avseende bekämpningen av narkotikahandeln och av den organiserade brottsligheten, fortsätter. Tjeckien torde utan svårighet kunna anpassa sig till de skyldigheter som följer av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Tjeckien har ingen gränstvist med någon medlemsstat eller med något kandidatland. Landets gränser är fasta och bestämda i fördrag. Endast detaljer återstår att reglera i förhållandet till Slovakien. 4 Förvaltningens och rättsväsendets förmåga Tjeckien måste genomföra betydande och konsekventa reformer för att på medellång sikt upprätta de administrativa strukturer som krävs för att kunna genomföra och tillämpa gemenskapens regelverk på ett effektivt sätt. Rättsväsendets förmåga att garantera en enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten är av stor betydelse, särskilt för genomförandet av den inre marknaden. Det är svårt att i detta skede göra en bedömning av detta område, men reformer tycks vara klart nödvändiga. 102 SLUTSATS Efter genomförd bedömning har kommissionen kommit till följande slutsatser: - Tjeckien uppvisar de kännetecken som utmärker en demokrati med stabila institutioner som garanterar de rättsstatliga principerna, de mänskliga rättigheterna samt respekten för och skyddet av minoriteter. - Tjeckien kan betraktas som en hållbar marknadsekonomi och torde ha förmåga att på medellång sikt klara konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen. - Om Tjeckien fortsätter sina ansträngningar för införlivande och lägger särskild vikt vid den konkreta tillämpningen har landet förmåga att på medellång sikt tillägna sig gemenskapens regelverk, särskilt vad avser den inre marknaden. Frågan om systemet för importdeposition borde lösas, i enlighet med bestämmelserna i Europaavtalet. Dessutom kommer särskilda ansträngningar, särskilt i investeringshänseende, att fordras för att landet helt skall kunna tillämpa gemenskapens regelverk på sådana områden som jordbruk, miljö och energi. Det är nödvändigt att Tjeckien fortsätter med reformerna inom förvaltningen för att landet skall kunna inrätta strukturer med förmåga att i full utsträckning tillämpa och upprätthålla respekten för gemenskapens regelverk. I ljuset av dessa överväganden, rekommenderar kommissionen att anslutningsförhandlingar inleds med Tjeckien. Den förstärkta strategin inför anslutningen kommer att hjälpa Tjeckien att snabbare förbereda sig inför de krav som är förknippade med medlemskapet genom att landet vinnlägger sig om att åtgärda de svaga punkter som fastställs i yttrandet. Kommissionen kommer senast vid utgången av 1998 att lägga fiam en rapport om de framsteg som Tjeckien gjort. 103 Parlamentets sammansättning BILAGA AKTUELL SAMMANSÄTTNING AV TJECKIENS PARLAMENT Folkförsamlingen Senaten Politiskt parti Antal mandat % Antal mandat % Demokratiska medborgarpartiet ODS Demokratiska medborgaralliansen ODA Kristdemokratiska unionen KDU-CSL Socialdemokraterna CSSD Republikanska partiet SPR/RSC Böhmens och Mährens kommunistparti 68 13 18 61 18 22 33 32 7 13 25 7 9 31 11 9 KSCM Demokratiska unionen DEU Oberoende 200 81 39,5 8,6 16,0 30,8 2,5 1,2 1,2 104 Single Market: White Paper measures 30-06-97 c y. This table is based on information provided by the Czech authorities and confirmed by them as correct as at the end of June 1997. It does not indicate the Commission's agreement with their analysis. The table includes directives and regulations cited in the White Paper which total 899. These have been listed in accordance with the categorization used in the White Paper and in relation to the policy areas covered. The table shows the number of measures for which the Czech Republic authorities have notified the existence of adopted legislation having some degree of compatibility with the corresponding White Paper measures. White Paper chapters 1. Free Movement of Capital 2. FM and Safety of Industrial Products 3. Competition 4. Social policy and action 5. AgricuIture 6. Transport 7. Audiovisual 8. Environment ^Telecommunication lO. Direct Taxation 11. Free movement of goods 12. Public Procurement 13. Financial services H. Protection of personal data 15. Company Law 16. Accountancy 17. Civil law 18. Mutual rec. of prof. Quai. 19. 1ntellectual property 20. Energy 21. CuSt0mS law 22. 1ndirect Taxation 23. Consumer Protection T o t a, Czech R eP Number of White Paper measures Czcch R eP Number of White Paper measures Czcch R eP Number of White Paper measures Czcch R ef Number of While Paper measures Czcch R CP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech Rep Number of White Paper measures Czcch R eP Number of White Paper measures Czech R CP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech Rep Number of White Paper measures Czech R eP Number of White Paper measures Czech ReP Number of White Paper measures Czech Rcp Number of White Paper measures Direc tives Reguk itions Total Stage I 0 3 34 56 3 3 11 12 28 93 13 19 1 1 5 31 3 9 1 2 0 0 0 5 8 13 0 0 2 2 2 3 1 1 2 2 5 5 1 10 1 2 0 15 5 8 126 295 Stage II/IH 1 1 24 104 0 0 10 15 24 46 6 15 0 0 5 7 0 7 1 2 0 0 5 i 3 8 1 2 2 3 1 2 0 1 0 16 2 3 1 2 1 1 4 54 1 3 92 293 Stage I 0 0 2 4 0 1 0 0 5 62 4 8 0 0 2 7 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 3 23 14 0 0 0 0 36 99 Stage II/III 0 0 0 i 0 0 1 2 0 2 4 13 0 0 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 i 0 0 0 0 0 0 0 3 0 0 157 184 0 6 0 0 163 212 1 4 60 165 3 4 22 29 57 203 27 55 1 1 13 45 3 16 2 4 0 0 5 6 11 21 1 2 4 6 3 5 1 2 2 18 7 11 2 15 182 201 4 75 6 n 417 899 Source: TAIEX Statistik Om inget annat uttryckligt anges, har de uppgifter som finns i denna bilaga insamlats av Tjeckiens Statistikkontor (CESKY STATISTICKY ÙRAD) med vilket Eurostat och medlemsstaternas statistikorgan har samarbetat sedan flera år tillbaka inom ramen för Phare- programmet. Inom ramen för detta samarbete har man regelbundet insamlat och spridit data för att göra det möjligt att tillämpa EU:s regler och praxis för statistik. Uppgifterna nedan har i så stor utsträckning som möjligt sammanställts enligt EU:s definitioner och standarder, vilka i några fall skiljer sig från nationell praxis. Detta kan ibland ge upphov till skillnader mellan de uppgifter som anges här och de som anges på andra ställen i yttrandet, vilka i allmänhet grundas på de individuella kandidatländernas uppdaterade svar på den enkät de fick i april 1996. Att EU:s regler för statistik tillämpats fullt ut på detta material kan dock inte garanteras, i synnerhet inte för de uppgifter som inte levererats via Eurostat utan direkt av de berörda länderna. I görligaste mån har metodologiska anmärkningar som beskriver statistikens innehåll och exakthet lämnats för de uppgifter som återfinns i denna bilaga. Uppgifterna bygger på information som fanns tillgänglig i maj 1997. BASDATA Totalyta Folkmängd (i slutet av perioden) - Totalt - Kvinnor -Män Folktäthet Stadsbefolkning Dödlighet Födelsetal Inkomst och BNP per capita -Genomsnittlig lön per anställd -BNP per capita 1990 1992 1993 1994 1995 1000 hektar 7886 7887 7887 10326 i 1000-tal 10334 5311. 7 5022. 3 per 1 km2 10333 5311. 2 5021. 8 10321 5305 5016 131 131 131 131 i % av den totala befolkningen 69. 6 67. 5 74. 7 74. 7 per 1000 av befolkningen 11. 7 11. 8 11. 5 11. 7 ecu 11. 4 10. 3 11. 4 9. 3 235 3491 5. 2 34. 1 7. 3 53. 4 Produktionens struktur: Bruttoförädlingsvärde per bransch i % av totalt bruttoförädlingsvärde -jordbruk -industri -byggnads- och anläggningsverksamhet -tjänster 7. 5 50. 0 8. 3 34. 2 106 share of branch GVA in 1990 share of (ranch GVA in 1995 • 0. 0 • 0. 0 g _ -agriculture -industry rj -construction rjg -services • - Other: ,53. 4 50. 0 34. 1 g g • -agriculture -industry -construction H -services • - Others share of branch GVA in 1990 = Bruttoförädlingsvärdc per bransch 1990 - agriculture = Jordbruk - industry = Industri - construction = Byggnads- och anläggningsvcrksamhcl - services = Tjänster - others = Övriga share of branch GVA in 1995 = Bruttoförädlingsvärde per bransch 1995 - agriculture = Jordbruk - industry = Industri - construction = Byggnads- och anläggningsverksamhet - services = Tjänster - others = övriga 107 NATIONALRÄKENSKAPER Bruttonationalprodukt (löpande priser) 567300 716600 791000 1096807 1139221 1252100 1990 1991 1992 1993 1994 1995 i miljoner i nationell valuta Bruttonationalprodukt (löpande priser) Bruttonationalprodukt Bruttonationalprodukt Konsu mtionsutgi fter -hushållens och hushållens ideella organisationer -offentliga sektorn Fasta bruttoinvesteringar Export av varor och tjänster Export av varor och tjänster Konsumtionsutgifter -hushållens och hushällens ideella organisationer -offentliga sektorn Fasta bruttoinvesteringar Export av varor och tjänster Import av varor och tjänster i miljarder ecu 32. 1 33. 3 36. 1 i köpkraftsstandard per capita procentuell förändring gentemot föregående är 8749. 0 9698. 0 9410. 0 -1. 2 4. 9 6. 7 0. 9 -2. 1 69. 9 50. 6 19. 4 28. 6 -14. 2 -22. 8 -28. 5 -9. 0 -17. 7 63. 3 44. 8 18. 5 29. 9 57. 5 50. 7 -6. 4 8. 9 15. 1 -3. 1 8. 9 6. 8 22. 0 -0. 9 2. 0 2. 9 -0. 1 -7. 7 7. 5 10. 4 i % av bruttonationalprodukten 71. 3 50. 9 20. 4 28. 2 53. 4 54. 1 69. 8 48. 1 21. 7 27. 5 51. 5 50. 2 2. 6 3. 0 5. 4 -2. 6 17. 3 0. 2 7. 8 67. 6 46. 4 21. 2 27. 5 51. 4 52. 8 4. 8 3. 4 6. 1 -3. 7 16. 1 7. 9 19. 2 76. 7 57. 3 19. 4 31. 0 59. 3 63. 8 BNP (% for ändring gentemot föregående år) ^!w 1992 1993 1994 1995! -5 -K) •15 Konsumtionsutgifter: Konsumtionsutgifter rörande hushåll och hushållens ideella organisationer under 1990-1991 omfattar inte hushållens ideella organisationer. Konsumtionsutgifter av offentlig förvaltning under 1990-1991 omfattar hushållens ideella organisationer. 108 EKONOMISKA HUVUDINDIKATORER Inflationstakt 9. 7 56. 5 11. 1 20. 8 10 9. 11 8. 8 1990 1991 1992 1993 1 1994 1995 1996 procentuell förändring gentemot föregående är Volymindex för industriproduktionen Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion Arbetslöshet (ILO-metoden) - Totalt - under 25 år - 25 år eller äldre Bruttoutlandsskuld Betalningsbalans Export av varor -Import av varor -Handelsbalans - Tjänster, netto -Löner, netto -Bytesbalanssaldo -Kapitalbalans -Reserver föregående år = 100 94. 7 97. 7 102. 1 94. 0 109. 2 105. 0 106. 8 i % av arbetskraften 3. 9 3. 8 7. 7 3 3. 6 6. 8 2. 9 3. 4 6. 1 2. 9 i miljarder U SD 4. 548 5. 838 1 i miljoner U SD 12997. 2 -13308. 9 -311. 8 1010. 7 -117. 4 669. 2 2470. 0 14016. 4 -14905. 3 -888. 8 733. 0 -20. 2 -49. 7 3371. 1 21462. 4 -25140. 3 -3677. 8 1842. 0 -105. 7 -1369. 1 8232. 6 21702. 5 -27674. 3 -5971. 8 1785. 1 -679. 9 -4476. 4 4072. 3 -3029. 3 -2371. 6 -7458. 1 828. 0 Inflationstakt: Procentuell förändring av det årliga genomsnittet under det föregående året - helhetsindex (uppgifterna är baserade på nationella konsumentprisindex, som inte är helt jämförbara). Volymindex för industriproduktionen: Industriell verksamhet omfattar områdena utvinning av mineral, tillverkning samt el-, gas-, och vattenförsörjning (enl. NACE-klassifikationens avdelningar C, D och E). Under 1993-94 baseras det sammanlagda industriproduktionsindexet på omfattande undersökningar i företag med fler än 25 anställda, sedan 1995 med fler än 100 anställda, och på skattningar gjorda med hjälp av kvartalsvisa urvalsundersökningar i företag med upp till 24 (eller 99) anställda samt hos fysiska personer - affärsmän som inte är registrerade i handelsregistret. Branschvisa index omfattar däremot t. o. m. 1994 års utgång endast företag med fler än 25 anställda och från 1995 företag med fler än 100 anställda. Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion: Index baserade på utvärderingen av individuella produkter ur jordbrukets bruttoproduktion. Fasta priser avser 1989. Arbetslöshet (enligt ILO:s metod): Den procentuella andelen arbetslösa av arbetskraften. Denna siffra har erhållits från AKU (Eurostats arbetskraftsundersökning) med beaktande av följande ILO-defmitioner och rekommendationer: där Arbetskraften - arbetslösa personer och sysselsatta i enlighet med ILO:s definitioner nedan. Sysselsatta alla personer äldre än 15 år, som under referensperioden förvärvsarbetat minst en timme som anställda, egna företagare, medlemmar i kooperativ eller medhjälpande familjemedlemmar. Medlemmar i de väpnade styrkoma och kvinnor som har föräldraledighet omfattas. Arbetslösa alla personer äldre än 15 år, som för tillfället uppfyller ILO-definitionens alla tre villkor för att klassificeras som arbetslösa: (i) saknar arbete, (ii) aktivt söker arbete och (iii) kan påbörja ett arbete inom två veckor. Personer som genomför obligatorisk militärtjänst ingår inte i gruppen anställda, vilket dock kvinnor på förlängd föräldraledighet gör. Bruttoutlandsskuld : Skulden tas från OECD:s statistik över utlandsskulder. Betalningsbalans: Uppgifterna har hämtats från IMF:s databas. Deras jämförbarhet med motsvarande EU-statistik kan inte garanteras, men betalningsbalansen sammanställs i princip i överensstämmelse med lMF-standarder. Handelsbalansen sammanställs i överensstämmelse med principerna för betalningsbalansen. Både export och import anges i fob-värden. Nettolöner omfattar direkta inkomster, finansiella och andra investeringsinkomster samt löner och kollektiva avgifter. Bytesbalans enligt definitionen i IMF:s 5:e handbok, kapitaltransfereringar omfattas ej. Reserver: betyder förändringar i reservtillgångar under året; (+) innebär en ökning, (-) innebär en minskning i reservtillgångarnas värde. 109 UTRIKESHANDEL Import och export (löpande priser) - Import - Export - Handelsbalans Volymindex för utrikeshandel - Import - Export Fördelning av importen enligt SITC (löpande priser) - (0+1 ) livsmedel och levande djur, dryckesvaror och tobak - 2 råvaror, icke ätbara - 3 mineraliska bränslen och smörjoljor - 4 animaliska och vegetabiliska oljor etc. - 5 kemikalier och närstående produkter - 6 bearbetade varor grupperade i huvudsak efter material - 7 maskiner och transportmedel - 8 diverse färdiga varor - övriga varor Fördelning av exporten enligt SITC (löpande priser) - (0+1) livsmedel och levande djur, dryckesvaror och tobak - 2 råvaror, icke ätbara - 3 mineraliska bränslen och smörjmedel - 4 animaliska och vegetabiliska oljor etc. - 5 kemikalier och besläktade produkter - 6 bearbetade varor klassificerade främst efter material - 7 maskiner och transportmedel - 8 diverse färdiga varor - varor som inte klassificerats på annat ställe Prisindex för utrikeshandel - Import - Export 1992 1993 1994 i miljoner USD 1995 1996 12860 13206 346 14971 14255 -716 25265 21657 -3608 27824 21918 -5906 föregående år = 100 106. 7 119. 1 114. 2 102. 6 123. 7 105. 7 109. 6 100 % av den totala importen 7. 5 5. 8 15. 5 0. 3 9. 8 10. 3 41. 5 9. 3 0 8. 8 6. 5 5. 7 0. 1 9. 2 32. 3 25. 4 12 7. 3 5 11. 1 0. 4 12. 1 15. 9 36. 1 11. 7 0. 4 8. 2 4. 9 10 0. 4 13. 1 16. 5 35 11. 9 i % av den totala exporten 7. 8 6. 1 6. 2 0. 2 9. 5 29. 9 27. 6 12. 7 6. 5 6. 8 5. 7 0. 3 10 30. 5 25. 9 14. 3 6. 3 4. 5 7. 8 0. 3 11. 8 20. 3 37. 1 11. 9 5. 6 5. 2 4. 3 0. 2 9. 3 32. 2 30. 4 12. 8 6. 5 3. 7 8. 7 0. 3 11. 8 19. 3 38. 2 11. 5 5. 1 4. 7 4. 5 0. 2 9. 1 28. 8 32. 7 14. 9 föregående år = 100 98. 8 102. 3 100. 6 103. 9 104 104. 6 102. 8 103. 5 Import och export (löpande priser), volymindex för utrikeshandel och fördelning av importen enligt SITC (löpande priser): Uppgifterna om handeln omfattar återexport, handel med tjänster och handelsutbyte med tullfria zoner samt handel med licenser, know-how och patent. Uppgifterna är baserade på specialhandelssystemet och uppdateras kontinuerligt. För 1994: uppgifterna bygger på den metod som användes t. o. m. 1995. Fr. o. m. 1995: uppgifterna bygger på den metod som använts sedan 1 januari 1996. Klassifikation av handeln: Tjeckiska republiken använder en råvaruklassificering i enlighet med Kombinerade nomenklaturen. Importer beräknas på basis av/oé-värden och noteras den dag varan släpps ut på marknaden i landet. Exporter beräknas på basis av/oA-värden och noteras den dag varan passerar tullgränsen. Tullens statistik används för övervakning av utrikeshandeln. Vid omräkningen av den nationella valutan till USA-dollar har Eurostat använt Internationella valutafondens genomsnittliga växelkurs för året. Prisindex för utrikeshandel: Prisindexen har beräknats med hjälp av "enhetsvärde"-metoden. 110 UTRIKESHANDEL Fördelning av importen efter huvudländer (löpande priser) i % av den totala importen 1992 1993 1994 1 1995 1996 l:a handelspartnern 2:a handelspartnern 3:e handelspartnern 4:e handelspartnern 5:e handelspartnern övriga D 26. 3 1) 25. 4 1) 25. 5 D 25. 8 D 29. 8 Kl) 20. 2 SK 17. 4 SK 14. 2 SK 13. 1 SK A 9. 1 RU 9. 8 RU 8. 4 RU 8. 9 RU US I/F 5. 4 4. 7 29. 6 A I D SK A I RU 7. 8 4. 7 34. 9 26 21. 5 6 5 4. 5 37 A I 8. 1 5. 1 38. 7 A I i % av den totala exporten D SK A 1 RU 29. 4 !6. 4 7. 1 4. 4 3. 9 38. 8 D SK A PL 1 6. 9 5. 8 39. 5 31. 8 16. 2 6. 5 5. 4 4 36. 1 I A D SK A FL I 9. 6 7. 4 5. 9 5. 7 41. 6 1 35. 9 14. 3 6. 5 5. 6 3. 3 34. 4 Fördelning av exporten efter huvudländer (löpande priser) l:a partnern 2:a partnern 3:e partnern 4:e partnern 5 :e partnern övriga D 33. 3 RU A PL 8. 5 7. 4 5. 7 5 40. 1 Fördelning av exporten eller huvudländer 1996 huvudländer 1996 fördelning av importen eller Structure of export by main partners in 1996 Structure of import by main partners in 1996 34. 4% Österrike Tyskland Frankrike Italien PL RU SK US Polen Ryssland Slovakien USA 111 SOCIALA INDIKATORER Folkmängd den 1 januari 1991 1992 1993 1994 1995 10304. 61 10312. 55 10325. 7 10334 10333 Folkmängden efter ålder den 1 januari 1995 i % av den totala befolkningen å0_14 ål5_24 å25_44 å45_64 å65_ Levande födda Döda Spädbarnsdödlighet - Under 1 år - Dödfödda Giftermål Äktenskapsskillnader Äktenskapstal brutto Äktenskapsskillnadstal brutto Naturlig folkökning Nettomigration Folkökning totalt Summerad fruktsamhet Spädbarnsdödlighet Dödfödda Återstående medellivslängd -Män - Kvinnor Återstående medellivslängd -Män - Kvinnor totalt antal 129354 124290 121705 120337 121025 11X185 106618 117497 1343 496 71973 29366 7 2. 9 0. 5 0. 3 0. 8 1. 86 10. 38 3. 82 1204 437 74060 28572 1020 445 66033 30227 per 1000 av befolkningen 847 336 58440 30939 7. 2 2. 8 0. 1 1. 2 1. 3 1. 70 9. 89 3. 58 68. 7 76. 6 6. 4 2. 9 0. 3 0. 5 0. 8 1. 70 8. 40 3. 66 vid födseln 69. 3 76. 4 vid 65 års ålder 5. 7 3. 0 -1. 1 1 -0. 1 1. 40 7. 90 3. 14 69. 5 76. 6 18. 9 16. 5 27. 9 23. 6 13. 1 5. 3 3. 0 7. 7 70 76. 9 12. 7 16. 2 Spädbarnsdödlighet: Uppgifterna avser 1994. Barn födda 1993 och 1994 som dött, innan de fyllt ett är, under år 1994. Spädbarnsdödlighet: Uppgifterna avser 1994. Barn födda 1993 och 1994 som dött, innan de fyllt ett år, under år 1994. 112 ARBETSMARKNADEN Förvärvsarbctsfrekvens (ILO:s metod) Genomsnittlig sysselsättning Arbetslöshet inom olika åldersklasser (ILO:s metod) - totalt - under 25 år - 25 år eller äldre Öppet arbetslösa (i slutet av perioden) 1993 | 63. 3 1994 | i % av Iwfolkningcn äldre On 15 år 1995 | 1996 63. 3 i 1 000-tal 62. 8 62. 6 3420 3369 3123 3030 3. 9 i % av arbetskraften 3. 8 7. 7 3 3. 6 6. 8 2. 9 i % av den förvärvsarbetande befolkningen 3. 5 3. 2 2. 9 3. 4 6. 1 2. 9 3. 5 1993 1994 1995 1996 Index över genomsnittlig betald sysselsättning enligt NACE-klasser Föregående år = 100 -Jordbruk, jakt, skogsbruk och fiske - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning - Byggnads- och anläggningsarbeten - Transport, magasinering och kommunikation Index över nominella månadslöner enligt NACE-klasser - Jordbruk, jakt, skogsbruk och fiske - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning - Byggnads- och anläggningsarbeten - Transport, magasinering och kommunikation Index över månadslöner - nominella - reala 82. 5 91. 1 119. 6 117 123. 8 121. 5 130 123. 3 125. 3 103. 7 87. 4 90. 1 95. 3 102. 7 104. 5 96. 6 115 113. 2 117. 3 117. 3 116. 7 120 118. 5 107. 7 80. 2 89. 5 88. 7 97. 5 100. 2 98. 7 117. 3 114. 8 118. 4 118. 8 115. 9 121. 1 118. 5 108. 6 95. 3 92. 3 96. 4 98. 2 98. 7 98. 9 113. 9 115. 8 117. 5 119. 1 114 118. 8 118 108. 5 Förvärvsfrekvens (ILO:s metod): procentuell andel av arbetskraften i den totala befolkningen över 15 år. Denna siffra har erhållits från AKU (Eurostats arbetskraftssundersökning) med beaktande av följande ILO-definitioner och rekommendationer: där: Arbetskraften - arbetslösa personer och sysselsatta i enlighet med ILO:s definitioner nedan. Sysselsatta alla personer äldre än 15 år, som under referensperioden förvärvsarbetat minst en timme som anställda, egna företagare, medlemmar i kooperativ eller medhjälpande familjemedlemmar. Medlemmar i de väpnade styrkoma och kvinnor som har föräldrarledighet omfattas. Arbetslösa alla personer äldre än 15 år, som för tillfället uppfyller ILO-definitioncns alla tre villkor för att klassificeras som arbetslösa: (i) saknar arbete, (ii) aktivt söker arbete och (iii) kan påbörja ett arbete inom två veckor. Arbetslöshet (enligt ILO:s metod): Procentuell andel arbetslösa av arbetskraften. Denna uppgift har erhållits från AKU (Eurostats arbetskraftsundersökning) med beaktande av följande ILO-definitioner och rekommendationer (se ILO-definitionerna ovan). Personer som genomför obligatorisk militärtjänst ingår inte i gruppen anställda, vilket dock kvinnor med förlängd föräldraledighet gör. Genomsnittlig sysselsättning och index över genomsnittlig betald sysselsättning enligt NACE-klasser: Uppgifterna för företagssektorn omfattar verksamheter med 25 eller fler anställda, från första kvartalet 1995 omfattas företag med 100 eller fler anställda inom industri, handel samt hotell- och restaurangverksamhet. Uppgifterna omfattar alla organisationer som finansieras eller subventioneras via den offentliga sektoms budget samt personer som har ett andra arbete. Medlemmar av de väpnade styrkoma, lärlingar samt anställda som har föräldraledighet eller förlängd föräldraledighet omfattas inte. Öppet arbetslösa (i slutet av perioden): Öppet arbetslösa i procent - procentuell andel arbetslösa av den aktiva befolkningen inom den civila sektorn, baserat på arbetskraftsundersökningen (AKU). Fram till första kvartalet 1994 baserades den aktiva befolkningen på adminstrativa register (exkl. de väpnade styrkoma); sedan andra kvartalet 1994 består den aktiva befolkningen, i enlighet med AKU, av förvärvsarbetande(inkl. de väpnade styrkoma) och öppet arbetslösa. Index över månadslöner: Indexen för de reala månadslönerna härleds från indexet för de nominella *r«Äolönema dividerade med konsumentprisindex. Uppgifterna för företagssektorn omfattar verksamheter med 25 eller fler anställda, från första kvartalet 1995 omfattas företag med 100 eller fler anställda inom industri, handel samt hotell- och restaurangverksamhet. Uppgifterna omfattar alla organisationer som finansieras eller subventioneras via budgeten samt personer som har ett andra arbete. Medlemmar av de väpnade styrkoma, lärlingar samt anställda som har föräldraledighet eller förlängd föräldraledighet omfattas inte. 113 OFFENTLIGA FINANSER Statsbudgeten - Statsbudgetens inkomster - Bidrag - Statens konsoliderade utgifter -Offentliga sektoms konsoliderade utgifter - Statens konsoliderade underskott/överskott -Offentliga sektorns underskott/överskott 1990 1991 1992 1993 1994 1995 i miljarder i nationell valuta 385. 03 425. 63 486. 50 383. 32 445. 12 1. 71 3. 97 441. 21 521. 27 -15. 58 -14. 38 499. 36 596. 35 -12. 86 -15. 77 Statsbudgeten i % av bruttonationalprodukten - Statens konsoliderade utgifter -Offentliga sektoms konsoliderade utgifter - Statens konsoliderade underskott/överskott -Offentliga sektoms underskott/överskott 42. 1 48. 9 0. 2 0. 4 42. 5 50. 2 -1. 5 -1. 4 41. 2 49. 2 -1. 1 -1. 3 Statsbudgeten: Dessa uppgifter avser staten och den offentliga sektorn och är samma uppgifter som publicerats i IMF:s Government Finance Statistics Yearbook (1996) (GFSY); inkluderade även i presentationen av landet i GFSY. Eftersom GFSY inte presenterar någon statistik för hela den offentliga sektorn, utan istället för enskilda delar av den, har de konsoliderade uppgifterna här erhållits genom en konsolidering av uppgifterna för staten och den offentliga sektorn med hänsyn till de transfereringar som registrerats. Trots att statistiken omfattar uppgifter för staten och offentliga sektorn enligt GFSY, kan det förekomma att uppgifterna inte är fullständiga om vissa statliga eller lokala enheter inte omfattats av statistiken. Ett mått på hur uttömmande uppgifterna är, kan erhållas genom att jämföra kommentaren över uppgiftemas täckning för enskilda stater med den uppställning över statliga eller lokala enheter som tillhandahålls. Uppmärksammas bör, att det underskott/överskott som används här motsvarar inkomster och bidrag minus utgifter, och inte tar hänsyn till upplåning minus amorteringar (se även nedan). Den balansering av transfereringar mellan offentliga sektoms olika delar som gjorts i tabellerna är begränsad till löpande transfereringar och kapitaltransfereringar bestående av fastställda bidrag samt löpande subventioner och kapitalsubventioner mellan olika delar av offentliga sektorn. Andra typer av transaktioner mellan den offentliga sektoms olika delar, t. ex. inbetalning av skatter och arbetsgivares kollektiva avgifter samt ömsesidiga inköp av varor och tjänster, klassas normalt inte som transfereringar inom offentliga sektorn. De har inte eliminerats vid konsolideringen. Huruvida avsaknaden av uppgifter angående löpande transfereringar och kapitalsubventioner beror på att sådana transfereringar ej förekommit, eller på att uppgifter om dem saknas är oklart. I samtliga fall har man, där informations saknas, utgått från att några transfereringar inte förekommit. a. Offentliga utgifter består av den offentliga sektorns kontanta utgifter för konsumtions- och kapitalvaror och tjänster, räntebetalningar och löpande transfereringar och kapitallransfcrcringar men undantar transaktioner som inte omfattar kontanta medel. b. Underskott/överskott motsvarar kontanta inkomster och kontanta bidrag minus kontanta utgifter. Detta sätt att beräkna underskott/överskott skiljer sig frän det sätt som används i GFS där underskott/överskott motsvarar kontanta inkomster och kontanta bidrag minus kontanta utgifter, minus nettoutlåning. Att man undantar nettoutlåningen (som enligt i GFS-metoden består av transaktioner med finansiella tillgångar och skulder som har ett politiskt mål och inte ett likviditetsmål) medför att den koncept med närmare här mätning nettoupplåning/nettoutlåning. En annan effekt av undantaget, är att intäkter från privatiseringar (klassificerade som återbetalningar enligt GFS-metoden) inte omfattas vid beräkningen av underskott/överskott i tabellerna (och därmed heller inte bidrar till att reducera underskottet). nationalräkenskapers underskott/överskott presenteras ligger som av 114 FINANSIELLA SEKTORN Monetära aggregat - Monetära aggregat M1 - Kvasipengar 1990 | 1991 | 1992 | 1993 Miljarder ( 10"') US dollur | 1994 | 1995 | 1996 12. 01 12. 03 15. 04 15. 99 17. 04 22. 04 17. 39 23. 61 Summa reserver (exklusive guld, i slutet av perioden) Miljoner (I0A6) US dollar Genomsnittlig ränta för kortfristiga lån - utlåning - inlåning Officiellt diskonto (i slutet av perioden) Växelkurs gentemot USD Periodens genomsnitt Vid periodens slut Växelkurs gentemot ECU Periodens genomsnitt Vid periodens slut 3789 6145 13843 12297 % per år 14. 07 7. 03 1 USD= CZK 13. 12 7. 07 8. 5 12. 8 6. 96 9. 5 12. 54 6. 79 10. 5 29. 153 29. 955 28. 785 28. 049 26. 541 26. 602 27. 145 27. 332 1 ECU =. CZK 34. 138 33. 420 34. 240 34. 501 34. 716 34. 961 34. 715 34. 247 Monetära aggregat: Pengar (Ml): Omfattar tidsbunden inlåningsräkning och sedlar och mynt som innehas av andra än banker. Kvasipengar (KP): Omfattar tidsbunden inlåning, sparande och inlåning av utländsk valuta. Vid omräkningen av den nationella valutan till US dollar har Eurostat använt sig av Internationella valutafondens växelkurser vid årets slut. Summa reserver (exklusive guld, i slutet av perioden): Statistiken angående officiella valutareserver har hämtats från IMF:s publikation International Financial Statistics (IFS) som ges ut månadsvis. Summa reserver (exklusive guld) har definierats som summan av centralbankens tillgångar i utländska valutor och andra (brutto-) fordringar pä fysiska eller juridiska personer med hemvist i ett annat land. Denna definition undantar fordringar i utländska valutor på fysiska eller juridiska personer med hemvist inom landet. Enligt definitionen värderas officiella valutareserver enligt de marknadsmässiga växelkurser och priser som råder vid utgången av den aktuella perioden. Uppgifterna om "Summa reserver (exklusive guld)" som publiceras i IFS kan skilja sig från de uppgifter som de nationella myndigheterna publicerar. Faktorer som kan bidra till skillnader är värderingen av fondens reserver eller en annan behandling av fordringar i valutor som inte är konvertibla. Växelkurs gentemot USD: Internationella valutafondens växelkurser enligt publikationen: "Statistiques Financières Internationales". Genomsnittlig ränta för kortfristiga lån: Uppgifterna har hämtats från IMF:s publikation International Financial Statistics (IFS) som ges ut månadsvis. Genonsnittlig ränta för kortfristiga in- och utlåning avser genomsnittet under en period. Utlåningsränta består i allmänhet av den genomsnittliga ränta som de banker som lämnar rapporter debiterar. Inlåningsränta avser genomsnittet av tidsbunden och icke tidsbunden inlåning eller genomsnittet för tidsbunden inlåning. Dessa uppgifter är inte alltid helt jämförbara mellan olika länder eftersom de representativa värdena från de rapporterande bankerna och vägningssystemen kan variera. 115 (förändringar INFLATION under 12 månader) Procentuell förändring av konsumentprisindex där den aktuella månaden jämförs med motsvarande månad under föregående år (t/t-12) jan feb mar apr maj jun jul aug sep okt nov dec 1993 1994 1995 1996 21. 2 11. 0 8. 9 8. 9 21. 9 21. 8 22. 0 21. 7 21. 8 21. 2 21. 5 20. 9 20. 0 18. 0 18. 3 9. 7 9. 4 8. 6 9. 4 9. 5 8. 9 9. 1 10. 1 8. 6 9. 3 10. 2 8. 7 9. 6 10. 0 8. 4 9. 7 9. 6 9. 4 10. 2 10. 5 10. 7 10. 6 10. 1 8. 9 9. 6 8. 6 8. 8 8. 1 8. 6 8. 1 8. 6 7. 8 8. 6 25. 0 Inflation (% förändring av KPI) mar maj Ju' on ' nov j mar maj jul cm seP nov nan-93 jan-94 mar maj Ju' cpn seP nov mar maj Ju' u*n s ep nov jan-95 jan-96 Inflation (förändringar under 12 månader): Inflationen (förändringen under 12 månader) är den procentuella förändringen av konsumentprisindex där den aktuella månaden jämförs med motsvarande månad under föregående år. Inflationen beräknas nationellt och kan därför inte alltid jämföras mellan kandidatländerna och de länder som använt EU:s metod för djupt skuldsatta fattiga länder (olika metoder, principer och praxis vid beräkningen av konsumentprisindex). 116 INDUSTRI Fördelning av BNP efter näringsgren (NACE, löpande priser) - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning Volymindex för industriproduktion efter NACE-klass - Totalt - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning 1993 | 1994 | i % av bruttonationalprodukten 1995 | 1996 3. 7 26. 7 6. 6 94. 7 92. 9 92. 3 95. 2 2. 8 26. 3 5. 7 föregående år = 100 102. 1 100. 6 100. 1 97. 2 2. 4 26. 6 5. 1 109. 2 98. 6 108. 2 103. 4 2. 2 26. 6 5 106. 8 105 105. 5 102. 5 Volymindex för industriproduktion efter NACE-klass - Totalt - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning 1993Q1 1993Q2 1993Q3 1993Q4 1994Q1 1994Q2 1994Q3 1994Q4 motsvarande period under föregående år = 100 96 92 94 95 93 93 90 97 95. 96 91 99 99 98 98 88 101. 6 97. 6 100. 6 96. 3 106. 2 106. 4 102. 9 94. 8 102. 6 101. 3 99. 3 110. 6 1995Q1 1995Q2 1995Q3 1995Q4 1996Q1 1996Q2 1996Q3 1996Q4 motsvarande period under föregående år = 100 108. 2 97. 1 106. 4 102. 9 107. 4 95. 6 105. 8 104. 3 107. 61 100. 5 106. 7 101. 8 113. 2 101. 0 113. 7 104. 3 109. 7 110. 1 107. 4 109. 8 106. 6 102. 4 105 97. 9 109. 1 114 108. 9 105. 9 102. 6 95. 5 101. 3 96. 9 Fördelning av BNP efter näringsgren (NACE, löpande priser): beräknas till faktorkostnad. Volymindex för industriproduktion efter NACE-klass: Industriproduktion omfattar områdena utvinning av mineral, tillverkning samt el-, gas-, och vattenförsörjning (enl. NACE-klassifikationens avdelningar C, D och E). Under 1993-94 baseras indexet för den sammanlagda industriproduktionen på omfattande undersökningar i företag med fler än 25 anställda - fr. o. m. 1995 med fler än 100 anställda - och på skattningar gjorda med hjälp av kvartalsvisa urvalsundersökningar i företag med upp till 24 (eller 99) anställda samt för fysiska personer - affärsmän som inte är registrerade i handelsregistret. Branschvisa index omfattar däremot t. o. m. 1994 års utgång endast företag med fler än 25 anställda och från 1995 företag med fler än 100 anställda. INFRASTRUKTUR Järnvägsnät Järnvägstransporter - godstrafik - passagerartrafik 1991 1992 1993 1994 1995 i km per 1000 km2 119. 9 119. 7 119. 8 119 120 i miljoner ton resp personkilometer 25579 8548 24401 8481 25459 8023 i 1000 av befolkningen Antal telefonanslutningar 303| 314| 324| 342| 360 invånare Antal invånare per personbil 4. 2| 4. 11 3. 5| 3. 5| 3. 3 117 JORDBRUK Landareal efter markanvändningskategori i lOOOhectar 1992 1993 1994 1 1995 1996 - totalt -jordbruksmark - skog - åkermark - permanent betes- och ängsmark Jordbruksmark efter rättslig status - statliga företag - kooperativ - övriga 7886 4283 2629 3175 872 7887 4282 2629 3173 873 7887 4281 2630 3158 886 7887 4280 2630 3143 902 7887 i % av jordbruksmarken 14 49. 6 36. 4 4. 5 41. 9 53. 6 Andel av BNP 1992 1993 1994 1995 1996 i % iiv U N I' - Jordbruk, jakt, skogsbruk och fiske (NACE A+B) 6. 5 5. 8 5. 2 5 Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion Huvudgrödor efter areal - Spannmål - därav: vete - Potatis - Sockerbetor - Foderbetor Huvudgrödor efter avkastning - Spannmål - därav vete - Potatis - Sockerbetor - Foderbetor Försäljning eller förmedling av slaktdjur - svin - nötkreatur - fjäderfä Husdjursavel (i slutet av perioden) - nötkreatur - därav kor - får - svin - därav: suggor Föregående år 100 97. 7 94 105 99. 8 i 1000 hektar 1607 783 105 107 12 1660 812 77 91 12 i 100 kg/hektar 40. 3 42. 2 228. 2 402. 6 445. 8 40. 8 45. 7 159. 9 356. 0 353. 5 1589 759 111 125 10 41. 3 45. 0 177. 4 309. 7 339. 0 1580 832 78 94 12 41. 8 46. 0 170. 5 394. 9 374. 9 1583. 1 799 85 104 42. 0 46. 7 211. 8 415 377. 3 1992 1993 1994 1995 1996 i 1000 ton levande vikt 536. 1 402. 8 153. 2 582. 2 390. 3 113. 3 515 313. 3 109. 9 565. 8 322. 9 140 607 310. 4 132. 1 Antal per 1000 ha jordbruksmark 523 200 50 474 179 45 465 178 29 Antal per 1000 ha åkermark 1287 93 1220 92 1210 97 445 168 26 1290 Andel av BNP beräknas till faktorkostnad Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion: Index baserade pä utvärderingen av individuella produkter ur jordbrukets bruttoproduktion. Fasta priser avser 1989. Försäljning eller anskaffning av slaktdjur: Uppgifterna avser försäljning av jordbrukets huvudprodukter 118 Czech Republic 1993 A/ Country boundary A/ Main railway line Ferry connection V Motorway V National road, Double lane National road Principal road /V Main navigable waterway Selected major settlements: (1 000 inhabitants) 200 - 250 O • • • 250 - 500 5 0 0 -1 000 > 1 000 General information about the country: Age groups (in years): ! I <15 WÊÊ 15- 65 •1 >65 Living standard (In 1993): ECU 2 625 (QDPparoaplta) Area: 78 864 km2 Administrative regions: 8 Population: 10 333 800 Sourca: Czach Statistic*] Offtea Cartography and goograptilo Information managamant: Q I 8 00 eurostat Czech Republic 1993 Legend: A/ Country boundary A/ Region boundary COUNTRY NAME REGION NAME C1TYNAME Selected major settlements: (1 000 inhabitants) 200 - 250 O • • • 250 - 500 5 0 0 -1 000 > 1 000 General information about the country: Age groups (in years): gt\ s <15 1. 5 - 65 >65 Living standard (in 1993): ECU 2 625 (GOP par capita) Area: 78 864 km2 Administrative regions: 8 Population: 10 333 800 8ouroa: Czach Statlatical Offloa Cartography and olographic Information managamant: QISCO Sä eurostat ISSN 1024-4506 KOM(97) 2009 slutlig DOKUMENT SV 11 01 06 Katalognummer : CB-CO-97-377-SV-C ISBN 92-78-22901-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg