title: Meddelelse fra Kommissionen om forvaltningen af toldpræferenceordningerne

eurovoc_concepts:
administrative cooperation
customs fraud
tariff preference
trade policy

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 23. 07. 1997 KOM(97) 402 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN OM FORVALTNINGEN AF TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN OM FORVALTNINGEN AF TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE Toldpræferenceordningernes betydning (resumé) Fællesskabet anvender som verdens største handelsblok denne økonomiske magt i forbindelse med sine eksterne politikker, i hvilke toldpræferenceordningerne er et af de vigtigste operationelle instrumenter. udviklingsbistand, Disse ordninger, som gradvis har faet større betydning (de vesteuropæiske landes associering, CØE-landene, Middelhavspolitikken, større samhandel med de asiatiske lande), omfatter i øjeblikket særdeles store handelsmængder. Fra at have været undtagelser er de ofte gået hen og blevet almindeligt anvendte, og de spiller en vigtig rolle i Fællesskabets eksterne politikker og i de økonomiske aktørers strategier. før-tiltrædelsesstrategien for En global problematik Kommissionen finder, at de funktionssvigt, der er konstateret i anvendelsen af ordningerne, selvom de giver sig udslag i toldmæssige problemer, skal ses i et bredere politisk spektrum. Kravet om at få klarlagt betingelserne for anvendelsen af disse ordninger indebærer desuden, at man tager hensyn til målene hermed, som er at fremme udviklingen i de lande (særlig efter Singapore), anspore samarbejdet med præferenceberettigede partnerlandene og forberede kandidatlandenes integration i forbindelse med tiltrædelse. En højst politisk interesse for Fællesskabet som helhed Europa-Parlamentet er stærkt interesseret i dette problem og dets to hovedaspekter, bekæmpelsen af svig og Fællesskabets eksterne udviklingspolitik. På baggrund af konstateringen af funktionssvigtene anmodede Rådet i sin afgørelse af 28. maj 1996 Kommissionen om bl. a. at undersøge betingelserne for opkrævning af toldskyld. Undersøgelsen bør for at være nyttig søge at forlige to mål, som ikke er indbyrdes modstridende: - at lette handelen - at bekæmpe den svigagtige udnyttelse af disse ordninger, således at toldpræferencerne kun indrømmes til dem, de er møntet på. Analyse af funktionssvigtene i præferenceordningerne med henblik på at styrke disse ordninger Selve meddelelsen bør indeholde to dele: For det første en omhyggelig analyse af funktionssvigtene, og for det andet på baggrund af denne analyse en række forslag til ændringer af anvendelsesbetingelserne. Toldpræferenceordningernes aktører Toldpræferenceordningernes aktører er ofte ansvarlige, men undertiden også ofre for denne situation. - EF 's erhvervsdrivende, som brugere og begunstigede af disse ordninger er de også dem, der først berøres af funktionssvigtene; dette gælder især importørerne, som er debitorer for toldskylden. I den sammenhæng er det fast retspraksis, at importørerne pålægges byrden med den kommercielle risiko, der er forbundet med anvendelsen af disse ordninger; - Medlemsstaternes toldmyndigheder, deres ansvar i anvendelsen af disse ordninger er omfattende, i og med at de skal konstatere svig, fejl i anvendelsen af ordningerne og opkrævning af omgået told; - De præferenceberettigede landes myndigheder, som har ansvaret for at udstede oprindelsescertifikater; - Tredjelandenes producenter og eksportører, som skal anmode tredjelandenes myndigheder om udstedelse af oprindelsescertifikater. Hvad skal der gøres? Der kan bl. a. andet foreslås følgende løsninger: - at løse tidligere tilfælde på grundlag af de bestemmelser, der var gældende på det tidspunkt, hvor de påviste kendsgerningerne fandt sted, og i overensstemmelse med retspraksis, som konstaterer, at tilliden til et oprindelsescertifikat normalt ikke er beskyttet, idet dette element udgør en "almindelig erhvervsrisiko"; - at genetablere tilliden til disse ordninger, især ved at sørge for, at medlemsstaterne, som er hovedansvarlige for ordningernes anvendelse, anvender dem på ensartet og harmoniseret vis; - i alles interesse at ansvarliggøre samtlige aktører i ordningerne, således at de opfylder deres forpligtelser på området, og at sætte dem i stand til at kunne gøre dette; - at lovgive i det omfang, der er behov herfor. Indholdsfortegnelse 1. INDLEDNING 1. 1 Toldpræferenceordningerne: Fællesskabet i centrum for den mest af præferenceaftaler samling eller omfattende præferencehandelsordninger 7 7 /. 2 Mange funktionssvigt i gennemførelsen af toldpræferenceordningerne 7 1. 3 Formålet med meddelelsen 2. TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNES BAGGRUND, BETYDNING OG FORM 2. 1 Politisk, historisk og geografisk baggrund 2. 2 En grundlæggende politisk og økonomisk betydning 2. 3 Toldpræferenceordningerne: to juridisk forskellige former 3. TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNES FUNKTION 3. 1 Samhandelsområder, som er omfattet af ordningerne 3. 2 Præferenceoprindelsesregler 3. 2. 1 Præferenceoprindelsesreglernes formål 3. 2. 2 Grundmekanismerne for præferenceoprindelsesreglerne 4. AKTØRERNE I TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE 4. 1 De økonomiske aktører 4. 1. 1 De erhvervsdrivende uden for Fællesskabet 4. 1. 2 Fællesskabsimportører 4. 1. 3 Importører i god tro og kommerciel risiko 4. 2 Depræferenceberettigede landes myndigheder 4. 3 Medlemsstaternes myndigheder 5. FUNKTIONSSVIGTENE I TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE ANVENDELSEN AF 5. 1 De forskellige former for uregelmæssigheder eller svig inden for præferenceoprindelse 4 8 9 9 9 10 10 10 10 10 11 12 12 12 12 12 13 14 15 15 5. 2 Berørte produkter 16 5. 3 De erhvervsdrivendes og myndighedernes ansvar for funktionssvigtene 16 5. 3. 1 Erhvervsdrivende uden for Fællesskabet 5. 3. 2 Fællesskabets erhvervsdrivende 5. 3. 3 De præferenceberettigede landes myndigheder 5. 3. 4 Medlemsstaternes myndigheder 5. 4 Importørernes klager 16 17 17 18 18 5. 5 Funktionssvigtene i forbindelse med de mindst udviklede lande 19 6. KONSEKVENSERNE AF VANSKELIGHEDERNE MED AT ANVENDE TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE 6. 1 Konsekvenser for fællesskabspolitikkerne 6. 1. 1 Konsekvenser for producenterne 6. 1. 2 Konsekvenser for importørerne 6. 2 Økonomiske konsekvenser for tredjelandene 6. 3 Konsekvenser for medlemsstaterne og Kommissionen 7. TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNES FREMTID 7. 1 Forberedelsen af udvidelsen og dens virkninger for toldpræferenceordningerne 7 2 Mindskelse af de toldmæssige fordele for visse produkter 7. 3 Tilpasning af oprindelsesreglerne til de nye forhold, der gælder for den internationale handel 8. KOMMISSIONENS VALG 9. NØDVENDIGE FORANSTALTNINGER FOR AT AFHJÆLPE FUNKTIONSSVIGTENE I TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE 9. 1 Igangværende foranstaltninger 9. 1. 1 Modernisering af præferenceoprindelsesreglerne 9. 1. 2 Overdragelse af forvaltningen af toldpræferenceordningerne til de præferenceberettigede landes toldmyndigheder 5 19 19 20 20 20 21 21 21 22 22 22 23 23 23 24 9. 1. 3 Bevidstgørelse af de præferenceberettigede lande 9. 1. 4 Kontrol med den praktiske anvendelse i Fællesskabet af præferenceordningerne 9. 2 Instrumenter: nuværende situation og lakuner. 9. 2. 1 Nuværende instrumenter 9. 2. 2 Lakuner og manglende instrumenter 9. 3 Aktioner, der skal iværksættes 9. 3. 1 Tilskyndelse til skærpet overholdelse af gældende bestemmelser 9. 3. 2 Afhjælpning af lakuner gennem hensigtsmæssige bestemmelser 9. 3. 3 Iværksættelse af ledsageforanstaltninger til komplettering af forskrifterne 9. 3. 4 Forberedelse af fremtiden 24 25 25 25 26 27 27 28 28 29 Bilag I : a) Liste over aftaler og andre toldpræferenceordninger (1. 7. 1997) b) Liste over toldunioner, som Fællesskabet er part i c) Interne foranstaltninger II: Påviste tilfælde af svig 1. INDLEDNING I medfør af bestemmelserne i traktatens artikel 152 (afgørelse nr. 96/C 170/01 af 28. maj 1996 om efterfølgende opkrævning af toldskyld1) har Rådet anmodet Kommissionen om at foretage en undersøgelse med henblik på at finde en samlet af løsning toldpræferenceordningerne, disse inddrivelsesproblemer skyldes til dels de uregelmæssigheder, der begås af de præferenceberettigde tredjelandes myndigheder, og som ikke med rimelighed kunne opdages af EF's erhvervsdrivende. inddrivelsesproblemerne; i herunder forbindelse med anvendelsen problemer særlig visse på Samtidig med at imødekomme Rådets anmodning finder Kommissionen, idet den allerede tidligere har konstateret behovet herfor, at det er nødvendigt også at behandle en række andre aspekter af toldpræferenceordningernes anvendelse, hvor der kan konstateres mange funktionssvigt. Løsningerne på disse funktionssvigt bør søges under hensyntagen til de forpligtelser, Fællesskabet har påtaget sig i forbindelse med udviklingsbistand, nødvendigheden af at styrke de økonomiske forbindelser med de overholdelsen erhvervsdrivendes legitime interesser og EF-budgettet. toldforskrifterne, vore partnere, af 1. 1 Toldpræferenceordningerne: omfattende samling præferencehandelsordninger Fællesskabet af i centrum for præferenceaftaler den mest eller Fællesskabet er allerede på det generelle plan ubestrideligt verdens mest åbne marked, og det er i stor udstrækning takket være dets åbne handelspolitik, at det har formået at skabe sig en vigtig politisk plads på verdensplan. eller endvidere indgået aftaler med Fællesskabet har indrømmet toldpræferencer til henved 200 lande eller territorier. Det forholder sig faktisk sådan, at samtlige lande i verden, med undtagelse af USA, Japan og nogle få andre, nyder fordel af en EF-toldpræferenceordning (se bilag I). Dækningen for de enkelte produkter og præferencemargenen i forhold til MFN-satserne (mestbegunstigelses-sats) varierer fra den ene ordning til den anden. I øjeblikket anslås det, at ca. halvdelen af de varer, der importeres til Fællesskabet, indføres inden for rammerne af en af disse ordninger. På samme måde er også de toldunioner, som Fællesskabet er part i, omfattet af denne problematik. 1. 2 Mange funktionssvigt i gennemførelsen af toldpræferenceordningerne Kommissionen underrettes regelmæssigt af sine egne undersøgelses- og/eller kontroltjenester, Revisionsretten og medlemsstaterne om tilfælde af funktionssvigt i toldpræferenceordningerne. Den har allerede i nogen tid sammen med medlemsstaterne iværksat tilsynsforanstaltninger med henblik på at identificere de problemer, der opstår under anvendelsen af ordningerne. EFT nr. C 170 af 14. 6. 1996, s. 1. Det har vist sig, at disse funktionssvigt kan tilskrives den måde, hvorpå de forskellige de præferenceberettigede lande og i Fællesskabet) anvender eller ikke anvender disse ordninger, samt visse lovgivningsmæssige mangler. erhvervsdrivende (myndigheder aktører og i Som det vil fremgå nedenfor, er det den handelsmæssige fordel, der opnås især gennem ved uberettiget anvendelse af en præferencebehandling, i manglende iagttagelse af oprindelsesreglerne, der er hovedproblemet forbindelse med disse funktionssvigt. Foruden de negative toldmæssige konsekvenser (uberettiget indrømmelse af præferencetoldsatser) har denne uberettigede fordel også utilsigtede virkninger for handelspolitikken, herunder også de handelspolitiske aspekter, der er mest følsomme for Fællesskabets økonomi kvantitative kontingenter). af antidumpingforanstaltninger (omgåelse og De EF-missioner, der er gennemført i de præferenceberettigede lande, har vist, at den mistanke om svig, der var udgangspunktet for disse undersøgelser, i vid udstrækning var berettiget, idet de uregelmæssige transaktioner, der i denne forbindelse blev konstateret, i mange tilfælde udgjorde 70 til 100% af den kontrollerede import. Tabellen i bilag II giver en oversigt over den skade, som denne adfærd har forvoldt. Disse svigagtige fremgangsmåder, som er både politisk og økonomisk utålelige, udgør endvidere en trussel mod videreførelsen af ordningernes mål, fællesskabsindustriens konkurrence- og overlevelsesevne og et redeligt handelssamkvem. Dertil kommer, at den som de erhvervsdrivende bør kunne have til disse ordninger, i kraftig grad nedsættes; og endelig medfører problemet et stort tab af egne for Fællesskabet. indtægter legitime tillid, I betragtning af problemets omfang har Kommissionen besluttet at tage hele spørgsmålet op til overvejelse, og konklusionerne heraf fremstilles i denne meddelelse. 1. 3 Formålet med meddelelsen Formålet med denne meddelelse er derfor at analysere de funktionssvigt, der er konstateret i anvendelsen af de nævnte ordninger, i forhold til de mål, som disse sigter mod. Der skal også foretages en analyse af funktionssvigtenes årsager og konsekvenser for både Fællesskabet, de præferenceberettigede lande, de erhvervsdrivende og Fællesskabets egne indtægter, således at der kan foreslås hensigtsmæssige løsninger, der har et dobbelt formål: - at gøre anvendelsen af ordningerne mere effektiv gennem en påmindelse om det ansvar, der hviler på de forskellige aktører i såvel medlemsstaterne som de præferenceberettigede lande, uden at der skal være tale om at lade for hverken den funktionssvigtene; anden bære hovedansvaret eller den ene at opretholde respekten for Fællesskabets handelspolitik ved at sikre en harmonisk gennemførelse heraf og videreføre dens målsætning om støtte til udviklingen hos partnerne, især i de mindst udviklede lande. 2. TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNES BAGGRUND, BETYDNING OG FORM 2. 1 Politisk, historisk dg geografisk baggrund Fællesskabet forfølger sine bistandspolitiske mål ved hjælp af disse ordninger, som har dannet baggrunden for forhandlingerne om Lomé-konventionen eller ordningerne for de oversøiske lande og territorier (OLT). Inden for rammerne af De Forenede Nationer tilstår Fællesskabet ligeledes verdens mest omfattende ordning med generelle præferencer (GSP), hovedsagelig til fordel for landene i Asien og Latinamerika. Endvidere har Fællesskabet siden begyndelsen af 70'erne forberedt hver bølge af tiltrædelser gennem forhandlinger om handelsaftaler med henblik på en gradvis etablering af frihandel forud for de nye medlemsstaters egentlige tiltrædelse. Man har fulgt denne strategi over for landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), og følger den nu over for landene i Central- og Østeuropa (CØE-landene). Forud for alle de nye medlemsstaters successive tiltrædelser af Fællesskabet har der været eller vil der således være indgået aftaler om toldpræferenceordninger. Og endelig opretholder Fællesskabet tætte økonomiske forbindelser med sine nabolande, f. eks. Norge, Island (inden for rammerne af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde) og Schweiz (i EFTA), Middelhavslandene eller visse lande, som det har indgået toldunion med (Andorra, San Marino, Tyrkiet). 2. 2 En grundlæggende politisk og økonomisk betydning Inden for rammerne af disse ordninger importeres varer - især industrivarer - til Fællesskabet toldfrit eller til en nedsat toldsats. Generelt set indgår ordningerne som led i Fællesskabets handelspolitik og udgør en vigtig støtte for dets eksterne politikker. De spiller en afgørende rolle i oprettelsen af priviligerede bånd med partnere som f. eks. de tredjelande, der er medlemmer af EØS. De toldpræferencer, som ordningerne åbner mulighed for, udgør for de erhvervsdrivende en tilskyndelse til at hente forsyninger et et partnerland. Derudover udgør udviklingspolitisk instrument, som tager sigte på at gøre det lettere for udviklingslandene at afsætte deres produkter på EF-markedet og dermed fremme investeringer. Ordningernes endelige mål er i realiteten gradvis og harmonisk at fremme en bæredygtig økonomisk og social udvikling i disse lande. forarbejdning af råvarer, industrialisering og ordningerne i I den forbindelse henvises der til, at Kommissionen i sin meddelelse om forbedret markedsadgang for de mindst udviklede lande (KOM 97/156 endelig udg. af 16. april 1997) fremlagde sin analyse og sine mål vedrørende åbningen af fællesskabsmarkedet til fordel for disse lande for dermed at fremme deres integration i verdensøkonomien. Kommissionen har ligeledes fremlagt en grønbog om forbindelserne mellem den Europæiske Union og AVS-landene på tærsklen til det 21. århundrede, som tager sigte på at styrke de politiske og økonomiske forbindelser mellem Den Europæiske Union og AVS-staterne. 2. 3 Toldpræferenceordningerne: to juridisk forskellige former I overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastlagt af de instanser, der regulerer den internationale samhandel, kan toldpræferenceordninger antage en af de to nedenstående juridiske former, hvilket ikke er uden betydning for deres anvendelse. De kan være enten - aftalemæssige (aftaler), dvs. baseret på forhandlinger og oftest helt eller (EØS, EFTA, CØEL), Middelhavsaftaler, Lomé- delvis gensidige konventionen, toldunioner); eller - autonome, dvs. ikke baseret forhandlinger og ikke gensidige (OLT, GSP, visse lande i det tidligere Jugoslavien). 3. TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNES FUNKTION 3. 1 Samhandelsområder, som er omfattet af ordningerne Det er ikke al samhandel med de præferenceberettigede tredjelande, der nødvendigvis gennemføres inden for rammerne af disse ordninger. foregår Det forholder sig nemlig sådan, at selvom et land nyder fordel af toldpræferencer for visse produkter, betyder dette ikke, at al eksport af de rammerne Fællesskabets inden pågældende produkter indeholder præferenceordning. Alle præferenceaftaler og -arrangementer økonomiske og toldmæssige kriterier (nomenklatur, toldværdi og især oprindelsesregler), som produkterne skal opfylde for at være berettiget til præferencebehandling. For så vidt angår de produkter, der ikke er omfattet af ordningen eller ikke opfylder disse kriterier, skal der, når de indføres i Fællesskabet, betales fuld told i henhold til den fælles toldtarif (FTT). for Det bør ligeledes bemærkes, at ordningerne er fakultative. 3. 2 Præferenceoprindelsesregler Blandt de kriterier, der er nævnt under punkt 3. 1, er dem der er kendt som " oprindelsesregler" af afgørende betydning. Sædvanligvis findes disse regler i en protokol eller særskilt akt, som oftest er knyttet som bilag til de pågældende aftaler eller arrangementer. 3. 2. 1 Præferenceoprindelsesreglernes formål præferenceoprindelsesreglerne begrænse Formålet med præferencefordelen til partnerlandenes eller de præferenceberettigede landes produkter, uden at skabe handelsomlægninger, som er til skade for samhandelen med Fællesskabet. Under iagttagelse af disse principper sigter er at 10 disse regler mod dels at fremme den økonomiske integration på grundlag af gensidige fordele inden for rammerne af de aftalemæssige forbindelser, dels at bidrage til den industrielle udvikling i de præferenceberettigede lande ved at give dem midlerne til egen fordel at styre udnyttelsen af deres egne ressourcer. For at nå disse mål indeholder oprindelsesreglerne (som varierer lidt fra den ene ordning til den anden) normer, der tager sigte på at begrænse anvendelsen af råvarer fra lande, der ikke er præferenceberettigede, og på varig vis at opretholde hovedparten af forarbejdningsaktiviteterne i det pågældende partnerland eller præferenceberettigede land. imødekomme behovet For at suppleres oprindelsesreglerne af de såkaldte " kumulations" -bestemmelser, der gør det muligt for et præferenceberettiget land at anvende produkter med oprindelse i et andet præferenceberettiget land og/eller Fællesskabet. "Kumulationens" rækkevidde afpasses efter det integrationsniveau, der søges opnået. for økonomisk integration 3. 2. 2 Grundmekanismerne for præferenceoprindelsesreglerne I henhold til de protokoller om oprindelsesregler, der trådte i kraft i begyndelsen af året mellem Fællesskabet, EFT A-landene og CØE-landene1, er præferencebehandling f. eks. forbeholdt varer, der stammer fra disse lande, og som: - enten er fuldt ud fremstillet eller har undergået en tilstrækkelig bearbejdning i disse lande. (De kriterier, der i dette tilfælde skal opfyldes, er fastlagt for de enkelte produkter i et bilag til protokollerne); - har været toldpligtige og ikke har været genstand for en godtgørelse af den erlagte told for så vidt angår dele fra tredjelande, der er benyttet til fremstilling af produkter, som har undergået en tilstrækkelig bearbejdning, - er blevet indført direkte i Fællesskabet; - skal være ledsaget af et specifikt certifikat, der godtgør, at de er fremstillet på de påkrævede betingelser. Der indrømmes ligeledes præferencebehandling for: - varer, til hvis fremstilling der er indgået produkter med oprindelse i to partnerlande, f. eks. Fællesskabet og Slovakiet (bilateral kumulation); - varer, til hvis fremstilling der er indgået produkter med oprindelse i tre partnerlande eller mere, f. eks. Fællesskabet, Schweiz og Slovenien (diagonal kumulation); - varer, til hvis fremstilling der er indgået produkter med oprindelse i flere forskellige lande, som er medlemmer af en regional gruppering, f. eks. Vietnam, Indonesien og Singapore, som er medlemmer af ASEAN (regional kumulation); 1 Se f. eks. EFT nr. L 343 af 31. 112. 1996 vedrørende Europaaftalen EF/Tjekkiet 11 varer, der er fremstillet ved hjælp af successive forarbejdninger i f. eks. EØS (fuldstændig kumulation). 4. AKTØRERNE I TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE 4. 1 De økonomiske aktører Eftersom præferencebehandling er en facilitet, som tilbydes inden for rammerne af samhandelen med visse lande, indrømmes den ikke automatisk, men forudsætter et frivilligt skridt fra de økonomiske aktørers side: eksportøren skal foreslå eller acceptere at forsyne sin kunde med et certifikat, som giver ret til præferencen, og importøren skal beslutte at forelægge dette certifikat for toldmyndighederne, når varerne indføres. 4. 1. 1 De erhvervsdrivende udenfor Fællesskabet Eksportørerne skal efter at have sikret sig, at produkterne opfylder betingelserne for anvendelsen af præferencebehandling, indgive en formel for de kompetente ansøgning om udstedelse af oprindelsescertifikat myndigheder i eksportlandet og meddele dem alle relevante oplysninger. I betragtning af de finansielle fordele, der er forbundet med at indgive et oprindelsescertifikat, indgår dette som et element i forhandlingerne om kontrakten med fællesskabsimportøren (eller successive kontrakter i de tilfælde, hvor der optræder en mellemhandler, agent eller videreforhandler). Når oprindelsescertifikatet er udstedt, overgiver eksportøren det direkte eller gennem en mellemmand til importøren. 4. 1. 2 Fællesskabsimportører Det fremgår af de forhandlinger, der er nævnt under punkt 4. 1. 1, at importøren i praksis - inden ansøgningen er indgivet til myndighederne i eksportlandet til ham med eller uden oprindelsescertifikat. - ved, om varerne sælges Importøren er ansvarlig for, at alle oplysninger i indførselsangivelsen (art, oprindelse, værdi, mængde, ansøgning om præferencebehandling osv. ) er nøjagtige og bærer således over for medlemsstaternes myndigheder det juridiske ansvar for konsekvenserne af enhver form for unøjagtige oplysninger heri. 4. 1. 3 Importører i god tro og kommerciel risiko Af åbenlyse handelsmæssige og tekniske grunde (eftersalgsservice, sanitære spørgsmål osv. ) forsikrer importøren sig som regel om produkternes karakteristika før indgåelsen af kontrakter og under gennemførelsen heraf, hvilket betyder, at han uundgåeligt vil komme i besiddelse af relevante oplysninger med hensyn til disse produkters oprindelsesstatus. Importørens kendskab på dette område kan være passivt (oplysninger modtaget fra eksportøren) eller aktivt (når han kræver af sin leverandør, at der anvendes specifikke dele eller råvarer eller selv fremskaffer disse). 12 Kommissionen minder i den forbindelse om, at det i overensstemmelse med et EF-domstolens oprindelsescertifikats gyldighed normalt ikke er beskyttet, idet dette element udgør en almindelig "kommerciel risiko" l. sådan, at retspraksis forholder tilliden sig til Importøren kan således kun påberåbe sig god tro, såfremt de myndigheder, der er kompetente for udstedelsen af oprindelsescertifikater, har begået en aktiv fejl, dvs. hvis det er de kompetente myndigheder selv, som har skabt grundlaget for den begrundede forventning (se EF-domstolens dom af 14. maj 1996, sag nr. C 153/94 og C204/94 - "Feroe - Seafood"). I den sammenhæng bør det bemærkes, at de reelle situationer med " god tro", som importørerne regelmæssigt påberåber sig for derefter at søge at undgå at blive opkrævet afgifter, kun sjældent forekommer. I disse specifikke tilfælde udelukker selve begrebet " kommerciel risiko", at importørerne fritages fra at opfylde de forpligtelser, der er fastlagt i EF-toldkodeksen. Endvidere kan importørerne ganske udmærket - hvilket de også ofte gør - indsætte beskyttelsesklausuler i deres kontrakter, således at det er deres leverandører, der bærer ansvaret for de finansielle konsekvenser af eventuelle urigtige oprindelsesangivelser, ligesom det er tilfældet for mange andre elementer i transaktionen (kvalitet, kvalitet, leveringsbetingelser osv. ). 4. 2 De præferenceberettigede landes myndigheder er ikke altid toldmyndigheder Medlemsstaternes til på indførselstidspunktet selv at afgøre, om produkterne er berettiget til præferencer eller ej. I Fællesskabets aftaler og forskrifter vedrørende præferenceordninger fastlægges det, at det er de præferenceberettigede lande, som er ansvarlige for udstedelsen af oprindelsescertifikater inden for rammerne af et system, der skal bygge på samarbejde og tillid. stand i I den forbindelse skal tredjelandenes myndigheder udpege de myndigheder, der har ansvaret for på udførselstidspunktet at kontrollere, om produkterne opfylder betingelserne for præferencebehandling, før de imødekommer de ansøgninger om udstedelse af certifikater, der er indgivet af eksportørerne. Disse myndigheder er ligeledes forpligtede til (inden for visse frister) at meddele medlemsstaterne oplysninger, som gør disse i stand til i tvivlstilfælde på indførselstidspunktet eller derefter at sikre sig, at produkterne faktisk kan nyde fordel af præferencen. Betingelserne for de præferenceberettigede indgår i samtlige aftaler og arrangementer vedrørende præferenceordningerne under kapitlet om "metoderne for administrativt samarbejde". landes samarbejde 1 Sagen Van Gend & Loos NV; sag nr. 98 og 230/83 ; EF-domstolens dom af 13. 11. 1984. 13 4. 3 Medlemsstaternes myndigheder Det påhviler medlemsstaternes toldmyndigheder at kontrollere og antage indførselsangivelserne og foretage enhver kontrol, som måtte vise sig nødvendig, når varerne er indført på Fællesskabets toldområde. De autonome kontrolbeføjelser, som de i kraft af deres retslige kompetencer råder over, gælder således også for indførsler, der finder sted inden for rammerne af toldpræferenceordningerne. I betragtning af vanskelighederne med at undersøge på stedet, om produkterne har oprindelsesstatus, har de yderligere beføjelse til med henblik herpå at anmode de præferenceberettigede lande om bistand, jf punkt 4. 2. Medlemsstaternes myndigheder anmoder de præferenceberettigede landes myndigheder om dels at kontrollere ægtheden af og oplysningerne i de certifikater, som anses for at være udstedt af disse, dels at meddele dem oplysninger, som giver dem mulighed for at sikre, at varerne reelt kan nyde fordel af præferencen. De oplysninger, der anmodes om som led i stikprøvekontrol eller når der hersker begrundet tvivl, bør således meddeles inden for nøje fastlagte tidsfrister. Hvis der inden for disse frister ikke er modtaget noget svar, eller svaret er utilfredsstillende, bekræftes grundlaget for præferencebehandling ikke, hvilket medfører, indrømme præferencebehandling og følgelig opkræver de skyldige afgifter. at medlemsstaterne afviser at I tilfælde af kontrol skal medlemsstaternes myndigheder, såfremt de træffer suspendere præferencebehandlingen af de pågældende afgørelse om at tilbyde at frigive produkter, medens de afventer resultatet af kontrollen, sådanne forbehold importøren produkterne sikkerhedsforanstaltninger, de måtte finde nødvendige. Det betyder i praksis og i overensstemmelse med systemets logik, at der i tilfælde af begrundet tvivl skal træffes de sikkerhedsforanstaltninger, som skønnes nødvendige, og som svarer til størrelsesordenen af de skyldige afgifter. med til af Medlemsstaternes beføjelser til at anmode om administrativ bistand er således et afgørende element i proceduren med kontrol af, at ordningerne anvendes korrekt. Erfaringerne viser imidlertid, at de kontrolforanstaltninger, der gennemføres i den forbindelse, i høj grad gøres mere effektive, hvis der afhængigt af behovene foretages forudgående, sideløbende eller efterfølgende kontrol og undersøgelser af medlemsstaterne selv, enten på selvstændig basis eller som led i en EF-koordinering. af den følge naturlige en manglende Da af præferenceoprindelsesreglerne er, at der foreligger uregelmæssighed eller svig, skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om deres mistanker eller påvisninger desangående, når en er af fællesskabsinteresse, i henhold til bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1468/81, som ændret, om gensidig bistand mellem medlemsstaternes og administrative myndigheder og om samarbejde mellem disse sådan underretning overholdelse 14 Kommissionen med henblik på at sikre den rette anvendelse af told- og landbrugsbestemmelserne1. Endelig kan medlemsstaterne, således som det for nylig blev bekræftet af EF- domstolen (ovennævnte dom i Faroe Seafood-sagen), opkræve afgifterne, når i EF- de kontrolforanstaltninger, undersøgelsesmissioner, ikke har bekræftet, at de kontrollerede produkter er berettigede til præferencebehandling. er gennemført som som led Det administrative samarbejde er derfor afgørende for, at disse ordninger fungerer tilfredsstillende, men dets effektivitet afhænger af, at de præferenceberettigede landes og medlemsstaternes myndigheder anvender bestemmelserne fuldt ud. 5. FUNKTIONSSVIGTENE I ANVENDELSEN AF TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE i høj grad er blevet forbedret og udvidet Til trods for, at der findes en ordning med administrativt samarbejde mellem partnerlandene, som i løbet af genforhandlingerne om aftalerne og indførelsen af den nye GSP-ordning, må det dog konstateres, at der fortsat er mange funktionssvigt, som ser ud til at blive mere og mere alvorlige, og som i første omgang fører til, at ikke-præferenceberettigede produkter uretmæssigt nyder fordel af præferencebehandling. Den uretmæssige fordel af præferencebehandling kan skyldes en unøjagtig tarifering af varerne, en fejlagtig angivelse af toldværdi og som oftest manglende overholdelse af oprindelsesreglerne fra de pågældende erhvervsdrivendes side. Funktionssvigtene identificeres primært under undersøgelser eller kontrolbesøg, hvad enten de er koordineret på fællesskabsplan eller gennemføres i medlemsstatsregi (f. eks. tekstilvarer fra Bangladesh); i kraft af deres globale karakter gør de det muligt at indkredse samtlige problemer. Det fremgår af disse undersøgelser, der er koncentreret om indførsel af de produkter, der er mest sårbare over for svig, at der ikke er nogen af ordningerne, som er fri for funktionssvigt, og at kvaliteten af de administrative infrastrukturer ikke nødvendigvis har direkte sammenhæng med forekomsten af svig. 5. 1 De forskellige præferenceoprindelse former for uregelmæssigheder eller svig inden for På baggrunden af, hvad der hidtil er konstateret, kan der fastslås flere forskellige former for uregelmæssigheder og svig, som beskrives nærmere nedenfor. Det siger sig selv, at det er de former, der er vanskeligst at påvise, som oftest optræder: - formelt uregelmæssige certifikater (ufuldstændige, ikke forsynet med underskrift og/eller ikke påtegnet af de officielle myndigheder), ægte 1 EFT nr. L 144 af 2. 6. 1981, ændret ved EFT nr. L 90 af 2. 4. 1987. 15 certifikater, der imidlertid vedrører produkter, som ikke er omfattet af den pågældende aftale eller ordning, falske eller forfalskede certifikater; Det er almindeligvis ikke særligt vanskeligt at påvise sådanne tilfælde. - ægte certifikater, der imidlertid er udstedt for produkter, som ikke er fremstillet i det præferenceberettigede land. Påvisningen heraf, som er mulig ved hjælp af det administrative samarbejde, kan vise sig at være en delikat affære i de tilfælde, hvor de myndigheder, der skal udstede eller kontrollere certifikaterne, har udvist eftergivenhed over for bedragerne; - ægte certifikater, der imidlertid er udstedt for produkter, som er fremstillet iagttage oprindelsesreglerne: det er langt de hyppigst forekommende tilfælde (f. eks. appelsinsaft fra Israel). i det præferenceberettigede land uden at Det administrative samarbejde spiller en vigtig rolle i påvisningen af disse tilfælde, men kan ikke erstatte de undersøgelsesforanstaltninger, som medlemsstaterne under alle omstændigheder skal iværksætte over for de erhvervsdrivende. 5. 2 Berørte produkter Funktionssvigtene omfatter alle produktkategorier, men undersøgelserne koncentreres primært om de mest følsomme produkter, som i høj grad afspejler specialiseringsgraden i eksportindustrien hos de lande, der nyder fordel af en ordningerne, og hvor fra de erhvervsdrivendes synspunkt er størst (f. eks. tyrkiske fjernsyn). i svig ud interessen Tabellerne i bilag II indeholder en oversigt over tilfælde af svig og de faktiske inddrivelsessatser, hvoraf man kan konstatere problemets omfang og de mest følsomme produkter. Samtidig opgøres det, i hvor høj grad den utilstrækkelige udnyttelse af de opnåede resultater har indvirket negativt på ordningernes funktion. 5. 3 De erhvervsdrivendes og myndighedernes ansvar for funktionssvigtene 5. 3. 1 Erhvervsdrivende udenfor Fællesskabet Oprindelsesreglerne er udformet således, at de erhvervsdrivende har alle muligheder for at vide, om de produkter, de fremstiller, opfylder reglerne eller ej. Desuden fremstiller de erhvervsdrivende som regel en begrænset vifte af produkter til ét og samme marked, og produkterne er derfor ofte underlagt de samme regler. Det fremgår af undersøgelserne, at man sjældent møder en reel uvidenhed om erhvervsdrivende, oprindelsesreglerne. Der har dog vist sig visse problemer i forbindelse med fortolkningen forskellige præferenceordninger. som kan påberåbe sammenblanding reglerne, f. eks. sig en af af Når de et oprindelsescertifikat for produkter, der ikke er præferenceberettigede, giver fællesskabsimportørerne med erhvervsdrivende forsyner 16 de disse mulighed for at undgå at betale den told, der normalt skal erlægges. De ved ud fra forhandlingerne forud for salget, at det er en fordel for importøren, hvis der fremlægges et oprindelsescertifikat. I de fleste af de tilfælde, hvor der er påvist uregelmæssigheder, har skruppelløse erhvervsdrivende opnået oprindelsescertifikaterne ved ganske enkelt at fortie oplysninger om produkternes egentlige status. I forbindelse med kontrol lægger visse erhvervsdrivende pres på myndighederne for at forsinke eller gribe ind i udfaldet. 5. 3. 2 Fællesskabets erhvervsdrivende Importørerne, som er ansvarlige for, at oplysningerne i deres angivelser til toldvæsenet er nøjagtige, formodes at kende oprindelsesreglerne, ligesom de også skal kende toldnomenklaturen og de øvrige toldforskrifter. Som Kommissionen for nylig har understreget det, medfører den omstændighed, at der fremlægges et oprindelsescertifikat sammen med indførselsangivelsen (hvilket er en frivillig handling fra importørens side), at importøren pålægges ansvaret som skyldner for den told, der eventuelt ikke betales ved indførslen. Det påhviler importøren, som ved dette, at træffe de fornødne forholdsregler for at kunne opfylde dette ansvar, især i forbindelse forhandlingerne om kontrakter. Importøren kan f. eks. også, endog før en handelskontrakt afsluttes, anmode Fællesskabets toldmyndigheder om at vurdere det pågældende produkts oprindelse ved hjælp af den nye procedure med bindende oprindelsesoplysninger. Ved at anvende dette instrument vil han udover at kunne sikre sin handelstransaktion også kunne bruge det som afgørende bevis for at have været i god tro, hvis der under toldbehandlingen opstår uoverensstemmelser1. Det fremgår af undersøgelserne, at der kan udvikle sig en reel solidaritet mellem visse erhvervsdrivende i de præferenceberettigede lande, som har været genstand for en undersøgelse, og visse erhvervsdrivende i Fællesskabet, i at beskytte og videreføre deres fordi de har handelsforbindelser under de gunstige vilkår, som præferencebehandling medfører. Denne solidaritet udøves ofte i fællesskab, især når der er tale om at lægge pres på de præferenceberettigede landes myndigheder for at undgå de forudseelige konsekvenser af en kontrol eller ophæve virkningerne heraf. interesse fælles 5. 3. 3 De præferenceberettigede landes myndigheder Undersøgelserne viser, at de vigtigste tilfælde af svig, der er konstateret i de seneste år, vedrører produkter, som er indført fra lande, der har meget forskellige udviklingsniveauer (f. eks. stoffer fra Maldiverne og rejer fra Færøerne). De skyldes manglende overholdelse af bestemmelserne om Forordning (EF) nr. 82/97 af 19. 12. 1996, EFT nr. L 17 af 21. 1. 1997, s. 1, og forordning (EF) nr. 12/97 af 18. 12. 1996, EFT nr. L 9 af 13. 1. 1997, s. 1. 17 administrativt samarbejde og i visse tilfælde strukturelle administrative svagheder. 5. 3. 4 Medlemsstaternes myndigheder I betragtning af den omstændighed, at bestemmelserne om administrativt samarbejde respekteres meget forskelligt af de præferenceberettigede lande, og at resultaterne heraf derfor er meget usikre, fortsætter medlemsstaterne ikke desto mindre alt for ofte med at nære tiltro til disse resultater, og drager ikke de operationelle konklusioner i form af undersøgelser og opkrævning. De sikkerhedsforanstaltninger, der skal træffes, når der iværksættes kontrol (og navnlig i tilfælde af begrundet mistanke), gennemføres på meget forskellig vis af medlemsstaterne, hvilket skaber gunstige betingelser for handelsomlægninger, komplicerer opkrævningen af told i tilfælde af positiv i behandlingen af de forskellige påvisning og medfører fordrejninger erhvervsdrivende. Trods Kommissionens koordinationsbestræbelser udnyttes resultaterne af EF's undersøgelsesmissioner meget forskelligt, hvilket gør det lettere at fortsætte de omtvistede indførsler uden større risiko for erhvervsdrivende. Et andet problem er, når medlemsstaterne for ikke at inddrive afgifter som følge af påvisningen af en uregelmæssighed gør gældende, at tredjelandene ikke har erklæret certifikaterne for ugyldige. Dette er imidlertid ikke en begrundelse, som figurerer i forskrifterne, og udgør en uacceptabel undskyldning. Fællesskabets retspraksis har til stadighed bekræftet, at det afgørende kriterium for opkrævning er manglende præferenceberettigelse. Ved at handle på denne måde overfører medlemsstaterne kunstigt og uden landes noget retsgrundlag deres ansvar til de præferenceberettigede myndigheder. 5. 4 Importørernes klager Fællesskabsimportørerne ordningernes funktionssvigt og særligt den omstændighed, at opkrævningen først finder sted to-tre år efter indførslerne. ligeledes klager over ofte Det kan imidlertid fastslås, at det i de mange tilfælde, hvor der er påvist uregelmæssigheder, har vist sig, at importørerne er blevet underrettet om i forbindelse med deres transaktioner, enten af kontrolforanstaltninger medlemsstaten i den indledende fase eller af eksportørerne under kontrollens gennemførelse. De har i så fald kendskab til kontrolresultaterne, endog før disse meddeles til den bistandssøgende myndighed, men træffer alligevel ikke altid forholdsregler for at bringe deres situation i orden, og udnytter desuden de frister, der måtte findes i opkrævningsprocedurerne. Hermed medvirker de til, at de negative virkninger af funktionssvigtene forlænges til skade for de importører, der overholder reglerne, og for Fællesskabets producenter. 18 5. 5 Funktionssvigtene i forbindelse med de mindst udviklede lande Uanset påvisningen af funktionssvigtene og de erhvervsdrivendes og de berørte myndigheders respektive ansvar herfor må Fællesskabet søge at finde de dybere årsager til denne situation, især ud fra en udviklingspolitisk synsvinkel. Det må i den forbindelse fremhæves, at de præferenceberettigede lande ikke er ligestillede hvad angår fællesskabsforskrifterne. Mange af dem, især blandt de nye vækstlande i Asien, har ganske vist kunnet drage stor nytte af de fordele, Fællesskabet tilbyder dem, og har i overensstemmelse med oprindelsesreglernes mål formået at styrke deres industrialiseringsproces gennem en vertikal integration af produktionssektorer, der støttes af interne og eksterne investeringer og om fornødent indgår i regionalt samarbejde. Der er dog andre lande, heriblandt navnlig de mindst udviklede lande og lande med næsten samme lave udviklingsniveau (de afrikanske lande syd for Sahara, østater), som ikke fuldt ud har kunnet udnytte de betydelige handelsfordele, de har fået tilbudt, fordi de på grund af deres økonomiske, institutionelle, starte en administrative eller industrialiseringsproces. På baggrund af disse svagheder søger en række af disse lande at udvikle et industrielt grundlag, hvor der fokuseres på arbejdskraftintensive forarbejdningsaktiviteter i sidste led, som ikke altid giver dem mulighed for at respektere oprindelsesreglerne. Kommissionen har for nylig berørt dette problem i sin meddelelse om forbedret markedsadgang for de mindst udviklede lande. strukturer ofte ikke kan finansielle Det er nødvendigt, at der tages et initiativ for at rette op på denne situation. På den ene side er det ikke acceptabelt at opgive at kræve seriøs kontrol og overholdelse af reglerne, fordi dette uundgåeligt vil medføre, at der sættes for deres spørgsmålstegn ved disse præferenceordninger udviklingsmæssige mål. Men det er på den anden side heller ikke acceptabelt • at disse lande, som er nogle af verdens fattigste, ikke skal kunne drage nytte af fordele, der er af vital betydning for deres overlevelse. Kommissionen har i ovennævnte meddelelse allerede fremlagt konkrete forslag herom for at forbedre oprindelsesreglerne, således at anvendelsesbetingelserne bliver enklere og klarere. Der er ligeledes taget hensyn til disse overvejelser i fastlæggelsen af de nødvendige forholdsregler, der beskrives under punkt 9, med henblik på at afhjælpe funktionssvigtene i disse ordninger. skade til 6. KONSEKVENSERNE AF VANSKELIGHEDERNE MED AT ANVENDE TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE 6. 1 Konsekvenser for fællesskabspolitikkerne De politiske og økonomiske forbindelser med de pågældende lande berøres af denne situation. Især har funktionssvigtene negative konsekvenser for Fællesskabets handelspolitik, idet de indskrænker dens effektivitet og risikerer de at præferenceberettigede lande, selvom toldpræferenceordningerne rent faktisk er blevet udformet og iværksat til støtte herfor. økonomiske udviklingen integration skade den og i 19 6. 1. 1 Konsekvenser for producenterne i Erhvervskredsene de konkurrencefordrejninger, der således opstår, kritiserer slapheden i de trufne i anvendelsen heraf De understreger de alvorlige foranstaltninger og konsekvenser i form af tab af beskæftigelse og virksomheder i Fællesskabet. Fællesskabet, berøres som af Fællesskabsproduktionen skal nemlig konkurrere med varer, for hvilke der idet de pågældende aldrig har været forudset en sådan konkurrence, produkter ikke alene nyder godt af indførsel i Fællesskabet til nedsat toldsats, men også af ikke-opfyldelsen af betingelserne for at kunne nyde fordel af vedkommende indrømmelse (hvilket f. eks. giver mulighed for at anvende komponenter, som er endnu billigere end dem, der fremstilles af det præferenceberettigede land). På den måde kan de pågældende produkters pris på EF-markedet sænkes kunstigt og bidrage til at fremskynde konkurs hos EF-virksomheder, der fremstiller de samme eller lignende produkter. Fællesskabsindustrien har nogle gange vanskeligt ved at acceptere visse indrømmelser, som Fællesskabet tilstår tredjelande, men har så i det mindste ret til at kræve, at disse indrømmelser reelt kun omfatter de produkter og de lande, som de var bestemt for, og som opfylder de grundlæggende betingelser og krav i ordningerne. Dette gælder i endnu højere grad, når en svigagtig adfærd i forbindelse med præferenceoprindelse udelukkende har til formål at omgå handelsmæssige foranstaltninger som f. eks. kvoter og antidumpingtold. Adskillige producenter klager over denne situation, både over for medlemsstaterne og over for Kommissionen, og de sætter stor lid til deres evne til at reagere med henblik på at bringe denne skadevoldende situation til ophør eller i det mindste begrænse dens negative virkninger. 6. 1. 2 Konsekvenser for importørerne De importører, der anvender ordningerne korrekt, lider direkte under den illoyale konkurrence fra indførslen af ikke-præferenceberettigede produkter, der uretmæssigt nyder præferencebehandling. Disse importørers økonomiske overlevelse kan endog blive truet, hvis den illoyale konkurrence fortsætter. Man må imidlertid ikke glemme, at de spiller en afgørende rolle i gennemførelsen af præferenceordningerne, som fortsat er af vital betydning for en række udviklingslande. 6. 2 Økonomiske konsekvenser for tredjelandene Det må på baggrund af oprindelsesreglernes formål i forbindelse med præferencebehandlingen af produkter konstateres, at de transaktioner, der gennemføres i strid med nævnte regler, ikke giver eksportlandene den egentlige økonomiske fordel, ordningen stiler mod, eftersom den merværdi, der tilføres på stedet, er lig nul eller kun meget beskeden. Transaktioner, der er i strid med oprindelsesreglerne i præferenceordningerne, tilfører ikke eller kun i ringe omfang eksportlandene et reelt økonomisk udbytte. Dette er især åbenlyst, når produkterne ikke fremstilles, men simpelthen omlades i landet; selv i tilfælde, hvor der foretages en industriel sidste forarbejdning eller underleverance, er det udviklingsmæssige udbytte meget begrænset, eftersom 20 det er flygtigt og kun sjældent indebærer varige investeringer, overførsel af teknologi eller uddannelse af lokalt personale. I visse af de mindst udviklede lande er det imidlertid en uomgængelig realitet, at en industriel aktivitet ofte kun skaber en beskeden lokal merværdi. Da de produkter, der fremstilles således, ikke er præferenceberettigede, undtagen i klart afgrænsede og individuelle tilfælde på grundlag af en afgørelse om ad hoc-undtagelse (jf. ovennævnte meddelelse om adgangen til EF-markedet, punkt 1. 2 "oprindelsesregler"), er det vigtigt, at Fællesskabet fuldt ud lader præferencerne fungere som incitament til, at der i disse lande etableres mere komplette industrisektorer. 6. 3 Konsekvenser for medlemsstaterne og Kommissionen På grund af slapheden i gennemførelsen af det administrative samarbejde og følgelig store troværdighed vanskeligheder med at få de erhvervsdrivende til at respektere disse ordninger. dets manglende toldtjenesterne har Det kan imidlertid konstateres, at hvis medlemsstaterne (da det udelukkende henhører under deres kompetence) sørgede for, at bestemmelserne om administrativt samarbejde og konklusionerne fra Fællesskabets undersøgelses- eller kontrolmissioner blev gennemført fuldt ud, ville dette være medvirkende til at løse den nuværende situation og afskrække en hel del af de erhvervsdrivende. Kommissionen, som har ansvaret for at koordinere forvaltningen af ordningerne samt de forskellige undersøgelses- og kontrolaktiviteter, ser sig alt for ofte nødsaget til at træde ud af sin rolle for på medlemsstaternes vegne at gribe ind over for de præferenceberettigede lande. Da Kommissionens aktions- og kontrolbeføjelser på dette område er særdeles begrænsede, råder den ofte ikke over de nødvendige midler til at undgå de negative virkninger for handelspolitikken, fællesskabspolitikkerne og de egne indtægter, som funktionssvigtene medfører, og som altså skyldes, at de direkte aktører ikke overholder reglerne for præferenceordningerne. Hvad angår de egne indtægter, bør det understreges, at de indtægter, der som følge af disse funktionssvigt ikke kommer ind, skal findes på anden vis; det forholder sig i nogen grad sådan, at de omgåede afgiftsbeløb snarere kompenseres og bæres af andre europæiske afgiftspligtige end af de importører, der normalt burde have betalt dem. 7. TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNES FREMTID 7. 1 Forberedelsen toldpræferenceordningerne af udvidelsen og dens virkninger for Presset på ordningerne er i de seneste år taget til, fordi de præferencemæssige foranstaltninger til fordel for de lande, der har indgivet ansøgning om tiltrædelse, er blevet udvidet eller styrket. 21 Udvidelsesforberedelserne er en ekstraordinær anledning til - både blandt erhvervsdrivende og myndigheder - at anspore de pågældende lande til at sikre en korrekt anvendelse af procedurerne for forvaltning og kontrol af præferencerne som led i samarbejdet med Unionen. Jo hurtigere procedurerne iværksættes, desto bedre vil disse lande være forberedt. Ved hjælp af en god forvaltning af ordningerne og ved at tilvejebringe reelle midler til at handle eller reagere i forhold til omstændighederne og på en gennemskuelig fastlægge hensigtsmæssige betingelser for en gradvis overgang, der kan sikre, at disse lande fuldt ud kan deltage i Unionen. således bedre kunne vil Unionen vis 7. 2 Mindskelse af de toldmæssige fordele for visse produkter Denne mindskelse er resultatet af den generelle nedsættelse af toldsatserne i FTT som følge af Uruguay-rundens konklusioner, som skal gennemføres senest i år 2004. Som følge af denne generelle nedsættelse af de toldmæssige fordele for produkter, der pålægges toldsatser på under 2 eller 3%, vil det interessant at benytte procedurerne under muligvis præferenceordningerne. Disse vil derimod fortsat være attraktive, især for de følsomme produkter, som pålægges højere told, f. eks. visse landbrugs- og fiskeriprodukter, visse tekstilprodukter eller fodtøj. ikke være særligt Det kan heraf ses, at det er nødvendigt at tilpasse oprindelsesreglerne til de forhold, der vil gælde på mellemlang og lang sigt. Men i øjeblikket er de toldmæssige nedsættelser, Fællesskabet indrømmer, stadigvæk særdeles tiltrækkende. Derfor må der defineres en række midler til at sikre, at disse instrumenter fortsat kan opfylde deres rolle fuldt ud. 7. 3 Tilpasning af oprindelsesreglerne internationale samhandel til de nye forhold, der gælder for den Det kunne være interessant at vide, om der er sammenhæng mellem nogle af i præferenceoprindelsesreglerne. funktionssvigtene og selve strukturen Kommissionen skitserede i ovennævnte meddelelse af 16. april 1997 i den forbindelse en første analyse og fremkom med retningslinjer for at forbedre situationen, især ved hjælp af en mere kohærent og målrettet anvendelse af undtagelser og en forenkling af selvsamme regler. 8. KOMMISSIONENS VALG Det står klart, at det ikke vil være acceptabelt at løse problemerne med fijnktionssvigt ved at udvidde begrebet " god tro" og dermed dække de skruppelløse erhvervsdrivende og indirekte straffe de erhvervsdrivende, der følger spillets regler. Kommissionen mener, at den eneste løsning, der er mulig, består i at forbedre ordningernes funktion til fordel for alle involverede parter. For så vidt angår tidligere sager, kan de kun behandles på grundlag af de forskrifter, der gjaldt på det tidspunkt, hvor de konstaterede forhold fandt sted. 22 Dette valg af løsning er fuldt ud i overensstemmelse med den erklæring, Kommissionen fik optaget i protokollen fra Rådets samling den 28. maj 1996, hvoraf nedenstående gengives: Kommissionen undersøgelse. har noteret sig Rådets anmodning om at foretage denne Den konstaterer ikke desto mindre, at de retningslinjer, Rådets anmoder om, vil føre til en substantiel ændring af de nuværende forskrifter. Kommissionen minder om, at det ifølge gældende ret således - som Kommissionen fremhævede det i sit arbejdsprogram (KOM (96) 17) om bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig og i overensstemmelse med EF-domstolens retspraksis - i princippet er importørerne, som er juridisk og finansielt ansvarlige. Den vil dog undersøge denne anmodning på konstruktiv vis og ligeledes tage hensyn til EF-domstolens seneste retspraksis, samtidig med den iagttager kriterierne for, at fællesskabspolitikkerne fungerer korrekt, og prioriterer behovet for en større kohærens i de nuværende regler og bestemmelser og nødvendigheden af at beskytte Unionens finansielle interesser. 9. NØDVENDIGE FORANSTALTNINGER FOR AT AFHJÆLPE FUNKTIONSSVIGTENE I TOLDPRÆFERENCEORDNINGERNE De foranstaltninger, der allerede er truffet af Kommissionen og medlemsstaterne, skulle kunne bidrage til at rette op på situationen, men vil ikke være tilstrækkelige, hvorfor der må planlægges andre tiltag. i vid udstrækning bygge på de Disse bør forskellige arbejds- eller handlingsprogrammer, f. eks. på det toldmæssige område ("Told 2000"), som bl. a. sigter mod at gøre betingelserne for anvendelsen af den fælles handelspolitik mere ensartede og gennemskuelig og beskytte Fællesskabets finansielle interesser. 9. 1 Igangværende foranstaltninger 9. 1. 1 Modernisering af præferenceoprindelsesreglerne For nogle år siden lancerede Fællesskabet på Kommissionens initiativ en aktion, der skulle forny, ensarte og forenkle præferenceoprindelsesreglerne i lyset af den eksplosive udvikling, der siden begyndelsen af 90'erne havde været i antallet af aftalemæssige præferenceordninger, og behovet for at øge gennemsigtigheden og gennemskueligheden af forskrifterne på dette område. De regler for præferenceoprindelse, som Fællesskabet i øjeblikket anvender over for de europæiske lande (EØS, EFTA, CØEL, dvs. over 30 lande), har siden den 1. juli 1997 været identiske. De 12 Middelhavslande har faet foreslået samme tekst, og en del af disse vil snart acceptere dem. Dette tiltag for at gøre præferenceoprindelsesreglerne bedre og mere ensartede bygger bl. a. på forenklingen af dokumenter (afskaffelse af certifikat EUR. 2 og APR. 1 samt generel anvendelse af angivelser på grundlag af faktura), den generelle anvendelse af en standardtekst, som i meget høj grad 23 er harmoniseret (f. eks. hvad angår de grundlæggende definitioner såsom definitionen af " fuldt ud fremstillede" produkter osv. ) samt tilskyndelsen til at etablere en ny type forbindelser med de erhvervsdrivende (generalisering af begrebet "godkendte eksportører"). I det omfang, det har været muligt, er nogle af de nye regler i øvrigt indarbejdet i såvel aftalerne med AVS/OLT som GSP. 9. 1. 2 Overdragelse af forvaltningen af toldpræferenceordningerne til de præferenceberettigede landes toldmyndigheder Den vigtigste funktion, som medlemsstaternes myndigheder skal udføre på dette område, består i at kontrollere oprindelsescertifikaterne og deres indhold ved både ind- og udførsel. Der er ikke tale om at kontrollere hvert enkelt af risikoanalyseteknikker. Det påhviler også disse myndigheder at afgive de bindende oprindelsesoplysninger, som i begyndelsen af 1997 blev indført i Fællesskabets toldforskrifter. gennemføre kontrol på certifikat, men grundlag at Det fremgår heraf, at myndighedernes rolle vil blive mere krævende end hidtil, men det er prisen for, at systemet med præferenceoprindelsesregler kan fungere. Ud fra princippet om, at forvaltningen af oprindelsesreglerne i Fællesskabet skal varetages af toldvæsenet, synes det at være absolut nødvendigt, at det i de partnerlande, hvor det endnu ikke er tilfældet, ligeledes er toldmyndighederne, som har ansvaret for at gennemføre disse opgaver, forudsat at de pågældende toldmyndigheder har kompetence og reel beføjelse hertil, og at de frem for alt arbejder effektivt, især hvad angår kontrol af de erhvervsdrivende. Dermed vil det blive muligt fuldt ud at udnytte den viden, som samtlige toldadministrationer besidder vedrørende toldforskrifter, idet disse i vid udstrækning er harmoniseret på internationalt plan (nomenklatur, toldværdi osv. ). Der er gjort klar til at iværksætte et tiltag i den retning. 9. 1. 3 Bevidstgørelse af de præferenceberettigede lande første præferenceordninger blev i 70'erne. Siden da har De Fællesskabet hvad for præferenceoprindelsesreglerne går ud på, hvordan de anvendes i praksis, og hvorfor det er nødvendigt med et uddybet administrativt samarbejde. forklare, indsats indført gjort stor en at Denne oplysningsindsats er navnlig møntet på de centrale myndigheder hos de berørte tredjelande og følges op af uddannelsesforanstaltninger for de personer, der har ansvaret for den praktiske forvaltning og anvendelse af oprindelsesaspektet. Således har Fællesskabet i løbet af de seneste tre år afholdt ca. 20 seminarer i forskellige dele af verden. Fællesskabet har endvidere benyttet specialiserede organisationer, således at lande bedre skulle kunne forstå og skelne mellem de pågældende lande Fællesskabets oprindelsesregler og de regler, som vedkommende ligeledes skal anvende over for andre lande, som indrømmer præferencer. 24 Endvidere kan Fællesskabets undersøgelses- og kontrolmissioner (selvom det ikke er deres opgave) have indirekte pædagogiske virkninger på samme måde som de oplysningsseminarer, der organiseres i de pågældende lande, i og med at de lokale myndigheder dermed får bedre kendskab til kontrolmæssige spørgsmål. Endelig har Kommissionen siden 1994 regelmæssigt afholdt møder (ca. 10) inden for rammerne af Toldkodeksudvalget (vareoprindelsesgruppen) med deltagelse af også EFT A-landene, CØE-landene, de baltiske lande samt alle Middelhavslandene. 9. 1. 4 Kontrol med den praktiske anvendelse / Fællesskabet af præferenceordningerne seneste adskillige kontrol- år har man gennemført I de og tilsynsforanstaltninger vedrørende oprindelsesspørgsmål i medlemsstaterne, især i forbindelse med præferenceordningerne, for at undersøge samtlige aspekter vedrørende anvendelsen af præferenceoprindelsesreglerne ved både ind- og udførsel. Under disse kontrolforanstaltninger, der har fundet sted fra 1992 til 1995, har man kunnet konstatere forskellige uregelmæssigheder, hvoraf følgende har været de mest fremtrædende: - oprindelsesreglerne fortolkes ikke altid ens af medlemsstaterne; - visse medlemsstaters toldmyndigheder er meget decentrale; derfor foregår den overordnede undersøgelse af bedragerispørgsmål ikke altid på centralt niveau; - de forenklede procedurer giver godt nok virksomhederne en større fleksibilitet, men indskrænker til gengæld samtidig toldmyndighedernes kontrolmuligheder; - det er ofte vanskeligt inden for de fastlagte frister at opnå tilfredsstillende svar på den efterfølgende kontrol af oprindelsesbeviser, og det skaber enorme problemer for så vidt angår opkrævningen af told. Disse kontrolforanstaltninger supplerer andre tilsvarende foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører inden for rammerne af opfølgningen af Revisionsrettens årsberetninger. 9. 2 Instrumenter: nuværende situation og lakuner 9. 2. 1 Nuværende instrumenter • Aftalerne indeholder alle en protokol om gensidig bistand i toldspørgsmål, som gælder i forbindelse med forebyggelse og bekæmpelse af svig og de bestemmelser om præferenceoprindelse, der er fastlagt i aftalerne; • Der er i kraft af horisontale forskrifter (forordning 1468/81 og 515/97) fastsat bestemmelser om samordning og samarbejde inden for Fællesskabet på det toldmæssige område (gensidig bistand, meddelelse af oplysninger osv. ); 25 både i de autonome instrumenter (GSP, eks-Jugoslavien osv. ) og i de aftalemæssige instrumenter (CØE-landene, EFTA osv. ) foretages der efterfølgende kontrol i tilfælde af begrundet mistanke. Hvis der inden for en frist på 10 måneder ikke er modtaget noget svar eller svaret er utilfredsstillende, indrømmes der ikke præferencebehandling; inden for rammerne af GSP kan Unionen, når bestemmelserne synes at samarbejde med de være overtrådt, præferenceberettigede landes myndigheder; foretage undersøgelser i for så vidt angår GSP fastsættes det i forordning 3281/94 og 1256/96 (artikel 9), at præferencebehandling kan suspenderes i tilfælde af svig eller mangel på administrativt samarbejde; • i aftalemæssig sammenhæng er det fastsat, at hvis der opstår problemer med anvendelsen af den efterfølgende kontrol mellem de to parters toldmyndigheder, for associeringsudvalget, uden at dette berører de nationale forskrifter om bilæggelse af tvister. skal det pågældende indbringes spørgsmål 9. 2. 2 Lakuner og manglende instrumenter • juridisk bindende findes der i Unionen Internt fællesskabsinstrument, at de der gør det muligt beskyttelsesforanstaltninger, der kræves i tilfælde af begrundet mistanke, anvendes forskelligt af medlemsstaterne og der således opstår risiko for handelsomlægninger; ikke noget at undgå, i forbindelse med de præferenceberettigede lande har man - primært inden for rammerne af GSP - ganske vist artikel 9, men denne bestemmelse anvendes ikke i tilfælde af manglende administrativt samarbejde, da den er tung og skal iværksættes på medlemsstaternes initiativ. Den foreskriver i øvrigt heller ikke, at Kommissionen hurtigt skal kunne iværksætte indledende og midlertidige foranstaltninger, som kan tilpasses omfanget og typen af de forskellige situationer, der opstår; • i forbindelse med andre typer ordninger findes der heller ikke juridiske bestemmelser, der giver Kommissionen eller medlemsstaterne mulighed for at træffe midlertidige foranstaltninger; der findes heller ikke bestemmelser svarende til artikel 9 i GSP. Det kan derfor konkluderes, at: • • i aftalemæssig sammenhæng er der ikke forudset noget instrument til at bilægge tvister i de tilfælde, hvor associeringsudvalget ikke formår at finde en løsning; i aftalemæssig sammenhæng er det heller ikke altid muligt at kontrollere, om et partnerland reelt anvender en bestemmelse (tilfældet med tyrkiske fjernsyn), eller om tredjelandenes toldmyndigheder reelt har rets- og handleevne til at kontrollere, om de varer, for hvilke de har udstedt 26 certifikater, har oprindelsesstatus, idet disse myndigheder undertiden påstår det modsatte (tilfældet med appelsinsaft fra Israel). 9. 3 Aktioner, der skal iværksættes Hvis tilliden til toldpræferenceordningerne skal genoprettes, indebærer dette en inddragelse af samtlige aktører, som deltager i anvendelsen og forvaltningen af ordningerne (både myndighederne og de erhvervsdrivende, såvel i Unionen som i tredjelandene). Iværksættelsen af en sådan aktion skal bygge på en forudgående påmindelse om de enkeltes ansvar, rettigheder og forpligtelser og om, at de eksisterende bestemmelser skal overholdes i praksis, således at det bliver muligt at genoprette situationen eller sanktionere enhver manglende opfyldelse af forpligtelser. Men Unionen bør også tilvejebringe de supplerende instrumenter, der er nødvendige for at kompensere for svaghederne i det nuværende system. Rådet og Kommissionen bør i tæt samarbejde definere aktionernes prioritering og efter fælles aftale fastlægge tidsplanen for gennemførelsen. Der bør primært blive tale om følgende aktioner: 9. 3. 1 Tilskyndelse til skærpet overholdelse af gældende bestemmelser - gennem en nøje anvendelse af forskrifterne og overholdelse af fristerne i de tilfælde, hvor det administrative samarbejde ikke fungerer, eller ved at kræve ugyldiggørelse af certifikater og gennemføre hårdere sanktioner over for overtrædelser begået af stater, som generelt set ikke opfylder deres forpligtelser; - i forbindelse med aftaler og aftalemæssige arrangementer ved beslutsomt at udnytte samtlige midler for dialog og alle eksisterende mekanismer med henblik på at overtale de præferenceberettigede lande til at træffe passende i anvendelsen af ordningerne; foranstaltninger, hvis der konstateres funktionssvigt - ved at anspore medlemsstaterne til sikre, at systemet med underretning af Kommissionen om alle uregelmæssigheder, som medlemsstaterne har påvist eller har mistanke om, fungerer korrekt; - ved at sikre effektiviteten af de kontrolforanstaltninger, der iværksættes af de kontraherende lande i overensstemmelse med de forpligtelser, de indgår ved undertegnelsen af en aftale; - ved at kræve af partnerne, at de underretter om deres interne lovgivning, og eventuelt hjælpe dem med at gennemføre denne, således at det sikres, at de råder over de interne retslige midler, der kræves for at opfylde forpligtelserne i henhold til aftalerne eller arrangementerne. 27 9. 3. 2 Afhjælpning af lakuner gennem hensigtsmæssige bestemmelser - gennem en forbedring af fællesskabsteksterne ved hjælp af en horisontal retsakt med henblik på at gøre medlemsstaternes foranstaltninger iværksættelse af ensartede beskyttelsesforanstaltninger vedrørende told som følge af påvisninger, der bl. a. resulterer af undersøgelses- eller kontrolmissioner fra Fællesskabets side; så vidt angår opkrævning eller for - gennem en mere systematisk anvendelse af systemet for tidlig varsling af importørerne, når det fastslås, at der er begrundet tvivl med hensyn til en vares oprindelse, således at det undgås, at der uretmæssigt påberåbes "god tro"; - ved at åbne mulighed de lande, i og med at det fastsættes, at Fællesskabet præferenceberettigede kan foretage kontrol i disse lande for at overvåge gennemførelsen af de i aftalerne fastlagte oprindelsesregler; for overvågningsforanstaltninger / at for indføre midlertidige - ved at tilvejebringe horisontale retlige bestemmelser, som åbner mulighed for, at man i hele Fællesskabet kan reagere ens over for tredjelande, som ikke overholder deres forpligtelser, bl. a. ved at give Kommissionen (f. eks. mulighed sikkerhedsstillelse for afgifter, midlertidig suspension af præferencer, midlertidig kvantitativ kontrol osv. ) på eget initiativ eller efter anmodning fra en eller flere medlemsstater; Rådet skal derefter træffe endelig afgørelse om disse foranstaltninger. Der bør i disse bestemmelser - afhængigt af hvilke præferenceordninger, der er tale om - tages hensyn til de forpligtelser, Fællesskabet har påtaget sig i international sammenhæng; foranstaltninger - ved at ansvarliggøre myndighederne i de lande, der nyder fordel af GSP, gennem en effektiv anvendelse af artikel 9 i GSP-forordningerne (som kan medføre hel eller delvis suspension af ordningen) i tilfælde af svig og manglende opfyldelse af reglerne for det administrative samarbejde; - ved i forskrifterne om præferenceordningerne at indføre muligheden for midlertidigt at fastsætte foranstaltninger, der f. eks. begrænser eller suspenderer visse præferencer. En sådan bestemmelse vil om fornødent og under iagttagelse af Fællesskabets internationale forpligtelser tilmed kunne omfatte suspension af anvendelsen af ordningerne i forhold til det pågældende tilfældes omfang og alvorlige karakter. 9. 3. 3 Iværksættelse af forskrifterne ledsageforanstaltninger til komplettering af - i forbindelse med det administrative samarbejde ved at organisere oplysningsaktioner for repræsentanter for de præferenceberettigede lande; - gennem vedtagelsen af et uddannelses- og informationsprogram for de nationale myndigheder og aktørerne i de forskellige tredjelande og i Fællesskabets medlemsstater; 28 - ved regelmæssigt at afholde arbejdsmøder af inden for rammerne af af de også Toldkodeksudvalget med deltagelse præferenceberettigede lande og inden for rammerne af de fælles udvalg for toldmæssigt samarbejde med henblik på at undersøge vilkårene for ordningernes anvendelse, deres fremtidige udvikling og de forbedringer, der skal gøres; grupper - ved at ansvarliggøre Fællesskabets erhvervsdrivende og give deres forbindelser med toldmyndighederne et mere personligt præg; - ved at udbrede forklarende noter vedrørende aftalerne eller præferenceordningerne blandt de erhvervsdrivende; - ved til brug for de erhvervsdrivende at udarbejde specifikke vejledninger for de forskellige ordninger (AVS, CØEL, GSP, Middelhavslandene); - ved at give tredjelandene og den brede offentlighed adgang til nyttige oplysninger på moderne edb-hjælpemidler (disketter, CD-rom, Internet) (lovgivning, manualer, bindende oprindelsesoplysninger i Fællesskabet); afgivet - ved i De Europæiske Fællesskabers Tidende (C-serien) at offentliggøre information, der kan anspore de erhvervsdrivende til at anmode om bindende oprindelsesoplysninger for de varer, de indfører, idet der gøres opmærksom på de risici, der er forbundet med at acceptere falske oprindelsescertifikater. 9. 3. 4 Forberedelse af fremtiden - ved at gennemføre de foranstaltninger, der er forudset i Kommissionens "meddelelse om forbedret markedsadgang for de mindst udviklede til lande", oprindelsesreglerne, der er fastsat i de gældende forskrifter; tilfælde navnlig de undtagelser i berettigede og - ved at anspore til tilvejebringelse af strukturer for regionalt samarbejde, især strukturer, der gør det muligt at gennemføre samarbejde (også på investeringsområdet) mellem de avancerede udviklingslande og de mindst udviklede lande; i den forbindelse fremme anvendelsen af regional kumulation; - ved at indlede Fællesskabets vedrørende GSP- oprindelsesreglerae set i sammenhæng med den verdensomspændende harmonisering, som UNCTAD har bebudet for de kommende år; overvejelser - ved at forenkle systemet med præferenceoprindelsesregler for at tage hensyn til de fremtidige vilkår for den internationale samhandel som følge af Uruguay-runden; - ved på baggrund af resultaterne af ovennævnte politik for tilskyndelse til regionalt samarbejde at overveje, om der endvidere er behov for en så vidtspændende undtagelse som muligt til fordel for de mindst udviklede lande og lande med nogenlunde samme udviklingsniveau. 29 a) Liste over aftaler og andre toldpræferenceordninger (1. 7. 1997) Bilag I OPRINDELSE EØS 94/1/EF, EKSF (EFTLI af3. 1. 94) EØS-afgørelse (EFT L 86 af 20. 4. 95) Rådets og Kommissionens afgørelse af 13. december 1993 Protokol 4 om oprindelsesreglerne i EØS-aftalen EØS-Rådets afgørelse nr. 1/95 af 10. marts 1995 om ikrafttrædelsen af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde for Fyrstendømmet Liechtenstein. EØS-afgørelse (EFT L 21 af 23. 1. 97) Afgørelse truffet af det Blandede EØS-Udvalg nr. 71/96 af 22. november 1996 om ændring af protokol 4 til EØS- aftalen, om oprindelsesregler Norge endnu ikke offentliggjort Mand endnu ikke offentliggjort Schwe. ii endnu ikke offentliggjort Afgørelse nr. 1/96 truffet af Den Blandede Komité, EF- Norge den 19. december 1996 om ændring af protokol nr. 3 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde Afgørelse nr. 1/96 truffet af Den Blandede Komité, EF- Island den 19. december 1996 om ændring af protokol nr. til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island, om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde Afgørelse nr. 1/96 truffet Den Blandede Komité, EF- Schweiz den 19. december 1996 om ændring af protokol nr. 3 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz, om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde Polen 30 endnu ikke offentliggjort Unearn 97/230/EKSF, EF, Euratom (EFT L 92 af 7. 4. 97) Afgørelse nr. 1/97 truffet af Associeringsrådet, Associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres Medlemsstater på den ene side og Polen på den anden side den 30. juni 1997 om ændring af protokol nr. 4 til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Polen på den anden side Afgørelse nr. 3/96 truffet af Associeringsrådet, Associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres Medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side den 28. december 1996 om ændring af protokol nr. 4 til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side Den Tjekkiske Republik 9611S Ï/Euratom, EKSF, EF KenunnK, (EFT L 343 af 31. 12. 96) Afgørelse nr. 3/96 truffet af Associeringsrådet, Associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side den 29. november 1996 om ændring af protokol nr. 4 til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side Den Slovakiske Republik endnu ikke offentliggjort nr. 2/97 af Associeringsrådet, truffet Afgørelse Associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Slovakiske Republik på den anden side den 9. januar 1997 om ændring af protokol nr. 4 til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Slovakiske Republik på den anden side Rumænien 97/127/EKSF, EF, Euratom (EFT L 54 af 24. 2. 97) Bulgarien Afgørelse nr. 1/97 truffet af associeringsrådet, associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Rumænien på den anden side den 31. januar 1997 om ændring af protokol nr. 4 til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Rumænien på den anden side 31 97/302/EKSF, EF, Euratom (EFT L 134 af 24. 5. 97) Afgørelse nr. 1/97 truffet af Associeringsrådet, associeringen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres Medlemsstater på den ene side og Republikken Bulgarien på den anden side den 6. maj 1997 om ændring af protokol nr. 4 til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Bulgarien på den anden side Letland 97/268/ EKSF, EF, Euratom (EFT L i ll af 28. 4. 97) Litauen 97/309/ EKSF, EF, Euratom (EFT L 136 af 27. 5. 97) Estland 97/267/ EKSF, EF, Euratom (EFT L i ll af 28. 4. 97) Slovenien 96/752/EF, EKSF, Euratom (EFT L 344 af 31 12. 96) Det Blandede udvalgs Afgørelse nr. 1/97 mellem De Europæiske Fællesskaber på den ene side og Republikken Letland på den anden side af 20. marts 1997 om ændring af protokol nr. 3 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Letland på den anden side om frihandel og handelsanliggender Det Blandede udvalgs Afgørelse nr. 1/97 mellem De Europæiske Fællesskaber på den ene side og Republikken Litauen på den anden side af 25. februar 1997 om ændring af protokol nr. 3 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Litauen på den anden side om frihandel og handelsanliggender Det Blandede udvalgs Afgørelse nr. 1/97 mellem De Europæiske Fællesskaber på den ene side og Republikken Estland på den anden side af 6. marts 1997 om ændring af protokol nr. 3 til aftalen mellem Det Europæiske fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Estland på den anden side om frihandel og handelsanliggender Afgørelse truffet af Rådet og Kommissionen den 25. november 1996 om indgåelse af interimsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side 0m handel og handelsanliggender Protokol 4 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde I Færøerne 1 32 97/126/EF (EFT L 53 af 22. 2. 97) Rådets Afgørelse af 6. december 1996 - Protokol 3 til aftalerne med Færøerne, om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og om metoderne for administrativt samarbejde Ceuta og Melilla 88/1135/EØF (EFT LI 14 af 2. 5. 88) _____ 90/0523/EØF (EFT L 290 af 30. 10. 90) 91/400/EKSF, EØF (EFT L 229 af 17. 08. 91) 93/514/EØF (EFT L 242 af 28. 09. 93) 93/514/EØF (EFT L 242 af 28. 09. 93) Rådets forordning af 7. marts 1988 om definition af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoder for administrativt samarbejde i samhandelen mellem Fællesskabets toldområde og Ceuta og Melilla. Rådets afgørelse af 8. oktober 1990 om den procedure vedrørende undtagelse fra oprindelsesreglerne, der er fastlagt i protokol nr. 1 til fjerde AVS/EØF- konvention. Rådets og Kommissionens afgørelse af 25. februar 1991 om indgåelse af fjerde AVS/EØF- Konvention. Afgørelse nr. 2/93 truffet af AVS/EØF- Toldsamarbejdsudvalget af 8. september 1993 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Mauritius' særlige situation for så vidt angår produktionen af tunfiskekonserves. Afgørelse nr. 3/93 truffet af AVS/EØF- Toldsamarbejdsudvalget af 8. september 1993 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Senegals særlige situation for så vidt angår produktionen af tunfiskekonserves. 94/18/EF (EFT L 12 af 15. 01. 94) 94/386/EF (EFT L 176 af 09. 07. 94) Afgørelse nr. 4/93 truffet af AVS-EØF- Toldsamarbejdsudvalget af 17. december 1993 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Republikken Seychellernes særlige situation, for så vidt angår produktionen af tunfiskekonserves. Afgørelse nr. 1/94 truffet af AVS-EØF- Toldsamarbejdsudvalget den 10. juni 1994 om undtagelse fra begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Republikken Fijis særlige situation for så vidt angår produktionen af visse beklædningsgenstande. 33 94/946/EF I Afgørelse nr. 2/94 truffet af AVS-EF- Toldsamarbejdsudvalget om ændring af afgørelse nr. 4/93 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Republikken Seychellernes særlige situation, for så vidt angår produktionen af tunfiskekonserves. AVS/EF-toldsamarbejdsudvalgets afgørelse nr. 1/96 af 2. september 1996 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Kongeriget Swazilands særlige situation for så vidt angår landets produktion af garn (HS-kode 5402. 52 og 5402. 62). Afgørelse nr. 2/96 Truffet af AVS/EF- Toldsamarbejdsudvalget af 2. september 1996 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til den særlige situation for Fiji, Mauritius og Senegal, for så vidt angår produktionen af tunfiskefileter (loins) og - konserves. Rådets afgørelse af 25. juli 1991 om de oversøiske landes og territoriers associering med EØF. Kommissionens beslutning af 31. oktober 1994 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Montserrats særlige situation med hensyn til forbindelsesmateriel til ledninger og kabler henhørende under KN-kode 8536 90 10. Kommissionens beslutning af 8. september 1995 om ændring af beslutning 94/724/EF om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Montserrats særlige situation med hensyn til forbindelsesmateriel til ledninger og kabler henhørende under KN-kode 8536 90 10. Kommissionens beslutning af 29. juli 1996 om en undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til den særlig situation på Saint Pierre og Miquelon, hvad angår frosne torskefileter henhørende under KN-kode 304 20. Rådets forordning af 14. maj 1973 om indgåelse af en associeringsaftale mellem EØF og Republikken Cypern. - (EFT L 371 af 31. 12. 94) 96/557/EF (EFT L 243 af 24. 09. 1996) 96/558/EØF (EFT L 243 af 24. 09. 96) OLT 91/0482/EØF (EFT L 263 af 19. 09. 91) 94/724/EF (EFT L 288 af 09. 11. 94) 95/375/EF (EFT L 222 af 20. 9. 95) 96/529/EF (EFT L 223 af 04. 09. 1996) Cypern 73/1246/ EØF (EFT L 133 af 21. 05. 73) 34 77/2907/EØF (EFT L 339 af 28. 12. 77) 87/607/EØF (EFT L 393 af 31. 12. 87) 88/4264/EØF (EFT L 378 af 31. 12. 88) 89/2428/ EØF (EFT L 230 af 08. 08. 89) 90/3203/EØF (EFT L 307 af 07. 11. 90) 95/576/EF (EFT L 326 af 30. 12. 95) 95/3056/EF (EFT L 326 af 30. 12. 95) Malta 76/93 9/EØF (EFT L 111 af 28. 04. 76) Rådets forordning af 20. december 1977 om indgåelse af tillægsprotokollen til aftalen om oprettelse af en associering mellem EØF og Republikken Cypern. Rådets afgørelse af 21. december 1987 om indgåelse af protokollen om fastsættelse af betingelserne og procedurerne for gennemførelsen af anden etape af Aftalen om Oprettelse af en Associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Cypern samt om tilpasning af visse bestemmelser i Aftalen. Rådets forordning af 13. december 1988 om gennemførelse af afgørelse nr. 1/88 truffet af Associeringsrådet EØF- Cypern om ændring af protokollen angående definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde som følge af indførelsen af HS. Rådets forordning af 28. juli 1989 om gennemførelse af afgørelse nr. 1/89 truffet af Associeringsrådet EØF-Cypern om undtagelse fra bestemmelserne vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" i Aftalen om Oprettelse af en Associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Cypern. Rådets forordning af 22. oktober 1990 om anvendelse af afgørelse nr. 4/90 truffet af Associeringsrådet EØF-Cypern om en ny ændring af artikel 6 og 17 i protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde Afgørelse nr. 1/95 truffet af associeringsrådet EF- Cypern den 22. december 1995 om undtagelse fra bestemmelserne vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" i aftalen om oprettelse af en associering mellem EØF og Republikken Cypern. • iRådets forordning af 30. oktober 1995 om gennemførelsesbestemmelser til afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF-Cypern om undtagelse fra visse bestemmelser i associeringsaftalen. Rådets forordning af 23. april 1976 om indgåelse af finansprotokollen og af protokollen om fastsættelse af visse bestemmelser vedrørende aftalen om oprettelse af en associering mellem EØF og Malta. 35 89/2229/EØF (EFT L 217 af 27. 07. 89) 90/2175/EØF (EFT L 198 af 28. 07. 90) Rådets forordning af 18. juli 1989 om gennemførelse af afgørelse nr. 1/89 truffet af Associerings Rådet EØF-Malta om ændring af protokol nr. 2 angående definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde som følge af indførelsen af Det Harmoniserede System Rådets forordning af 23. juli 1990 om gennemførelse af afgørelse nr. 2/90 truffet af Associeringsrådet EØF-Malta om en ny ændring af artikel 6 og 17 i protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde 91/3451/EØF (EFT L 327 af 29. 11. 91) Rådets forordning af 25. november 1991 om fastsættelse af gennemførelsesbestemmelser til den fælleserklæring, som er knyttet til afgørelse nr. 1/89, truffet af Associeringsrådet EØF-Malta. 91/607/EØF (EFT L331 af 03. 12. 91) Israel 96/206/EKSF, EF EFT L 71 af 20. 03. 96) Afgørelse nr. 1/91 truffet af Associeringsrådet EØF- Malta den 25. november 1991 om ændring af bilag III til protokol nr. 2 angående definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde Rådet og Kommissionens afgørelse af 22. december 1995 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af en interimsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Staten Israel på den anden side om handel og handelsanliggender. Protokol 3 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde Algeriet 78/2210/EØF (EFT L 263 af 27. 09. 78) Rådets Forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den demokratiske Folkerepublik Algeriet. Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde Egypten 36 78/2213/EØF (EFT L 266 af 27. 09. 78) I Rådets forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den arabiske Republik Egypten. 89/317l/EØF (EFT L 310 af 26. 10. 89) (EFT L 310 af 26. 10. 89) 89/3172/EØF (EFT L 310 af 26. 10. 89) (EFT L 310 af 26. 10. 89) Libanon 78/2214/EØF (EFT L 267 af 27. 09. 78) Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 16. oktober 1989 om gennemførelse af afgørelse nr. 1/89 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Egypten om ændring af protokol nr. 2 angående definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde som følge af indførelsen af det harmoniserede system, Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde Afgørelse nr. 1/89 truffet af Samarbejdsrådet EØF- Egypten den 30. august 1989 om ændring, som følge af indførelsen af Det Harmoniserede System, af protokol nr. 2 angående definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 16. oktober 1989 om gennemførelse af afgørelse nr. 2/89 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Egypten om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber, af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde Afgørelse nr. 2/89 truffet af Samarbejdsrådet EØF- Egypten den 30. august 1989 om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber, af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Libanon. Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde 37 80/2742/EØF (EFT L 286 af 29. 10. 80) Afgørelse 3/80 (EFT L 286 af 29. 10. 80) Marnkkn 78/221 l/EØF Rådets forordning af 27. oktober 1980 om gennemførelse af afgørelse nr. 3/80 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Libanon om ændring af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og republikken Libanon. Samarbejdsrådets afgørelse nr. 3/80 EØF-Libanon af 6. juni 1980 om ændring af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Libanon. Rådets forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Marokko (EFT L 264 af 27. 09. 78) Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde. Syrien 78/2216/EØF Rådets forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den arabiske Republik Syrien. (EFT L 269 af 27. 09. 78) Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde Tunesien 78/2212/EØF (EFT L 265 af 27. 09. 78) 79/0561/EØF (EFT L 80 af 31. 03. 79) Rådets forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Tunesiske Republik. Protokol 2 om definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 5. marts 1979 om gennemførelse af afgørelse nr. 3/78 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Tunesien om ændring af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Tunesiske Republik. 38 EFT L 80 af 31. 03. 79 89/3900/ EØF (EFT L375 af 23. 12. 89) (EFT L 375 af 23. 12. 89) 78/2215/EØF (EFT L 268 af 27. 09. 78) 91/3579/EØF (EFT L 345 af 14. 12. 91) (EFT L 345 af 14. 12. 91) 91/3580/EØF (EFT L 345 af 14. 12. 91) I Afgørelse nr. 3/78 truffet af Samarbejdsrådet EØF- Tunesien af 12. december 1978 om ændring af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Tunesiske Republik Rådets forordning af 4. december 1989 om gennemførelse af afgørelse nr. 2/89 truffet af Samarbejdsrådet EØF- Tunesien om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber, af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde Afgørelse nr. 2/89 truffet af Samarbejdsrådet EØF- Tunesien den 27. september 1989 om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber, af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 26. september 1978 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det hashemitiske Kongerige Jordan. Protokol 2 vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 25. november 1991 om gennemførelse af afgørelse nr. 3/91 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Jordan om ændring af protokol nr. 2, angående definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde som følge af indførelsen af Det Harmoniserede System. Afgørelse nr. 3/91 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Jordan af 4. november 1991 om ændring som følge af indførelsen af Det Harmoniserede System, af protokol nr. 2, angående definitionen af begrebet " varer med oprindelsesstatus" og angående metoderne for administrativt samarbejde Rådets forordning af 25. november 1991 om gennemførelse af afgørelse nr. 4/91 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Jordan om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber, af protokollen vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde. 39 Afgørelse nr. 4/91 truffet af Samarbejdsrådet EØF-Jordan om ændring, som følge af Spaniens og Portugals tiltrædelse af De Europæiske Fællesskaber, af protokollen vedrørende definitionen af begrebet " varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde. Rådets afgørelse om indgåelse af interimsassocieringsaftalen om handel og samarbejde mellem EF og Den Palæstinensiske Myndighed. Kommissionens forordning af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (artikel 67 til 97) vedrørende definitionen af begrebet " varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde for så vidt angår visse produkter, der indføres i Fællesskabet fra tredjelande. Kommissionens forordning af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (artikel 98 til 123) vedrørende definitionen af begrebet " varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde for så vidt angår indførsel i Fællesskabet af varer med oprindelse i Republikken Bosnien-Hercegovina og Republikken Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien, den tidligere jugoslaviske republik Makedonien samt Vestbredden og Gaza-striben. (EFT L 345 af 14. 12. 91) Palæstina endnu ikke offentliggjort. ____ 93/2454/EØF (EFT L 253 af 11. 10. 93) ændret ved : 97/12/EF (EFT L 9 af 13. 1. 97) Bosnien-Hercegovina og Kroatien; Forbundsrepublikken Jugoslavien; den tidligere jugoslaviske Makedonien republik 93/2454/EØF (EFT L 253 af 11. 10. 93) ændret ved : 97/12/EF (EFT L 9 af 13. 1. 97) 40 Bilag I b) Liste over toldunioner, som Fællesskabet er part i Tyrkiet 64/732/EØF. (EFT L 217 af 29. 12. 64) Forord. 2760/72 (EFT L 59 af 5. 3. 72) (EFT L 142 af 4. 6. 75) : Rådets afgørelse af 23. december 1963 om indgåelse af aftalen om oprettelse af en associering mellem EØF og Tyrkiet. Rådets afgørelse af 23. november 1970 om indgåelse af tillægsprotokollen til aftalen om oprettelse af en associering mellem EØF og Tyrkiet. Associeringsrådets afgørelse nr. 4/72 om definition af begrebet "varer med oprindelse" i Tyrkiet ved anvendelse af bestemmelserne i kapitel I i bilag 6 til tillægsprotokollen til Ankara-aftalen. Associeringsrådets afgørelse nr. 1/75 om ændring af afgørelse nr. 4/72 om definition af begrebet "varer med oprindelse" i Tyrkiet ved anvendelse af bestemmelserne i kapitel I i bilag 6 til tillægsprotokollen til Ankara- aftalen. 96/142/EØF (EFT L 35 af 13. 2. 96) 96/488/EØF (EFT L 200 af 9. 8. 1996) 96/528/EKSF (EFT L 227 af 07. 09. 96) Afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF- Tyrkiet den 22. december 1995 om iværksættelse af slutfasen af toldunionen. Afgørelse nr. 1/96 truffet af toldsamarbejdsudvalget EF- Tyrkiet den 20. maj 1996 om gennemførelsesbestemmelser til afgørelse nr. 1/95 truffet af Associeringsrådet EF- Tyrkiet. Kommissionens Afgørelse af 29. februar 1996 om indgåelse af en frihandelsaftale om handel mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og Tyrkiet med produkter omfattet af EKSF-traktaten. Protokol nr. 1 om oprindelsesreglerne. Andorra 90/0680/EØF (EFT L 3 74 af 31. 12. 90) Rådets afgørelse af 26. november 1990 om indgåelse af en aftale mellem EØF og Andorra. Tillæg vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og vedrørende metoderne for administrativt samarbejde. 41 92/116/EØF (EFT L 43 af 19. 2. 92) 91/3915/EØF (EFT L 372 af 31. 12. 91) 95/502/EF (EFT L 288 af 1 12. 95) 96/465/CE (EFT L 192 af 2. 8. 96) I Afgørelse nr. 7/91, truffet af Den blandede Komité EØF- Andorra af 31. december 1991 om undtagelse fra definitionen af begrebet " varer med oprindelsesstatus", for at der kan tages hensyn til Fyrstendømmet Andorras særlige situation hvad angår produktionen af visse forarbejdede landbrugsvarer. Rådets forordning (EØF) nr. 3915/91 af 19. december 1991 om gennemførelsesbestemmelserne til afgørelse nr. 7/91 vedtaget af Den Blandede Komité EØF-Andorra om fravigelse fra oprindelsesreglerne for visse landbrugsprodukter Afgørelse nr. 2/95 truffet af Den Blandede Komité EF- Andorra af 6. november 1995 om undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus", for at der kan tages hensyn til Fyrstendømmet Andorras særlige situation, h v ad a n g år kvægopdræt. Afgørelse nr. 3/96 truffet af Den Blandede Komité EF- Andorra den 15. juli 1996 om ændring af afgørelse nr. 7/91 0m undtagelse fra definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" for at tage hensyn til Fyrstendømmet Andorras særlige situation, hvad angår landets produktion af visse forarbejdede landbrugsprodukter. San Marino 92/561/EØF (EFT L 359 af 9. 12. 92) Rådets afgørelse 92/561/EØF af 17. november 1992 om indgåelse af interimsaftalen om handel og toldunion mellem EØF og Republikken San Marino. 42 Bilag I (c) Interne foranstaltninger Interne 83/335 l/EØF foranstaltninger (EFT L 339 af 05. 12. 83) Rådets forordning af 14. november 1983 om en fremgangsmåde, der skal lette udstedelsen af varecertifikat EUR 1 og udfærdigelsen af certifikat EUR 2 i henhold til bestemmelserne for den præferentielle samhandel mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og visse lande. 91/191 l/EØF (EFT L171 af 29. 06. 91) Rådets forordning af 26. juni 1991 om anvendelse af fællesskabsretten på De Kanariske Øer. 43 Bilag II 1. PÅVISTE TILFÆLDE AF SVIG OG FINANSIELLE VIRKNINGER Kommissionens rapporter om bekæmpelse af uregelmæssigheder og svig for årene 1995 og 1996 indeholder mange tilfælde, som belyser denne problematik. Der bør lægges mærke til visse generelle aspekter: Tilfælde af uregelmæssigheder og svig i forbindelse med præferenceordningerne har konsekvenser for Fællesskabets traditionelle egne indtægter. Disse tilfælde behandles enten af medlemsstaterne, og skal så i henhold til forordning nr. 1552/89 indberettes til Kommissionen, eller påvises og/eller behandles af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne (gensidig bistand i medfør af forordning nr. 1468/81 og 515/89). I betragtning af, at disse uregelmæssigheder ofte vedrører flere medlemsstater, og at undersøgelserne regelmæssigt indebærer kontrol på stedet i et tredjeland, er det de tilfælde, der har de største budgetmæssige konsekvenser, der som regel behandles af Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne. 1989-1995 som I perioden af og de uregelmæssigheder, præferenceordningerne. Alene for disse indberettede tilfælde beløb de budgetmæssige konsekvenser sig til 111 mio. ECU. indberettede medlemsstaterne berørte tilfælde indtægter traditionelle egne 796 Alene for 1995 underrettede medlemsstaterne i 1995 Kommissionen om 322 tilfælde af uregelmæssigheder i tilknytning til præferenceordningerne. De budgetmæssige konsekvenser af disse tilfælde beløb sig til i alt 52,5 mio. ECU. Det svarer til 18% af de globale konsekvenser af alle de tilfælde af uregelmæssigheder, der indberettes på området egne indtægter (se figur 1). (Da meddelelserne på dette område kun indgives halvårligt, foreligger de endelige tal for 1996 endnu ikke). 391 af den gensidige I 1996 behandlede Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne inden for rammerne til bistand præferenceordningerne. Alene for disse tilfælde anslås det, at konsekvenserne for de traditionelle egne indtægter (told og antidumpingtold) beløb sig til i alt 220 mio. ECU2. Det svarer til 49% af de samlede konsekvenser, der er anslået for samtlige de tilfælde af uregelmæssigheder, der i 1996 blev behandlet af Kommissionen som led i den gensidige bistand (se figur 2), og til 47% af de samlede konsekvenser, der er anslået for samtlige tilfælde, som har indvirkning på de traditionelle egne indtægter, og som Kommissionen behandlede i 1996 (se figur 1). tilknytning tilfælde i tal afspejler naturligvis kun konsekvenserne Disse af uregelmæssigheder, som har kunnet påvises af enten en medlemsstat (og meddeles til Kommissionen) eller af Kommissionen. Det er derfor kun toppen af isbjerget. tilfælde af de Situationen forstærkes af den omstændighed, at medlemsstaterne ikke overholder alle de forpligtelser, der ellers skulle gøre det muligt at skaffe overblik over situationen i de påviste tilfælde af uregelmæssigheder, på trods af at medlemsstaternes forpligtelse 1 2 Nye tilfælde eller nye undersøgelser Næsten halvdelen af dette beløb (104 mio. ECU) er told, for hvilken det formelt er konstateret, at den er skyldig og altså kan opkræves. kk til at informere Kommissionen om forløbet af opkrævningsprocedureme blev skærpet i forbindelse med den sidste ændring af forordning nr. 1552/891. Hidtil har medlemsstaterne dog ikke informeret Kommissionen på systematisk vis, hvis opkrævningsbestræbelserne lykkedes. Erfaringerne og praksis viser imidlertid, at procenttallet for medlemsstaternes inddrivelser fortsat er lavt, ca. 10%. 2. BERØRTE PRODUKTER De tilfælde af uregelmæssigheder, der har tilknytning til præferenceordningerne, vedrører følgende produkter: a) Tilfælde indberettet af medlemsstaterne for 1995 (se figur 3): Antal tilfælde Budgetmæssige konsekvenser • • landbrugsprodukter: fiskeriprodukter: elektroniske produkter: tekstilprodukter: andre industriprodukter 20 30 97 94 81 15% 17% 32% 24% /o 12% 100% b) Tilfælde, medlemsstaterne (se figur 4): som Kommissionen • • • • • landbrugsprodukter: fiskeriprodukter: elektroniske produkter: tekstilprodukter: andre industriprodukter: i 1996 behandlede i samarbejde med 2 8 7 15 7 8% 26% 6% 34% 26% ved forordning nr. 1355/96 45 TRADITIONAL OWN RESOURCES 1993 - 1996 Table 1 IRRBGULARITlEo FORMALLY COMMUNICATED (#) by MEMBER STATES INQUIRIES carried out by the COMMISSION together with MEMBERSTATES NUMBER of CASES rsoo T • 2JMXH T. 5Q0 •1. 000 A •500 4 500 400 -I 300 200 -I 100 \ 2. 213 2. 296 Z. 500 2. 000 1. 500 1. 000 500 A 1993 1994 1995 1996 1993 1994 1995 1996 idS i20 ai_ AMOUNTS in MILLIONS of ECU 467 600 400 -I 300 200 A 100 4 1993 1994 199S 1996 1993 1994 1995 1996 (#) under Regulation (EEC) 1SS2/89 : lôcluding'estimalc (or the second halfyear 1996. he ES CARRIED OUT BY THE COMMISSION TOGETHER WITH MEMBER STATES IN 1996 ( IN THE CONTEXT OF MUTUAL ASSISTANCE ) TOTAL estimated financial impact on Community budget ; 448 Million ECU ( Customs and Antidumping duties) OTHER SCHEMES 34% TRANSIT 17% PREFERENTIAL SCHEMES 49% Graph 3 PREFERENTIAL SCHEMES : cases communicated by Member States for 1995 TOTAL FINANCIAL IMPACT : 52,8 Million ECU ELECTRONIC PRODUCTS 32% TEXTILE PRODUCTS 24% AGRICULTURAL PRODUCTS 15% OTHER INDUSTRIAL PRODUCTS 12% FISHERY PRODUCTS 17% PREFERENTIAL SCHEMES: Inquiries carried out by the Commission together with Member States in 1996 ( in the context of Mutual Assistance ) TOTAL ESTIMATED FIN. IMPACT : 220 Million ECU Graph 4 FISHERY PRODUCTS 28%' OTHER INDUSTRIAL PRODUCTS 20%. AÛRICULTURAL PRODUCTS 8% ELECTRONIC PRODUCTS TEXTILE PROOUCTS 3<%' ISSN 0254-1459 KGM(97) 402 endelig udg. DOKUMENTER DA 02 09 10 Katalognummer : CB-CO-97-427-DA-C ISBN 92-78-23774-4 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg