title: Kommissionens yttrande över Sloveniens ansökan om medlemskap i Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
EU relations
Slovenia
accession to the European Union
economic situation
political situation

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 15. 07. 1997 KOM(97)2010 slutlig KOMMISSIONENS YTTRANDE ÖVER SLOVENIENS ANSÖKAN OM MEDLEMSKAP I EUROPEISKA UNIONEN Innehåll A. INLEDNING a) Förord Ansökan om medlemskap Bakgrund till yttrandet Yttrandets innehåll b) Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Slovenien Historiskt och geopolitiskt sammanhang Sloveniens ståndpunkt beträffande Europeiska unionen /wtalsförbindelser Strategin inför anslutningen Handelsförbindelser Allmän bedömning B. KRITERIER FÖR MEDLEMSKAP 1. Politiska kriterier 1. 1 Demokrati och rättsstat Parlamentets och den lagstiftande maktens organisation Bedömning av hur parlamentet fungerar Den verkställande maktens organisation Bedömning av hur den verkställande makten fungerar Den dömande maktens organisation Bedömning av hur den dömande makten fungerar 1. 2 Mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter Medborgerliga och politiska rättigheter Ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter Minoriteters rättigheter och skydd 1. 3 Allmän bedömning 2. Ekonomiska kriterier 2. 1 Den ekonomiska situationen Bakgrund Liberalisering Stabilisering av ekonomin Strukturomvandling Den finansiella sektorn Ekonomisk och social utveckling 2. 2 Ekonomin inför medlemskapet Inledning Övergången till fungerande marknadsekonomi Förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter Framtidsutsikter och prioriteringar 2. 3 Allmän bedömning 3. Förmåga att påta sig skyldigheterna medlemskap i samband med ett 3. 1 En gränslös inre marknad De fyra friheterna - Den allmänna ramen - Fri rörlighet för varor - Fri rörlighet för kapital - Fri rörlighet för tjänster - Fri rörlighet för personer - Allmän bedömning Konkurrens 3. 2 Ny teknik och framtidsfrågor Informationssamhället Utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor Forskning och teknisk utveckling Telekommunikation Den audiovisuella sektorn 3. 3 Ekonomiska och fiskala frågor Den ekonomiska och monetära unionen Beskattning Statistik 3. 4 Politiken inom olika sektorer Industri Jordbruk Fiske Energi Transport Små och medelstora företag 3. 5 Ekonomisk och social sammanhållning Sysselsättning och sociala frågor Regionalpolitik och sammanhållning 3. 6 Miljö och livskvalitet Miljö Konsumentskydd 3. 7 Rättsliga och inrikes frågor 3. 8 Utrikespolitik Handel och internationella ekonomiska förbindelser Utvecklingssamarbete Tull Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken 3. 9 Finansiella frågor Finansiell kontroll Budgetkonsekvenser 4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk 4. 1 Den offentliga förvaltningens organisation 4. 2 Administrativ och rättslig kapacitet 4. 3 Allmän bedömning C. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATS Bilagor Parlamentets sammansättning Den inre marknaden: Åtgärder enligt vitboken Statistik A. INLEDNING a) Förord Ansökan om medlemskap Slovenien lämnade in sin ansökan om medlemskap i Europeiska unionen den 10 juni 1996 och ministerrådet beslutade den 15 juli 1996 att tillämpa det förfarande som föreskrivs i artikel O i fördraget, enligt vilken kommissionen skall höras. Mot denna bakgrund avger kommissionen detta yttrande som svar på den begäran som framlades vid Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 om att kommissionen skulle lägga fram sitt yttrande så snart som möjligt efter regeringskonferensen, som inleddes i mars 1996 och avslutades i juni 1997. Bakgrund till yttrandet Sloveniens ansökan om medlemskap behandlas samtidigt med ansökningar från nio andra associerade länder. Sloveniens anslutning skall ses som ett led i en historisk process i vilken länderna i Central- och Östeuropa efter mer än 40 år förenar sig med resten av kontinenten och ansluter sig till det område av fred, stabilitet och välstånd som unionen utgör. Europeiska rådet drog följande slutsats i Köpenhamn i juni 1993: "De associerade länder i Central- och Östeuropa som så önskar skall bli medlemmar i unionen. Anslutning kommer att äga rum så snart ett land kan påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför och uppfyller de ekonomiska och politiska villkoren. Ett medlemskap förutsätter att - kandidatlandet har uppnått en institutionell stabilitet som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter, - det finns en fungerande marknadsekonomi samt förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen, - landet kan påta sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap och ansluta sig till målen för den politiska, ekonomiska och monetära unionen. Unionens förmåga att ta emot nya medlemmar, utan att takten i den europeiska integrationen blir lidande, är också en viktig faktor som ligger i både unionens och kandidatländernas allmänna intresse. " I denna förklaring redogjordes i detalj för de politiska och ekonomiska kriterierna för behandlingen av ansökningarna om anslutning från de associerade central- och östeuropeiska länderna. Europeiska rådet hänvisade vid sitt möte i Madrid i december 1995 till behovet av att inom ramen för strategin inför anslutningen "skapa förutsättningar för en gradvis och harmonisk integrering av dessa stater, särskilt genom att - utveckla marknadsekonomin, - anpassa de administrativa strukturerna, och - skapa stabila ekonomiska och monetära förhållanden". Kommissionen analyserar i sitt yttrande Sloveniens ansökan separat men med iakttagande av samma kriterier som tillämpas för de andra ansökningar om vilka den skall avge yttranden samtidigt. Därigenom respekteras den önskan som Europeiska rådet uttryckte i Madrid, nämligen att en likvärdig behandling av alla ansökande länder garanteras. Vid sidan av de enskilda yttrandena lägger kommissionen inom ramen för sitt meddelande "Agenda 2000" för rådet även fram en allmän bedömning av anslutningsansökningarna och sina rekommendationer beträffande en strategi för framgångsrik utvidgning av unionen. Samtidigt lägger den fram en bedömning av utvidgningens konsekvenser för unionens politik och rekommendationer för att stärka strategin inför anslutningen. Yttrandets innehåll Yttrandet är upplagt med beaktande av slutsatserna från Europeiska rådets möte i Köpenhamn. I yttrandet ingår - en beskrivning av förbindelserna mellan Slovenien och unionen fram till nu, särskilt inom ramen för associeringsavtalet, - en analys av situationen vad gäller de politiska förhållanden som Europeiska rådet nämner (demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter, skydd av minoriteter), - en bedömning av Sloveniens situation och framtidsutsikter vad gäller de ekonomiska förhållanden som Europeiska rådet nämner (marknadsekonomi, förmåga att hantera konkurrens), -• en analys av Sloveniens förmåga att påta sig de skyldigheter som ett medlemskap medför, dvs. att anta unionens regelverk i form av fördraget, sekundärrätten och politiken på olika områden, och slutligen - en allmän bedömning av Sloveniens situation och möjligheter att uppfylla villkoren beträffande och rekommendation unionen en för medlemskap anslutningsförhandlingarna. i I samband med bedömningen av Slovenien med hänsyn till de ekonomiska kriterierna och till landets förmåga att anta regelverket har kommissionen också gjort en bedömning av framtidsutsikterna: den har försökt uppskatta vilka framsteg som Slovenien rimligen kan förväntas göra under de närmaste åren, före anslutningen, med beaktande av att också själva regelverket kommer att fortsätta att utvecklas. Av denna anledning är yttrandet inriktat på ett medellångt tidsperspektiv på omkring fem år, utan att detta innebär en förhandsbedömning av den faktiska tidpunkten för anslutningen. Vid utarbetandet av yttrandet har kommissionen erhållit en mängd upplysningar om slovenska myndigheterna, och många andra Sloveniens från de situation informationskällor har också använts, däribland medlemsstaterna och ett stort antal internationella organisationer. b) Förbindelserna mellan Europeiska unionen och Slovenien Historiskt och geopolitiskt sammanhang Slovenien ligger vid Adriatiska havet i en triangel mellan centrala, södra och sydöstra Europa och gränsar till fyra länder (Italien, Österrike, Ungern och Kroatien). Landets yta är 20 250 km och befolkningen uppgår till 2 miljoner. Sloveniens territorium har i stort sett varit, befolkat av slaviska folk sedan 500-talet. Under 1200-talet övertogs makten av huset Habsburg. Efter första världskriget och Österrike-Ungerns sönderfall valde Slovenien att ingå i Serbernas, kroaternas och slovenernas kungarike (senare Jugoslavien. Under andra världskriget var Slovenien ockuperat av både Tyskland och Italien. År 1945 blev Slovenien en del av Socialistiska förbundsrepubliken Jugoslavien men kusten och inlandet förblev under internationell förvaltning fram till 1954. Efter en period av ortodox kommunism med expropriationer och kollektiviseringar lades grunderna till Jugoslaviens socialism med självförvaltning. Med författningen av år 1963 utvecklades själva begreppet om ett samhälle med självförvaltning på alla nivåer av det ekonomiska, sociala och kulturella livet, vilket emellertid till stora delar förblev kontrollerat av kommunistpartiet. En försvagning av de federala myndigheterna och en decentralisering av makten till delrepublikerna inleddes i slutet av 1960-talet men efter politiska oroligheter 1972 återvände den auktoritära centralismen. Efter Titos död i maj 1980 gick den politiska och ekonomiska upplösningen allt snabbare. Ökande inflation, växande underskott i betalningsbalansen och snabba ökningar av lånandet gav förnyad kraft åt kraven på regionalt självstyre och införandet av en parlamentarisk demokrati. Av rädsla för serbiskt övervälde ändrade slovenska nationalförsamlingen år 1989 författningen för att jämna vägen för en självständig slovensk stat. De första fria valen i Slovenien hölls i april 1990. I en folkomröstning den 23 december 1990 röstade 88 % för självständighet. En grundläggande författningsdeklaration om Sloveniens självständighet och oberoende antogs den 25 juni 1991 och dagen efter förklarade sig landet självständigt. Segern i tiodagarskriget mot jugoslaviska folkarmén bekräftade Sloveniens status som självständig stat. Slovenien erkändes av Europeiska gemenskapen den 15 januari 1992. Presidentsvalet och valet till nationalförsamlingen i december 1992 ledde till bildandet av en bred koalitionsregering. Nya val till nationalförsamlingen under 1996 följdes av en flera månader lång period då inga partier lyckades bilda en fungerande majoritet. Sloveniens ståndpunkt beträffande Europeiska unionen Sedan självständigheten har slovenska regeringen konsekvent betonat sin utrikespolitiska prioritering att integreras med Europeiska unionen. Redan i februari 1992 begärde Slovenien Europaavtal och stöd för omstrukturering och konsolidering av den slovenska ekonomin. Så snart samarbetsavtalet med EU trädde i kraft 1993 begärde slovenska regeringen att få öppna förhandlingar om ett Europaavtal. Den 10 juni 1996, samma dag som Europaavtalet undertecknades, ansökte regeringen formellt om medlemsskap i EU. Två månader tidigare hade nationalförsamlingen antagit en förklaring där den än en gång fastslog att medlemsskapet var en målsättning och framhöll sin vilja att libéralisera fastighetsmarknaden på grundval av de principer som angavs av Euroepiska rådet i Madrid. I maj 1997 offentliggjorde Slovenien ett dokument om sin strategi inför anslutningen som än en gång bekräftade landets ambition att bli fullvärdig medlem av EU och att landet "inte bara är villigt att påta sig de skyldigheter som följer med ett fullvärdigt medlemskap utan också att acceptera vissa begränsningar som genomförandet av dessa skyldigheter skulle medföra för den slovenska statens suveränitet". Avtalsförbindelser Den socialistiska federala republiken Jugoslavien ingick en rad handelsavtal med EG, det första år 1970. År 1980 undertecknades ett avtal om handelsmässigt och ekonomiskt samarbete, det första av sitt slag, och detta åtföljdes av inrättandet av ett samarbetsråd. Likafullt var 96 % av de jugoslaviska industriprodukterna som exporterades till EU befriade jordbruksprodukterna omfattades av förmånsbehandling. Efter inbördeskrigets utbrott i Jugoslavien upphävde EG detta avtal i november 1991. Sedan dess sörjde årligen förnyade autonoma ordningar för förmånshandel för kontinuiteten i handelsrelationerna, fram till ikraftträdandet av interimsavtalet i januari 1997 (se nedan). skatt medan 28 % av från Diplomatiska förbindelser mellan EU och Slovenien upprättades den 13 april 1992. Ett handels- och samarbetsavtal som i huvudsak byggde på det som undertecknats med Jugoslavien 1980 och som åtföljdes av kompletterande arrangemang framför allt rörande transport, textil och ekonomiskt samarbete, trädde i kraft den 1 september 1993. Efter ett sammanträde under 1993 fullföljdes aldrig den politiska dialogen i enlighet med detta avtal eftersom det förväntades ersättas av ett Europaavtal. Slutandet av Europaavtalet försenades dock på grund av meningsskiljaktigheter rörande behovet av ändringar i den slovenska fastighetslagstiftningen så att EU-medborgare skulle tillåtas äga fastigheter. Slutligen kunde en skriftväxling som bifogades Europaavtalet bana väg för ett undertecknande den 19 juni 1996. Enligt denna skulle den slovenska fastighetsmarknaden öppnas för alla EU-medborgare fyra år efter Europaavtalets ikraftträdande men vara liberaliserad redan vid ikraftträdandet för de EU-medborgare som hade bott minst tre år på slovenskt territorium. I avvaktan på ratificeringen av Europaavtalet trädde ett interimsavtal i kraft den 1 januari 1997 som omfattar alla handelsområden och handelsrelaterade områden i Europaavtalet och ersätter samarbets- och handelsavtalet samt de årliga autonoma handelsåtgärderna på dessa områden. När Europaavtalet träder i kraft kommer det att utgöra den rättsliga grunden för Sloveniens förbindelser med Europeiska unionen. Syftet med avtalet är att skapa en struktur för en politisk dialog, främja en utvidgning av handeln och de ekonomiska förbindelserna parterna emellan, skapa en grund för gemenskapens ekonomiska och tekniska stöd till Slovenien och skapa en lämplig struktur för Sloveniens gradvisa integration i unionen. Genom avtalets institutionella bestämmelser inrättas en mekanism för genomförande, förvaltning och övervakning av förbindelserna på alla områden. Underkommittéer undersöker frågor av teknisk natur. Associeringskommittén bestående av höga tjänstemän är ett forum för diskussioner där inom ramen för avtalet. man ofta finner lösningar på problem som uppstår Associeringsrådet på ministernivå följer utvecklingen av förbindelserna över lag och ger en möjlighet till genomgång av Sloveniens framsteg i anslutningsförberedelserna. Beträffande ratificeringen av Europaavtalet fastslog författningsdomstolen den 5 juni 1997 att en ändring av konstitutionen var nödvändig innan en ratificering kunde ske. Sloveniens regering har förbundit sig att utverka de nödvändiga ändringarna i konstitutionen för att sedan ratificera avtalet snarast möjligt. Sloveniens regering erkände behovet av en effektiv förvaltning av den europeiska integrationsprocessen och beslutade den 25 oktober 1996 att delegera uppgiften att sköta samordningen och övervakningen av strategin inför anslutningen till kontoret för Europafrågor som är underordnat utrikesministeriet. Förvaltningen av Phareprogrammet har också överförts till detta kontor. Strategin inför anslutningen Genomförande av interims avtalet och samarbetsavtalet och vitboken Bestämmelserna rörande handeln i interimsavtalet har genomförts enligt planerna. De första formella samråden med gemensamma samarbetskommittén hölls den 20-21 mars 1997. Nio underkommittéer inrättades och samarbetet på denna nivå har gått en bra bit framåt sedan dess. För närvarande diskuteras huvudsakligen frågor som ytterligare stärkning av den slovenska strategin inför anslutningen, tillnärmning av lagstiftningen, reformering av den offentliga förvaltningen, makroekonomisk stabilitet och strukturreformer, finansiella tjänster och liberalisering av kapitalrörelser, vin- och spritavtalet, protokoll om likvärdighet i veterinära och fytosanitära frågor, ett Europaavtal om bedömning av överenstämmelse, specifika handelsfrågor, öppnande av och förberedelser för deltagande i gemenskapsprogram samt samarbete rörande tredje pelaren. standardiseringsfrågor, certifierings och ett antal De flesta av de handelsfrågor som hittills har kommit upp är av mindre betydelse. Med hänsyn till det försenade ikraftträdandet av Europaavtalet finns det utrymme för att snabba på införandet av handlingsprogram och mekanismer redan före de tidpunkter som fastställs i avtalet, till exempel när det gäller standarder, konkurrens och statligt stöd. Politiken rörande till exempel aspekter av offentlig upphandling och kapitalrörelser har inte alltid utvecklats i Europaavtalets anda, men i dessa fall gör regeringen nu en översyn av tillvägagångssättet inom ramen för strategin inför anslutningen. I kommissionens vitbok 1995 anges vilken lagstiftning som kandidatländerna skulle behöva införliva och genomföra för att tillämpa gemenskapens regelverk och i den fastställs också de viktiga delar för genomförandet av den inre marknaden (de så kallade fas I-åtgärderna) som skulle behöva prioriteras. Slovenien har fäst mycket stor vikt vid detta arbete. Kontoret för Europafrågor övervakar också genomförandet av vitboken. Dessutom är lagstiftningskontoret ansvarigt för samordning och övervakning av arbetsgrupperna på de berörda ministerier som arbetar med genomförandet av vitboken. Regering ansåg implementeringen av vitboken vara ett strategiskt mål på medellång sikt och lade fram en treårsplan för tillnärmning av primärlagstiftningen i maj 1996. Detta dokument är tänkt att utvecklas vidare i huvudsak genom att tekniska standarder och 10 sekundärlagstiftning införlivas i det så att det blir ett handlingsprogram för genomförande av vitboken. Detta handlingsprogram planeras bli godkänt före utgången av 1997. Särskilda framsteg rörande anpassning av lagstiftningen har uppnåtts på områden som rör bankväsende, immateriell och industriell äganderätt, penningtvätt, konsumentskydd, personliga data och tull. Områden som kräver särskild uppmärksamhet är fri rörlighet för kapital, indirekta skatter, försäkringar, standarder, konkurrens och statligt stöd, energi och telekommunikationer. På det hela taget fungerar interimsavtalet mellan EG och Slovenien bra. Det finns inga större problem rörande dess nuvarande genomförande. De första erfarenheterna av det bilaterala samrådsförfarandet tyder på att Slovenien är inställt på att använda det effektivt. Den strukturerade dialogen Slovenien har deltagit i den strukturerade dialogen sedan juni 1996. Landet lägger vikt vid dialogen och har särskilt bidragit i fråga om ekonomiska och finansiella angelägenheter, den inre marknaden och energi. De slovenska myndigheterna har uttryckt tillfredsställelse över den nyligen införda långsiktiga planeringen av sammanträdena och den förbättrade kvaliteten på bidragen som blir resultatet av längre förberedelser. Phare Inom ramen för Phareprogrammen mottog Slovenien mellan 1992 och 1996 94 miljoner ecu i stöd till omvandlingen och arbetet inför anslutningen. Tilldelningen för 1997 var 22 miljoner ecu. Det finns också program för gränsöverskridande samarbete med Italien (10 miljoner ecu) och Österrike (6 miljoner ecu) som framför allt är inriktade på samarbete rörande ekonomi, miljö och infrastruktur. Under de första åren användes Phare huvudsakligen till stöd för privatiseringen och omstruktureringen av företag, reformer inom bankväsendet och förstärkning av den slovenska forsknings- och utvecklingskapaciteten. Senare lades fler mål till, som tillnärmning av lagstiftningen, reform av den offentliga förvaltningen och andra områden främjandet av en som konkurrenspräglad företagssektor. rörde antagandet av gemenskapens regelverk och Slovenien har använt Pharemedlen på ett effektivt sätt. Framför allt har regeringen inriktat en slor del av det tekniska biståndet på att lösa specifika tekniska problem i samband med policyreformcr, övergängen, antagandet av gemenskapens regelverk och den nya generationens specialistkunskaper som i landet. Utbetalningstakten har varit hög. inte finns tillgänglig Deltagande i gemenskapens program inte delta Då Europaavtalet ännu gemenskapsprogram som måste föregås av ett upprättande av ett associeringsråd. ratificerat kan Slovenien inte är i de 11 Handelsförbindelser Mellan 1992 och 1996 ökade handeln mellan EU och Slovenien avsevärt. EU:s import från Slovenien sköt i höjden från 1,6 till 4,2 miljarder ecu medan EU:s export till Slovenien ökade från 1,4 till 5,3 miljarder ecu. Handelsbalansen utvecklades från ett litet överskott 1992 till ett underskott för Slovenien. Underskottet ökade 1995 huvudsakligen på grund av Finlands, Sveriges och Österrikes anslutning till EU samt ett behov av att upprusta den slovenska ekonomin. Samtidigt som den slovenska exporten utgör ungefär 60 % av BNP skedde ungefär 66 % av landets utrikeshandel med Europeiska unionen under 1996. De viktigaste varorna i handeln i båda riktningarna var el- och transportmateriel och textil. Tyskland är Sloveniens viktigaste handelspartner. År 1996 stod Tyskland för 25,9 % av den sammanlagda slovenska utrikeshandeln och därefter följde Italien, Frankrike, Kroatien och Österrike. Sedan självständigheten har Slovenien varit delaktigt i de regionala organisationer som verkar för politisk stabilitet och ekonomiskt samarbete. Slovenien är medlem i både Centraleuropeiska initiativet (CEI) och Centraleuropeiska frihandelsavtalet (CEFTA). Allmän bedömning De bilaterala relationerna har på det hela tagit varit konstruktiva och förlöpt smidigt. De frågor som rör lagstiftning och författning som har försenat Sloveniens ratificering av Europaavtalet har dock hämmat den fortsatta utvecklingen av relationerna trots Sloveniens beredvillighet att på många områden öka samarbetet till de nivåer som anges i Europaavtalet redan innan det har trätt i kraft. 12 B. KRITERIER FÖR MEDLEMSKAP 1. Politiska kriterier Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn fastställdes ett antal "politiska" kriterier för de central- och östeuropeiska kandidatländernas anslutning: länderna skall ha "stabila institutioner som utgör en garanti för demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter". För att kunna utföra den begärda bedömningen har Europeiska kommissionen använt sig av ett flertal informationskällor: de slovenska myndigheternas svar på det frågeformulär som kommissionen skickade ut i april 1996, uppföljning av bilaterala möten, analyser från medlemsstaternas ambassader och kommissionens delegation, bedömningar som gjorts av internationella organisationer (särskilt Europarådet och OSSE), rapporter från icke-statliga organisationer osv. I denna analys görs en systematisk undersökning av de viktigaste aspekterna av statsmakternas organisation och sätt att fungera och av mekanismerna för skydd av de grundläggande rättigheterna. Analysen är inte enbart en rent formell beskrivning utan ett försök att bedöma hur demokratin och rättsstaten i själva verket fungerar. Denna bedömning avser situationen i juni 1997. Det görs ingen grundlig genomgång av tidigare förändringar eller förändringar som eventuellt aviserats för framtiden, även om avsikten att reformera en viss sektor oftast har tagits i beaktande vid bedömningen. Läget inom förvaltningen nämns bara kort här och utvecklas vidare i kapitel 4. 1. 1. Demokrati och rättsstat I samband med självständighetsförklaringen i juni 1991 antog det slovenska parlamentet en ny författning i vilken garanteras att parlamentarisk demokrati skall införas. Författningen trädde i kraft i december 1991 sedan den hade godkänts av berörda slovenska institutioner. Alla institutioner fungerar på ett regelrätt sätt och myndigheterna vinnlägger sig om att inte överskrida sina befogenheter och att samarbeta sinsemellan. Parlamentets och den lagstiftande maktens organisation Parlamentet består av en enda kammare - nationalförsamlingen. Den har 90 ledamöter valda på 4 år enligt ett omröstningsförfarande som förenar inslag av proportionell representation och av majoritetsval. De italienska och ungerska minoriteterna har en plats var reserverad i nationalförsamlingen. Slovenien har även ett nationellt råd som skall företräda de samhällsekonomiska kretsarnas intressen liksom olika yrkesgruppers och lokala förvaltningars intressen. Rådet har 40 ledamöter valda på 5 år. Dess uppgift är att yttra sig om lagförslag som är under behandling hos nationalförsamlingen men det kan också begära att nationalförsamlingen skall ta upp en lag till förnyad behandling innan den utfärdas (nationalförsamlingen måste alltså fatta ett nytt majoritetsbeslut om lagen). Rådet har dessutom möjlighet att begära att en parlamentarisk undersökningskommission inrättas. Republikens president skall upplösa nationalförsamlingen om denna är oförmögen att utse en premiärminister. 13 Ledamöterna i parlamentet åtnjuter sedvanlig immunitet. Oppositionens roll och rätt att delta i institutionernas arbete erkänns i Slovenien. Detta kommer framför allt till uttryck i bildandet av parlamentariska undersökningskommissioner (inrättade genom beslut av 1/3 av ledamöterna i nationalförsamlingen) vilka har samma undersökningsbefogenheter som domstolarna. För närvarande finns det sex kommissioner av detta slag. Av de rapporter som de hittills har presenterat kan det emellertid diskuteras hur effektiva de är. Nationalförsamlingen har för övrigt 39 ständiga utskott. För närvarande undersöks möjligheterna att minska deras antal till 15. Slovenien har ett flerpartisystem med 30 registrerade partier som alla ställde upp med kandidater i de senaste valen till parlamentet 1996. Att bilda politiska sammanslutningar är lätt. Sammanslutningarna får ekonomiskt stöd från staten i proportion till antalet röster i de senaste valen. ta till initiativ Den lagstiftande makten innehas av parlamentet. Parlamentet och regeringen har båda lagförslag, minst 5000 väljare och nationella rådet. rätt att Lagstiftningsförfarandet i Slovenien (är ganska långt, eftersom tre behandlingar måste ske inför nationalförsamlingen efter det att det behöriga ständiga parlamentsutskottet och nationella rådet har granskat lagförslaget innan nationalförsamlingen slutgiltigt kan godkänna det. Regeringen har självständig normgivningskompetens vilket ger den rätt att meddela föreskrifter även utan att först ha tillagts denna rätt i lag. Den kan emellertid fatta beslut som rör fysiska och juridiska personers rättigheter endast i kraft av delegering från parlamentet. Författningsdomstolen kontrollerar mycket noggrant att det av parlamentet beviljade bemyndigandet har varit tydligt och att de föreskrifter som utfärdas av den verkställande makten verkligen motsvarar den intentioner. Presidenten kan i samband med krig, undantagstillstånd eller om parlamentet inte har möjlighet att sammanträda utfärda föreskrifter som har verkan som lag (artikel 108 i författningen), under förutsättning att dessa snarast möjligt underställs parlamentet. lagstiftande maktens Nationalförsamlingen kan besluta att anordna folkomröstning i varje fråga som den anser vara värd detta, antingen på anmodan av 1/3 av ledamöterna, på anmodan av nationella rådet eller på anmodan av 40 000 röstberättigade. Slovenien anordnade i november 1996 en folkomröstning om reformering av valsystemet till parlamentet, men inget av de tre ändringsförslagen erhöll den erforderliga majoriteten. Bedömning av hur parlamentet fungerar Valen 1992 och 1996 var fria och rättvisa. Resultatet i båda fallen blev bildandet av koalitionsregeringar (se bilagan om resultaten av valet till parlamentet 1996). Parlamentet fungerar tillfredsställande. Dess befogenheter respekteras och oppositionen deltar normalt i dess verksamhet. Lagstiftningsförfarandet skulle emellertid behöva påskyndas och en allmän ökning av de tekniska hjälpmedlen och den administrativa personalen i nationalförsamlingen genomföras för att bättre uppfylla de krav som ställs på det i egenskap av lagstiftande myndighet, särskilt vid en integrering med Europeiska unionen. 14 Den verkställande maktens organisation Republikens president väljs för en mandatperiod av fem år genom allmänna direkta val. Han kan ställa upp för omval i ytterligare en valomgång. Han innehar de befogenheter som normalt tillkommer en statschef. Om han agerar i strid med författningen eller med lagen kan nationalförsamlingen begära att författningsdomstolen avsätter honom från hans post genom ett majoritetsbeslut av 2/3 av domstolens ledamöter. Premiärministern väljs av parlamentet på förslag av republikens president. Ministrarna utses också av nationalförsamlingen på förslag av premiärministern. Regeringen och varje enskild minister är ansvariga inför nationalförsamlingen. Den statliga förvaltningen är uppdelad på 58 lokalregeringar. De ansvariga för dessa utses av regeringen på förslag av inrikesministern. Lokalregeringarna verkställer de åtgärder som beslutas av den centrala förvaltningen och kontrollerar de lokala förvaltningarnas verksamhet. Cheferna är ansvariga inför inrikesministern. I Slovenien finns det endast en kategori av lokala förvaltningar på kommunal nivå. Deras antal utökades 1994 från 62 till 147 (för närvarande övervägs ytterligare 20 nya sådana förvaltningar). De kommunala förvaltningania ansvarar för skötseln av de flesta av de offentliga lokala tjänsterna. 1 spetsen för dem står en borgmästare som väljs direkt genom allmänna val och en kommunfullmäktige som likaledes väljs på 4 år. De statliga stöden utgör alltjämt en stor del av kommunernas budgetmedel och flera projekt övervägs för att öka deras ekonomiska oberoende. Den offentliga förvaltningen är reglerad genom två lagar. Den ena gäller regeringens och parlamentets företrädare. Den andra gäller de anställda vid de statliga myndigheterna och har regler som står mycket nära dem i arbetslagstiftningen. För närvarande finns det inte någon lagstiftning i Slovenien som garanterar insyn i förvaltningen, men en sådan bestämmelse planeras i författningen. Försvaret, säkerhetstjänsten och polisen står under kontroll av de civila myndigheterna. 1996 påbörjades en omorganisation av den lokala polisen för att öka dess effektivitet. står under kontroll av parlamentet och den verkställande makten. Armén Premiärministern är direkt ansvarig för säkerhetstjänstens verksamhet. Bedömning av hur den verkställande makten fungerar Statens centrala institutioner fungerar regelmässigt. Eftersom Slovenien erhöll sin självständighet nyligen är det lokala oberoendet ännu under utveckling. I det nya reformprogrammet för den offentliga förvaltningen förutses att vissa nya befogenheter läggs på de lokala förvaltningarna. En lag om reformering av de lokala förvaltningarna ligger för närvarande för beslut hos parlamentet. För att öka effektiviteten inom förvaltningen planerar regeringen ett program för fullständig modernisering av den offentliga förvaltningen på de juridiska, administrativa, ekonomiska och organisatoriska planen, inbegripet utbildning av tjänstemännen. Regeringens målsättning är också att bekämpa korruptionen. Det parlamentariska utskott som har till uppgift att kontrollera polisens verksamhet stöter ibland på vissa hinder i utövandet av sitt uppdrag och samarbetet med inrikesministeriet 15 är ibland svårt att utöva. Kontrollen av polisens verksamhet och möjligheterna att göra gällande dess ansvar är emellertid tillfredsställande. Den dömande maktens organisation Det slovenska rättsväsendets oberoende är garanterat. Domarna utnämns på livstid av nationalförsamlingen på förslag av "domarrådet", ett förvaltningsorgan för den slovenska domarkåren bestående av 11 ledamöter av vilka 5 väljs av parlamentet på förslag av republikens president och de 6 övriga tas ut bland de tjänstgörande domarna. Domarna kan endast entledigas från sina tjänster av nationalförsamlingen på förslag av domarrådet om de har begått ett brott i utövandet av sin tjänst eller om de har dömts till ett fängelsestraff på mer än 6 månader. Domarna har immunitet och kan endast frihetsberövas om parlamentet har givit sitt tillstånd till detta i förväg. Såväl domarna som åklagarna åtnjuter yttrande- och föreningsfrihet. Åklarmyndigheten är oberoende gentemot den lagstiftande och den verkställande makten. Riksåklagaren utses på 6 år av parlamentet på regeringen. Nationalförsamlingen kan även avskeda honom från hans ämbete genom omröstning med enkel majoritet. förslag av Rätten att klandra förvaltningsåtgärder är inskriven i artikel 25 i författningen. I praktiken är det dock endast möjligt att få sådana beslut rättsligt prövade genom att vända sig till högsta domstolens särskilda avdelning för sådana frågor. Där är man för närvarande överhopad av ärenden, särskilt sedan lokala självstyret infördes. Dessutom är förfarandet i högsta domstolen helt skriftligt och målen angörs inte vid offentlig förhandling. Regeringen har därför beslutat att inrätta en rent administrativ instans med 4 domstolar vilkas beslut, som skall fattas vid offentliga förhandlingar, kommer att kunna överklagas hos högsta domstolen. Detta förslag ligger fortfarande hos parlamentet för granskning. Slovenien inrättade i september 1994 ett ombudsmannaämbete. Ombudsmannen som väljs av nationalförsamlingen har till uppgift att utreda de klagomål som kommer in till honom. Hittills har hans arbete huvudsakligen varit att utreda anmälningar från människor som sitter frihetsberövade. Författningsdomstolen består av 9 ledamöter som utses av parlamentet på förslag av republikens president för en mandattid av 9 år. De kan inte omväljas. Domstolen övervakar att lagar, dekret och av de lokala förvaltningarna utfärdade föreskrifter överensstämmer med författningen, internationella fördrag och de allmänna principerna i internationell rätt. Den yttrar sig också över ansökningar från personer som anser att deras grundläggande rättigheter enligt författningen har kränkts. I enlighet med artikel 162 i författningen kan var och en som kan bevisa att det är i vederbörandes intresse göra en hänvändelse till författningsdomstolen. Republikens president, regeringen eller 1/3 av ledamöterna i nationalförsamlingen kan hemställa hos domstolen att den yttrar sig om huruvida ett internationellt avtal som står i begrepp att ratificeras överensstämmer med författningen. Bedömning av hur den dömande makten fungerar Till det slovenska rättsväsendets största problem hör de långa handläggningstiderna och den därmed sammanhängande ineffektiviteten. Det kan till exempel ta närmare fem år innan ett tvistemål kommer upp inför domstol. Slovenien har brist på domare vilket 16 framför allt beror på den relativt låga lönenivån och det åldersvillkor som är uppställt (över 30 år for att bli domare i Slovenien). Denna situation torde dock kunna komma att förbättras genom det program för utrustning av domstolsväsendet som är planerat, särskilt vad gäller datautrustning och reformering av domstolsförfarandena. Författningsdomstolen har en viktig roll när det gäller institutionernas och demokratins funktion i Slovenien. Genom dess rättspraxis har rättsstaten stärkts och vissa riktlinjer har lämnats andra domstolar vad gäller tillämpningen av flera nya lagar. Domstolen har sedan den inrättades tagit emot närmare 1500 ärenden. 80 % av dem har lämnats in av privatpersoner. 5 % har erhållit ett positivt beslut. 1. 2. Mänskliga rättigheter och skydd av minoriteter rättigheter respekteras. Dessa Slovenien har infört inhemsk lagstiftning för att säkerställa att mänskliga rättigheter och minoriteters skyddas också genom internationella konventioner, främst Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, samt de viktigaste tilläggsprotokollen till denna konvention. Denna konvention med protokoll tillhör gemenskapens regelverk enligt artikel F i Fördraget om Europeiska unionen; varje stat som önskar ansluta sig till Europeiska unionen måste först ha ratificerat dessa överenskommelser. rättigheter Slovenien har varit medlem av Europarådet sedan maj 1993 och ratificerade i juni 1994 Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt tilläggsprotokollen till denna. Slovenien ger också enskilda rätt att vända sig till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna om de anser att deras rättigheter enligt konventionen har kränkts. Bland övriga internationella konventioner som skyddar mänskliga rättigheter och minoriteters rättigheter har Slovenien ratificerat Konventionen mot tortyr, men har ännu inte ratificerat ramkonventionen om minoriteters rättigheter och heller inte undertecknat Europeiska sociala stadgan. Landet har däremot ratificerat alla de viktigare FN- konventionerna om mänskliga rättigheter. I artikel 8 i den slovenska författningen fastställs det att den nationella lagstiftningen skall anpassas till de internationella fördragen som är direkt tillämpliga i inhemsk rätt. Medborgerliga och politiska rättigheter Tillgång till rättslig prövning är i hög grad garanterad i Slovenien. Ett system med rättshjälp tillämpas vid brottmålsdomstolarna. Det är endast domstolarnas långa handläggningstider som utgör ett hinder för medborgarnas rättssäkerhet. Dödsstraff existerar inte i Slovenien som i juni 1994 ratificerade protokoll nr 6 till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Rätten att inte arresteras på godtyckliga grunder garanteras såtillvida att en arrestering måste vara grundad på ett domstolsbeslut, i enlighet med artikel 20 i författningen. En person som har arresterats skall inom ett dygn efter gripandet underrättas om skälet för detta. Längsta häktningstiden är 3 månader. I artikel 30 i författningen föreskrivs det att varje person som har arresterats på oriktiga grunder har rätt till en ersättning. 17 Alla medborgare över 18 år har rösträtt. Förenings- och demonstrationsfrihet garanteras i Slovenien. Att föreningssektorn som var tillåten redan före 1991 är en dynamisk sektor framgår av det faktum att det finns cirka 2 000 frivilligorganisationer i Slovenien. Yttrandefriheten garanteras i Slovenien. Pressen har privatiserats och journalisterna möter inte några påtagliga hinder i sin yrkesutövning. På det audiovisuella området har de offentliga kanalerna (3 radiokanaler och 2 TV-kanaler) stor konkurrens från den privata sektorn (3 rikstäckande TV-kanaler och flera radiokanaler både rikstäckande och lokala). Merparten av hushållen i Slovenien har dessutom tillgång till utländska radio- och TV-kanaler. Under valkampanjerna hade samtliga partier lika lång sändningstid för att presentera sina program i de audiovisuella medierna. Äganderätten erkänns i författningen. För utländska medborgare gäller detta emellertid fortfarande i begränsad omfattning, särskilt vad beträffar ägande av mark som endast är tillåtet genom arv och endast om de slovenska medborgarna har samma rättigheter i den berörda utländska medborgarens ursprungsland (artikel 68 i författningen). I sitt yttrande av den 5 juni 1997 bekräftade författningsdomstolen att en ändring av artikel 68 i författningen måste genomföras innan Europaavtalet kan ratificeras liksom för övrigt också en ändring av den nu gällande ordningen på lagstiftningsområdet. Regeringen har förbundit sig att genomföra denna ändring snarast möjligt. Restitution av egendom till personer som franhändes denna under kommunistregimen går oerhört långsamt, endast 50 % av tvisterna har reglerats och endast 10 % av den fasta egendomen har hittills återlämnats. Författningsdomstolen har upphävt det anstånd som bestämdes i december 1995 vad beträffar återlämnande av egendom på mer än 200 ha. För att undvika nya svårigheter i samband med genomförandet av lagstiftningen och minska kvarstående osäkerhet om ägandeförhållandet måste parlamentet anta de regler som är nödvändiga och de pågående ärendena måste skyndas på. Detta underlättas om fastighetsregistret uppdateras och datoriseras vilket skall ske under 1998. Tvisten med Italien om återlämnandet av de egendomar som konfiskerades i slutet av andra världskriget kommer att regleras genom bestämmelserna i bilaga XIII till Europaavtalet som mera allmänt behandlar frågan om medborgarnas i Europeiska unionens medlemsstater förvärv av fast egendom i Slovenien. Respekten för privatlivet garanteras genom att det krävs ett beslut av en domare för att få genomföra en husrannsakan eller vidta telefonavlyssning. I absoluta nödfall kan de offentliga myndigheterna i enlighet med artikel 36. 4 i författningen göra undantag från denna regel. Detta undantag har hittills inte lett till något missbruk från polisens sida. Slovenien har ratificerat Genèvekonventionen om flyktingar och förbereder för närvarande en anpassning av den nationella lagstiftningen till Europeiska unionens regelverk. Det finns för närvarande cirka 8 700 flyktingar från f. d. Jugoslavien som omfattas av temporära skyddsåtgärder. Inga fall av omänsklig eller nedsättande behandling i landet har rapporterats. De slovenska myndigheterna har ännu inte löst de frågor om nationalitet som uppkom i samband med statssuccessionen. De personer som var permanent bosatta på slovenskt 18 territorium och önskade bli slovenska medborgare kunde ansöka om detta fram till den 25 december 1991. Mer än 98 % av dem som ansökte om medborgarskap beviljades detta. Sedan dess har 16 000 nya ansökningar lämnats in. 6 000 har beviljats och 900 har avslagits. Idag kvarstår en grupp om cirka 5 000 statslösa som av skilda skäl varken har ansökt om slovenskt medborgarskap eller om flyktingstatus. Regeringen kommer att bli tvungen att vidta lämpliga åtgärder för att lösa problemet. Ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter Rätten till social trygghet erkänns av författningen (artikel 50 och 52 för de medellösa). Frihet att bilda fackföreningar garanteras i artikel 76 i författningen. Merparten av de fackföreningsanslutna är grupperade i fyra fackförbund. Andelen fackföreningsanslutna ligger runt 50 %. Strejkrätten erkänns i artikel 77 i författningen. Enligt lag kan emellertid denna rättighet begränsas om det föreligger ett allmänt intresse med hänsyn till verksamheten inom sektorn. Utbildnings- och religionsfrihet garanteras i författningen. En tvist om återlämnandet av egendomar konfiskerade av den kommunistiska regimen har ställt den slovenska regeringen emot den romersk-katolska kyrkan. Det förutnämnda beslutet från författningsdomstolen torde komma att lösa denna fråga. Minoriteters rättigheter och skydd Minoriteterna i Slovenien utgör cirka 8 % av befolkningen (2,8 % kroater, 2,4 % serber, 1,4 % bosnier, 0,43 % ungrare och 0,16 % italienare). Det är endast ungrarna och italienarna som erkänns som minoriteter, eftersom de andra befolkningsgrupperna inte är permanent etablerade i Slovenien. Deras rättigheter är fastställda i den slovenska författningen. Varje minoritet har en egen ledamot i nationalförsamlingen med befogenhet att stoppa antagandet av lagar som berör utövandet av de specifika rättigheter som tillerkänns dem eller som rör deras status. Minoritetsgrupperna har rätt att bilda egna självständiga lokala institutioner för att utöva de rättigheter som tillerkänns dem i fråga om utbildning, kultur och information. De italienska och ungerska befolkningsgrupperna har dessutom rätt att främja egna kontakter med Italien och Ungern. I artikel 62 i författningen tillerkänns var och en rätten att tala sitt eget språk i kontakterna med myndigheterna. I artikel 65 i författningen erkänns likaledes den zigenska befolkningsgruppens i Slovenien (romer) särskilda situation (för närvarande cirka 7 000 - 10 000 personer). Ett särskilt (romer) granskas nu av skydd av zigenarna nationalförsamlingen och den slovenska regeringen införde 1995 ett program för att bättre tillgodose deras sociala och politiska rättigheter. Zigenarna (romer) är även särskilt representerade i kommunfullmäktige i de städer där de är bosatta. lagförslag rörande 1. 3 Allmän bedömning De slovenska institutionerna fungerar på ett normalt och stabilt sätt och myndigheterna vinnlägger sig om att respektera gränserna för sina befogenheter och att samarbeta. Valen 19 1992 och 1996 var fria och rättvisa. Oppositionen deltar på normalt vis i institutionernas verksamhet. Det förekommer inga större problem när det gäller respekten för de grundläggande rättigheterna i landet. Vissa förbättringar behöver göras när det gäller det sätt på vilket rättsväsendet fungerar och restitutionen av egendom till de tidigare ägare som franhändes denna under kommunistregimen. Kampen mot korruptionen bör också bli effektivare. Slovenien uppvisar alltså de egenskaper som utmärker en demokrati med stabila institutioner som är en garanti för rättsstaten och de mänskliga rättigheterna och för att minoritetsgruppernas rättigheter respekteras och skyddas. 20 2. Ekonomiska kriterier Vid bedömningen av Sloveniens ekonomiska situation och framtidsutsikter utgår kommissionen särskilt från Europeiska rådets slutsatser från mötet i Köpenhamn i juni 1993, i vilka det anges att ett medlemskap i unionen förutsätter att "det finns en fungerande marknadsekonomi samt förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen". I denna del av yttrandet ges således en kortfattad översikt över den ekonomiska situationen och bakgrunden och därefter en genomgång av Sloveniens framsteg i fråga om de viktigaste inslagen i den ekonomiska övergången (liberalisering av pris- och handelssystemet, stabilisering av ekonomin, strukturomvandling, reform av den finansiella sektorn) samt av landets ekonomiska och sociala utveckling. Slutligen ges en allmän bedömning av landets situation i förhållande till de kriterier som fastlagts av Europeiska rådet och en genomgång av framtidsutsikter och prioriteringar för det fortsatta reformarbetet. 2. 1 Den ekonomiska situationen Bakgrund Slovenien, med en befolkning på 2 miljoner, har en bruttonationalprodukt (BNP) som uppgår till 20 miljarder ecu (uttryckt i köpkraftsparitet). Landets befolkning motsvarar 0,5 % av unionens befolkning, medan ekonomin endast motsvarar omkring 0,3 %. Landets BNP per capita är cirka 59 % av unionens genomsnitt. Den genomsnittliga månadslönen är cirka 475 ecu. Slovenien var en av grundarna av Världshandelsorganisationen (WTO) 1995 och landet gickmediCEFTA1996. Framsteg i den ekonomiska övergången Slovenien började utvecklas som industrialiserad ekonomi redan när det, fram till 1918, tillhörde habsburgska imperiet. Därefter ingick det i Jugoslavien som blev kommunistiskt 1945. Landet införde ett socialistiskt system som byggde på självförvaltning och socialt ägande som komplement till centralstyrning och statligt ägande. Under 1980-talet blev de obalanser som systemet skapade uppenbara när inkomsterna började att sjunka och inflationen stiga. Det ackumulerades en skuld som Slovenien inte kunde klara av så lätt på grund av bristande möjligheter till nya lån från utlandet och en betydande transferering till andra republiker. Några försök till reformer gjordes före självständigheten 1991 men framgångarna var begränsade. Slovenien hade alltid varit den rikaste och mest öppna av de före detta jugoslaviska delrepublikerna, mycket tack vare sitt fördelaktiga geografiska läge och ett blomstrande förflutet. År 1990 stod Slovenien för cirka 16 % av produktionen och 27 % av utrikeshandeln trots att befolkningen bara utgjorde 9 % av Jugoslaviens sammanlagda folkmängd. År 1991 blev Slovenien självständigt och började omvandla ekonomin. Eftersom Slovenien aldrig hade omfattats av den traditionella planekonomin var graden av centralisering lägre här än på andra håll i Centraleuropa. Landet var också mindre beroende av Sovjetunionen. Men liksom i andra övergångsekonomier förekom en del skevheter, såsom restriktioner i äganderätten och användningen av kapital, alltför stor 21 tonvikt pä tung industri, stora företag som spelade en dominerande roll och en inriktning till betydande del av handeln mot kommunistländer. I början av övergängen lades tonvikten på stabilisering snarare än reform. Fastän handeln och en del priser liberaliserades på ett tidigt stadium kom inte skattereformen, privatiseringen och omstruktureringen igång förrän senare och är fortfarande inte helt genomförda. Privat verksamhet i liten skala var tillåten enligt jugoslavisk lagstiftning och det statliga ägandet var relativt begränsat. Den huvudsakliga formen för ägande var "socialt" ägande där förvaltningen var relativt självständig snarare än centralstyrd och där arbetarna var starkt engagerade i företagens skötsel. Vissa skevheter som hör samman med planekonomin var dock uppenbara, exempelvis bristande ekonomisk disciplin som ledde till lägre kvalitet och mindre effektiv tillverkning samt överbemanning. Arbetarna var faktiskt garanterade anställning och det var förbjudet att avskeda arbetskraft. Privatiseringen och framväxten av nya företag har lett till en ökning av den privata sektorns betydelse. Privatiseringen har koncentrerats till socialt ägda företag medan privatiseringen av statligt ägda företag fortfarande måste påbörjas. Utländska direktinvesteringar Utländska direktinvesteringar i Slovenien har förblivit små i jämförelse med storleken på ekonomin och det årliga inflödet har aldrig överstigit en procent av BNP (källa: EBRD). Huvudskälen till detta är att marknaden är så liten, att inhemska investerare förmånsbehandlas under privatiseringsprocessen och att den rättsliga ramen är ofullständig. Under senare år har det gjorts få helt nya ingående investeringar och de utländska direktinvesteringarna har i huvudsak gått till företag som redan hade etablerat ett samarbete med partner i utlandet. Ekonomisk struktur Jordbruket spelar ungefär samma roll som jordbruket roll i EU uttryckt i bidrag till produktionen, dvs. del står för cirka 4 % av förädlingsvärdet. Sektorn står emellertid för en större andel av sysselsättningen, cirka 7 %. Bortsett från vissa konkurrenskraftiga egendomar i landets nordöstra delar har jordbruket låg effektivitet och splittrad struktur. Större delen av jordbruksarealen förblev i privat ägo under kommunisttiden så övergångsproblemen var inte så uttalade. Slovenien är nettoimportör av livsmedel och jordbruksprodukter. Subventioner är viktiga, framför allt i bergstrakterna. Ekonomins struktur förändrades till följd av upplösningen av före detta Jugoslavien och Comecon och av stabiliseringsprogrammet. Industrins andel av sysselsättning och produktion sjönk till 35 % respektive 33 % 1993. Industriproduktionens tillväxt har inte varit genomgående stark sedan dess och 1996 stagnerade den praktiskt taget. Industrin stod för 32 % av BNP 1995, därav tillverkningsindustrin 28 %. Det viktigaste produktionsområdet är tillverkning av metallprodukter. Den industriella strukturen är emellertid relativt platt och specialiseringen är mindre än man kan vänta sig av en liten, öppen ekonomi. De mest dynamiska områdena 1995 var tillverkning av transport- och elmaterial, medan de mest dynamiska 1996 var textilindustri och livsmedelsberedning. 22 Tjänstesektorns relativa betydelse har ökat som helhet, delvis beroende på att industrin har krympt, men också på att turismen har expanderat. Detta har varit ett av de större tillväxtområdena. Det finns belägg för att det existerar en betydande dold ekonomi i Slovenien. Det mest uppenbara tecknet på detta är omfattningen av svartjobb. Den officiella arbetslösheten ligger på över 14 % men enligt en arbetsmarknadsundersökning (där man använt sig av Internationella arbetsorganisationens, ILO:s, metoder) är den faktiska arbetslösheten bara kring 7 %. Den ökningen av svartjobben i tillfälliga arbeten eller entreprenadarbeten eller inom familjeföretagen beror i huvudsak på de höga lönebikostnaderna. Viktiga indikatorer på den ekonomiska strukturen (alla uppgifter gäller för 1996 såvida annat inte anges) Befolkning BNP per capita miljoner ecu (KKS) (1995) / % av genomsnittet för EU-15 % (1995) Jordbrukets andel av bruttoförädlingsvärdet sysselsättningen % (1995) % (1995) Bruttoutlandsskuld/BNP Export av varor och tjänster/BNP Ackumulerade utländska direktinvesteringar miljarder ecu ecu per capita Källor: Kommissionen, nationella källor, EBRD 2,0 10 100 59 5 7,1 22 55 0,6 290 Ackumulerade utländska direktinvesteringar omräknade enligt växelkursen vid utgången av 1996 (1 ecu = 1,25299 USD) Liberalisering Prissystem De allra flesta priser har liberaliserats men priserna på vissa viktiga varor som energi, telekommunikation och transport administreras fortfarande. De utgör en betydande del av hushållens konsumtion och står för ungefär 26 % av de varor och tjänster som ingår i konsumentprisindex. Eftersom de administrerade priserna för närvarande ligger på en 23 nivå som inte alltid täcker produktionskostnaderna kommer justeringen av dem under de kommande åren att bidra till inflationen. Direkta subventioner över budgeten är klart begränsade och förekommer bara på vissa livsmedel och viss samhällsservice. Sammanlagt uppgår de till ungefär 3 % av budgeten. Dessutom får en del av de större företagen stöd från en utvecklingsfond som ursprungligen upprättades för att ge akut ekonomiskt stöd till stabilisering av företag som var möjliga att rädda eller till avveckling av sådana som inte hade några realistiska förutsättningar att överleva. Handelspolitik Handeln liberaliserades redan från början. De flesta kvantitativa begränsningar har avskaffats. En del icke-tariffära handelshinder återstår, men regeringen har förbundit sig att avskaffa dem på områden såsom telekommunikation och elektrisk utrustning. Det vägda genomsnittet för de tullar som tillämpas för mest gynnade nationer låg på 10,7 % år 1996. Större delen av den internationella handeln faktureras fortfarande i D-mark eller dollar snarare än i den inhemska valutan. Valutapolitik Valutan, tolar, infördes 1991. Regeringen accepterade förpliktelserna enligt artikel VIII i IMF:s stadgar år 1995 men valutan hade i praktiken varit konvertibel för löpande krediter sedan början av 1992. Först tilläts valutan att flyta fritt och under den här tiden minskade den kraftigt i värde. När valutan började stabiliseras och inflationen sjönk tvärt tillämpade Slovenska banken styrd flytande växelkurs. Målet var att hålla den verkliga växelkursen stabil och få ner inflationen för att bevara konkurrenskraften och främja produktionen. Systemet valdes också därför att Slovenien har en begränsad penningbas och därför är mycket känsligt för svängningar i kapitalinflödet. Från mitten av 1992 ökade detta till följd av ett överskott i bytesbalansen. Inflödet blockerades, till en avsevärd kostnad, för att tygla tillväxten av penningmängden och därmed också inflationstrycket. Denna taktik verkar ha varit relativt framgångsrik. På grund av kostnaderna för blockeringen var Slovenska banken emellertid tvungen att gradvis begränsa kapitalinflödet för att kunna bibehålla de uppsatta målen. Liberaliseringen av kapitalflödet har gått långsamt framåt. Utflödet av kapital är i allmänhet föremal för til Islands förfarande, och reglerna för kapitalinförscl har på senare tid blivit mera restriktiva. En gråzon är värdepappersverksamheten. Stabilisering av ekonomin Situationen inom landet Liksom i andra övergångsekonomier sjönk produktionen på grund av Comecons sammanbrott (Jugoslavien var inte fullvärdig medlem men Comecon stod ändå för en betydande del av handeln), Jugoslaviens sönderfall och övergångsprocessen. Dessutom ledde liberaliseringen av priserna och frisläppandet av de tvångssparade medel som samlats under det gamla systemet inledningsvis till snabb inflation och till att arbetslösheten sköt i höjden när industrin avskedade arbetskraft. Effekterna av nedgången var dock mindre dramatiska här än på andra håll eftersom Slovenien sedan länge hade 24 tillträde till marknaderna i väst, vilket gjorde att omorienteringen av handeln blev mindre dramatisk och att produktionsnivån låg något högre redan från början. inre svagheter som kraftiga löneökningar och Återhämtningen började 1993 och stimulerades i hög grad av en gynnsam ekonomisk utveckling på de europeiska exportmarknaderna. Den snabba BNP-tillväxten dolde emellertid några försenade strukturreformer. Följden blev att när den ekonomiska tillväxten i Europa saktade av 1995 avspeglades detta omedelbart i lägre ekonomisk tillväxt och högre arbetslöshet i Slovenien. Denna process förstärktes ytterligare av en samtidig uppskrivning av tolarn. Sedan mitten av 1996 har situationen börjat förbättras igen. Större ökning av den inhemska efterfrågan, förbättrad konkurrenskraft och det första tecknen på ekonomisk återhämtning inom EU ledde till en förbättrad tillväxt under andra halvan av året. Likväl förblev BNP-tillväxten 1996 (3,1 %) något lägre än under 1995. De positiva tillväxtfaktorer som nämns ovan kvarstår förmodligen under den närmaste framtiden och en ökning av tillväxten till 4-5 % kan förväntas. I beskattningshänseende vann Slovenien på Jugoslaviens sönderfall eftersom landet hade varit en nettoinbetalare till den federala budgeten. Skatteinkomsterna förblev visserligen desamma men överföringarna till de andra republikerna minskade så budgeten har, fram till nu, förblivit i ett jämviktsläge. Underskott i pensionssystemet, högre utgifter för socialförsäkringen, minskade tullinkomster till följd av'den europeiska integrationen och växande statliga löneutgifter skulle kunna leda till en försämring av budgetbalansen under den närmaste framtiden om reformer inte genomförs. Med tanke på de snäva ramarna för penningpolitiken skulle ett betydande offentligt underskott tränga undan privata investeringar. Viktiga ekonomiska trender Real BNP- tillväxt Inflationstakt årligt genomsnitt december till december Arbetslöshet vid årets slut % % % offentliga Den sparande Bytesbalanssaldo Skuld/export ILO. s definition sektoms finansiella i % av BNP i % av BNP % i % av BNP Inflöde av utländska direktinvesteringar Källor: Kommissionen, nationella källor, EBRD 25 1994 5,3 1995 1996 3,9 3,1 19,8 19,5 9 -0,2 3,7 26,5 0,9 12,6 8,9 7,4 0,0 -0,2 29,0 0,9 9,7 9,1 7,3 0,1 0,3 38,2 0,8 Situationen gentemot utlandet I juni 1995 avgjordes den olösta frågan rörande fördelningen av ex-Jugoslaviens utlandsskuld när Slovenien tog på sig en del av denna. Även med denna extra skuld förblir den sammanlagda skuldnivån blygsam; bruttoskulden var vid slutet av 1996 3,2 miljarder ecu och den täcks till fullo av bruttoreserven på 3,3 miljarder ecu. Sloveniens ekonomiska framgångar hänger mycket nära samman med landets externa resultat som i sin tur är beroende av landets förmåga att förbli konkurrenskraftigt. Export av varor och tjänster står för ungefär 55 % av BNP och fastän det finns ett turismen att det blev ett överskott i handelsunderskott gjorde bytesbalansen, med undantag för 1995 då en litet underskott noterades. Detta har lett till att landets valutareserv har ökat stadigt från att ha varit obefintlig i början av övergången. intäkterna från Strukturomvandling Utrikeshandel \ Handeln med EU har alltid varit relativt betydande men den har ökat efter Sloveniens självständighet så att nästan 65 % av all handel gick till EU under 1996. Sloveniens viktigaste handelspartner är Tyskland , Italien och Frankrike. Efter en tvär nedgång under de första åren av övergången ökar nu den andel av handeln som gäller andra före detta jugoslaviska länder igen till följd av ökad stabilitet i regionen. CEFTA-ländernas betydelse för Sloveniens handel har också ökat efter att Slovenien blev medlem medan Rysslands och andra före detta sovjetstaters andel har minskat. En omorientering av handeln har därför i stora drag skett. Exportens och importens varusammansättning har inte påtagligt förändrats till följd av övergången. Konsumtionsvaror är den mest betydande exportkategorin medan kapitalvaror och halvfabrikat dominerar importen. Varuhandeln är starkt koncentrerad så att 83 % av exporten och 67 % av importen består av tillverkade varor eller maskiner. Enbart maskiner och transportutrustning svarar för en tredjedel av den sammanlagda exporten. Slovenien har en konkurrensfördel i sina låga löner i jämförelse med EU och mycket kvalificerad arbetskraft. För bibehållen konkurrenskraft blir det med tanke på de stigande lönerna allt viktigare med förbättringar i kvaliteten och produktiviteten. Ytterligare utländska direktinvesteringar kommer att behövas för att ge landet nödvändigt kapital och nödvändiga sakkunskaper. Arbetsmarknad I Slovenien är kostnaderna för arbetskraften relativt höga för en övergångsekonomi och rörligheten på arbetsmarknaden är ganska låg. De huvudsakliga orsakerna till detta är i) att lönerna är den huvudsakliga källan till skatteintäkter varför arbetskraften till skillnad från avkastning och konsumtion bär en oproportionerligt stor del av skattebördan, ii) att det finns ett stelbent system av kollektiva och sociala avtal, iii) att avgångsvederlagen är mycket höga och iv) att det finns starka förbindelser mellan arbetare och företagsledning - både under det gamla systemet och efter företagsledningens/de anställdas uppköp av 26 företagen under privatiseringen - vilket har hämmat arbetsmarknadens anpassning genom att lönerna har tillåtits att öka snabbt och överbemanningen har fortsatt på vissa områden. Under det gamla systemet var det faktiskt förbjudet att friställa personal. Under 1988- 1989 antogs lagar som gjorde friställning möjligt. Kostnaderna för den obligatoriska kompensation som måste betalas ut till överflödig arbetskraft hade en hindrande inverkan. Regeringen har försökt minska kompensationens storlek, men det finns fortfarande en del kvar att göra. Avgifterna till socialförsäkringen har också minskats men den sammanlagda kostnaden för arbetskraften är fortfarande 50 - 60 % högre än den genomsnittliga bruttolönen. Statistiken visar att antalet anställda i de socialt ägda företagen föll dramatiskt under tidigt 1990-tal. Siffrorna inbegriper emellertid ett stort antal arbetare som flyttades till privata dotterbolag vilket tyder på att praxis på arbetsmarknaden kanske inte har ändrats så mycket. Trots nedgången för industrin och de mindre företagens ökande betydelse domineras arbetsmarknaden fortfarande av storskalig, tung industri. Lönespridningen är ganska jämn. Delvis beror detta på en egalitär tradition förstärkt av en lång historia av arbetarledda företag. Detta har lett till relativt höga löner - som i alla händelser är indexreglerade - på vinstenias bekostnad och till höga anställningssiffror. Reallönerna ökade faktiskt under 1992 och 1993 trots att BNP sjönk, vilket ledde till en extrem press på konkurrenskraften och i viss mån tvingade fram ett lönetak. Det första socialavtalet mellan anställda, regeringen och fackförbunden som var avsett att tygla löneökningarna undertecknades 1994. Eftersom trycket på lönerna* fortsatte att vara starkt undertecknades uppföljningsavtal 1995 och 1996. Den hämmande effekten av dessa socialavtal har varit begränsad; reallöneökningarna låg fortfarande på 5 % under 1996, långt över de 1,5 % som planerats enligt avtalet. Minimilönen är ganska hög och enligt nu gällande regler kommer den att förbli det eftersom den indexregleras efter inflationen varje kvartal. I juni 1996 stod den på 53 500 tolar (42 % av den genomsnittliga lönen i handelssektorn). Offentliga finanser Eftersom Slovenien gjorde betydande i Jugoslavien förbättrades finanserna i och med självständigheten 1991. Trots âet behövdes det en ansenlig mängd reformer för att stötta regeringen i dess nya roll - i en marknadsekonomi och efter självständigheten. De flesta av dessa har redan genomförts. till andra delrepubliker transfereringar På intäktssidan infördes 1993 skatt på inkomster för privatpersoner och företagens vinster. Mervärdesskatt har emellertid ännu inte införts och förväntas inte komma förrän 1999. På senare tid har skattetrycket på arbetskraft lättat genom en minskning av arbetsgivarnas social avgifter. Denna minskning har emellertid inte kompenserats fullt ut av andra åtgärder varför budgeten förväntas uppvisa ett betydande underskott 1997. På utgiftssidan har andelen transfereringar till företagen och hushållen minskat. Under tiden har socialförsäkringssystemet reformerats för att ge ett socialt skyddsnät. Pensions- och arbetslöshetsfonderna uppvisar däremot allt större underskott som täcks av den statliga budgeten. De kommer därför att behöva reformeras ytterligare för att bli ekonomiskt hållbara. 27 Förutom de statliga och kommunala utgifterna finns det medel utanför budgeten. Viktigast av dessa är hälso- och pensionsfonderna men de mindre fonderna ökar i antal. För närvarande fungerar de inte inom någon enhetlig, rättslig ram, vilket minskar överskådligheten rörande skatterna och kan äventyra hela budgeten. Företagssektorn: privatisering och omstrukturering avföretag Privata företag har fått förekomma sedan 1988. Inträde på marknaden styrdes inte enbart av staten och marknadspriser var förhärskande på många områden. Det behövdes emellertid privatiseringar och åtgärder i betydande omfattning för att stimulera utvecklingen av små och medelstora företag. Den privata sektorn står för närvarande enbart för 50 - 55 % av produktionen och sysselsättningen. Under den gamla regimen innebar de socialt ägda och arbetarledda företagen att distinktionen mellan ägare, företagsledare och arbetare inte var tydlig och i de flesta företagen utsåg företagsledarna av de anställda. På större företag utnämndes de • av myndigheterna. Ett problem var att många handlade i eget intresse vilket ledde till stigande löner, överbemanning och för få investeringar. Att företag som gick med förlust överlevde berodde inte så mycket på statliga subventioner som på att de ackumulerade skulder till andra företag och på att det var lätt för dem att få banklån -något som i sin tur underminerade banksektorn. Sedan mitten av 1993 har myndigheterna prioriterat den ekonomiska omstruktureringen av de socialt ägda företagen. Detta gjordes huvudsakligen via utvecklingsfonden. Utvecklingsfondens uppgift är att omstrukturera, sälja eller stänga industriföretag som inte kan privatiseras. Numera stöttar fonden några av de större företag som fortfarande går med förlust. Det främsta problemet för denna fond är de begränsade finansiella resurser som finns tillgängliga för dess operationer. Ett annat primärt mål för regeringen har varit att uppmuntra utvecklingen av den privata sektorn genom rättsliga reformer och införande av ett regelsystem som är anpassat till en marknadsekonomi. Privatiseringen av de socialt ägda företagen fortskred ganska långsamt fram till slutet av 1994 men den förväntas vara fullt genomförd i slutet av 1997. Alla medborgare i Slovenien fick 1994 fria certifikat (motsvarande 40 % av det sammanlagda kollektiva kapitalet i alla företag) som inte kan överlåtas men som kan användas för att köpa aktier i företag eller investmentbolag. Regeringen som var ivrig att skynda på privatiseringen gav privatiseringsbyrån kontroll över privatiseringen av alla bolag som ännu inte har börjat bli utarbeta "privatiseringsgapet" som uppstår på grund av det faktum att värdet av de utfärdade certifikaten överstiger värdet av de tillgångar som skall privatiseras med ungefär en tredjedel. Det finns för närvarande inget beslut på vilka av de återstående statliga tillgångarna som kommer att privatiseras mot certifikat för att överbrygga gapet. privatiseringsplaner. Ett kvarstående problem kommer att Statligt ägda företag (allmännyttiga företag och andra monopol) utgör än idag en betydande del av företagssektorn. År 1995 stod de fortfarande för mer än 30 % av tillgångarna i alla större företag (med mer än tio anställda och med tillgångar och intäkter över vissa gränser). Den stadgeenliga regleringen av deras verksamhet är fortfarande oklar och det saknas effektiva övervaknings- och kontrollsystem. Den nuvarande företagsstrukturen har inte utvecklats mycket sedan självständigheten utan systemet domineras fortfarande av några stora företag. År 1995 svarade små företag 28 (0-50 anställda) för 8 % av produktionen inom tillverkningsindustrin medan de större företagen (251 eller fler anställda) stod för 69 %. Stora företag dominerar helt förståeligt också exporten och stod för 76 % av tillverkningsindustrins export 1995. Utländska investeringar har utvecklats långsamt i Slovenien i jämförelse med ekonomins storlek. Detta beror i huvudsak på två faktorer. För det första gick privatiseringen långsamt framåt. För det andra var det vanligt att företagsledning och anställda köpte upp de egna företagen vilket gjorde det svårare för utomstående att få tillgång till aktierna - faktum är att 1995 ägde de anställda 60 % eller mer av aktierna i 78 % av de företag där privatiseringen hade fullbordats. Detta gäller de mindre företagen. De anställda hade inte råd att köpa upp de större företagen så det finns mer utländskt deltagande i dessa. Där det finns utländska investeringar har lönsamheten i regel förbättrats. Ytterligare omstrukturering av företag behövs för att minska åderlåtningen av de offentliga medlen, inklusive utvecklingsfonden, och förhindra att lönsamma företag trängs undan. Förändringarna har kommit långsamt på grund av kopplingarna mellan bankerna och möjligheten att dra på sig skulder mellan företagen. Dessutom har de nya investeringarna begränsats av höga räntor vilket gör att avkastningen på kapitalet är låg. Den finansiella sektorn Slovenska banken ansvarar för penning- och valutapolitiken. Banken skapades 1991 som en oberoende myndighet med uppgift att upprätthålla den nationella valutans stabilitet. Verksamheten inriktas på penningtillgången som kontrolleras med hjälp av indirekta styrmedel som aktiviteter på öppna den marknaden, krav på reserver och refinansiering av krediter. Den har varit relativt framgångsrik när det gäller att uppnå prisstabilitet. i ekonomin, Bankens uppgift huvudsakligen av räntor och löner. försvåras av den omfattande indexregleringen Banksektorn var ganska decentraliserad under den förra regimen och det förekom omfattande problem med osäkra lån. I början, det vill säga under tidigt 1990-tal, försämrades låneportföljen på grund av företagens dåliga resultat vilket ledde till en förlust av banktillgängar. Även om anpassningsprogrammet för bankerna nu börjar närma sig slutet saknas det fortfarande konkurrens och bankerna har fortfarande höga driftskostnader. De flesta bankerna i Slovenien är små och har stora reserver i enlighet med centralbankens krav. Det två största bankerna ägs av staten. Dessutom finns det en ränteöverenskommelse mellan bankerna som sätter räntetak på inlåningen. Denna kartell har godkänts av Slovenska banken och antimonopolkontoret. Den är inte förenlig med ett marknadsorienterat ekonomiskt system. Ett avskaffande av räntekartellen i kombination med privatisering av de återstående statliga bankerna och ett högre utländskt engagemang i sektorn skulle tvinga bankerna till omstruktureringar och öka deras konkurrenskraft. Alla bankerna uppfyller internationella krav på kapitalbas och banksektorns resultat har förbättrats under senare tid. På det hela taget har lönsamheten i sektorn förbättrats till följd av ökade bankintäkter och kontroll över kostnaderna. Ändå är kostnaderna fortfarande höga i internationell jämförelse på grund av bankernas småskalighet. Utvecklingen av den finansiella sektorn, t ex penning- och kapitalmarknaderna, drabbas också av det otidsenliga betalningssystemet som är ett arv från före detta Jugoslavien. Fastän lämplig lagstiftning har antagits domineras marknaderna av de stora bankerna och enbart ett begränsat antal finansieringsorgan förekommer har sektorn inte fördjupats. 29 Fondbörsen har tekniskt avancerad utrustning men är liten och bidrar inte mycket till den finansiella marknaden. Den långsamma inledningen av privatiseringen har haft betydelse för detta. Nyligen för restriktioner portfölj investeringar och det har lett till avsevärt minskade handelsvolymer på börsen. av kapital infördes rörande inflödet Interbankmarknaden är den enda organiserade delen av penningmarknaden. Affärsbanker, företag, en del statligt ägda fonder, försäkringsbolag och regeringen deltar alla. Ekonomisk och social utveckling Sociala indikatorer Slovenien är ett litet land med en befolkning på 2 miljoner. Befolkningssiffran har varit stabil under det senaste årtiondet. Arbetskraften är kvalificerad och ganska välutbildad - särskilt de yngre generationerna. Andelen arbetstagare som har fått påbyggnadsundervisning är relativt hög och ligger på 60 % (1995). Dessutom förekommer yrkesutbildning i betydande omfattning, både på arbetsplatserna och för övrigt. Myndigheterna uppskattar att ungefär 30 % av de anställda får yrkesutbildning. Medellivslängden sjönk till följd av övergången men ligger nu bara något under genomsnittet i EU och är på väg uppåt. För kvinnor var medellivslängden 77,4 år och för män 69,6 är under 1994. Skillnader mellan olika regioner och sektorer På senare är har urbaniseringen ökat med industrialiseringen men den är fortfarande ganska låg. 1995 bodde 50 % av befolkningen i städer. 2. 2 Ekonomin inför medlemskapet Inledning Europeiska rådet i Köpenhamn 1993 fastställde de villkor som de associerade länderna i Central- och Östeuropa måste uppfylla för att kunna anslutas till unionen. De ekonomiska kriterierna är • förekomsten av en fungerande marknadsekonomi, och • förmågan att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. Dessa kriterier hänger samman. För det första kommer en fungerande marknadsekonomi att bättre kunna hantera konkurrenstryck. För det andra gäller med tanke på medlemskap i unionen att den fungerande marknaden utgörs av den inre marknaden. Utan integrering i den inre marknaden skulle ett medlemskap i EU förlora sin ekonomiska mening, både för Slovenien och för dess partner. För ett kandidatland är det följaktligen väsentligt att anta gemenskapens regelverk, särskilt i fråga om den inre marknaden, och att varaktigt förbinda sig att uppfylla medlemskapets ekonomiska skyldigheter. Detta oåterkalleliga åtagande är nödvändigt för 30 att säkerställa att alla delar av den utvidgade inre marknaden även i fortsättningen kommer att omfattas av gemensamma regler. Förmågan att anta regelverket har många aspekter. Å ena sidan måste Slovenien vara i stånd att uppfylla medlemskapets ekonomiska skyldigheter, så att den inre marknaden fungerar friktionsfritt och rättvist. Å andra sidan förutsätter Sloveniens förmåga att fullt ut dra nytta av konkurrenstrycket på den inre marknaden att det grundläggande ekonomiska klimatet är gynnsamt samt att landets ekonomi är flexibel och förfogar över en tillräcklig mängd mänskliga och fysiska resurser, särskilt infrastruktur. Om detta inte finns kommer vissa grupper i samhället sannolikt att betrakta konkurrenstrycket som alldeles för intensivt, och det kommer att ställas krav på skyddsåtgärder, som i fall de genomförs skulle undergräva den inre marknaden. Ett kandidatlands förmåga och beslutsamhet att anta och genomföra regelverket kommer att vara av avgörande betydelse, eftersom de fördelar och nackdelar som följer kanske kommer att spridas ojämnt över tiden och över olika branscher och samhällsgrupper. En brett baserad samstämmighet om vilka förändringar av den ekonomiska politiken som krävs till följd av ett medlemskap i unionen samt en väl dokumentrad erfarenhet som visar att tryck från inte kommer att kunna uppfylla intressegrupper minskar risken för att medlemskapets ekonomiska skyldigheter. landet konsekvent genomfört ekonomiska reformer landet trots Vad gäller de offentliga myndigheterna förutsätter ett medlemskap i unionen att det finns en administrativ och rättslig förmåga att införliva och genomföra den omfattande tekniska lagstiftning som behövs för att undanröja hinder för fri rörlighet inom unionen och säkerställa att den inre marknaden fungerar. Dessa aspekter undersöks i kommande kapitel. Vad gäller enskilda företags konkurrenskraft är konsekvenserna av att regelverket antas avhängiga av företagens förmåga att anpassa sig till den nya ekonomiska miljön. Övergången till fungerande marknadsekonomi En marknadsekonomi förutsätter att det etableras jämvikt mellan utbud och efterfrågan genom marknadskrafternas fria växelverkan. En marknadsekonomi fungerar när rättssystemet, inbegripet reglerna för äganderätt, är på plats och kan genomdrivas. Marknadsekonomins genom makroekonomisk stabilitet och en viss grad av samstämmighet om grunddragen i den ekonomiska politiken. En välutvecklad finanssektor och avsaknad av betydande hinder för marknadstillträde och -utträde bidrar till att höja ekonomins effektivitet. prestationsförmåga underlättas förbättras och Slovenien inledde omvandlingsprocessen med ett fördelaktigt utgångsläge. Landet var relativt rikt och hade en del fungerande infrastruktur, traditioner för decentraliserat beslutsfattande och etablerade förbindelser med väst. Det hade industrialiserats innan det blev kommunistiskt och införde aldrig centralstyrning. Privat ägande började utvecklas före självständigheten. Ramarna för en marknadsekonomi finns i stort sett på plats. Makroekonomisk stabilisering har uppnåtts i stort - inflationen ligger på ensiffriga nivåer, det råder i stort sett balans i budgeten och betalningsbalansen, valutan är stabil och den ekonomiska tillväxten kom igång igen under 1993. Handeln, de flesta priser och valutasystemet har liberaliserats, det privata ägandet har utvidgats, lagstiftning passande för en marknadsekonomi håller på att införas och respekten för äganderätten upprätthålls. Goda 31 framsteg i genomförandet av Europaavtalet bör underlätta konsolideringen av en fungerande marknadsekonomi. Det behövs emellertid förbättringar när det gäller konkurrensens omfattning och i vilken utsträckning som marknadsmekanismerna fungerar. Licensförfarandena är till exempel fortfarande mycket formella, konkurs förfarandena är långsamma och en kartell opererar inom banksektorn. Den omfattande indexregleringens i ekonomin ger också en betydande tröghet åt systemet. En reform av statsfinanserna behövs också fortfarande. Framför allt måste mervärdesskatt införas och skattebördan på arbete minskas. Sociala transfereringar och offentliga löner utgör en allt större belastning för statens utgifter som bör minskas. Den viktigaste och svåraste frågan gäller pensionerna. De offentliga utgifterna för pensioner tar en allt större del av BNP och all större belopp kommer från den centrala budgeten. Åtgärder för att säkerställa systemets hållbarhet på kort sikt måste åtföljas av fler strukturreformer. En stark och stabil finansiell sektor är en väsentlig del av en fungerande marknadsekonomi. Trots att banksystemet har en lång tradition av decentralisering och regleringen verkar vara effektiv är systemet fortfarande underutvecklat och behöver mogna. Räntespridningen, dvs skillnaden mellan inlånings- och utlåningsräntorna, är stor därför att många banker är för små och för att driftskostnaderna är höga. I allmänhet är konkurrensen för liten inom sektorn för att driva fram större konkurrenskraft. Följden blir att banksektorn inte kan utföra sin uppgift som finansiell mellanhand; sparkapitalet överförs inte till produktiva investeringar på ett effektivt sätt. Den finansiella sektorn är likväl absolut tillräckligt utvecklad för att inte hindra att ekonomin fungerar normalt. Förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter Det är svårt, några år före ett eventuellt medlemskap och innan Slovenien har antagit och genomfört större delen av gemenskapens lagstiftning, att bilda sig en definitiv uppfattning om landets förmåga att uppfylla detta kriterium. Det är dock möjligt att fastställa vissa drag i landets utveckling som kan ge viss vägledning om dess sannolika förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. Detta förutsätter en stabil makroekonomisk ram inom vilken enskilda ekonomiska aktörer kan fatta beslut i ett klimat som kännetecknas av en rimlig grad av förutsägbarhet. Det måste finnas en tillräcklig mängd mänskliga och fysiska resurser, inbegripet infrastruktur, som utgör grunden för enskilda företags förmåga att anpassa sig till det ökade konkurrenstrycket på den inre marknaden. Företag måste investera för att höja sin effektivitet, så att de både kan konkurrera på hemmamarknaden och dra nytta av de stordriftsfördelar inre marknaden. Denna tillträdet anpassningsförmåga kommer att vara desto större, ju mer företagen får tillgång till investeringskapital, ju högre skicklighet deras arbetskraft har och ju större framgång de har vad gäller innovationer. följer av till den som Vidare kommer en ekonomi att bättre kunna uppfylla medlemskapets skyldigheter, ju högre grad av ekonomisk integrering med unionen som uppnås före anslutningen. Ju mer ett land redan är integrerat med unionen, desto mindre omfattande är den ytterligare omstrukturering som ett medlemskap kräver. Nivån på den ekonomiska integreringen är relaterad till både spännvidden i och volymen av handeln med medlemsstaterna. De direkta fördelarna av tillträdet till den inre marknaden kan också vara större i de sektorer 32 där det finns en ganska betydande andel små företag, eftersom dessa företag i relativt högre grad påverkas av hinder för handeln. Slovenien har potential för att hantera konkurrensen och marknadskrafterna inom unionen. Stabiliseringen av den makroekonomiska miljön är långt framskriden, infrastrukturen väl utvecklad och betydande framsteg har gjorts i arbetet att omorientera utbildningssystemet för att främja konkurrenskraften. Fastän landet av tradition har relativt höga arbetskostnader kunde ekonomin exportera med framgång eftersom produktionen var av relativt god kvalitet och arbetskostnaden per enhet fortfarande var låg i jämförelse med EU. Konkurrenskraften har emellertid minskat på grund av snabba löneökningar och den reala uppskrivningen av valutan. Konkurrensen från andra lägre har ökat. Fastän en övergångsekonomier där arbetskostnaderna är ännu produktivitetsökning har skett hämmas en fortsatt expansion av de ekonomiska aktiviteterna av att förbättringarna av konkurrenskraften sker så långsamt. Den höga graden av integrering med unionen (ungefär två tredjedelar av det sammanlagda export- och importflödet gäller EU) tyder på att konkurrenskraften fortfarande är ganska hög. Dessutom visar en mer detaljerad analys av varuexporten att fastän transport- och elmateriel står för 25 % av exporten kan Slovenien med framgång exportera ett relativt brett urval av produkter, vilket visar den slovenska ekonomins allmänna förmåga att konkurrera på den inre marknaden. Nuvarande utbredda engagemang i handel med EU minskar dessutom den slovenska ekonomins sårbarhet för full integrering i den inre marknaden och antagandet av gemenskapens regelverk. Även om någon sektor skulle visa sig oförmögen att stå emot konkurrensen på den inre marknaden efter en anslutning skulle den di versifierade exporten lämna ekonomin relativt oskadd. Andra tecken på ekonomins förmåga att anpassa sig till större konkurrens hänger samman med strukturen för produktion och ägarskap och här är budskapet blandat. För närvarande är industristrukturen inte särskilt koncentrerad och Slovenien tillverkar en del högteknologiska varor vilket sammantaget tyder på att en anpassning skulle kunna gå ganska smidigt. Dessutom har antalet privata och mindre företag ökat. Produktionen och sysselsättningen domineras fortfarande av företag där metoderna för företagsledning inte har förändrats. En stor andel av de medelstora företagen ägs av företagsledningen och arbetarna som inte har så stark motivation att omstrukturera, särskilt inte genom förändringar i arbetsmetoderna. Dessutom är tillgången hos sådana företag till nytt kapital och ny teknik som skulle kunna underlätta en omstrukturering relativt begränsad jämfört med hur den är hos företag som ägs av utomstående. Statligt ägda företag står fortfarande för en betydande del av tillverkningen. Bristen på effektiva strukturer för övervakning och kontroll av dessa företag främjar inte deras omstrukturering. Investeringarna ligger på en relativt låg nivå uttryck i procent av BNP och har hittills i stort sett skett inom infrastrukturen (telekommunikation och transportförbindelser) och energisektorn. En betydande andel har gått till "icke-produktiva" tillgångar (t ex mark och byggnader). Detta har förståeligt nog inte skapat omedelbara förbättringar i produktiviteten men lägger grunden för framtida vinster. Även om den vetenskapliga grundforskningen håller hög standard i den företagsbaserade, tillämpade forskningen. För närvarande står den privata sektorn enbart för omkring 25 % av investeringarna. De utländska direktinvesteringarna i Slovenien ligger i allmänhet också på en låg nivå i förhållande till ekonomins storlek. Detta fungerar troligen som en bromskloss för omstruktureringarna, särskilt med tanke på att de 33 investeras det tillräckligt inte förelag där det skett utländska investeringar är de mest framgångsrika uttryckt i export, avkastning pä eget kapital och arbetskostnader. Kopplingarna mellan företagen och deras banker är ofta starka så att de senare har svårt att kräva tillräckligt mycket ekonomisk disciplin av de förra. Jordbruket domineras av små kringspridda gårdar. Tekniken, produktiviteten och effektiviteten ligger på en låg nivå så det finns fortfarande behov av anpassningar som skulle kunna leda till färre arbetstillfällen inom sektorn. Myndigheterna är medvetna om att det rättsliga systemet fortfarande behöver anpassas ytterligare och EU-normer måste antas om Slovenien skall kunna hantera konkurrensen inom unionen. Detta kommer att kräva avsevärda insatser från den offentliga förvaltningen sida som behöver stärkas vad gäller samordning och genomförande. Dessutom har myndigheterna identifierat behovet av att göra en tydlig uppdelning mellan den lagstiftande och den verkställande makten för att regeringen skall få en tydligare roll och det skall bli lättare att genomföra politiken. Även om banksektorn är relativt välutvecklad är den inte konkurrenskraftig. Driftskostnaderna är höga och det saknas konkurrens på ränteområdet på grund av en kartellöverenskommelse. Eftersom det finns för många banker för landets storlek och ekonomiska behov kommer sektorn att behöva konsolideras. De slovenska myndigheterna lägger avsevärda resurser på att utveckla konsekventa makro- och mikroekonomiska ramar på medellång sikt inom vilka de nödvändiga ekonomiska reformerna för förberedande av ett EU-medlemskap kan identifieras lättare och utföras smidigare. Framtidsutsikter och prioriteringar De slovenska myndigheterna har antagit två strategier på medellång sikt: en för den ekonomiska politiken som helhet och en speciellt för internationell politik. De problem som möter ekonomin har klart identifierats i regeringens strategi men den har ännu inte genomdrivits. Tyngdpunkten i politiken har flyttats från makroekonomisk stabilitet till mikroekonomiska och strukturanpassningar. Målet är att främja konkurrenskraften och vitalisera ekonomin. Detaljer i politiken - t ex finansiering och tidsplaner - håller på att utarbetas. Sloveniens styrkefaktorer och svagheter bottnar huvudsakligen i att det är en liten öppen ekonomi som är relativt välmående och har starka traditioner av samförstånd. Slovenien har gjort avsevärda framsteg när det gäller att skapa makroekonomisk stabilitet: inflationen ligger på ensiffriga nivåer, budgetunderskottet är lågt, valutan är stabil och den ekonomiska tillväxten kom igång igen under 1993. Framstegen för strukturreformerna har å andra sidan gått mycket långsammare. Systemet brister något i dynamik och har inte fungerat särskilt väl när det gäller omstrukturering och investeringar. Till följd av detta förblir tillväxten relativt låg medan inflationsdrivande krafter finns kvar. Expansionen hämmas troligen i viss mån på kort sikt av behovet av att ytterligare reformera de offentliga finanserna. För att tillväxten skall börja öka igen måste konkurrenskraften och exporten öka. Framstegen med strukturförändringarna har varit relativt långsamma på grund av att behovet av reformer var lägre här än på andra håll. För det första var ekonomin relativt 34 välmående och är det fortfarande. För det andra var nedgången inom industrin efter självständigheten mindre allvarlig här än på andra håll. Omstruktureringarna har varit begränsade delvis beroende på metoderna för och takten i privatiseringen som varken tillförde nytt kapital eller ny företagsledning. Detta är en del av förklaringen till varför investeringarna i teknik och forskning och utveckling på företagsnivå har varit begränsade. En annan faktor är de höga räntorna som inte uppmuntrar till investeringar. De inflationsdrivande krafterna är starka. Den ytterligare liberalisering av priserna som är nödvändig för en del viktiga handelsvaror kommer att fortsätta att pressa prisnivån uppåt. Dessutom får inflationen näring av indexregleringen av lönerna och räntorna. För att Slovenien skall få kontroll över inflationen måste indexregleringen minska. Konkurrenskraften har påverkats av bristen på investeringar i modern teknik, otillräckliga omstruktureringar och stigande arbetskostnader per enhet. Den metod för privatisering som har valts gagnar de företagsledare och arbetare som redan finns i företaget och uppmuntrar inte till deltagande av utländska investerare och drar inte heller in så mycket nytt kapital. I många fall har privatiseringen inte ens lett till nya arbetsmetoder eller till omstrukturering i någon större omfattning. De inhemska investeringarna har varit större i den sociala sektorn än i den privata sektorn där de har varit relativt begränsade på grund av höga realräntor och svårigheter att få lån. Vad gäller lönerna ledde socialavtalen 1994 - 1996 till en viss stabilisering av ökningarna med de hade bara begränsad framgång - reallöneökningarna fortsatte att vara högre än produktionsökningen och högre än de mål man hade satt upp i avtalen. Behovet av att tygla löneökningarna ökar men det har inte förekommit något samlat försök att ta itu med huvudproblemet med indexregleringar i systemet. Regeringen har sänkt lönebikostnaderna men de förblir mycket höga och budgetrestriktioner kan göra det ännu svårare att genomföra ytterligare minskningar. Slovenien måste fortfarande reformera delar av sina offentliga finanser. För närvarande är de sociala avgifterna på arbete oproportionerligt höga och det finns ingen mervärdesskatt. Båda dessa frågor måste tas itu med. Mervärdesskatt skall nu införas 1999 vilket är avsevärt senare än ursprungligen planerat. Den andra utmaningen är att reformera pensions- och arbetslöshetsfonderna. Tills för helt nyligen var dessa självfinansierande. På grund av lägre socialavgifter och demografiska förändringar, en situation som kommer att förvärras snarare än förbättras, har det uppstått ett underskott i fonderna. Hittills har underskottet finansierats över statsbudgeten men det finns en gräns för hur länge det kan fortsätta. förvaltningen har i betydande utsträckning men reformerats Den offentliga myndigheterna känner fortfarande, helt riktigt, att det finns ett behov av att förbättra uppläggningen och genomförandet av politiken. För närvarande brister det i samordning på de politikområden där fler än ett ministerium är inblandade. 2. 3 Allmän bedömning Slovenien kan betraktas som en fungerande marknadsekonomi. Landet har gjort avsevärda framsteg när det gäller liberalisering och privatisering och har åstadkommit en framgångsrik stabilisering av ekonomin. Det råder emellertid bristande konkurrens i vissa sektorer, särskilt i den finansiella sektorn, och marknadsmekanismerna behöver och fortfarande socialförsäkringssystemet har ännu inte helt genomförts. skattesystemet nödvändiga förbättras reformer och av 35 Slovenien bör vara i stånd att hantera unionens konkurrenstryck och marknadskrafter på medellång sikt förutsatt att bristen på flexibilitet i ekonomin minskas. Landet har en diversifierad exportbas, arbetskraften är kvalificerad och högt utbildad och infrastrukturen är relativt bra. Omstruktureringen av företagen har emellertid gått långsamt på grund av att det ekonomiska beslutsfattandet sker i samförstånd och att arbetarna och företagsledningen har ett intresse i att bevara status quo. Förbättringar av konkurrenskraften har hämmats av snabba löneökningar i kombination med låg produktivitetstillväxt. De begränsade utländska direktinvesteringarna avspeglar dessa strukturella problem som måste åtgärdas. 36 3. Förmåga att påta sig skyldigheterna medlemskap i samband med ett Vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn angavs bland kriterierna för anslutning förmågan att "påta sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap och ansluta sig till målen för den politiska, ekonomiska och monetära unionen". Genom sin ansökan om medlemskap på grundval av fördraget har Slovenien reservationslöst godtagit unionens grundläggande syften, inbegripet dess politik och instrument. I detta kapitel behandlas Sloveniens förmåga att fullgöra de skyldigheter som följer med ett medlemskap, dvs. att anta den rättsliga och institutionella struktur (regelverket) genom vilken unionen förverkligar sina mål. Unionens utveckling har medfört att regelverket gradvis har blivit allt mer omfattande, och det utgör nu en större utmaning för framtida anslutningar än vad som var fallet i det förflutna. Sloveniens förmåga att genomföra regelverket kommer att vara avgörande för dess möjligheter till ett framgångsrikt medlemskap i unionen. I de följande avsnitten granskas inom varje större område av unionens verksamhet nuläget och framtidsutsikterna för Sloveniens del. Utgångspunkten för beskrivningen och analysen är en kort sammanfattning av regelverket, med uppgifter om Europaavtalets och vitbokens bestämmelser där dessa är för varje verksamhetsområde en kortfattad bedömning av Sloveniens förmåga att på medellång sikt fullgöra de skyldigheter som följer med ett medlemskap. relevanta. Slutligen görs 3. 1 En gränslös inre marknad Unionens inre marknad definieras i artikel 7a i fördraget som ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital säkerställs. Den inre marknaden, som är av central betydelse för gemenskapens integrationsprocess, har som grund en öppen marknadsekonomi, där det skall råda full konkurrens och ekonomisk och social sammanhållning. Ett effektivt genomförande av de friheter som är inskrivna i fördraget förutsätter inte bara att viktiga principer respekteras, som till exempel principen om icke-diskriminering och principen om ett ömsesidigt erkännande av nationella bestämmelser - så som dessa principer uttolkats av domstolen - utan också en samtidig och effektiv tillämpning av en rad specifika gemensamma bestämmelser. Syftet med dessa specifika bestämmelser är särskilt att sörja för säkerhet och folkhälsa, miljöskydd och konsumentskydd, bevarandet av allmänhetens förtroende inom tjänstesektorn och garantier för att personer som utövar vissa specialiserade yrken har lämpliga kvalifikationer, samt vidare att vid behov införa eller samordna vissa reglerings- och övervakningsmekanismer, mekanismer som innebär att alla de kontroller och systematiska inspektioner som är nödvändiga för att säkerställa att reglerna följs sker inom marknaden och inte när de nationella gränserna passeras. Det är viktigt att gemenskapslagstiftningen införlivas effektivt med nationell lagstiftning, men än viktigare är det att den genomförs korrekt i praktiken av administrativa och rättsliga strukturer i medlemsstaterna och att den följs av företagen. Detta är nödvändigt för att kunna etablera det ömsesidiga förtroende som krävs för att den inre marknaden skall fungera. 37 Det är viktigt att detta kapitel läses tillsammans med framför allt de kapitel som handlar om socialpolitik, miljö, konsumentskydd och politiken för specifika sektorer. De fyra friheterna Kandidatländerna skall ta över gemenskapens regelverk stegvis enligt följande uppläggning: - Associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och Slovenien undertecknades 1996 och har ännu inte ratificerats. För de fyra friheterna och tillnärmningen av lagstiftningen föreskrivs särskilt i avtalet en omedelbar eller stegvis tillnärmning av vissa ömsesidiga eller icke ömsesidiga skyldigheter när det gäller etablcringsrätt, nationell behandling, frihandel samt immaterialrätt och offentlig upphandling. - Enligt interimsavtalet skall handeln och de frågor som är förbundna med handeln börja att tillämpas från och med den 1 januari 1997 i avvaktan på Europaavtalets ikraftträdande. -1 den vitbok, KOM (95) 163 slutlig, som kommissionen lade fram 1995, med riktlinjer avsedda att hjälpa kandidatländerna att förbereda sig inför integreringen med den inre marknaden, avgränsas den berörda lagstiftningen mera snävt. Där anges de områden och "nyckelåtgärder" som direkt inverkar på den fria rörligheten för varor, tjänster, kapital och personer och redovisas de förutsättningar som krävs för att de skall kunna tillämpas, däribland de rättsliga och organisatoriska strukturerna. Tjugotre av gemenskapens verksamhetsområden tas upp i vitboken och åtgärderna ifråga delas upp i två faser allt efter prioritetsgrad; en arbetsplan fastställs sålunda för perioden inför anslutningen. TAIEX ("Technical Assistance and Information Exchange Office" - kontoret för tekniskt stöd och informationsutbyte) inrättades för att lämna kompletterande och riktat tekniskt bistånd inom de lagstiftningsområden som täcks av vitboken. En databas över lagstiftningen har nyligen upprättats av TAIEX. Anslutningen till Europeiska unionen innebär att kandidatländerna måste införliva och genomföra hela gemenskapens regelverk. I detta avseende bör understrykas att den handlingsplan för den inre marknaden som lades fram inför Europeiska rådet i Amsterdam anger de prioriterade åtgärder som är nödvändiga för att med hänsyn till införandet av den gemensamma valutan förbättra den inre marknadens funktion i ett EU med 15 medlemsstater. Detta kommer med nödvändighet att innebära successiva förändringar av regelverket. Den allmänna ramen för hur ekonomin Företagen skall, oavsett verksamhetsområde, kunna utföra sin verksamhet på grundval av gemensamma regler. Dessa gemensamma regler är viktiga, för de fastställer den allmänna allmänna ramen konkurrensförutsättningarna. Inom detta område återfinns, förutom konkurrensreglerna (statliga företag, statsstöd) och beskattningsreglerna som tas upp i andra avsnitt i detta yttrande, bestämmelserna om öppnandet av offentlig upphandling av anläggningsarbeten, varor och tjänster, om harmonisering av bestämmelserna på det immaterialrättsliga området (inklusive Europapatent) och om harmonisering av bestämmelserna om bolagsrätt och redovisningsrätt, vidare bestämmelserna om skydd av personuppgifter därmed fungera skall och de 38 samt om överföring av lagföring och erkännande av domar (konventioner med stöd av artikel 220 i fördraget). Översikt Offentlig upphandling regleras genom en ram från 1997 vars syfte är att som ett första steg införa EG-kraven. Regeringen står i begrepp att anta genomförandedekret. Vid finansministeriet finns en särskild avdelning för offentlig upphandling som ansvarar för övervakningen av det offentliga upphandlingssystemet, utarbetar ny lagstiftning och utfärdar direktiv. Enligt den nya lagen kommer parlamentet att utse en oberoende revisionskommitté med uppgift att besluta om alla ansökningar rörande granskningar av beslut. Slovenien har väl utvecklad lagstiftning om intellektuell och industriell äganderätt. Till grund för den ligger lagen om industriell äganderätt (1992-1993) och lagen om intellektuell äganderätt (1992-1993). Byrån för intellektuell äganderätt övervakar att lagstiftningen följs pä de områden som berör den intellektuella och den industriella äganderätten och samordnar tillsammans med tullen, polisen och handelsinspektoratet att lagstiftningen tillämpas. TRIPS-avtalet är tillämpligt på Slovenien. Företagslagen utgörs av handelsbolagslagen från 1993. För närvarande är 48 000 olika företag registrerade. Företagen far emittera aktier för att samla in ekonomiska medel och det finns bestämmelser till skydd för aktieägarna om detta sker. Kravet på visst minimikapital är reglerat i lag. Det finns klausuler om skydd för tillåtet kapital. Kreditgivarna omfattas av olika skyddsbestämmelser beroende på typ av företag. Företagen är skyldiga att offentliggöra information om viktiga beslut som berör dem. Det finns ett företagsregister som innehåller grundläggande uppgifter om varje foretag. I artikel 246. 5 och 449. 6 i handelsbolagslagen föreskrivs att majoriteten av aktieägarna i registrerade aktiebolag och i företag med begränsad ansvarighet måste vara slovenska medborgare. Det finns också bestämmelser som begränsar utländska firmors verksamhet genom filialkontor i Slovenien och därigenom deras etableringsrätt (artikel 561-568). Kapitel 7 i handelsbolagslagen (1993) innehåller bestämmelser om redovisning. Det finns en redovisningslag (1993). Slovenska revisionsinstitutet har befogenhet att anta redovisningsnormer och auktorisera revisorer. Artikel 38 i den slovenska författningen innehåller bestämmelser om skydd av personuppgifter. På grundval av denna artikel har en lag av den 7 mars 1990 utfärdats, som upprättar den institutionella ramen för uppgiftsskydd innefattande bland annat en tillsynsmyndighet. Slovenien anslöt sig i maj 1994 till Europarådets konvention nr 108 om skyddet av personuppgifter. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den nya slovenska lagstiftningen om offentlig upphandling omfattar bara delar av EG- direktivens räckvidd. Reglerna för urval och kriterierna för tilldelning behöver klarläggas. Systemet med lagliga rättsmedel är inte helt förenligt med EG-kraven och sektorn för allmännyttiga tjänster omfattas uppenbarligen inte av lagstiftningen. För närvarande förmånsbehandlas slovenska företag (och EU-företag med dotterbolag etablerade i Slovenien) vid tilldelningen av offentliga upphandlingskontrakt. Detta förmånssystem kommer endast att kunna upprätthållas fram till utgången av den 39 övergångsperiod som fastställs i Europaavtalet (dvs. 6 år efter ikraftträdandet). En fullständig harmonisering inom området för offentlig upphandling förväntas ha skett senast i slutet av 1999. De slovenska myndigheterna är medvetna om att vissa förändringar i lagförslaget sannolikt kommer att bli nödvändiga för att uppfylla EG- kraven. Lagstiftningen om intellektuell och industriell äganderätt är med några få undantag förenlig med gemenskapens regelverk. Till de frågor som återstår att harmonisera hör giltighetstiden för skydd av audiovisuella produktioner och införandet av intyg om tilläggsskydd. När det gäller genomförandet av lagstiftningen på läkemedelsområdet måste alltjämt sådana frågor som varumärkenas giltighet lösas. Övergångsbestämmelser, bevarande av bevisning vid i upphovsrätt och gränsåtgärder kommer att finnas med i ändringarna av den nuvarande lagstiftningen 1999. De administrativa myndigheterna saknar i praktiken alltjämt den fullständiga utrustning som är nödvändig för att tillämpa lagstiftningen på ett adekvat sätt, särskilt när det gäller personalresurser och utbildning. intrång I enlighet med de uppgifter som Slovenien har lämnat om sin företagslag är denna redan förenlig med det första, tredje, elfte och tolfte direktivet och den enda återstående avvikelsen från det andra direktivet och restriktionerna för utländska företagsledare och firmor kommer sannolikt att avskaffas under 1997. När det gäller redovisning synes nästan alla krav i det fjärde, sjunde och åttonde direktivet vara genomförda. En ändring av revisionslagstiftningen planeras för att inte enbart av möjliggöra att revisioner utförs även av oberoende revisorer, revisionsbolag. Vissa övergångsproblem finns när det gäller att genomföra de nya reglerna i praktiken, bland annat råder brist på kvalificerade kamrerer och revisorer, men dessa problem går att lösa på medellång sikt. Sloveniens anslutning till Europarådets konvention nr 108 tyder på att den slovenska lagstiftningen om skydd av data ligger i linje med europeiska normer enligt konventionen. Vidare har en myndighet med uppgift att utöva tillsyn över lagstiftningens tillämpning redan inrättats. Denna myndighets befogenheter har tydligt fastslagits i lagen. Trots detta är den slovenska lagstiftningen ännu inte helt i överensstämmelse med EG:s ramdirektiv. En ny lag väntas, men såväl genomförandet som tillämpningen av bestämmelserna behöver förbättras. På privaträttens område kan noteras att Luganokonventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens och affärsrättens områden ännu inte är öppen för Slovenien. Innan så kan ske är vissa framsteg, som måste granskas av parterna i Luganokonventionen, nödvändiga för att skydda civila intressen. Slutsats Slovenien har redan i stor utsträckning övertagit de flesta av de viktigaste direktiven inom de sektorer som anges ovan. Genomförandet av bestämmelserna i Europaavtalet och av de rekommendationer i vitboken som avser de nu behandlade sektorerna har i allmänhet varit gott. Ytterligare arbete krävs emellertid i synnerhet inom området för offentlig upphandling där Slovenien kommer att behöva göra omfattande ändringar av sin nyligen införda 40 lagstiftningens lagstiftning för att nå full överensstämmelse med EG-direktiven. Inom området för intellektuell äganderätt kan tillämpning förbättras ytterligare. Inom områdena för bolagsrätt och redovisning förutses inga problem förutsatt att tidsplanen på lagstiftningsområdet går enligt beräkning, även avskaffandet av de i företagslagen. Inom området för ovannämnda diskriminerade bestämmelserna dataskydd krävs ytterligare insatser för att lagstiftningen till fullo skall bringas i överensstämmelse med EG:s ramdirektiv. Det behövs ytterligare åtgärder som reglerar lagstiftningens införande och tillämpning. Detta torde bli möjligt på medellång sikt. införande och Fri rörlighet för varor Fri rörlighet för varor förutsätter en avveckling av åtgärder som begränsar handeln, alltså inte bara tullar och kvantitativa handelsbegränsningar utan också alla åtgärder med motsvarande verkan, dvs. åtgärder som är direkt eller indirekt tillämpliga för nationella eller importerade produkter och som har protektionistiska verkningar. För att garantera fri rörlighet för varor inom områden där de tekniska föreskrifterna inte är harmoniserade är det, enligt de principer som slogs fast i domen i målet Cassis de Dijon, av grundläggande betydelse att principen om ömsesidigt erkännande av nationella regler tillämpas och att principen att de nationella kraven skall begränsas till krav som är rimliga i förhållande till de eftersträvade målen accepteras. Europeiska gemenskapen har utvecklat den "nya metoden" för harmoniseringsarbetet, ett tillvägagångssätt som bygger på en försiktig balans mellan offentliga organ och privata oberoende organ och där Europeiska gemenskapens lagstiftning och europeiska standarder spelar skilda, kompletterande roller. I stället för att påtvinga tekniska lösningar begränsar sig EG-lagstiftningen till att fastställa grundläggande krav som produkterna skall uppfylla. Produkter som tillverkats i överensstämmelse med europeisk standard skall förutsättas uppfylla de grundläggande kraven, men användandet av europeiska standarder är inte det enda sättet att intyga att förenlighet med de uppställda kraven föreligger. Den "nya metoden" fungerar tillsammans med den "globala metoden" för produktcertifiering som reglerar rätten att sätta "CE-märket" på en produkt. För andra produkter såsom farmaceutiska produkter, kemikalier, motorfordon och livsmedel, följer EG:s direktiv det traditionella regleringsmönstret och innehåller fullt detaljerade regler. De fria rörligheten för varor förutsätter alltså även att vissa gemenskapsbestämmelser om harmonisering införlivas. Tillämpningen av de harmoniseringsbestämmelser som gäller skyddet av hälsa och säkerhet bör härvidlag följas med stor uppmärksamhet, vilket förutsätter att det inrättas lämpliga system och organisatoriska lösningar på såväl företags- som myndighetsnivå. Bland de s. k. "övergripande" direktiv som är nödvändiga för att den gränslösa marknaden skall fungera kan särskilt nämnas direktivet om allmän produktsäkerhet och direktivet om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister. Bestämmelserna om allmän produktsäkerhet behandlas i det avsnitt som behandlar konsumentskyddet. De bestämmelser som är specifika för jordbruksprodukter (iakttagandet av veterinära och fytosanitära krav) redovisas i detalj i det avsnitt som gäller jordbruket. Översikt 41 I och med att interimsavtalet trädde i kraft den 1 januari 1997 inledde Slovenien arbetet med att skapa förutsättningar för upprättande av fri rörlighet för varor. All prissättning har liberaliserats, med undantag av priserna på allmännyttiga tjänster, livsmedel och jordbruksprodukter. När det gäller de tekniska handelshindren går tillnärmningcn ganska långsamt. På vissa områden gäller fortfarande den federala lagstiftningen från den tidigare socialistiska förbundsrepubliken Jugoslavien som nationella bestämmelser i Slovenien. Slovenien har gjort vissa framsteg när det gäller tillnärmningen på lagstiftningsområdet efter en period av stiltje under andra hälften av 1996. Det program för tillnärmning av lagstiftningen som lades fram i maj 1997 är dock ganska svagt både vad gäller räckvidd och substans. Slovenska standardiserings- och metrologiinstitutet (SMIS), ett halvstatligt organ ansvarar för såväl standardisering som ackreditering. Det senare brukar normalt tillhöra den offentliga sektorn. Standardiseringsprocessen fortskrider på det hela taget tillfredsställande. I juni 1997 hade SMIS, som är medlem i Europeiska organisationen för standardisering (CEN) och i Europeiska organisationen för standardisering inom elområdet (CENELEC), utfärdat mer än 1200 standarder. Det stora flertalet av dem införlivar antingen europeisk standard eller de standarder som anges av Internationella standardiseringsorganisationen och Internationella elektrotekniska kommissionen (ISO/CEI). Fortfarande finns det dock ganska många regleringar kvar med bindande verkan från den tidigare jugoslaviska republiken. Enligt många av dem krävs olika slags intyganden av tredje part. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Slovenien har genomfört en gradvis liberalisering av sin handelsordning. Trots detta behöver mera göras innan gemenskapens regelverk har antagits och genomförts till fullo. Flera restriktioner kvarstår på utrikeshandelsområdet, däribland systemet med importlicenser. Cirka 3 % av importen kräver särskilda statliga tillstånd eller omfattas av kvantitativa restriktioner. De nya alleuropeiska ursprungsreglerna som tillämpas av Slovenien sedan den 1 januari 1997 kommer att främja handeln och den fria rörligheten ytterligare. I vissa fall skapar de slovenska obligatoriska standarderna och certifieringskraven tekniska handelshinder. De tekniska handelshindren kommer att undanröjas ytterligare när Slovenien har antagit EU:s tekniska lagstiftning och tagit över EU-begreppen. I början av 1997 hade tillnärmningen på lagstiftningsområdet just inletts efter en period av stiltje. Det program för tillnärmning på lagstiftningsområdet som lades fram i maj 1997 är ganska omfattande, men är förhållandevis svagt både när det gäller räckvidd och substans. Inga direktiv om den nya metoden nämns och det är oklart hur tillnärmningen inom den kemiska sektorn och livsmedelssektorn fortskrider. På vissa områden synes emellertid tillnärmningen av lagstiftningen fortskrida på ett tillfredsställande sätt, t. ex. när det gäller lagstiftningen om läkemedel och inom bilsektorn. Antagandet av standardiseringslagen som kommer att äga rum i ett senare skede - det är planerat till 42 1999 - kommer att påverka förhandlingarna om Europeiska avtalet om bedömning av överensstämmelse. Enligt de slovenska myndigheterna torde de flesta av åtgärderna på lagstiftningsomådet vara införlivade till år 2000. Det är i alla händelser viktigt att komma ihåg att sekundärlagstiftningen ofta är nödvändig för genomförandet av den allmänna lagstiftningen. De begränsade resurserna av mänskligt kapital och teknisk expertis i Slovenien kan emellertid utgöra ett hinder mot en smidig tillnärmningsprocess och inrättandet av relevanta strukturer för genomförande, och därmed kan också reformprocessen försvåras. Lämpliga strukturer och personal för tillsyn av marknaden bör också inrättas och utvecklas vid de offentliga myndigheterna, så att kontroll av produktsäkerheten kan genomföras i efterhand. När det gäller de nödvändiga strukturerna för tillämpning av gemenskapens regelverk måste den nödvändiga separationen mellan de olika regleringsmässiga funktionerna, standardiseringsfunktionerna och funktionerna för produktcertifiering genomföras. När det gäller de båda sistnämnda bör större tonvikt läggas vid den privata sektorns deltagande. Den nuvarande slovenska lagstiftningen om skadeståndsansvar för defekta produkter är ännu inte helt i överensstämmelse med EG-kraven, men ändringar planeras. Vad gäller de områden som är reglerade på nationell nivå men inte omfattas av någon gemenskapsharmonisering saknas emellertid uppgift om i vad mån gemenskapsrättens principer om fri rörlighet för varor tillämpas i Slovenien. Förklaringen är framför allt att de mekanismer för öppenhet som är knutna till den inre marknadens funktion ännu inte fungerar och alltså inte kan utnyttjas som sådana under perioden inför anslutningen; det rör sig framför allt om direktiv 83/189 i vilket föreskrivs att förslag till nationella tekniska standarder och föreskrifter skall anmälas, beslut 3052/95 som handlar om åtgärder som avviker från principen om fri rörlighet för varor, förfarandena för överklagande hos kommissionen och även möjligheten enligt artikel 177 i fördraget att vända sig till domstolen för att fa ett förhandsavgörande. Likaså förutsätter en bedömning av om Slovenien tillämpar principen om ömsesidigt erkännande mer ingående uppgifter om nationella bestämmelser och nationell administrativ praxis som kan inverka på saluförandet av produkterna. Slutsats Även om vissa framsteg har gjorts i riktning mot ett antagande av gemenskapens regelverk när det gäller fri rörlighet för varor, återstår ännu mycket att göra. Genomförandet av bestämmelserna i interimsavtalet och i Europaavtalet kommer att bidra till fortsatta framsteg under de kommande åren. Om den tekniska lagstiftningen, inbegripet direktiven om den nya metoden, skall kunna anpassas behövs större insatser. Även systemet för standardisering och bedömning av överensstämmelse måste förbättras. Här skulle ett snabbt antagande av den nya standardiseringslagen vara till hjälp. De mänskliga resurserna, kompetensen och institutionsbyggandet bör i lika hög grad förbättras. Om de nuvarande insatserna ökas skulle fri rörlighet för varor kunna åstadkommas på medellång sikt. De slovenska myndigheterna måste också försäkra sig om att den nationella lagstiftningen på de områden som inte omfattas av harmoniseringen med gemenskapens regelverk inte 43 riskerar att utgöra ett hinder för handeln, särskilt genom att säkerställa att gällande bestämmelser står i proportion till de mål som eftersträvas. Fri rörlighet för kapital I Europaavtalet fastställs principen om fri rörlighet mellan Slovenien och EU för kapital. Detta gäller frän och med Europaavtalets ikraftträdande för direkta investeringar gjorda av företag som redan är etablerade i Slovenien och för gemenskapsföretags filialer och kontor (liksom egna företagare), gradvis under övergångsperioden. I avtalet förbjuds också införandet av restriktioner för utländsk valuta från och med ikraftträdandet av Europaavtalet. I vitboken belyses länken mellan fri rörlighet för kapital och fri rörlighet för finansiella tjänster. Där föreslås en serie kapitalliberaliseringsåtgärder för först långsiktiga kapitalrörelser och kapitalrörelser knutna till kommersiella transaktioner och sedan kortsiktiga kapitalrörelser. Översikt Under perioden 1990-1996 uppgick de utländska direktinvesteringarna till 600 miljoner USD. I slutet av 1996 var de utländska direktinvesteringarnas andel av bruttonationalprodukten 10,8 %. Mot bakgrund av bruttonationalproduktens nivå i Slovenien är de utländska direktinvesteringarna blygsamma. En av förklaringarna är att marknaden är liten. Det finns emellertid också begränsningar för utländska direktinvesteringar. Till dessa hör framför allt det sätt på vilket privatiseringen av statligt ägda företag har genomförts (oftast genom att företagsledningen har köpt ut företagen och genom restriktioner mot utländska portfölj investeringar), allmänt strängare kontroll av utländska kapitalinflöden och olika sektorspecifika restriktioner. Såväl den offentliga som den privata sektorn har tillträde till de internationella finansmarknaderna. Räntefria insättningar i tolar för icke-statliga låntagare har emellertid ökat till 40 % för lån med en löptid på upp till sju år (och 10 % för långfristiga lån). Till de andra åtgärder som har vidtagits av Slovenska banken hör införandet av notariatskonto för utländska investerare, ökningar av den obligatoriska bankreserven för utländska lån och tak för penningöverföringar från i landet bosatta personers konton. I september 1995 godtog Slovenien officiellt de skyldigheter som anges i Internationella valutafondens artikel VIII vilket innebar att tolarn formellt blev fullt konvertibel för bytesbalanstransaktioner. Transaktioner från löpande konton hade i praktiken redan möjliggjorts några år tidigare. Utförsel av kapital måste i allmänhet godkännas i förväg, medan det system som tillämpas på kapital nyligen också har belagts med restriktioner. Till de kapitalrörelser som har liberaliserats hör utländska direktinvesteringar i landet (med vissa undantag) och utomlands (på vissa villkor), handelskrediter, privata kapitalrörelser (med undantag av lån) och ekonomiska krediter och lån (med vissa undantag/begränsningar). Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Det som är anmärkningsvärt när det gäller lagstiftningen om kapitalrörelser är att det inte finns några bestämmelser om genomförandet av värdepapperstransaktioner. Detta innebär 44 att samma bestämmelser som gäller för direktinvesteringar, inlåning och utlåning gäller för inköp, försäljning och andra transaktioner med värdepapper. En ny valutalag som skall lägga den rättsliga grunden för en ytterligare liberalisering av kapitaltransaktioner och som även kommer att omfatta gråzonerna i den nuvarande lagstiftningen, särskilt värdepapperstransaktionerna, skall enligt planerna antas i början av 1998. Förbudet mot inrättande av filialkontor och tillhandahållande av tjänster över gränserna genom EU-investeringar avses att upphävas när valutalagen införs i början av 1998. Effektiv lagstiftning för förvaltningen av pensionsfonder måste införas. Tillnärmningen av lagstiftningen på kapitalmarknadsområdet överensstämmer generellt sett med åtagandena i Europaavtalet. Några av de dekret som antagits av Bank of Slovenia är emellertid inte förenliga med avtalet. Följande specifika frågor behöver uppmärksammas ytterligare: a) Frågan om huruvida personer som inte är bosatta i Slovenien får förvärva fast egendom. b) Enligt den slovenska företagslagstiftningen måste majoriteten i bolagsstyrelserna vara slovenska medborgare. Detta innebär restriktioner och hindrar personer som inte är bosatta i landet från att utöva kontroll över aktieposterna i slovenska företag. Regeringen är medveten om problemet och har för avsikt att avskaffa försäkringsbolag genom de nya bank- och bestämmelserna för banker och försäkringslagarna. För ögonblicket planeras emellertid förändringar av bestämmelserna för andra sektorer. ledamöter inga c) Höga räntefria insättningar i tolar för icke-statliga låntagare lägger allvarliga hinder i vägen för den fria rörligheten för kapital. d) Det stränga registreringsförfarandet, som grundar sig på att det är obligatoriskt att öppna notariatskonton och höga transaktionskostnader, vilka i sin tur beror på att bankerna måste bygga upp en stor utländsk valutareserv, inverkar negativt på utländska investeringar och lån. Det kommer att bli nödvändigt att närmare undersöka vilken räckvidd de åtgärder som vidtagits av Bank of Slovenia har och huruvida de är berättigade. De restriktioner som infördes i början av 1997 innebär på det hela taget en strängare kontroll av de utländska valutatransaktionerna, har negativ effekt på utländska investeringar och lån och bör avvecklas. Slutsats Liberaliseringen av kapitalrörelserna går på det hela taget långsamt. Trots att avsevärda framsteg har gjorts när det gäller tillnärmningen av lagstiftningen, vilka återspeglar bestämmelserna i vitboken och Europaavtalet, innebär de åtgärder som nyligen vidtagits av Bank of Slovenia ett steg tillbaka i liberaliseringssträvandena. 45 Regeringen är medveten om dessa problem och planerar att införa vissa åtgärder för kapitalliberalisering, inbegripet möjligheter för utländska banker att öppna filialer i Slovenien genom en ny valutalag. Så länge som den nuvarande lagstiftningen om penning- och valutapolitiken är dock utsikterna små till några större framsteg när det gäller ytterligare kapitalliberalisering. Såväl den makroekonomiska politiken som politiken om utländska direktinvesteringar bör därför omprövas så att den överensstämmer med en liberalare politik om fri rörlighet av kapital och så att den främjar utländska direktinvesteringar. Fri rörlighet för tjänster Den fria rörligheten för tjänster grundar sig å ena sidan på förbudet mot diskriminering, särskilt diskriminering på grund av nationalitet, å andra sidan på bestämmelserna om anpassning av olika nationella regler. Dessa bestämmelser avser ofta både etableringsrätten, som hör till området fri rörlighet för personer, och rätten att fritt tillhandahålla tjänster. Genomförandet av bestämmelserna förutsätter att det införs administrativa strukturer (t. ex. kontrollorgan inom banksektorn, kontrollmyndigheter inom den audiovisuella sektorn, regleringsmyndigheter) och en förstärkning av medlemsstaternas samarbete när det gäller kontrollverksamheten (system för ömsesidigt erkännande). En viktig del av den lagstiftning som tillämpas när det gäller fritt tillhandahållande av tjänster är beroende av de finansiella tjänsterna. Andra områden som berörs öppnandet av de sektorer av den inhemska marknaden som tidigare varit monopolstyrda såsom telekommunikationssektorn och till en viss del också energi- och transportsektorn. De sistnämnda ämnesområdena behandlas i de avsnitt i rapporten som gäller dem. Översikt Med tre viktiga undantag är samtliga banker i Slovenien idag privatägda. Inga utländska bankfilialer är tillåtna. Den totala balansomslutningen har ökat oavbrutet, både i absoluta termer och i procent av BNP. De tre största bankerna innehar mer än hälften av marknaden. I lagen från 1991 om banker och sparinstitut regleras hur banker och sparinstitut skall etableras och drivas och hur tillsynen av dem skall ske. På grund av det outvecklade finansieringssystemet innehåller lagen också vissa bestämmelser som har gjort det internationella möjligt för det inhemska bankväsendet att anpassa sig till den finansvärldens klimat. Tillsynen av banker och sparbanker utförs av centralbankens banktillsynsavdelning. Ett omfattande system av lagar och förordningar har inrättats inom bankväsendet och centralbanken övervakar noga att de genomförs. Bankens offentliggörande av dekret med regler för beräkning av avskrivningar som säkerhet mot eventuella förluster har inneburit att man tagit itu med problemet med tillgångarnas dåliga kvalitet. Utländska banker har rätt att inrätta dotterbolag i Slovenien som omfattas av samma behandling som de inhemska bankerna. De kan också inrätta representantkontor. De kan inte öppna filialer, men ett avskaffande av de restriktionerna planeras inom ramen för den nya banklagstiftning som diskuteras i parlamentet. 46 Samtliga banker uppfyller det internationella kapitalkravet på 8 %. De överskrider dessutom dessa betydligt. För att en bank skall ha rätt att agera som en bank med full licens måste den ha ett minimikapital av 4 080 miljoner SIT eller cirka 25 miljoner ecu med den växelkurs som gällde vid årsslutet 1996. Den måste också tillhandahålla banktjänster till privatkunder. En ny banklag är planerad att antas i slutet av 1997. Utöver de standarder som anges i Baselöverenskommelsen tas även hänsyn till alla relevanta EU-direktiv. Målsättningen med den nya lagen är i huvudsak att anpassa den slovenska banksektorn till internationella kriterier och standarder. Det är bara en marknad som är reglerad och det är fondbörsen i Ljubljana till vilken även kreditinstituten har tillträde. Börsen är ett självreglerande organ med ansvar för bland annat antagande av bestämmelser om tillträde till marknaden, krav för börsnotering, till realtidsredovisning av marknadsupplysningar per radio och datarapportering för i Internationella organet i Ljubljana är medlem myndigheterna. Börsen värdepappersövervakning (IOSCO) och kommittén för de framväxande ekonomierna. Utländskt fonddeltagande är begränsat till 24 % av det egna kapitalet. Värdepappersmarknaden regleras i en lag om värdepappersmarknaden från 1994 och i lagen om investeringsfonder och förvaltningsbolag från 1994 som rör etablering av investeringsbolag och investeringsfonder och deras drift. Regleringen av marknaden utformades på samma sätt som US Securities and Exchange Commission. Reglering och tillsyn av värdepappersmarknaden ombesörjs av ett oberoende värdepappers- och börsorgan. Det finns ett centralt värdepappersregister kallat "det centrala registret för värdepapper som omfattas av det papperslösa systemet". Fem försäkringsbolag är delvis samhällsägda (offentliga men inte statliga). I två av dem är samhällets ägarandel mer än 50 %. Det största försäkringsbolaget innehar 56 % av marknaden och har 80 % av de totala egna medlen. Det finns ett exportkreditbolag som är statligt kontrollerat. Försäkringsbolagens ramlagstiftning är försäkringsbolagslagen från år 1994 och 1995. Reglering och tillsyn av marknaden genomförs för närvarande och ytterligare bestämmelser planeras. Enligt försäkringsbolagslagen från 1994 kan utländsk etablering endast ske efter godkännande av försäkringsbolagens tillsynsmyndighet och med upp till 15 % av kapitalet. Utländska investerare kan köpa ytterligare andelar i slovenska försäkringsbolag men måste först ha tillstånd från tillsynsmyndigheten. Inrättandet av den myndighet som ansvarar för tillsynen av försäkringsbolagen regleras i ovannämnda försäkringsbolagslag. Sedan 1995 har verksamheten utförts av försäkringsbolagens tillsynsmyndighet, ett organ underställt finansministeriet. Återuppbyggandet av kapital inom försäkringssektorn beräknas pågå fram till 1999. Investeringar utomlands är inte tillåtna. För återförsäkringar är tillträdet till den lokala marknaden begränsat. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna De lagar och förordningar inom banksektorn som antogs efter Sloveniens självständighet är likvärdiga med dem som tillämpas inom EU, dvs. bestämmelserna inom fas I, och en 47 ytterligare harmonisering med gemenskapsdirektiven sker i och med antagandet av den nya lagstiftningen i slutet av 1997. En större effektivitet inom banksystemet blir följden då detta blir en del av den europeiska och den globala banksektorn. Genom införandet nyligen av notariatskonton för utländska investerare i Slovenien och restriktioner i den politik som rör tillståndsgivning och den utländska valutareserven begränsas antalet banker som är berättigade att utföra utländska kapitaltransaktioner vilket innebär att de utländska banker som inte tillhandahåller banktjänster till privatkunder i Slovenien också utesluts, eftersom dessa inte har rätt att få full licens. Det är endast de med full licens som har rätt att öppna notariatskonton och utföra de ovannämnda transaktionerna. Tillnärmningen till de fas I-bestämmelser som anges i vitboken uppnåddes i och med att lagen om värdepappersmarknaden antogs 1994. Det organ som ansvarar för värdepappersmarknaden saknar befogenheter att utföra en effektiv tillsyn. Regeringen undersöker för närvarande om principerna i direktiven om investeringstjänster och kapitalkrav kan införlivas med lagstiftningen. De kreditinstitut som eventuellt erhåller tillstånd av Bank of Slovenia (sedan yttrande från tillsynsmyndigheten har inhämtats) att tillhandahålla investeringstjänster har endast rätt att ha en fondkommissionär som dotterbolag. Etablering av filialkontor och gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster från tredje land är inte tillåtna. Ett tak på fondkommissionsfirmor. 24 % är fastställt för icke bosatta personers andelar i Investeringsbolag från Europeiska unionen far emellertid inneha aktiemajoritet i lokala kreditinstitut som fått tillstånd av Bank of Slovenia att tillhandahålla investeringstjänster. Förbudet mot etablering av filialkontor och mot att investeringsbolag i Europeiska unionen får tillhandahålla tjänster över gränserna kommer att avskaffas i och med införandet av valutalagen i början av 1998. Den slovenska lagstiftningen på försäkringsområdet måste i viss mån anpassas till EU- lagstiftningen när det gäller tillsynssystemet, bestämmelser om utländska investeringar och bristen på insyn i tillämpningen av förordningar. Det finns fortfarande problem att lösa när det gäller privatiseringsfrågan. De restriktioner som gäller för upprättande av filialkontor i Slovenien måste avskaffas. Tillsynen av sektorn befinner sig ännu på ett tidigt stadium av utvecklingen. Försäkringsbolagens tillsynsmyndighet installerades i mars 1996. Myndigheten, som lyder under finansministeriet, måste dock förstärkas ytterligare. Slutsats Stora framsteg har uppnåtts. Gemenskapens regelverk har redan i stor utsträckning införlivats med denna sektor, men det finns fortfarande viktiga bestämmelser som måste antas. Rätten till fri etablering på bank-, värdepappers- och försäkringsområdet har ännu inte införts. Det gäller framför allt etableringen av filialer till utländska institut. Sådana rättigheter måste införlivas med lagstiftningen för denna sektor och därefter tillämpas på vederbörligt sätt. Utländska banker är från utländska kapitaltransaktioner, eftersom dessa är reserverade för banker som har licens och i praktiken utestängda för närvarande 48 utfärdande av licens förutsätter mycket stort kapitalflöde för att tillhandahålla alla typer av tjänster i Slovenien (även banktjänster till privatkunder). Privatiseringen av försäkringssektorn måste gå snabbare och försäkrings- och investeringar. återförsäkringssektorn måste öppnas för EU-aktörer och utländska Tillsynen av sektorn kommer troligtvis att bli bättre med den nya lagstiftning som är under utarbetande. Om harmoniseringen går som planerat beräknas inga större svårigheter uppstå med att uppnå fullständig tillnärmning när det gäller fri rörlighet för finansiella tjänster på medellång sikt. Fri rörlighet för personer Den fria rörligheten för personer omfattar två rörlighetsbegrepp som ingår i skilda sammanhang i fördraget. Artikel 7a, å ena sidan, som intagits i den första delen av fördraget som handlar om "Principerna", är en del av reglerna för uppbyggnaden av den inre marknaden och innebär att medlemsstaternas inre gränser skall kunna passeras utan kontroll. Artikel 8a, å andra sidan, som ingår i den andra delen av fördraget som handlar om unionsmedborgarskap, ger varje medborgare i unionen personlig rätt att på vissa villkor fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. För att artikel 7a inte skall bli verkningslös gäller avskaffandet av gränskontrollerna lika för alla personer oavsett nationalitet. Medan de rättigheter som härrör från artikel 8a tillämpas i samtliga medlemsstater, har de rättigheter som härrör från artikel 7a ännu inte blivit fullständigt förverkligade i hela unionen. a) Fri rörlighet för unionsmedborgare, etableringsfrihet och ömsesidigt erkännande av examensbevis och kvalifikationer Europaavtalet föreskriver en icke-diskriminerande behandling av arbetstagare som är lagligt anställda (liksom av deras familjer). Avtalet omfattar möjligheten att kumulera eller överföra rättigheter på området för social trygghet och uppmuntrar medlemsstaterna att sluta bilaterala avtal med Slovenien om tillträde till arbetsmarknaderna. Under den andra fasen av övergångsperioden kommer associeringsrådet att undersöka ytterligare sätt att förbättra arbetstagarnas rörlighet. Vitboken innehåller överväganden om den lagstiftning som krävs för att åstadkomma en balanserad utveckling av arbetsmarknaden och samtidigt undvika att konkurrensen snedvrids. Fri rörlighet för arbetstagare är en av de grundläggande friheter som erkänns i fördraget. Rätten att utöva vissa yrken (till exempel på det juridiska området och inom hälsosektorn) får emellertid underkastas vissa villkor, i synnerhet kvalifikationskrav. Beroende på vilket fall det är fråga om skall kvalifikationskraven bli föremål för samordning eller tillämpning av principen om ömsesidigt erkännade. Etableringsfriheten är också garanterad i fördraget och gäller ekonomisk verksamhet som bedrivs av företag eller av fysiska personer som är egenföretagare. Rätten till fri bosättning kan underkastas krav på att den som inte utövar någon yrkesverksamhet i det berörda landet har vissa minimitillgångar och omfattas av en sjukförsäkring. 49 Översikt Enligt den nuvarande lagstiftningen är utlänningar i stort sett berättigade till lika rättigheter vad gäller arbetsvillkor och socialförsäkring. Några undantag finns som har att göra med permanent uppehållsstatus. Arbetstillstånd kan endast utfärdas om det inte finns lämplig lokal arbetskraft att tillgå inom det tänkta arbetsområdet. Arbetstillstånd utfärdas normalt endast för ett år och endast för arbete hos en enda arbetsgivare. Om arbetstagaren mister sitt arbete måste han lämna landet. Utländska arbetstagares familjemedlemmar får inte rätt att arbeta. Staten har möjlighet att utveckla nya förslag till ekonomisk och social integrering av utlänningar, men Slovenien förbereder en ny immigrationslagstiftning som följer europeiska normer och principer och som kommer att behandla dessa frågor. Den slovenska regeringen har när det gäller utbildning gjort mycket för att anpassa sig till EU-direktiven. Slovenien har på detta område i stor utsträckning övertagit gemenskapens regelverk. Det finns organisatoriska ramar för många yrken (ministerier och offentliga organ), men de behöver förbättras. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Slovenien har gjort mycket för att anpassa sin sociallagstiftning till EU:s normer. Med några få undantag erkänns redan i den slovenska lagstiftningen principen om icke diskriminering mellan inhemska medborgare och utländska medborgare som vistas legalt i landet. Tillämpningen av principen om lika behandling av arbetstagare från EU som redan vistas legalt i Slovenien torde därför inte bli något problem. De nuvarande restriktionerna för utländska medborgares anställning på ledande poster kommer att avskaffas i och med den nya bolagslagstiftning som enligt planerna kommer att antas i slutet av 1997. De flesta delarna av gemenskapens regelverk om ömsesidigt erkännande av examensbevis och kvalifikationer har redan övertagits. På vissa viktiga områden är emellertid fortsatta insatser nödvändiga. En fullständig tillnärmning kommer att uppnås på medellång sikt. Yrkesutbildningen, som har samordnats för sju yrkeskategorier, överensstämmer i stort sett med gemenskapens regelverk, även om viss anpassning ännu är nödvändig. Yrkesorganisationer (såsom branschförbund eller yrkessammanslutningar) har inrättats för många yrkeskategorier, men de behöver antagligen förstärkas i framtiden. Integreringen med yrkessammanslutningarna inom EU går bra (examensbevisen från ingenjörsutbildning uppfyller exempelvis redan EU:s standarder). i direktiven Slutsats Politiken om invandring och utfärdande av arbetstillstånd är belagd med restriktioner, men lagändringar är på gång. När det gäller det ömsesidiga erkännandet av examensbevis återstår vissa frågor att lösa. 50 Slovenien är medvetet om att vissa frågor återstår att lösa när det gäller den fria rörligheten för personer. Ur teknisk synvinkel kommer förordningarna att behöva anpassas på medellång sikt. b) Avskaffandet av personkontrollen vid de inre gränserna Fri rörlighet enligt artikel 7a i EG-fördraget, dvs. avskaffandet vid de inre gränserna av all personkontroll, oavsett personens nationalitet, har ännu inte fullständigt förverkligats i Europeiska unionen. Avskaffandet av personkontrollen förutsätter att ett stort antal kompletterande åtgärder genomförs, och en del av dessa har ännu inte antagits och genomförts av medlemsstaterna (se det separata avsnittet om rättsliga och inrikes frågor). Ett begränsat antal medlemsstater har däremot förverkligat målet på grundval av Schengenkonventionen (sju medlemsstater tillämpar avtalet redan nu och ytterligare sex förbereder dess genomförande). I syfte att underlätta förverkligandet av detta mål inom ramen för unionen har det i utkastet till nytt fördrag införts ett nytt kapitel om "frihet, säkerhet och rättvisa" och vidare integreras Schengenavtalet i fördraget om Europeiska unionen. Slovenien har anmält sin önskan att uppfylla villkoren i Schengenöverenskommelserna. Det förberedande arbetet för att nå detta mål har inletts och landet har begärt medlemsstaternas stöd för detta framför allt när det gäller gränskontrollerna. De ändringar som är nödvändiga för gränskontrollakten och utlänningslagen ingår redan i regeringens lagstiftningsprogram som skall införas om tre år. Allmän bedömning Sloveniens framsteg när det gäller att genomföra den lagstiftning som behandlas i vitboken sammanfattas i en bilaga. Det framgår av tabellen att Slovenien uppskattar att 415 av de 899 direktiv eller förordningar som nämns i vitboken införlivats med den nationella lagstiftningen per den 30 juni 1997. Uppgifterna avser lagstiftning som Slovenien anser sig redan ha införlivat eller ha kontrollerat att förenlighet med gemenskapsreglerna föreligger. Denna upplysning föregriper inte bedömningen av om texterna är förenliga, något som kommissionen på nuvarande stadium inte är i stånd att uttala sig om. För samtliga de områden som knyter an till den inre marknaden, i synnerhet redovisning, ömsesidigt erkännande av examensbevis och immaterialrätt är den grundläggande gemenskapslagstiftningen i stort sett på plats. Flertalet bestämmelser har, enligt den undersökning som gjorts av de slovenska myndigheterna, helt eller delvis införlivats, men kommissionen kan i detta skede inte uttala sig om huruvida de är fullt förenliga med på Slovenien måste gemenskapsrätten. lagstiftningsområdet för att övertagandet av gemenskapens regelverk skall bli fullständigt. Ytterligare samordning och tillämpning av den nationella strategin för tillnärmning av lagstiftningen behövs också. ansträngningar ytterligare göra Trots de ansträngningar som gjorts måste de faktiska framsteg som nyligen konstaterats vad gäller införlivandet av de antagna lagtexterna också åtföljas av konkreta genomförandeåtgärder och av införandet av en effektiv administrativ infrastruktur. Betydande ansträngningar måste emellertid ännu göras vad gäller offentlig upphandling, försäkringar, fri rörlighet för kapital, produktöverensstämmelse och standardisering samt 51 indirekta skatter. Införande och tillämpning av lagstiftningen måste ses som en integrerad del av Sloveniens strategi inför anslutningen. En sådan strategi måste omfatta mer än primärlagstiftningen och även inbegripa tekniska standarder. Det skall observeras att kommissionen för närvarande ännu inte kan uttala sig om företagens, särskilt de små och medelstora företagens, möjligheter att genomföra gemenskapens regelverk. Oberoende av de aspekter som har särskild jordbruksanknytning är avskaffandet av de inre gränskontrollerna i unionen möjligt endast om lagstiftningen harmoniseras i tillräcklig utsträckning. Detta förutsätter ett ömsesidigt förtroende, grundat framför allt på väl fungerande förvaltningar (som exempel kan nämnas vikten av att säkerhetskontroller av vissa produkter sker på avgångsorten). På varuområdet har förverkligandet av den gränslösa inre marknaden per den 1 januari 1993 varit möjligt endast genom avskaffandet av alla krav på formaliteter och alla kontroller som medlemsstaterna utövade när de territoriella gränserna mellan unionens medlemsstater passerades. Det rörde sig framför allt om tekniska kontroller (som särskilt gällde produktsäkerhet), veterinära, sanitära, fytosanitära kontroller, ekonomiska och kommersiella kontroller (till exempel bekämpningen av förfalskningar), säkerhetskontroller (vapen, etc. ) och miljökontroller (avfall, etc). eller I flertalet fall har detta avskaffande varit möjligt endast genom att gemenskapsåtgärder har antagits och genomförts som möjliggjort en harmonisering av reglerna om fri omsättning (särskilt produktsäkerhetsbestämmelserna), och i förekommande fall genom att kontrollerna eller formaliteterna har flyttats till en plats inom territoriet eller till medlemsstaternas marknad (särskilt vad gäller mervärdesskatt och punktskatter, veterinära och fytosanitära kontroller och statistikinsamling). på marknaden utsläppande reglerna om En del av Sloveniens nuvarande gränser kommer att utgöra yttre gräns för unionen. Detta kommer att kräva en förstärkning av gränskontrollerna (se det särskilda avsnittet om tullar). Med beaktande av den helhetsbedömning som kan göras beträffande framstegen och arbetstakten på de olika berörda områdena finns det i dag inget som talar för att Slovenien inte på medellång sikt kommer att vara i stånd att anta och genomföra alla de rättsakter som är nödvändiga för att avskaffa de inre gränskontrollerna och för att överföra dessa kontroller till unionens yttre gräns. Slovenien har redan antagit viktiga delar av gemenskapens regelverk för den inre marknaden. Kommissionen kan emellertid ännu inte ta ställning i fråga om var och en av de bestämmelser som Slovenien anmält som införlivade med den nationella lagstiftningen. Inom vissa viktiga områden har framstegen varit begränsade. Detta gäller liberaliseringen av rörlighet för kapital, indirekt beskattning och tekniska förordningar och standarder. På de flesta områden behövs ytterligare åtgärder. Förutsatt att nuvarande ansträngningar fortsätter eller ökar på områden där utvecklingen nu släpar efter kan förväntas att Slovenien på medellång sikt kommer att ha antagit och genomfört lagstiftningen om den inre marknaden och gjort erforderliga framsteg vad gäller genomdrivandemekanismerna för att fullt ut kunna delta i den inre marknaden. 52 Konkurrens Den rättsliga grunden för Europeiska konkurrenspolitik är artikel 3g i fördraget, där det föreskrivs att gemenskapens verksamhet skall innefatta en ordning som säkerställer att inte snedvrids. De huvudsakliga konkurrensen tillämpningsområdena utgörs av bestämmelser mot konkurrensbegränsande samverkan samt statligt stöd. inre marknaden inom den Europaavtalet innehåller bestämmelser om att en konkurrensordning skall tillämpas i handelsförbindelserna mellan gemenskapen och Slovenien, grundad på villkoren i artiklarna 85 och 86 i fördraget (avtal mellan företag/missbruk av en dominerande ställning) och i artikel 92 (statligt stöd), och om att genomförandebestämmelserna på dessa områden skall antas inom tre år efter det att avtalet har trätt i kraft. Avtalet innehåller också bestämmelser där det föreskrivs att Slovenien skall göra sin lagstiftning förenlig med gemenskapens på området för konkurrens. I vitboken anges en gradvis ökande tillämpning av bestämmelserna ovan samt av de som ingår i koncentrationsförordningen (4064/89) och i artiklarna 37 och 90 i fördraget (monopol och särskilda rättigheter). Översikt Konkurrensen regleras för närvarande av "Lagen om skydd av konkurrens" (Oradny list RS nr 18/1993 av den 9 april 1993). Byrån för skydd av konkurrens är den enda myndigheten med ansvar för genomförandet av lagen. Det inrättades officiellt i oktober 1994 och ansvarar inför ministeriet för ekonomiska relationer och utveckling. För att ligga helt i linje med den nuvarande och förutsebara situationen inom EU vad gäller sektorer där monopol råder eller dominerande ställningar förekommer som telekommunikation, transport, posttjänster och energi har nödvändiga åtgärder redan vidtagits eller håller på att förberedas. Enligt tillgängliga uppgifter förekommer inga statliga monopol av kommersiell karaktär i Slovenien. Vad gäller statligt stöd finns ännu ingen myndighet med ansvar för övervakning av statligt stöd men nödvändig lagstiftning för utnämning av denna myndighet och för övervakning av statligt stöd i Slovenien är under utarbetande. För närvarande finns ingen tillförlitlig förteckning över beviljat stöd. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna För att lagen om skydd av konkurrens skall bli förenlig med EG:s konkurrensregler krävs en rad ändringar. Detta gäller i huvudsak vilka områden den är tillämplig på (transport-, lagrings- och tjänstesektorerna är undantagna från tillämpningen), införande av förbud mot konkurrensbegränsande avtal samt definition av dominerande ställning och missbruk av dominerande ställning. Ytterligare klargöranden krävs rörande förfaranden för kontroll av samriskföretag och koncentrationer. Bestämmelser som berör undersökningar, affärshemligheter och rätten att försvara sig måste fortfarande utvecklas. Om det nya lagförslaget till en konkurrenslag antas kommer den att förslå bra för att uppfylla dessa krav. 53 Det står klart att Slovenien har påbörjat sitt liberaliseringsprogram och släpper fram konkurrensen inom vissa sektorer där monopol råder av tradition, till exempel telekommunikation och posttjänster. Fler upplysningar bör tillhandahållas för att en utvärdering av situationen i andra sektorer skall kunna göras. Statligt stöd övervakas inte och därför finns inte tillförlitlig information att tillgå ännu. Att upprätta en förteckning och tillsätta en övervakande myndighet är åtgärder som bör prioriteras. Förteckningen över stödet bör omfatta alla stödåtgärder som beviljas av staten, regionala eller lokala myndigheter eller via statliga resurser. Att anskaffa personal och tekniska hjälpmedel i tillräcklig utsträckning för att en trovärdig kontroll över statligt stöd skall kunna utföras är lika viktigt. Samtidigt som avskaffandet av exportstödet välkomnas fungerar vissa åtgärder som driftstöd, vilket bara är tillätet pä mycket stränga villkor. Pä grund av brislen pä öppenhet är det oklart huruvida dessa villkor respekteras. Betydande ansträngningar har gjort under en ganska kort tidsperiod för att iordningställa en förteckning över beviljat stöd. Regeringen har också påbörjat utformningen och antagandet av de regler som är nödvändiga för att införa kontroll över statligt stöd och är på god väg att inrätta en övervakningsmyndighet. För att Slovenien på ett trovärdigt sätt kunna genomdriva konkurrenslagstiftningen krävs att välfungerande övervakningsmyndigheter för att kontrollera bestämmelser mot konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd samt att lagar som ligger tillräckligt nära EU:s lagstiftning antas. Dessutom krävs det att rättssystemet, den offentliga förvaltningen och berörda ekonomiska aktörer har tillräcklig kunskap om konkurrenslagstiftningen och -politiken. inrättas Slutsats Tillnärmningen av lagstiftningen mot konkurrensbegränsande samverkan är för närvarande inte pä en tillfredsställande nivä. Om det nya förslaget till konkurrenslag antas kommer emellertid tillnärmningsprocesscn att vara i det närmaste avslutad. Byrån för skydd av konkurrens måste stärkas för att ett trovärdigt verkställande av lagen skall kunna säkerställas. På området för statligt stöd har kraven på öppenhet och övervakning av statligt stöd ännu inte uppfyllts. Det kommer att krävas avsevärda ansträngningar från Sloveniens sida för att på medellång sikt uppfylla dessa krav. På grund av den nuvarande bristen på erfarenheter på detta område kommer ett nära samarbete med kommissionen att vara nödvändigt inom den närmaste framtiden. Det verkar dessutom som om det i vissa sektorer ges särskilda eller exklusiva rättigheter som kanske inte är förenliga med gemenskapens regelverk. Dessa problem bör angripas inom kort. 3. 2 Ny teknik och framtidsfrågor Informationssamhället Nuläget Informationsteknik och telekommunikation i kombination möjliggör förändringar av stor ekonomisk och social betydelse. I Slovenien var detta område försummat före 1989, även 54 om utbildningsfrågor i allmänhet prioriterades. Ett resultat av detta verkar vara att efterfrågan på datorer har skjutit i höjden på ett sätt som överträffar de normala förväntningarna i förhållande till BNP per capita. Förekomsten av värddatorer på Internet (7,4 per 1 000 invånare) som ett relativt mått på utvecklingen mot informationssamhället tyder på att Slovenien idag har nått genomsnittet inom EG. Om anslutningarna till Internet följer samma tillväxtmönster kan infrastrukturen för telekommunikation (för närvarande nio år efter genomsnittet inom EG) förbli en bromskloss för utvecklingen mot ett informationssamhälle. Det statligt ägda ARNES som tillhandahäller interncttjänster för den akademiska världen har blivit affärsdrivandc och förbinder universitet, skolor, forskningsinstitut och bibliotek. Sedan 1996 har flera andra företag börjat tillhandahålla internettjänster, bland annat Telekom Slovenije. Slutsats Med tanke på den mycket avancerade infrastrukturen i kombination med det utmärkta kan nationella förverkliga informationssamhällets möjligheter tidigare än de genomsnittliga central- och östeuropeiska länderna. utbildningssystemet Slovenien förväntas Utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor I artiklarna 126 och 127 i EG-fördraget fastställs att gemenskapen skall bidra till utvecklingen av en utbildning av god kvalitet och genomföra en yrkesutbildningspolitik som syftar till att främja en europeisk dimension inom utbildningen och att underlätta inträde och återinträde på anpassningen arbetsmarknaden genom yrkesutbildning och omskolning. förändringar industriella samt till Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att förbättra utbildningen och yrkeskvalifikationerna. Vitboken omfattar inga åtgärder på detta område. Översikt Sloveniens utgifter för utbildningen motsvarar 5,8 % av BNP. Av statens budget går 12,6 % till utbildningen. Det finns 820 skolor, 305 000 skolelever, 40 000 högskolestuderande och 23 000 lärare i Slovenien. Sedan 1990 har prioriteringarna i utbildningspolitiken gradvis omorienterats för att möta kraven i en fri marknadsekonomi för att i första hand stärka förbindelserna mellan utbildning å ena sidan och arbetsmarknaden å den andra. 1 vitboken från år 1996 om utbildning i Slovenien fastställs ramarna för en omfattande reform av lagstiftningen inom det nationella utbildningsområdet. På grundval av detta har sex lagar antagits som reglerar 1) organisation och finansiering av utbildningen, 2) förskoleutbildning, 3) grundskola, 4) gymnasieskola, 5) yrkesutbildning och fortbildning samt 6) vuxenutbildning. År 1993 antogs en lag om högre utbildning som främst behandlar omstrukturering av universiteten och utveckling av institutioner för högre yrkesutbildning utanför universiteten. 55 Tempusprogrammet har bidragit till att målet att reformera den högre utbildningen har kunnat uppnås och har lagt grunderna till samarbete med de anstalterna inom EU. Ungefär 15 % av den sammanlagda befolkningen i Slovenien är mellan 15 och 25 år (åldersgrupp aktuell för Ungdom för Europaprogrammen). Flera åtgärder har vidtagits på ungdomsområdet under de gångna åren för att stärka ungdomsorganisationernas roll i samhället och sörja för lokaler för ungdomsaktiviteter. Ett nationellt informations- och rådgivningscentrum för ungdomar med nätverk på lokal nivå har inrättats och ungdomars fria rörlighet och volontärverksamhet främjas. Slovenien bör börja delta i Ungdom för Europaprogrammet år 1998. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den slovenska regeringen har gjort betydande framsteg när det gäller omorienteringen av utbildningssystemet mot en politik för utveckling av mänskliga resurser som är lämplig internationellt för en liten, öppen marknadsekonomi som strävar efter att bli konkurrenskraftig. Ytterligare insatser måste göras på området för genomförande av politiken. ! Vad gäller utbildning bör budgetmedlen nu omorienteras så att de är i linje med de nya fastställda prioriteringarna. Dessutom finns det utrymme för intensivare kontakter mellan forskning och utveckling och mera uttalad inriktning på marknadsutveckling. Slovenien bör börja delta i Ungdom för Europaprogrammet år 1998, förutsatt att Europaavtalet ratificeras. Det nationella organet för Ungdom för Europa har ännu inte inrättats. Slutsats Inga större problem är att vänta på dessa områden inför en eventuell anslutning. Forskning och teknisk utveckling Den verksamhet på gemenskapsnivå inom forskning och teknisk utveckling som anges i industrins fördraget och ramprogrammet syftar konkurrensförmåga, förbättra livskvaliteten och stödja en hållbar utveckling, skyddet av miljön och annan gemensam politik. till att stärka den europeiska Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete inom dessa områden, särskilt genom deltagande i ramprogrammet. Vitboken innehåller inga direkta åtgärder på detta område. Översikt Inriktningen på forskning och teknisk utveckling (FoTU) i landet definieras i det nationella forskningsprogrammet som antogs i januari 1995. Den grundläggande lagstiftningen på detta område är lagen om forskningsverksamhet från 1991 vilken skall ersättas av en ny lag om finansiering och organisationer på området vetenskap och teknik som för närvarande håller på att förberedas på ministeriet för vetenskap och teknik. De löpande kostnaderna på det vetenskapliga området uppgick till 1,77 % av BNP år 1995 (en ökning från 1,46 % 1993) och för 0,75 % av dessa stod privata företag. Den 56 slovenska regeringens mål att öka denna andel till 2,5 % år 2000 kommer att kräva avsevärda investeringar från både den offentliga och privata sektorn. Två universitet och mer än 40 forskningsinstitut konkurrerar om begränsade medel. Samtidigt finns det en genomgående tendens att minska det offentliga ekonomiska stödet. Dessutom finns det ungefär 20 privata stiftelser som delar ut allmänt stöd och stipendier för utveckling av denna sektor. Konst- och vetenskapsakademien och nationella rådet för forskning och utveckling har rådgivande funktion i policyfrågor. Ett program med syfte att fastställa prioriteringar inom vetenskap och teknik samt stimulansåtgärder för att främja anknytningen till industrin har inrättats. De främsta prioriteringarna är mera målinriktat ekonomiskt stöd, ökad privatfinansiering, stärkt deltagande i internationella forskningsprogram, omdirigering av budgetanslag mot företagsinriktad tillämpad forskning och förbättrad överföring av sakkunskap. Ett fast samarbete med Europeiska gemenskapen inleddes 1992 genom det tredje ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling. Hittills har samarbetet i huvudsak varit samlat till Copernicus (särskilt program för samarbete med central- och östeuropeiska länder och länderna i Oberoende staters samvälde) och deltagandet i det fjärde ramprogrammet fortsätter att vara lågt. Slovenien deltar i COST (Europeiska samarbetet för vetenskaplig och teknisk forskning) och Eureka (Europeiska programmet för forskningssamordning). Sedan 1993 överensstämmer FoTU-statistiken med OECD:s normer. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Framsteg har skett med den övergripande omorganiseringen av de komplexa strukturerna för forskning och teknisk utveckling som syftar till att knyta dessa närmare till den ekonomiska och industriella utvecklingen. Avsevärda satsningar måste dock också göras för att återuppliva den tekniska utvecklingen inom industrisektorn och utnyttja den nationella för ekonomisk utveckling. Privatiseringen av forskningsinstitut får understöd. Ytterligare ekonomiska resurser tillhandahålls för som forsknings- och nätverksinfrastruktur, startkapital eller riskkapital. säkerheter och kapitalinvesteringar forskningens potential Slovenien har förklarat sig intresserat av en fullständig anslutning till det femte ramprogrammet. Slutsats Detta område förväntas inte ge upphov till några större problem vid en anslutning. Ett medlemskap skulle bli till ömsesidigt gagn. Telekommunikation EG:s telekommunikationspolitik syftar till att undanröja hinder för en effektivt fungerande inre marknad för utrustning, tjänster och nät inom telekommunikation, att öppna utländska marknader för EU-företag och säkerställa att allmänt tillgängliga moderna tjänster tillhandahålls åt EU:s befolkning och företag. Dessa mål kan uppnås genom harmonisering av standarder och villkor för tillhandahållande av tjänster, liberalisering av marknaderna för terminaler, tjänster och nät samt antagande av 57 nödvändiga regler. De direktiv och de politiska åtgärder som krävs för att åstadkomma detta har nu fastställts, men liberaliseringen av allmänt tillgänglig taltelefoni och driften av därtill hörande infrastruktur kommer i vissa medlemsstater att fördröjas med ett eller två år efter 1998. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete i syfte att förbättra kvalitet och metoder så att de når upp till EG-nivå för telekommunikation och post samt vad gäller standardisering, reglering och modernisering av infrastruktur. I vitboken behandlas huvudsakligen tillnärmningen av regelverk, nät och tjänster och påföljande åtgärder för att säkra en gradvis liberalisering av sektorn. Översikt Slovenien blev självständigt med ett intakt telekommunikationssystem. Telefontätheten har ökat från 24,1 % 1991 till 33,3 % i dagsläget. Digitaliseringen av nätet har kommit långt och i mitten av 1995 hade 66 % av överföringskapaciteten och 46% av kopplingskapaciteten digitaliserats. Gällande lagstiftning och regler är f. d. Jugoslaviens lag om telekommunikationssystem från 1988, en ny telekommunikationslag från maj 1997 och 1995 års förordning om typgodkännande, certifiering och provning av terminalutrustning. Den offentliga operatören Telekom Slovenije har monopol på taltelefoni fram till år 2000. Telekom Slovenije har också ett dotterföretag som driver de två mobiltelefonnäten med analog respektive digital standard. Andra tjänster är liberaliserade. Det statliga ägandet av Telekom Slovenije uppgår till 76 % och det kommer att minskas med ytterligare en tredjedel för att göra organisationen mer flexibel och kommersiell. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna L ibera liseringsgrad liberalisering har endast fa framsteg gjorts, men senaste I fråga om tidens regeringsdeklarationer tyder på att marknaden nu öppnas i allt snabbare takt, vilket kommer att ge Telekom Slovenije en stor utmaning. Den offentliga operatören har exklusiv rätt vad gäller det fasta nätet och rösttelefoni till den 1 januari 2001. Ett dotterföretag till operatören driver de två mobiltelefonnäten med analog respektive digital standard. Marknaderna för mervärdestjänster har liberaliserats. Regeringen avser att publicera en anbudsinfordran för ett andra GSM-nät för mobiltelefoni i slutet av 1997. Tillnärmning till EG:s regelverk En ny telekommunikationslag antogs av parlamentet den 28 maj 1997. För närvarande kontrollerar man om den slutliga lag som parlamentet röstade fram överensstämmer med EU:s regelverk. En förordning om typgodkännande, certifiering och provning av terminalutrustning utfärdades 1995. Efter antagandet av telekommunikationslagens tillämpningsförordningar och förslaget till förordning om frekvenstilldelning förväntas Slovenien harmonisera återstoden av sin lagstiftning med gemenskapens regelverk före år 2000. Förvaltningskapaciteten behöver dock ökas ytterligare för att man skall kunna hantera dessa tillnärmningskrav. I juni 1997 började regeringen justera den skeva taxestrukturen genom att höja taxorna för lokalsamtal (plus 9 %) och sänka taxorna för övriga telefonsamtal (minus 18 %). 58 Kostnaden för lokalsamtal tillhör de lägsta i regionen, men kostnaden för nya abonnemang är mycket hög. Det saknas fortfarande samhällsomfattande tjänster, och i takt med att konkurrensen utvecklas och nätet byggs ut i mindre utvecklade områden kommer säkerligen regleringsåtgärder att vidtas avseende operatörernas förpliktelse att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. Infrastruktur Telefontätheten har ökat från 24,1 per 100 invånare 1991 till 33,3 per 100 invånare 1997 (genomsnittet för Irland, Portugal och Grekland är ungefär 43,9 per 100 invånare) och digitaliseringsgraden var 66 % 1997 (genomsnittet för Irland, Portugal och Grekland är ungefär 62,4 %). Sedan 1995 har ISDN-tjänster införts i två storstäder. Till slutet av år 2000 planeras en telefontäthet på 40 %. Transiteringsnätet förväntas inte vara fullständigt digitaliserat förrän år 2010. Det finns ungefär 220 000 kabelteveabonnenter, vilket motsvarar 90 % av de anslutna hushållen (100 nätoperatörer). Hittills är de utländska direktinvesteringarna små inom telekommunikationssektorn. Den enda mobiltelefonoperatören, Mobitel, är till 100 % ett dotterföretag till Telekom Slovenije och personsökaroperatören Teleray är ett privat slovenskt företag. År 1996 fick Telekom Slovenije ett lån på 35 miljoner ecu från ett konsortium av utländska banker. Konkurrensen inom sektorn År 1995 fanns det fem anställda per 1000 linjer (genomsnittet för Irland, Portugal och Grekland är ungefär 6,2) och den genomsnittliga väntetiden för nytt abonnemang var 1,8 år. Priset för en standardlinje för affärskommunikation (283 ecu) är medelhögt jämfört med priserna i resten av regionen. Intäkterna per linje (ungefär 344 ecu 1995) är högst i regionen. Därmed bör Telekom Slovenije kunna drivas som ett tillräckligt vinstgivande företag för att ha råd med ytterligare investeringar. Om helt fri konkurrens skall kunna införas i sektorn måste dock betydande ansträngningar göras för att införa mer kostnadsoricntcradc taxor. Slutsats Med modern infrastruktur och avancerade tjänster kommer Slovenien under den aktuella perioden att uppnå en nivå som är jämförbar med vissa av EU:s medlemsstater. På medellång sikt kommer ett genomförande av gemenskapens regelverk att vara möjligt, men då är förutsättningen att fri konkurrens införs tidigt på alla områden. Den offentliga nätoperatören bör kunna klara en helt konkurrensutsatt situation om en omfördelning av taxorna genomförs före år 2000. Den audiovisuella sektorn Gemenskapens regelverk på området audiovisuella frågor syftar till att på den inre marknaden tillhandahålla audiovisuella tjänster och garantera fri rörlighet för dessa tjänster inom EU, samt till att främja den europeiska programindustrin. Detta regelverk finns i direktivet om television utan gränser, som kan tillämpas på samtliga programföretag oavsett vilket sätt de sänder på (markbundna sändningar, sändningar via satellit eller via kabel) eller om de är privata eller offentliga. I direktivet fastställs de grundläggande bestämmelserna för sändningar över gränserna. De viktigaste punkterna är att säkerställa fri rörlighet för TV-sändningar i alla medlemsstater, främja produktion och distribution av europeiska audiovisuella produktioner (genom att fastställa minimikrav 59 för sändningstid för europeiska produktioner och oberoende producenters produktioner), fastställa normer för TV-reklam och bestämmelser om skydd av minderåriga samt etablera rätten till genmäle. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för all främja och modernisera den audiovisuella industrin och för att harmonisera vissa aspekter av politiken på det audiovisuella området i fråga om tillsyn. Direktivet om television utan gränser ingår i åtgärderna i vitbokens fas 1. Översikt Den rättsliga ramen för den audiovisuella sektorn fastställs i lagen om offentliga media och 1994 års lag om radio och television i Slovenien Det största programföretaget inom televisionen är det allmännyttiga RTV Slovenia men det finns också andra televisionsföretag på marknaden. Ekonomiskt stöd ges till produktioner som görs med hjälp av ett särskilt samfinansieringssystem. Budgetfinansiering ges för att främja investeringar i oberoende produktioner, europeiska produktioner och inhemska produktioner på området för film och video. Det finns inga närmare uppgifterom filmdistributionen. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Sloveniens audiovisuella sektor försöker hämta sig efter de senaste årens stora omvälvningar. Den karakteriseras av snabb tillväxt och ständiga förändringar. Om sektorn skall kunna följa gemenskapens regelverk måste programindustrins kapacitet förbättras för att kunna möta den stora utmaning som en anpassad regelram innebär. Sloveniens lagstiftning på det audiovisuella området uppfyller inte helt EU:s krav. Brister kvarstår på ett antal områden, bland annat fri mottagning, främjande av europeiska produktioner, oberoende producenter och nya produktioner, enstaka reklaminslag, skydd av minderåriga och regler för reklam. Den slovenska regeringen har uttalat sin avsikt att lagar som gör att Slovenien uppfyller EU:s krav skall ha antagits 1998. Slutsats Förutsatt att nödvändiga åtgärder vad gäller lagstiftningen vidtas tillräckligt snabbt och att den åtföljs av nödvändiga anpassningar av industrins struktur bör Slovenien kunna uppfylla EG: s krav inom den audiovisuella sektorn på medellång sikt. 3. 3 Ekonomiska och fiskala frågor Den ekonomiska och monetära unionen Vid tidpunkten för Sloveniens anslutning kommer EMU:s tredje etapp att ha inletts. Denna etapp kommer att innebära stora förändringar för alla medlemsstater, även för dem som inte ingår i euroområdet. Samtliga medlemsstater, även de nya, kommer att ingå i den ekonomiska och monetära unionen utan inskränkningar. Den ekonomiska politiken blir en gemensam fråga och medlemsstaterna kommer att delta i samordningen av den (t. ex. nationella konvergensprogram, allmänna ekonomiska riktlinjer, multilateral 60 övervakning och förfaranden vid alltför stora underskott). Det kommer att krävas att medlemsstaterna respekterar stabilitets- och tillväxtpakten, att de avstår från direkt ccnlralbanksfinansiering av underskottet i den offentliga sektorn och från att ge den offentliga sektorn förmånligare villkor hos finansiella institut, samt att liberaliseringen av kapitalrörelser är genomförd. En anslutning till EU innebär ett tätare samarbete med unionen inom områdena penning- och valutapolitik. Det betyder att strukturreformerna inom dessa områden måste stärkas. De medlemsstater som inte ingår i euroområdet kommer att kunna föra en självständig penningpolitik och ha möjlighet till ett begränsat deltagande i det europeiska centralbanksystemet. Deras centralbanker måste vara oberoende och ha prisstabilitet som främsta mål. Penningpolitiken måste föras med hjälp av marknadsbaserade instrument och den skall påverka den reala ekonomin på ett effektivt sätt. Det behövs därför reformer för att undanröja de faktorer som gör penningpolitiken mindre effektiv, t. ex. brist på konkurrens inom banksektorn, otillräckligt utvecklade finansmarknader och bankernas osäkra lån. Slutligen måste alla medlemsstater betrakta valutapolitiken som en gemensam fråga och vara beredda att stabilisera växelkurserna inom ramen för den mekanism som kommer att fastställas. Eftersom ett medlemskap i Europeiska unionen förutsätter att Slovenien godtar målen för EMU, måste landet uppfylla konvergenskriterierna, dock inte nödvändigtvis vid anslutningen. Även om konvergenskriterierna inte är ett krav för medlemskap i unionen, utgör de viktiga indikatorer på en stabilitetsinriktad makroekonomisk politik, och alla nya medlemsstater måste så småningom uppfylla dem på en permanent basis. Det är därför av största vikt att systemskiftet och de marknadsorienterade strukturrefonnerna genomförs med gott resultat. Sloveniens ekonomiska situation och framsteg har redan analyserats i tidigare kapitel i detta yttrande. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Centralbanken är oberoende av regeringen i ganska hög grad. Centralbankschefen utses av parlamentet och centralbanken är ensam ansvarig för penningpolitiska åtgärder. Centralbankens formella mål är valutastabilitet, och därmed också indirekt prisstabilitet. förbud mot Centralbankslagen centralbanksfinansiering av budgetunderskottet, men den sunda finansiella situationen hittills gör att det inte finns behov av sådan finansiering. förenlig med fördragets inte helt är för centralbanken att använda Sloveniens penningpolitik har varit ganska effektiv när det gäller att minska inflationen. 1996 års inflationstakt var ensiffrig. Flera olika orsaker bidrar dock till att försämra penningpolitikens effektivitet. Efter en långsam start har privatiseringen av statliga banker och omstruktureringen av hela banksektorn haft en god utveckling. De osäkra lånen har visserligen minskats men utgör fortfarande ett problem. Eftersom det på grund av den sunda finansiella situationen inte finns någon statlig obligationsupplåning är det svårt för att kontrollera penningmängden. Dessutom har man en policy som innebär en hög grad av indexering i ekonomin vilket håller uppe utlåningsräntorna vilket i sin tur avskräcker finansiella mellanhänder och motverkar penningpolitikens förmåga att påverka den reala ekonomin. Den höga indexeringsgraden ligger också bakom de massiva inflödena av kapital i spekulationssyfte. Kapital in flödena äventyrar centralbankens möjlighet att kontrollera penningmängden. De är också skuld till en långsammare minskning av inflationstakten. Om de steriliseras är de dessutom en källa till ökade utgifter i budgeten. Slutligen är det indirekta styrmedel 61 alltid möjligt att de tas tillbaka och de sätter därför landets valuta på hårda prov. I början av 1996 införde myndigheterna kapitalkontroller för att begränsa detta fenomen. Åtgärderna strider mot Europaavtalet men är fortfarande i kraft. Växelkurssystemet har utgjorts av en styrd växelkurs (managed float) sedan mitten av 1992. I praktiken har den slovenska valutan tolar följt den tyska marken. Denna valutapolitik tillsammans med en positiv inflationsdifferential och en kraftigt indexerad ekonomi ledde till massiva kapitalinflöden i spekulationssyfte under 1992-1994. De slovenska myndigheterna lättade på sin växelkursregim 1995 och efter en första appreciering har valutan sakta deprecierats. Bytesbalansen är i princip i jämvikt. Slutsats Det är ännu för tidigt att avgöra om Slovenien vid tidpunkten för anslutningen är redo att ingå i euroområdet. Det beror på om strukturomvandlingen har gjort det möjligt för landet att uppnå och på permanent basis uppfylla konvergenskriterierna, vilket dock inte är ett krav för anslutningen. tredje etapp utan att Det bör inte innebära några större problem på medellång sikt om Slovenien deltar i i euroområdet. Det är dock viktigt att EMU:s centralbankslagstiftningen når full överensstämmelse med EG:s regler och att banksektorn omstruktureras. Slutligen bör man ta fram penningpolitiska åtgärder som kan bromsa de spekulativa kapitalinflödena utan att systematiskt använda sig av kapitalkontroll. ingå Beskattning Gemenskapens regelverk på området för direkta skatter gäller främst vissa delar av företagsbeskattningen samt avgifter på kapitaltillskott. EG-fördragets fyra friheter har mer vittgående konsekvenser för de nationella skattesystemen. Gemenskapens regelverk på området för indirekta skatter består huvudsakligen av harmoniserad lagstiftning vad gäller mervärdesskatt och punktskatter. Detta innefattar införandet av en icke-kumulativ allmän konsumtionsskatt (mervärdesskatt) som läggs på alla led i produktionen och distributionen av varor och tjänster, och som innebär likabehandling i skattehänseende av inhemska och utländska (import)transaktioner. Gemenskapens regler om mervärdesskatt innehåller också övergångsbestämmelser för beskattning av transaktioner mellan skattesubjekt inom Europeiska unionen. Vad gäller punktskatter, finns regler om tillnärmning av skattesystemen och minimiskattesatser samt gemensamma regler för innehav och flyttning av punktskattepliktiga varor som omfattas av harmoniserade bestämmelser (inbegripet användning av skatteupplag). I och med att den inre marknaden genomfördes, avskaffades alla skattekontroller vid gemenskapens inre gränser i januari 1993. En viktig del av det administrativa samarbetet pä den inre marknaden är bestämmelserna om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaternas skattemyndigheter. Direktiven gäller både direkta och indirekta skatter. Europaavtalet innehåller bestämmelser om tillnärmning av lagstiftning på området för indirekta skatter. 62 Enligt vitboken skall i fas I åtgärder vidtas för att uppfylla de viktigaste bestämmelserna i gemenskapens regelverk om indirekta skatter (huvudsakligen de regler som gällde i gemenskapen före 1993). I fas II skall de bestämmelser införas som därutöver är nödvändiga för att genomföra gemenskapens regelverk om indirekta skatter i dess helhet. Översikt Direkta skatter Bestämmelserna i de två direktiven om företagsbeskattning samt konventionen för undvikande av dubbelbeskattning i samband med justering av vinst i företag med intressegemenskap (skiljedomsförfarande) bygger på ömsesidighet. Regler på detta område kan per definition inte förväntas existera före en anslutning. Indirekta skatter Nästan 70 % av skatteinkomsterna under de senaste fyra åren har genererats via indirekta skatter (t ex omsättningsskatt och tullar) och tendensen har fortsatt att peka uppåt. Mervärdesskatt För närvarande har inte Slovenien något system för mervärdesskatt. I stället används ett system med omsättningsskatt i ett led i konsumtionsledet vilket inte har mycket gemensamt med det system för mervärdesskatt som tillämpas inom gemenskapen. Punktskatter Slovenien har ännu inte nå^)t system med punktskatter. I stället gäller värdebaserade avgifter på mineraloljor, alkoholhaltiga drycker'och bearbetade tobaksprodukter förutom cigaretter. Ömsesidigt bistånd Skattemyndigheten har ännu inte behövt utveckla mekanismer för ömsesidigt bistånd i förhållande till medlemsstaternas skattemyndigheter, eftersom ömsesidigt bistånd är något som bara blir aktuellt vid en anslutning. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Mervärdesskatt Ett slovenskt medlemskap i Europeiska unionen skulle kräva att ett gemenskapsbaserat system för mervärdesskatt infördes. Sloveniens nuvarande förslag till en lag om mervärdesskatt bygger på huvudprinciperna i gemenskapens system för mervärdesskatt men kommer att behöva ytterligare justeringar för att bringa mervärdeslagstiftningen i linje med kraven i gemenskapens regelverk. I Sloveniens nationella handlingsplan för att genomföra vitbokens rekommendationer om mervärdesskatt ingår ett införande av ett system för mervärdesskatt. Ett förslag om införande av ett system för mervärdesskatt har överlämnats till nationalförsamlingen för antagande. Mervärdeslagstiftningen planeras träda i kraft den 1 januari 1999. 63 Punktskatter Det nuvarande punktskattesystemet överensstämmer inte med gemenskapskraven och missgynnar vissa importerade varor till förmån för inhemskt tillverkade produkter. Ett lagförslag om punktskatter har förberetts och behandlas för närvarande av den slovenska nationalförsamlingen. Lagen förväntas träda i kraft den 1 januari 1999. Det avsnitt som behandlar omfattning, täckning och undantag är uttömmande och stämmer av överens med punktskattestrukturerna. Avsnittet som handlar om förfaranden är mindre väl utarbetat. Det innehåller föreskrifter om punktskatteuppskov vid förflyttning mellan skatteupplag och ett system med ledsagardokument som motsvarar det dokument som krävs enligt gemenskapens punktskattelagstiftning. i EG-direktiven bestämmelserna harmonisering om Det blir viktigt att säkerställa att punktskattereformen genomförs i sin helhet och fungera effektivt på ett sätt som är förenligt med EG. s bestämmelser om innehav och flyttning av varor. Ömsesidigt bistånd Vid en anslutning krävs också att Slovenien genomför de nödvändiga bestämmelserna om administrativt samarbete och ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaterna. Dessa bestämmelser är av central betydelse för att den inre marknaden skall fungera. Slutsats Gemenskapens regelverk om direkta skatter torde inte innebära några större svårigheter. Då system för mervärdesskatt och punktskatt saknas idag måste det, fastän lagstiftning är under utarbetande, fortfarande uppfattas som ovisst huruvida Slovenien på medellång sikt kan uppnå överensstämmelse med gemenskapens regelverk om mervärdesskatt och punktskatter. Det borde vara möjligt för Slovenien att delta i det ömsesidiga biståndet i takt med att skattemyndigheten ökar sin kunskap i dessa frågor. Statistik Huvudprinciperna i gemenskapens regelverk rör den officiella statistikens opartiskhet, tillförlitlighet, öppenhet, insynsskydd (för enskilda uppgifter) och spridning. Dessutom finns det en samling viktiga principer samt praxis som rör användningen av europeiska och internationella klassifikationer, nationalräkenskapssystem, företagsregister och olika typer av statistik. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att utveckla effektiv och tillförlitlig statistik som harmonierar med internationella standarder och klassifikationer. Vitboken innehåller inga bestämmelser på detta område. 64 Översikt Sloveniens Statistikbyrå (SO) är det centrala organ som har i uppdrag att sammanställa och sprida officiell statistik i Slovenien. Den rättsliga grunden för Sloveniens officiella statistik utgörs av lagen om nationell statistik från 1995. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den slovenska lagstiftningen är med några få undantag förenlig med de normer som för närvarande används inom Europeiska unionen. En del frågor rörande insynsskydd för uppgifterna behöver klargöras och det finns brister på exempelvis de områden som rör finansiella transaktioner, jordbruksstatistik och statistik över utrikeshandeln. Slutsats Slovenien bör kunna uppfylla EU:s krav på officiell statistik inom de närmaste åren. 3. 4 Politiken inom olika sektorer Industri Målet för EG:s industripolitik är att öka konkurrenskraften för att på så sätt åstadkomma stigande levnadsstandard och hög sysselsättningsnivå. De politiska åtgärderna syftar till att påskynda anpassningen till strukturomvandlingen, skapa ett klimat som gynnar initiativ och framväxten av företag i hela gemenskapen samt industriellt samarbete, och att främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som ligger i politiska åtgärder på områdena innovation, forskning och teknisk utveckling. EG. s industripolitik är till sin natur sektoröverskridande, och genom informationsutbyte på sektornivå kan övergripande lösningar anpassas till enskilda sektorer. EG:s industripolitik är resultatet av en mix av styrmedel från flera av gemenskapens politikområden: där finns både styrmedel för marknadens funktion (produktspecifikationer och tillträde till marknaden, handelspolitik, statligt stöd och konkurrenspolitik) och åtgärder knutna till industrins anpassningsförmåga (stabilt makroekonomiskt klimat, teknik, yrkesutbildning osv. ). För att klara konkurrenstryck och marknadskrafter inom unionen måste industrin i kandidatländerna ha uppnått en viss nivå av konkurrensförmåga vid tiden för en anslutning. Det måste framgå att kandidatländerna driver en politik för öppna och konkurrenskraftiga marknader enligt de riktlinjer som anges i artikel 130 ("Industri") i fördraget. En annan viktig indikator på utveckling i rätt riktning är samarbete mellan EG och kandidatländerna enligt Europaavtalets bestämmelser om industriellt samarbete, investeringar, industriell standardisering och bedömning av överensstämmelse med normer. Översikt Slovenien har en liten industrisektor som står i proportion till landets storlek. Den totala industriproduktionen är för närvarande ca 5,3 miljarder ecu, alltså mindre än dubbelt så stor som Luxemburgs, och dess andel av BNP har minskat från 37 % 1990 till 32 % 65 1995. Tillverkningssektorn består av något mer än 8 000 företag varav mer än 90 % är privata. Flera hundra företag ägs fortfarande "av samhället". Det finns i dagsläget inte någon särskild lagstiftning för de statligt ägda företagen, vilka motsvarar cirka 30 % av den slovenska ekonomin. Koncentrationen är hög: 570 företag står för 80 % av sektorns sysselsättning, produktion och export. De viktigaste industrigrenarna är kemisk industri, elektronikindustri och verkstadsindustri, bilindustri, textil- och konfektionsindustri samt trä- och pappersindustri. Slovenien har kunnat bygga vidare på sin ställning som centrum för det tidigare Jugoslaviens mest utvecklade tillverkningsindustrier, med industrier inriktade på bearbetning av råmaterial och halvfabrikat från de södra republikerna. Återhämtningen efter självständigheten har i stort sett hittills gått mycket bra och man har också kunnat återhämta sig efter förlusten av större delen av de tidigare jugoslaviska marknaderna. Industrin har blivit mer exportinriktad och importlagstiftningen är liberal. Regeringen arbetar för ytterligare liberalisering och avveckling av icke-tariffåra hinder. Den övergripande stödpolitiken, särskilt i fråga om små och medelstora företag, regional utveckling samt företagsinriktad forskning och utveckling är fortfarande outvecklad. Industriproduktionen sjönk dock under 1995 och 1996 bland annat på grund av svag efterfrågan inom vissa viktiga exportmarknader, tolarens starka ställning samt försämrad konkurrenskraft när det gäller arbetskostnad. Andra bidragande faktorer har varit höga räntor, restriktioner beträffande utländskt kapital samt den långsamma anpassningen av lagstiftningen. Detta har drabbat investeringsnivån och moderniseringen av industrin, särskilt grenarna för papper, textil och beklädnad, läder, livsmedel, järn och stål samt den grafiska. Dock har till exempel elektronikindustrin, bearbetningindustrin för icke- järnmetaller, den kemiska industrin samt träindustrin klarat sig relativt väl. Privatiseringen av den slovenska industrin har, trots att många företag är välskötta och relativt välutrustade, stött på vissa svårigheter, främst på grund av den komplicerade blandningen av olika system, till exempel ett kupongsystem och förköpsrätt för företagsledningar. De allmännyttiga företagen har ännu inte privatiserats. Trots att den politiska risken bedöms som mycket liten är de utländska direktinvesteringarna relativt små(l % av BNP). De viktigaste slovenska industrigrenarna 1995 Sektor Andel av industrins bruttoföräd- lingsvärde % Bearbetningsindustri för råvaror (stål, metall, cement, glas, keramik, papper, trä) Elektronikindustri och verkstads industri Textil- och konfektionsindustri Liv smedels industri Bilindustri Kemisk industri Läkemedelsindustri Informationsteknik 18 15,5 9 7 5 6 5,5 2,5 66 Antal företag Andel av syssel sättningen inom industrin % 924 17,5 1027 624 280 1 468 12 332 20 14 6 5 5 2 2,5 Totalt Industriproduktionens andel av BNP 32 % Jämfört med andra central- och östeuropeiska länder är produktiviteten i basindustrin (metall, stål, glas, porslin, kakel och lergods, trä- och papper, cement) relativt hög. Dessa branscher domineras av små och medelstora företag. De har ingen större överkapacitet och privatiseringen har i de flesta fall kommit långt. Stålindustrin är mycket liten och privatiseringen går långsamt. Slovenien visar upp en relativt hög grad av specialisering och har en stor exportkapacitet när det gäller icke- järnmetaller (särskilt aluminium), men också när det gäller däck och papper. Slovenien har en fördel i att dess skogsbaserade industrier är modernare än de angränsande central- och östeuropeiska ländernas och därmed har motsvarande större återinvesteringar, främst från EU-baserade företag. Det är en ganska liten gren, men kvaliteten ligger ofta på EU-nivå (särskilt beträffande massa, papper och produkter för den grafiska industrin). Därför kan Slovenien betraktas som en blivande konkurrent till EU-tillverkarna på vissa nischmarknader inom pappersbranschen, vilket också visas av den betydande exporten. Den höga graden av privatisering har varit en viktig bidragande orsak till det goda resultatet. Textil och konfektion: De flesta företagen är små och medelstora, men produktionen är koncentrerad till ett fåtal stora företag. Nettoinvesteringarna inom konfektion motsvaras av en minskning av investeringarna inom textil vilket tyder på en högre grad av specialisering längre ner i produktionskedjan. Lönekostnadenia är bland de högsta i Central- och Östeuropa, men inte lika höga som i EU. De utländska direktinvesteringarna inriktas på de nya teknikerna och modernisering av utrustning. Textil- och konfektionsindustrin är redan integrerad i den europeiska marknaden, främst genom den omfattande passiva förädlingen som står för tre fjärdedelar av den total klädesexporten. Livsmedelsindustrin är liten i förhållande till marknaden, mycket splittrad och svag. Den enda biltillverkaren av betydelse är ett dotterbolag till en fransk biltillverkare. Den kemiska industrin är liten och Slovenien har inte någon petrokemisk verksamhet av betydelse. Genom ett joint venture med en tysk/österrikisk tillverkare finns det dock en stor däcksfabrik med den senaste tekniken och stor export. Läkemedelsindustrin är en av Centraleuropas största. Produktionen är i stort sett koncentrerad till tre företag. Ungefär 75 % av produktionen exporteras, främst till EU, där slovenska företag också har börjat sälja vissa generika. Sektorn är helt anpassad till EU:s lagstiftning och man har infört patentskydd för produkterna, men upprätthållandet av rättigheterna är fortfarande problematiskt. Branschen för informationsteknik är liten men i gott skick. Den är resultatet av det tidigare Jugoslaviens långsiktiga program för teknisk utveckling som prioriterade elektronik i den nationella ekonomiska utvecklingen. Slovenien har en anmärkningsvärd tradition när det gäller elektriska och elektroniska konsumentprodukter (både vitvaror och andra) och har en stor export till EU. Produktionen baserar sig i första hand på licenser från stora multinationella företag. 67 Prognoserna för efterfrågan för den slovenska IT-branschen är lovande. Det ledande företaget inom tillverkning av utrustning för telekommunikation kan förmodligen även i fortsättningen ta del av den globala tillväxten eftersom det levererar komponenter och enheter till de världsledande företagen. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den slovenska industrin hade en mycket högre produktionsnivå vid starten än övriga kandidatländer och den är redan nu förmodligen jämförbar med produktionsnivån i vissa medlemsstater. Utvecklingen har dock har dock gått långsamt under de senaste åren på grund av en måttlig investeringsnivå och den långsamma privatiseringsprocessen. De utländska direktinvesteringarna har begränsats genom restriktioner beträffande ägande av fast egendom, kapitalkontroll och den långsamma privatiseringsprocessen och har hittills bara utgjort cirka 5 % av de totala investeringarna, vilket är en av de lägsta nivåerna bland kandidatländerna. fall flesta försvåras av återstår omstruktureringarna. Dessa Överföringen av ägandet har gått framåt i de flesta företag som ägs av samhället, men i de företagens underkapitalisering som orsakats av det rådande systemet med företagsledningens förköpsrätt och de höga realräntorna som har till syfte att undvika stora underskott i de löpande krediterna och hålla inflationen under kontroll, men som samtidigt hämmar investeringarna. De nationella myndigheterna behöver också en lämplig strategi för den framtida ledningen eller privatiseringen av de statligt ägda och de allmännyttiga företagen. Effektiva regelverk måste upprättas. Det finns utrymme för förbättringar och effektivisering av servicen till den offentliga och den privata sektorn. Fortsatt avveckling av prisregleringarna skulle ytterligare stimulera en effektiv resursfördelning. Utländska investeringar skulle kunna spela en viktig roll för att öka konkurrensen och effektiviteten. Sloveniens regering lade i början av 1997 fram sin nya strategi för att öka den slovenska industrins konkurrenskraft. Strategin innehåller ett stort antal åtgärder som är i överensstämmelse med riktlinjerna i artikel 130 i fördraget. Genomförandet har nyligen inletts, dock delvis i form av åtgärder som inte är i enlighet med EU:s bestämmelser (till exempel om statligt stöd). Om industrins konkurrenskraft skall kunna förbättras ytterligare måste strategin genomföras både av industrin och regeringen. Slutsatser om industrins konkurrenskraft Den nuvarande och förväntade konkurrenskraften hos huvuddelen av den slovenska industrin ger den goda utsikter att på medellång sikt klara konkurrensen och stå emot marknadskrafterna inom EU. Dock kan problem uppstå i samband med vissa stelheter på arbetsmarknaden och för de branscher och företag som ännu inte privatiserais. En utvärdering av gemenskapens regelverk för den fria rörligheten för industriprodukter återfinns i kapitlet om den inre marknaden. Jordbruk Syftet med den gemensamma jordbrukspolitiken är att trygga och utveckla ett modernt jordbrukssystem, som tillförsäkrar jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard och konsumenterna tillgång till varor till skäliga priser samt garanterar fri rörlighet för varor inom EG. Särskild hänsyn tas till miljön och landsbygdsutvecklingen. För att förvalta den 68 gemensamma jordbrukspolitiken har det upprättats olika gemensamma organisationer av marknaden. Dessa kompletteras av bestämmelser om djurhälsa, växtskydd och djurfoder och av bestämmelser beträffande livsmedelshygien. Det finns även lagstiftning på det strukturpolitiska området. Den utvecklades ursprungligen för att modernisera och utöka jordbruket, men tonvikten läggs nu i ökad utsträckning på miljön och politikens regionala differentiering. Som kompensation för sänkta marknadsstödjande priser utgår stöden till jordbruksföretagen sedan reformerna 1992 i allt större utsträckning i form av direkta stödutbetalningar. Europaavtalet innehåller de grundläggande bestämmelserna för handel mellan Slovenien och gemenskapen och syftar till att främja samarbete i fråga om modernisering, omstrukturering och privatisering av Sloveniens jordbrukssektor liksom när det gäller jordbrukets livsmedelsindustri och fytosanitära normer. Före ratificeringen av detta avtal regleras förmånshandeln på jordbruksområdet av ett interimsavtal. Vitboken omfattar veterinärkontroller, samt saluföringskrav för olika produkter. Syftet med en sådan lagstiftning är att skydda konsumenter, människors och djurs hälsa samt växters sundhet. fytosanitära kontroller och kontroller av djurfoder Översikt Situationen på jordbruksområdet Värdet av jordbruksproduktionen 1993 uppgick till ungefär 0,56 % av värdet av unionens j ordbruksproduktion. Jordbruket har en blygsam ställning i Slovenien uttryckt i BNP, sysselsättning och exportinkomster. Det spelar emellertid en viktig roll som ekonomisk och social stabilisator. Jordbruket står för 4,3 % av BNP och cirka 7 % av sysselsättningen. Ungefär 92 % av jordbruksmarken är privatägd medan de återstående 8 % ägs av staten. Det finns 156 000 jordbruksföretag i Slovenien och av dem består 82 % av mindre än 10 ha. Omkring 46 000 av dessa jordbruksföretag är markområden för husbehov. Därför står den slovenska inför en avsevärd utmaning när det gäller strukturanpassningar, särskilt inom de sektorer som inte omfattas av prisstöd inom EG (svin, fjäderfä och äggproduktion). jordbrukssektorn Av en sammanlagd areal på två miljoner ha är cirka 50 % täckt av skog och cirka 39 % av jordbruksmark. Cirka 70 % av jordbruksmarken ligger i mindre gynnade, kuperade och bergiga områden som huvudsakligen används till permanent betesmark. Enbart 30 % av jordbruksmarken, eller 250 000 ha, är åkermark. De viktigaste jordbruksgrödorna är spannmål (45 % av åkermarken), foder (30 %) och potatis (9 %). Jordbruksproduktionen delas lika mellan odling (52 %) och animalieproduktion (48 %). Slovenien är nettoimportör av livsmedels- och jordbruksprodukter (självförsörjningen är 84 %). År 1995 producerade Slovenien 535 000 ton spannmål, 449 000 ton potatis, 65 000 ton socker (inklusive importerat råsocker för bearbetning), 700 000 hl vin, 590 000 ton mjölk, 36 000 ton nötkött, 58 000 ton griskött och 56 000 ton fjäderfäkött. De viktigaste sektorerna där det produceras ett överskott för export är vin-, humle-, fjäderfä- och mejerisektorerna. Utrikeshandeln med jordbruksprodukter hade emellertid mindre betydelse i handelsbalansen som helhet (4 % av exporten och 8,2 % av importen). Den 69 sammanlagda jordbruksimporten uppgår till 612 miljoner ecu och exporten till 262 miljoner ecu. Även om EG blir en allt viktigare handelspartner för jordbruksprodukter (EU med 15 medlemsstater stod för 55 % av importen och 30 % av exporten) förblir f. d. Jugoslavien Sloveniens allra viktigaste exportmarknad (53 % av exporten 1996). Fastän jordbrukets livsmedelsindustri är relativt välstrukturerad och i de flesta fall kan utnyttja samma tekniska metoder som används inom EG lider industrin av lågt kapacitetsutnyttjande och skulle behöva anpassas till EU:s kvalitetsnormer. Privatiseringsprocessen har emellertid inte fullbordats. Ungefär 10 % av sektorn har ännu inte blivit privatiserad och häri ingår de mest betydelsefulla företagen. Jordbrukspolitik Slovenien började driva sin egen jordbrukspolitik 1991. Denna politik befästes med antagandet av en strategi för jordbrukets utveckling i Slovenien år 1993 där särskild vikt lades vid hållbar utveckling av jordbruket och landsbygden med insikt om miljömässiga och sociala aspekter. Stödpolitiken består bland annat av följande huvudmoment: i) priskontroll på mjölk, socker, vete och mjöl, ii) stöd till insatsvaror, kredit- och investeringsstöd, iii) yttre gränsskydd och exportstöd. Priserna på jordbruksprodukter i Slovenien är i allmänhet högre än i andra centraleuropeiska länder och i de flesta fall högre än det lägsta noterade priset på EU:s marknader. Priset på vete ligger avsevärt högre än priserna i EG beroende på högre de högre stödpriserna på vete av brödkvalitet i Slovenien. intervention på marknaden De huvudsakliga poltitiska åtgärderna i sektorer med marknadsorganisation liknar, eller ligger mycket nära, EG:s politik. Ett antal sektorer har emellertid mycket få mekanismer för utrikeshandeln. annat Landsbygdsutvecklingen är en väsentlig del av den slovenska jordbrukspolitiken och flera av de politiska åtgärderna är inriktade mot att kompensera för de ogynnsamma produktionsförhållandena för bönder i kuperade och bergiga regioner och främja ekonomiska aktiviteter vid sidan av jordbruket, som till exempel tillverkning av specialprodukter med högre mervärde, turism etc. skydd av än Slovenien är just i färd med att ompröva sin jordbrukspolitik i syfte att föra den närmare gemensamma jordbrukspolitiken. Direkta utbetalningar, som till exempel inkomststöd till jordbrukare jämte handlingsprogram för regional utveckling och landsbygdsutveckling, planeras att införas gradvis. Förändringar i prisstödsåtgärderna för mjölk antogs 1996. Med ett planerat genomförande år 1997 skall direkta utbetalningar ersätta den prispolitik som stödjer mjölkproduktionen i bergiga och kuperade områden. Den andel av statens budget som går till jordbruket är ungefär 2 %. Ökade utgifter förväntas av den nya regeringen i samband med det planerade genomförandet av åtgärder utbetalningar, liknande handlingsprogram för landsbygdsutveckling). jordbrukspolitiken gemensamma (direkta dem i Politiken rörande utrikeshandeln utgör en betydande faktor i den slovenska livsmedels- och jordbrukspolitiken. År 1993 införde Slovenien ett system med tröskelpriser och rörliga importavgifter. När Slovenien blev medlem i Världshandelsorganisationen (WTO) ändrades dessa åtgärder i enlighet med villkoren i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT). Slovenien uppfyller sina åtaganden enligt GATT rörande 70 inhemskt stöd, marknadstillträde och exportsubventioner. Slovenien har gjort sina åtaganden i ecu. De begränsade exportsubventioner som hittills har använts är tänkta att användas för exportfrämjande aktiviteter. Europaavtalet med Slovenien undertecknades 1996. jordbruksmarknaden Slovenien är också med i Centraleuropeiska frihandelsavtalet (CEFTA). Liberaliseringen av inom CEFTA kommer att genomföras gradvis med målsättningen att en fullständig integrering av marknaderna mellan de avtalsslutande partema skall ha uppnåtts 1999. Den slovenska handelspolitiken är också inriktad på att upprätthålla och återställa landets marknader i de före detta jugoslaviska republikerna. Inom ramen för detta har ett frihandelsavtal undertecknats med före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Slovenien håller på att införa den lagstiftning som anges i vitboken. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Ett problem med stor betydelse för den slovenska regeringen är det tvingande behovet av strukturanpassningar i jordbrukssektorn, särskilt i bergstrakterna och de mindre gynnade områdena. I den utsträckning Slovenien uppnår sina mål att föra sin politik närmare gemensamma jordbrukspolitiken inom de större sektorerna bör det inte vara några större svårigheter för Slovenien att anpassa sig till EG:s politik. Restriktioner i den inhemska budgeten och bristen på mänskliga resurser skulle emellertid kunna försena tillnärmningsprocessen. Anpassningar av vissa marknadsorganisationer är nödvändiga, i) De statliga monopolen i ii) Den slovenska spannmåls-, oljeväxt- och sockersektorn måste avvecklas, sockerpolitiken skulle behöva anpassas till EG:s politik, iii) Politiken i griskötts-, fjäderfä- och äggsektorn liknar EG:s politik så dessa sektorer utgör inte något större hinder för en anslutning om inte ett nytt lagförslag om införande av interventionspriser och offentliga interventionsuppköp i grisköttssektorn godkänns av parlamentet, iv) Politiken som tillämpas i mejeri- och nötköttssektorn skiljer sig från EG:s politik på väsentliga punkter (mjölkkvoter, system baserade på marknadspriser, etc. ) De huvudsakliga marknadspolitiska instrument som används inom EG används inte i Slovenien. Detta inkluderar nyckelinstrument som mjölkkvoter, nyckelfaktorer inom systemet för jordbruksgrödor (basareal, arealuttag, kompensationsbetalning och bidrag inom djursektorn) och vissa program för landsbygds- och strukturutveckling. Förvaltning och kontroll av dessa åtgärder skulle kräva relativt sofistikerade förvaltningssystem, bland annat lämpliga fastighetsregister och system för identifikation och registrering av boskap. Det är svårt att på detta stadium förutse hur stödpriserna i jordbrukssektorn kommer att utvecklas i Slovenien under perioden före anslutningen, för det kommer att vara inhemska ekonomin, situationen på avhängigt ett exportmarknaderna och utveckling av prisstödsnivåerna inom unionen. Den slovenska regeringen har emellertid aviserat sin avsikt att minska stödpriserna och gå mot ett mera riktat direkt inkomststöd. som den faktorer flertal inslag Ett viktigt i den slovenska jordbrukspolitiken är stöd för att minska produktionskostnaderna och inkomststöd i ogynnsamma områden. En del av dessa 71 åtgärder, särskilt de direkta insatssubventionerna, står i konflikt med gemenskapens regelverk medan andra (kredit- och investeringsåtgärder) ligger inom ramen för EG:s strukturutvecklingspolitik. Sektorn för livsmedelsberedning skulle kunna bli den som mest påverkas av ett medlemskap. Det är viktigt att Slovenien driver lämpliga handlingslinjer för höjda kvalitetsnormer och ökad produktivitet under tiden före anslutningen. Den ökade liberaliseringen av handeln som följer av de regionala handelsavtalen kommer troligen att skynda på anpassningsprocessen genom ökad konkurrens. Slovenien har gjort framsteg i genomförandet av de viktigaste åtgärderna som anges i vitboken. Om framstegen fortsätter på samma sätt som nu kommer de väsentligaste delarna av åtgärderna för den inre marknaden att vara genomförda i slutet av detta årtionde. Det är emellertid svårt att på detta stadium bedöma graden av tillnärmning till gemenskapens regelverk och i vilken utsträckning den nödvändiga infrastrukturen för inspektion och kontroll finns, eller kommer att finnas, för att säkerställa att lagstiftningen genomdrivs på ett tillfredsställande sätt. På det veterinära området har det delvis uppnåtts en tillnärmning till och ett genomförande av gemenskapens regelverk. Den angivna tidsplanen för antagande och genomförande av sekundärlagstiftningen på de olika områdena varierar från 1997 till 2000. Det kan ifrågasättas om den rättsliga strukturen är tillräcklig för att Slovenien effektivt ska kunna lägga till och genomföra EG:s lagstiftning. Under tillnärmningsprocessen skulle Slovenien behöva införa mer vad gäller HACCP- systemet (riskbedömning och kritiska kontrollpunkter) och autokontroll, övervaknings- och bevakningsprogram, sjukdomsbekämpning, den inre marknadens kontrollåtgärder (skyddsåtgärder, licenssystemet, veterinärkontroller, tilläggsgarantier, regionalisering), importsystem (godkända tredje länder, godkända anläggningar) och identifikations- och registreringssystem och yrkeserfarenheterna vid gränskontrollstationer och veterinärlaboratorier behöver datoriserade förbättras. Det och för djur samt systemen för utsmältning måste förbättras. registreringssystemet till ett fortfarande och övergång Vaccineringar mot klassisk svinpest utförs vaccinationsfritt program är nödvändigt men kommer att bli tekniskt besvärligt. anläggningar). Resurserna informationssystemet, identifikations- (särskilt små djur för Vad gäller utsäde och förökningsmaterial, växtskydd, växtskyddsmedel, resthalter av bekämpningsmedel och djurfoder har en tillnärmning av lagstiftningen påbörjats. Det kommer emellertid att vara nödvändigt för kommissionen att kontrollera om lagstiftningen genomförs korrekt. EG:s handelsnormer för frukt och grönsaker skulle behöva införas. Lagstiftning håller för närvarande på att förberedas för en harmonisering av handelskraven inom vinsektorn. Slovenien är med i Internationella vinkontoret, OIV (Office International de la Vigne et du Vin), och landets lagstiftning är harmoniserad med OIV:s beslut. Förvaltningen har begränsad för närvarande verkar ledningserfarenhet förvaltningsstrukturen vara otillräcklig för ett säkerställande av att gemenskapens regelverk genomförs och genomdrivs på ett riktigt sätt. och 72 Slutsats Ytterligare anpassning av lagstiftningen till gemenskapens regelverk krävs fortfarande även om betydande framsteg har gjorts när det gäller att vidta de åtgärder som nämns i vitboken. Särskilda ansträngningar behövs när det gäller att förstärka politiken rörande landsbygds- och strukturutveckling genomföra och genomdriva de veterinära och fytosanitära kraven och förbättra anläggningarna så att de uppfyller EG:s normer; detta gäller i synnerhet inspektions- och kontrollåtgärderna för att skydda EU:s yttre gränser, förbättra de administrativa strukturerna för att garantera att det finns nödvändig kapacitet för att genomföra och genomdriva den gemensamma jordbrukspolitikens politiska instrument, ytterligare omstrukturera jordbrukets livsmedelsindustri så att dess konkurrenskraft förbättras. Om sådana framsteg åstadkoms bör en anslutning på medellång sikt inte föra med sig några större problem med tillämpning av gemensamma jordbrukspolitiken på ett lämpligt sätt. Fiske Den gemensamma fiskeripolitiken omfattar en gemensam organisation av marknaderna, strukturpolitik, avtal med tredje länder, förvaltning och bevarande av fiskeresurserna samt vetenskaplig forskning till stöd för dessa verksamheter. Europaavtalet innehåller bestämmelser om handel med fiskeriprodukter med Europeiska gemenskapen. Vitboken innehåller inga åtgärder på detta område. Översikt Fiskesektorn har inte någon större betydelse för landets ekonomi. Längs Adriatiska kusten har den lokal betydelse men de begränsade fiskemöjligheter som Adriatiska havet ger innebär att fisket kommer att förbli småskaligt. År 1995 uppgick fångsterna för 105 fartyg till 1 911 ton (mest sardiner, ansjovis, skarpsill). Endast 183 fiskare sysselsattes. Som handelspartner till gemenskapen svarar Slovenien för 0,05 % av EU:s sammanlagda import av fiskeriprodukter (oavsett ursprung) och 2,0 % av EU:s import av fiskeriprodukter från enbart ansökarländerna (avser värdet av importen). Vad beträffar EU:s export går 0,52% av den sammanlagda exporten av fiskeriprodukter till Slovenien och av EU:s export av dessa produkter till ansökarländerna går 6,2 % till Slovenien (avser värdet av exporten). 73 Inom beredningsindustrin (med 300 anställda) var produktionen 2 285 ton år 1995. Den främsta produkten är konserverad ansjovis. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Siffrorna för Sloveniens produktion och utrikeshandel år låga jämfört med motsvarande EG-siffror och torde inte få någon större inverkan på gemenskapen som helhet. Det kommer att bli nödvändigt för Slovenien att bygga upp en administration på fiskeområdet som kan genomföra den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt när det gäller att flottan, genomföra strukturpolitiken och den gemensamma organisationen av marknaderna inom sektorn samt samla in alla statistiska uppgifter. Detsamma gäller för EG:s politik i hälso-, hygien- och miljöfrågor. resurserna, upprätta ett register över förvalta Slutsats Sektorn kommer högst sannolikt inte att orsaka några problem vid en anslutning. Energi främjandet av konkurrenskraft, Bland EU:s viktigaste energipolitiska mål, enligt kommissionens vitbok "Energipolitik tryggad inom Europeiska unionen", märks energiförsörjning samt miljöskydd. De viktigaste delarna i EG:s energilagstiftning utgörs av bestämmelser i fördragen och sekundärrätten, i synnerhet inom området konkurrens och statliga stöd, den interna energimarknaden, inbegripet direktiv om elström, öppen prissättning, transitering av gas och elström, tillstånd för prospektering efter samt undersökning och utvinning av kolväten, beredskapsåtgärder (inbegripet åliggandet att lägga upp beredskapslager osv. ), kärnenergi samt effektiv energianvändning och miljöbestämmelser, utgör. Utvecklingen av det transeuropeiska energinätet och stöd till FoU inom energiområdet är andra viktiga områden inom energipolitiken. Den utveckling som för närvarande pågår omfattar liberalisering av gassektorn, lagstiftning rörande effektiv energianvändning samt fordons- och oljeprogrammet. Inom kärnenergiområdet har gemenskapens regelverk utvecklats påtagligt från det ursprungliga Euratom fördraget till en ram av rättsliga och politiska styrmedel, de internationella avtal. I denna ram ingår för närvarande hälso- och säkerhetsfrågor (inbegripet strålskydd), reaktorsäkerhet, hantering av radioaktivt avfall, investeringar (inbegripet Euratoms finansiella styrmedel), forskningsfrämjande, den gemensamma kärnenergimarknaden, leveranser, säkerhetskontroll och internationella förbindelser. innehåller bestämmelser om stöd Europaavtalet omfattar samarbete för att utveckla en stegvis integration av de europeiska energimarknaderna, och inom närliggande politikområden. I vitboken om förberedandet av länderna i Central- och Östeuropa för den inre energimarknaden betonas det att de viktigaste direktiven om den inre marknaden måste tillämpas till fullo tillsammans med EG-lagstiftningen om konkurrens. Beträffande kärnenergisektorn berör vitboken försörjning med kärnämne, säkerhetskontroll och transport av radioaktivt avfall. 74 Översikt Slovenien importerar mer än 70% av sitt energibehov, särskilt olja och gas (30% respektive 10% av energibalansen), men även fasta bränslen och kärnbränsle. Inhemska tillgångar består i huvudsak av lignit (som orsakar allvarlig miljöförstöring) och sub- bituminös kol av låg kvalitet, som utgör 20 % av energibalansen, men även av en del vattenkraft, biomassa och uran (uranbrytningen upphörde 1990 och nedläggningen pågår fortfarande). Brytning av fasta bränslen kommer av strategiska skäl att fortsätta även i framtiden, men produktionen har redan minskat dramatiskt under de senaste åren (lignit från 5,1 miljoner ton till 3,9 miljoner ton under perioden 1985 - 1995 och brunkol från 2,6 miljoner ton till 1 miljon ton under perioden 1989 -1995). Landets beroende av import utifrån kan hanteras väl tack vare goda nätverkskontakter och importens geografiskt spridda ursprung. Elnätet är sedan 1974 sammankopplat med det västeuropeiska elsystemet UCPTE. Olja och gas importeras från Ryssland, men även från andra håll. Energieffektiviteten är bara hälften av genomsnittet i EU på grund av arvet från det förflutna: låga priser, föråldrad och ineffektiv teknik och otillräckliga handlingsprogram för energieffektivitet. En amerikansk tryckvattenreaktor i Krsko fyller 20% av elbehovet i Slovenien och 50% av dess elproduktion exporteras till Kroatien. Detta samägda slovensk-kroatiska kärnkraftverk kontrolleras av sloveniens kärnsäkerhetsadministration inom ministeriet för miljö och stadsplanering. Även om det inte krävs i gemenskapens regelverk skulle en oberoende kontrollstruktur vara önskvärd. Slovenien bör genomföra denna princip som ingår i den konvention om kärnsäkerhet som nyligen har ratificerats. Investeringar har gjorts för att säkerställa att kärnsäkerheten förblir på hög nivå. Det faktum att kraftverket är byggt på en förkastningslinje har lett till ytterligare seismologiska undersökningar i området. En forskningsreaktor är i drift i Ljubljana. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Den utstakade riktningen i "Strategi för effektiv energianvändning och energiförsörjning i Slovenien" från 1996 ligger i linje med EG:s energipolitik och inbegriper marknadsorientering, förbättrad energieffektivitet. energiförsörjning, miljöskydd tryggad och Den rättsliga ramen för konkurrens inom energisektorn håller gradvis på att tillnärmas direktiven om den inre energimarknaden i kombination med tillämpning av EU:s konkurrenslagstiftning. Antagandet av särskilda energilagar bör skyndas på. Energipriserna har höjts avsevärt men vissa priser (kors-)subventioneras fortfarande av sociala eller andra skäl och täcker inte kostnaderna. Regeringens linje är att höja priserna med 7 % per år (i reala termer) och att ligga på ungefär 80 % av de genomsnittliga priserna i EU år 2000. Energibolagen är i allmänhet statligt dominerade monopol, men det finns några små, fristående kraftproducenter. Vad gäller driften av allmännyttiga inrättningar inom energisektorn bör lagstiftning införas så att effektiv förvaltning av de statligt ägda företagen kan säkerställas och snedvriden konkurrens undvikas. För att säkerställa 75 företagens framtida konkurrenskraft bör höjningarna av de faktiska priserna ligga i linje med regeringens mål. De nuvarande oljereserverna (trettio dagars förbrukning) uppfyller inte kraven i gemenskapens regelverk om katastrofberedskap, i vilket bland annat föreskrivs nittio dagars obligatoriska reserver. 1 den händelse lagstiftning införs snabbt skulle EG:s mål kunna nås på medellång sikt. Omstruktureringen av sektorn för fasta bränslen fortsätter och man måste ta itu med de social och regionala följderna av detta samtidigt som de statliga ingreppen bör bedömas utifrån EG: s regler för statsstöd. (märkning av hushållsapparater, miniminormer Slovenien har påbörjat utvecklingen av gemenskapsanpassad lagstiftning för effektiv energianvändning för effektiv energianvändning) och miljönormer (exempelvis bränslekvalitet) men mycket återstår att i göra. Lendavaraffmaderiet för att det skall kunna konkurrera på den redan mättade europeiska marknaden. I detta sammanhang bör det noteras att det behövs investeringar Kärnbränsle framställdes av slovenskt uran i USA där även anrikningstjänsterna i stor utsträckning upphandlades. Använt bränsle från reaktorer kommer att skickas tillbaka till USA. Den gemensamma politiken för en tryggad försörjning med kärnmaterial genom diversifying av försörjningskällorna kommer att gälla för de leveranskontrakt som sluts efter en anslutning. I ett utvidgat EU vore det önskvärt att Slovenien ur ett långsiktigt försörjningsperspektiv åtminstone delvis fyllde sitt uranbehov på grundval av långfristiga kontrakt. Använt bränsle från Krsko lagras i kärnkraftverkets bränslebassäng vars kapacitet kan ökas. Mellanlagring i torrbehållare skulle också kunna vara en möjlighet. Några skulle kunna lagras i Kroatien som drar nytta av den elektricitet som tillverkas i Krsko. Den långsiktiga slutförvaringen av använt bränsle har ännu inte fastställts och bör därför analyseras ytterligare. Regeringen har börjat samla in medel för nedläggning av Krskoverket när det skall tas ur drift. I samband med en anslutning skulle Slovenien bli tvunget att efterleva bestämmelserna i Euratom fördraget, i synnerhet de som rör kärnmaterialförsörjningen, gemensamma marknaden för kärnmaterial, säkerhetskontroller, hälsa och säkerhet samt internationella avtal. Landet har ännu inte anslutit sig till eller helt genomfört alla relevanta internationella ordningar på detta område, som exempelvis riktlinjerna från Nuclear Suppliers Group och IAEA:s utökade informationsplikt och har ännu inte anslutit sig till OECD:s kärnkraftsorgan Nuclear Energy Agency, men har ett gällande, heltäckande säkerhetsavtal med IAEA. Det väntas därför inga större svårigheter när det gäller tillämpningen av gemenskapens lagstiftning på detta område. Särskild uppmärksamhet bör ägnas kärnkraftverks driftsäkerhet. Oberoendet för den myndighet med ansvar för säkerheten bör främjas. Slutsats Under förutsättning att fortsatt kraftfulla insatser görs bör Slovenien kunna uppfylla kraven i huvuddelen av EG:s lagstiftning på energiområdet inom de närmaste åren. I 76 frågor som anpassning av monopol inbegripet import och export, tillgång till nät, energiprissättning, statligt ingripande i sektorn för fasta bränslen, katastrofberedskap inbegripet uppbyggnad av obligatoriska oljelager och utveckling av effektiv energianvändning samt kvalitetsstandarder för bränsle måste emellertid utvecklingen följas noga. Inga större svårigheter väntas när det gäller efterlevnaden av Euratoms bestämmelser, men Slovenien bör ansluta sig till, eller helt genomföra, vissa internationella avtal på kärnenergiområdet. Landet bör på tillbörligt sätt ta itu med kärnsäkerhetsnormerna och måste finna långsiktiga lösningar på avfallsfrågan. Transport Gemenskapens transportpolitik består av handlingsprogram och initiativ inom tre grundläggande områden: - Att förbättra kvaliteten genom att utveckla integrerade och konkurrenskraftiga transportsystem som är baserade på avancerad teknik som också bidrar till att miljömål och säkerhetsmål uppnås. - Att stärka den inre marknaden för att främja effektivitet, valfrihet och användarvänliga transporttjänster samtidigt som den sociala standarden tryggas. Att bygga ut förbindelserna utåt genom att förbättra transportförbindelserna mellan EU och tredje land och främja EU-aktörers tillträde till andra transportmarknader (Den gemensamma transportpolitiken - Handlingsprogram 1995-2000). tillnärmning av innehåller bestämmelser om Europaavtalet till gemenskapens lagstiftning och om samarbete för att omstrukturera och modernisera transporterna, för att göra det lättare att få tillträde till transportmarknaden, för att underlätta transitering och för att upprätta driftsstandarder som är jämförbara med dem som gäller inom gemenskapen. Vitboken är inriktad på åtgärder som behövs för att transportsektorn skall uppfylla den inre marknadens villkor, inklusive sådana aspekter som konkurrens, harmoniserad lagstiftning samt standarder. lagstiftningen Översikt Slovenien har enligt traditionen varit ett transiteringsland för trafiken till och från Grekland och Mindre Asien och infrastrukturen har utvecklats i enlighet därmed. De politiska förändringarna i slutet av 80-talet och kriget med f. d. Jugoslavien ledde till en större omorientering av trafikflödena och en stor minskning av trafiken i nordvästlig- sydostlig riktning samtidigt som trafiken längs axeln sydväst-nordost gradvis ökade, varvid en stor del av trafiken skedde på vägar som inte var anpassade för en så stor trafikvolym. Med freden borde Slovenien få tillbaka sin roll som transiteringsland mellan Grekland och övriga medlemsstater och det är möjligt att infrastrukturen kommer att utsättas för vissa nya påfrestningar. Slovenien håller just på att genomföra ett stort investeringsprogram som innebär att dess vägnät förbättras, idag huvudsakligen längs axeln i sydvästlig-nordostlig riktning. Man kommer också att behöva förbättra infrastrukturen för gränsövergångarna för att möta den växande efterfrågan på trafik till och från Kroatien. Det faktum att landet ännu inte har några färdigt utmärkta landgränser 77 och gränser till havs med Kroatien, kan kanske komma att skapa problem för landet i egenskap av transitland. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Vad gäller förverkligandet av den inre marknaden har Slovenien kommit mycket långt i fråga om övertagandet om gemenskapens regelverk trots att landet var det sista som undertecknade ett associeringsavtal med EG. Den slovenska sektorn för internationella transporter tillämpar i stort sett redan, eller är på god väg att tillämpa, regler som liknar unionens, särskilt vad beträffar luftfart, sjöfart, kombinerade transporter och person- och godstransporter på väg. Avsaknaden av lagstiftning för statsägda företag hindrar upprättandet av en öppen marknad. Vad gäller järnvägarna måste tillämpningen av regelverket i fråga om allmän trafikplikt och standardisering av redovisningssystemen bevakas under de närmaste åren. Under förutsättning att det sker en anpassning av den slovenska vägtrafikskatten till gemenskapslagstiftningen på detta område och att marknaden för godstransporter på väg öppnas, borde Slovenien snabbt kunna integreras i den inre marknaden för transporter. De slovenska myndigheterna har satt upp som ett mål att bygga upp ett integrerat och konkurrenskraftigt transportsystem. De två största svårigheterna på detta område blir troligen att uppnå en acceptabel säkerhetsnivå för transporterna och ett optimalt utnyttjande av transportsystemet. De framsteg som Slovenien gjort vad beträffar säkerheten är tillfredsställande. Däremot verkar målet att skapa ett sammanhållet transportsystem svårare att uppnå. Det är troligt att man i Slovenien kommer att få se en bestående tendens till en ökning av vägtrafiken vilket man redan nu försöker att kompensera genom att göra insatser för användning av järnvägarna. För att förbättra förbindelserna med unionens medlemsstater och med grannländerna planerar Slovenien att investera cirka 2,2 miljarder ecu ur sin egen budget mellan 1995 och 1999 i transportinfrastruktur som utnyttjas för internationell trafik, huvudsakligen de Europatäckande transportkorridorerna. Detta belopp motsvarar ungefär 2,9 % av BNI, vilket förefaller tillfredsställande. Slutsats Slovenien har gjort tillfredsställande och snabba framsteg vad gäller övertagandet av gemenskapens regelverk på transportområdet. Under förutsättning att ytterligare insatser görs avseende godstransporter på väg (särskilt i fråga om marknadstillträde och skattebestämmelser) samt att framsteg görs vad beträffar den ekonomiska öppenheten inom järnvägssektorn, vilket verkar vara möjligt att åstadkomma, är det inte troligt att transportsektorn kommer att orsaka några större svårigheter vad gäller övertagandet av regelverket i fråga om den inre marknaden. Man bör dock bevaka att de förutsättningar som krävs för att lägga grunden till det framtida transeuropeiska transportnätet, utvidgat till nya länder, skapas. Små och medelstora foretag EU:s företagspolitik syftar till att skapa ett gynnsamt klimat för små och medelstora företag inom EU, att förbättra deras konkurrenskraft och att uppmuntra dem till verksamhet på europeisk och internationell nivå. Politiken kännetecknas av en hög grad 78 av subsidiaritet. Gemenskapens kompletterande funktion fastställs och omsätts i praktiken genom ett flerårigt program för små och medelstora företag i EU. Detta program ger den rättsliga grunden samt budgetunderlaget för gemenskapens särskilda politiska insatser för små och medelstora företag. Regelverket har hittills varit begränsat till rekommendationer för specifika områden, men även lagstiftning inom andra sektorer påverkar små och medelstora företag (t. ex. konkurrens, miljö och bolagsrätt). Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete för att utveckla och stärka små och medelstora företag, särskilt inom den privata sektorn, bl. a. genom tillhandahållande av information och rådgivning i frågor som rör lagstiftning, administration och beskattning. Vitboken innehåller inga specifika åtgärder. Översikt Små och medelstora företag dominerar den slovenska företagssektorn. Sedan 1988 är det tillåtet för privatpersoner att starta eget företag (i enlighet med företagslagen respektive hantverkslagen). Privatiseringsprocessen, som nu befinner sig i slutfasen, har lett till att ett antal större industriföretag har delats upp i medelstora företag. Ekonomiministeriet har lagt fram ett handlingsprogram som bland annat syftar till en decentralisering av de små och medelstora företagens utveckling till lokal nivå. Ekonomikammaren och hantverkskammaren, med obligatoriskt medlemskap är också lokalt etablerade. Bland de viktigaste åtgärderna i programmet ingår sänkt vinstskatt för nyetablerade och små företag under de fyra första åren och avdrag för import av maskiner och råvaror (särskilt för exportföretag). Kreditsäkerheter ordnas genom en fond för små och medelstora företag och lokalt via kommunala fonder. Dessutom ges det stöd för utbildning och internationell marknadsföring och kontakter med småföretagarföreningar i grannländerna har etablerats. Dessa åtgärder berör företag med färre än 50 anställda eftersom det är sådana som klassas som "små och medelstora företag" i Slovenien. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Regeringen är medveten om att det finns en del svagheter i programmet för utveckling av små och medelstora företag, framför allt avseende överensstämmelse mellan och samordning av de olika åtgärdsprogrammen. Situationen bör förbättras inom de närmaste åren. Små och medelstora företag utgör en viktig potential för innovation och export i Slovenien. I syfte att främja utvecklingen av en konkurrenskraftig företagssektor som gör det möjligt för Slovenien att hinna ikapp den ekonomiska utvecklingen inom EU bör dessa resurser tillvaratas. De pågående ansträngningarna för att stärka de små och medelstora företagen under perioden inför anslutningen måste därför fortsätta. Slutsats Inga särskilda problem är att vänta rörande Sloveniens framtida deltagande i denna sektor. 79 3. 5 Ekonomisk och social sammanhållning Sysselsättning och sociala frågor Gemenskapens socialpolitik har utvecklats med hjälp av en rad olika instrument såsom lagstiftning, Europeiska socialfonden samt riktade insatser på särskilda områden, till exempel åtgärder för bättre folkhälsa, för att bekämpa fattigdom och för att bistå personer med funktionsnedsättning. Gemenskapens regelverk omfattar hälsa och säkerhet i arbetet, arbetsrätt och arbetsvillkor, lika möjligheter för kvinnor och män, samordning av social trygghet för migrerande arbetstagare samt tobaksprodukter. Sociallagstiftningen i Europeiska unionen kännetecknas av att det i denna fastställs minimikrav. Därtill kommer att den sociala dialogen på europeisk nivå finns med i fördraget (artikel 118b) och att det i protokollet om socialpolitik hänvisas till samråd med arbetsmarknadens parter och till åtgärder för att underlätta den sociala dialogen. innehåller bestämmelser till Europaavtalet gemenskapslagstiftningen och om samarbete för att höja nivån på hälsa och säkerhet i arbetet, om arbetsmarknadspolitik och om modernisering av systemet för social trygghet. Vitboken innehåller åtgärder för en tillnärmning på alla områden i gemenskapens regelverk. tillnärmning av lagstiftningen för Översikt I Slovenien finns ett flertal fackföreningar och bland dem fyra stora sådana. Arbetsgivarna representeras i huvudsak av fyra organisationer. På nationell nivå fungerar den sociala trepartsdialogen bra. Ytterligare utveckling av den social dialogen kommer att främjas av att den planerade ramlagen om förhållandet mellan arbetsmarknadens parter antas. Arbetslösheten var enligt ILO:s mätmetoder cirka 7,3 %. Ungefär en femtedel av de som är registrerade som arbetslösa beräknas ha deltidsarbeten och oregistrerade anställningar. De slovenska statistiken över den registrerade arbetslösheten har en inneboende tendens att ange för höga siffror. Slovenien har utvecklat ett system med regionala arbetsförmedlingar för att kunna föra en aktiv arbetsmarknadspolitik. Slovenien har samma typ av finansieringsproblem på området för social trygghet som de flesta europeiska länder. Under 1994 var den del av BNP som användes till social trygghet nästan densamma, dvs. 25 %, som den i många medlemsstater. Såvida inte socialförsäkringssystemet reformeras kommer ett ökande underskott att anstränga den statliga budgeten inom en snar framtid. Vissa förändringar i systemet kan emellertid öka risken för att en del grupper faller igenom det sociala skyddsnätet. Systemen för socialhjälp som en sista utväg är ganska torftiga. Fortsatta ansträngningar krävs för att säkerställa att åtgärderna för det sociala skyddet utvecklas. Hälsovården i Slovenien är på det hela taget jämförbar med nivåerna inom EU. 80 Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna I Slovenien befinner sig arbetet med en tillnärmning av lagstiftningen för hälsa och säkerhet fortfarande i en inledningsfas. Även om ingen tidsplan har angivits av Slovenien har processen för en tillnärmning till EU:s regelverk kommit igång. Tillbörlig opartiskhet i yrkesinspektionsrutinerna som står i överensstämmelse med ILO:s konvention nr 81 måste säkerställas. i den europeiska arbetsrätten har redan införts i Sloveniens Huvudprinciperna lagstiftning. En del anpassningar måste fortfarande göras när det gäller arbetarnas trygghet vid överlåtelse av företaget och inrättandet av ett garantiinstitut som skydd för de anställda i händelse av arbetsgivarens insolvens. Mindre ändringar krävs rörande kollektiva avskedanden, information till de anställda om de arbetsvillkor som gäller för deras anställningskontrakt och rörande den befintliga regleringen av arbetstider. Även om det redan existerar fungerande företagsråd måste den sociala dialogen på företagsnivå full utvecklas. En ny arbetslag håller på att förberedas för att säkerställa överensstämmelse med EU:s regelverk. I allmänhet bör den fortsatta politiken att modernisera arbetsmarknaden uppmuntras. De grundläggande bestämmelserna i EU:s lagstiftning om likabehandling av kvinnor och män finns med i Sloveniens lagstiftning. En anpassning av bestämmelserna om föräldraledighet är nödvändig. Beträffande fri rörlighet för arbetare verkar det inte finns något som hindrar Slovenien från att genomföra bestämmelserna i gemenskapens regelverk på detta område. För att rätten till fri rörlighet skall kunna införas krävs det emellertid att Slovenien gör ändringar i sin nationella lagstiftning, särskilt vad gäller tillträde till arbetsmarknaden och behandling fri från diskriminering på grund av nationalitet. När det gäller den sociala tryggheten för migrerande arbetstagare kommer en anslutning i princip inte att innebära några större problem, även om ett antal tekniska anpassningar kommer att bli nödvändiga. Viktigare är förvaltningarnas förmåga att tillämpa de detaljerade reglerna för samordning i samarbetet med andra länder. Slovenien tycks ha många av de administrativa strukturer som krävs för att klara av dessa uppgifter, men ytterligare förberedelser och utbildning behövs före en anslutning. De två direktiven om varningstexter på cigarrettförpackningar och högsta tjärhalt har ännu inte införlivats med nationell lagstiftning. Slutsats På socialpolitikens område har Slovenien redan vidtagit ett flertal betydande åtgärder som förberedelse för sitt framtida EU-medlemskap. De sociala reformerna bör fortsättas och den sociala dialogen bör utvecklas. Om Slovenien fortsätter sina ansträngningar är det troligt att landet på medellång sikt kommer att kunna påta sig de skyldigheter som följer med ett EU-medlemskap. 81 Regionalpolitik och sammanhållning I enlighet med avdelning XIV i fördraget stödjer gemenskapen ökad sammanhållning, huvudsakligen genom strukturfonderna. Slovenien måste införa dessa instrument på ett effektivt sätt, samtidigt som landet respekterar de principer, mål och tillvägagångssätt som kommer att föreligga vid dess anslutning. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete på områdena för regional utveckling och fysisk planering, särskilt genom utbyte av information mellan lokala, regionala och nationella myndigheter och utbytesarrangemang för statstjänstemän och sakkunniga. Vitboken innehåller inga särskilda åtgärder på detta område. Översikt Sloveniens sammanlagda BNP har ökat sedan 1993, och låg 1995 på cirka 59 % av EU- genomsnittet. Efter att ha ökat med i genomsnitt nästan 6 % per år under perioden 1990- 1995, tyder siffrorna nu på att arbetslösheten, som uppgår till ungefär 7 %, håller på att minska. Den nuvarande rättsliga grunden för Sloveniens regionala utvecklingsinitiativ utgörs av lagen om utvecklingshjälp till områden som står inför stora demografiska problem, vilken antogs i slutet av 1990 och som omfattar 61 % av landområdet och 24,6 % av invånarna. I enlighet med denna lag samfinansierar staten projekt för utveckling av infrastrukturen på lokal nivå, offentliga tjänster och mjuka lån för ekonomiska aktiviteter (till små och medelstora företag). Nyligen framlades en lag för det nationella parlamentet om främjande av regional utveckling, i vilken det anges tre typer av områden med problem som ligger i linje med nuvarande EU-praxis (1, 2 och 5b) och ett gränsområde som inte ligger mer än 10 kilometer från gränsen (för samarbete i Interreg/Phare-programmen). I denna lag föreslås också att regionala utvecklingsråd och ett övergripande informationssystem skall inrättas. Den fysiska planeringen fastställs i planer på lång och medellång sikt och ligger inom det lokala självstyrets ansvarsområde. Ministeriet för ekonomiska förbindelser och utveckling är ansvarigt för regional utveckling, ministeriet för miljö och fysisk planering har hand om fysisk planering. Tolv funktionella indelningar för planering har skapats, men utan valda representationer och etablerad förvaltning. Sedan 1995 är den lokala förvaltningen byggd på grundval av 147 lokala myndigheter. I lagen om offentlig förvaltning fastställs befogenheterna för dessa lokala organ. regionala Sloveniens ekonomiska instrument som är tillgängliga för regionala utvecklingsinitiativ är begränsade. Det går emellertid ännu inte att fastställa hur mycket som investeras i utveckling och som därmed skulle kunna utgöra nationella medel vid samfinansieringen av EG:s strukturpolitik. I nuläget kan Sloveniens förmåga till samfinansiering därför inte bedömas med tillräcklig tillförlitlighet. 82 Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna En ny lag om regional utveckling håller på att utarbetas och regeringen beslöt i november 1996 att upprätta en arbetsgrupp med representanter från de olika ministerierna för att utarbeta en nationell politik på detta område. Det ministeriella ansvaret för regional utvecklingspolitik och fysisk planering behöver emellertid stärkas. Dessutom verkar den institutionella strukturen ligga i sin linda, med låg samordning mellan ministerierna. Trots detta verkar en tydlig politisk medvetenhet råda i Slovenien om behovet av en regionalpolitik och ett upprättande av administrativa och budgetära tillvägagångssätt, som kan kanalisera EU:s strukturåtgärder. Slutsats Slovenien håller för närvarande på att inrätta en regional utvecklingspolitik anpassad till dess regionala särdrag. Eftersom landet är litet borde dess regionalpolitik utgöra en del av den nationella utvecklingsstrategin. Trots att vissa bestämmelser fortfarande skall genomföras, verkar Sloveniens administrativa förmåga vara tillräcklig för att genomföra integrerade regionala utvecklingsprogram på ett effektivt sätt. Under förutsättning att nödvändiga reformer genomförs skulle Slovenien på medellång sikt vara i stånd att tillämpa gemenskapens regler och på ett effektivt sätt kanalisera de medel som utgår från EG: s strukturpolitik. 3. 6 Miljö och livskvalitet Miljö Gemenskapens miljöpolitik, som utgår från fördraget, syftar till att främja ekologisk hållbarhet. Detta skall uppnås genom integration av miljöskydd i olika områden av EU:s politik, förebyggande åtgärder, tillämpning av principen om att förorenaren betalar, bekämpning av miljöförstörelse vid källan samt delat ansvar. Gemenskapens regelverk omfattar cirka 200 rättsakter inom ett vitt område som bland annat berör förorening av vatten och luft, hantering av avfall och kemikalier, bioteknik, strålskydd och naturskydd. Medlemsstaterna skall säkerställa att en miljökonsekvensbedömning genomförs innan utvecklingstillstånd utfärdas för vissa offentliga och privata projekt. I Europaavtalet fastställs att principen om hållbar utveckling skall läggas till grund för Sloveniens utvecklingspolitik, och att miljöaspekterna skall integreras till fullo. I avtalet fastställs vidare att miljön skall vara föremål för bilateralt samarbete och tillnärmningen av lagstiftningen till gemenskapsrätten. Vitboken behandlar endast en liten del av gemenskapens regelverk inom miljöområdet, nämligen den produktrelaterade lagstiftningen, som har direkt att göra med fri rörlighet för varor. 83 Översikt Det finns inga områden i Slovenien med akuta miljöproblem. Däremot finns det stora och i en del fall växande problem, framför allt vad gäller vattenkvalitet och avfallshantering men också vad gäller luft- och markföroreningar. Ytvattnets och grundvattnets kvalitet har försämrats på senare år på grund av jordbrukens ytvattenavrinning, utsläpp av orenat avloppsvatten från tätorter och industrier och läckage från mottagningsanläggningar för industriellt och kommunalt avfall. Dricksvattnet har dålig kvalitet och avloppsvattnet bearbetas inte mycket, men Slovenien överväger att införa ett handlingsprogram för att förbättra situationen. Avfallshanteringen är ett område där det finns anledning till ökad oro. Problemen härrör från snabbt växande obehandlade avfallsmängder från industrier och tätorter och läckage från oreglerade soptippar. Kraftverk och i allt högre grad stadstrafiken är de främsta källorna till luftföroreningar, som är särskilt betydande i området kring Ljubljana. Surt regn har nyligen blivit ett stort problem. Omfattande användning av gödningsmedel och bekämpningsmedel i jordbruket bidrar till markföroreningarna. Slovenien har en ovanligt rik biologisk mångfald men erosionen ger anledning till oro. Slovenien har en ramlagstiftning för miljön (miljöskyddslagen från 1993) vars mål och principer syftar till en hållbar utveckling. Ett lagstiftningssystem finns också för luft- och vattenföroreningar men det finns ingen lagstiftning för avfallshantering, även om regeringen nyligen antog en omfattande handlingsplan för detta område. På det hela taget släpar sekundärlagstiftningen efter när det gäller genomförande och genomdrivande. De ekonomiska resurser som tilldelas miljösektorn är mycket begränsade, långt under genomsnittet i EU, och lägre än de investeringar som de slovenska myndigheterna anser nödvändiga för genomförande av det nationella miljöhandlingsprogrammet. Till de ekonomiska instrumenten hör fonden för ekologisk utveckling och ett system för böter och tillstånd. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Sloveniens miljölagstiftning har börjat anpassas till EU:s lagstiftning men det finns fortfarande luckor i lagstiftningen för vissa områden och den lagstiftning som behandlar genomdrivande, och det finns inte tillräckligt med information om den nya lagstiftningens överensstämmelse. Dessutom verkar Slovenien inte ha strukturer som säkerställer att miljölagstiftningen och miljöpolitiken är förenlig med unionens. Avgörande för möjligheterna att uppnå formell överensstämmelse med gemenskapens regelverk blir att en kompletterande lagstiftning fullt förenlig med den existerande ramlagstiftningen inom alla miljösektorer antas. Vad beträffar de miljöåtgärder som anges i vitboken (både fas I och fas II) överensstämmer den slovenska lagstiftningen delvis på de flesta områden med EU- lagstiftningen, men det förekommer luckor i lagstiftningen om avfallshantering, kemiska substanser och buller. De nuvarande nivåerna av faktisk överensstämmelse ligger fortfarande under EG:s normer på viktiga områden: industri- och energisektorn, kommunalt avfall och farligt avfall. Sloveniens koncentrering på vattenkvaliteten har lett till att införlivandet av andra delar av gemenskapens regelverk i ganska hög grad har försummats, bland annat 84 produktrelaterade direktiv och avfallsdirektiv. Miljöproblem i jordbrukssektorn måste bemästras. Särskild uppmärksamhet bör ägnas ett snabbt införlivande av ramdirektiven gällande luft, avfall och vatten och direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (96/61/EG) samt utarbetande av finansieringsstrategier för lagstiftningsåtgärder för vilka krävs stora investeringar. luft- och avfallssektorn, inom vatten-, Viktiga åtgärder som väsentligt skulle höja nivån för verklig överensstämmelse skulle inbegripa en klart uttalad höjning av graden av efterlevnad, en ökning av den nationella budgeten för miljöinvesteringar, undanröjande av flaskhalsar förvaltningen och parlamentet vad beträffar utarbetande av ny lagstiftning och vidareutveckling av ekonomiska styrmedel. Landets anslutningsstrategi på miljöområdet bör innehålla tidsplaner för genomförande av och överensstämmelse med EG:s miljölagstiftning, till en början bl. a. för genomförande av de ovan nämnda ramdirektiven och direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. i Slutsats Gemenskapens regelverk på miljöområdet kan förväntas vara helt införlivat med lagstiftning på medellång sikt om de nuvarande planerna på en ny Sloveniens ramlagstiftning och sekundärlagstiftning om genomförandet realiseras och om det nationella miljöhandlingsprogrammet och miljöstrategin inför anslutningen antas snabbt. En verklig efterlevnad av ett flertal rättsakter (t. ex. hantering av avloppsvatten från tätorter, dricksvatten, aspekter av avfallshanteringen och luftföroreningar) kan emellertid endast uppnås på lång sikt och kommer att kräva ökade miljöinvesteringar samt stora ansträngningar för att förstärka den administrativa kapaciteten. Konsumentskydd Gemenskapens regelverk omfattar skydd av konsumentens ekonomiska intressen (inbegripet kontroll av vilseledande reklam, prismärkning, konsumentkredit, oskäliga avtalsvillkor, distansförsäljning, paketresor, försäljning utanför fasta affärslokaler och fast egendom på tidsdelningsbasis, s. k. timeshare), allmän produktsäkerhet samt de mer specifika områdena kosmetika, benämning på textilier och leksaker. av tillnärmning lagstiftningen innehåller bestämmelser om Europaavtalet till gemenskapslagstiftningen och samarbete i syfte att uppnå full överensstämmelse mellan konsumentskydd i Slovenien och gemenskapen. Vitbokens fas 1 innehåller åtgärder för att förbättra produktsäkerheten, även för kosmetika, benämning på textilier och leksaker, samt för att skydda konsumentens ekonomiska intressen. Dessa åtgärder berör främst vilseledande reklam, konsumentkredit, oskäliga avtalsvillkor och prismärkning. Fas 2 innehåller åtgärder för paketresor, försäljning utanför fasta affärslokaler och fast egendom på tidsdelningsbasis. EG-lagstiftning som nyligen antagits (distansförsäljning) eller som kommer att antas inom kort (jämförande reklam, prismärkning) kommer också att behöva beaktas. Översikt Slovenien har visserligen ännu ingen lag om konsumentskydd, men ett lagförslag har diskuterats i många år i parlamentet. I september 1996 inrättade regeringen en konsumentskyddsbyrå som emellertid hittills verkar ha saknat nödvändiga resurser. 85 av konsumentpolitiken. Ministeriet för ekonomiska förbindelser och utveckling bär det övergripande ansvaret för slovenska samordningen konsumentorganisationen utarbetar ministeriet årliga program för konsumentskydd som skall antas av den slovenska regeringen. Konsumenternas företrädare är den slovenska konsumentorganisationen som grundades i juni 1990 som en oberoende, icke-statlig, ideell organisation. På grund av dess starka ställning har andra konsumentrörelser svårt att utvecklas. Tillsammans med den Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Förslaget till konsumentskyddslagen verkar vara på god väg att godkännas. Men ytterligare ändringar eller nya bestämmelser skulle fortfarande behövas om den slovenska lagstiftningen helt skall överensstämma med EG:s normer för konsumentpolitik. I fråga om skydd av konsumentens ekonomiska intressen verkar det som om prismärkning och vilseledande reklam endast delvis kommer att regleras av förslaget till den slovenska konsumentskyddslagen. Bestämmelserna för "särskilda typer av försäljning" skyddar konsumenterna mer än vad som är fallet enligt EG:s direktiv, men förordningarna om oskäliga kontraktsvillkor måste förtydligas. Det finns betydande luckor beträffande konsumentkredit, paketresor och fast egendom på tidsdelningsbasis där det verkar finnas bara ett fåtal lagstiftningsåtgärder eller ingen lagstiftning alls. Den slovenska lagstiftningen om produktsäkerhet verkar ha begränsad omfattning jämfört med EG:s regler och det är inte troligt att förslaget till konsumentskyddslagen innehåller några nya eller mer omfattande bestämmelser för att skydda konsumenterna på detta område. Vad kosmetika beträffar är det huvudsakliga problemet med den väntade nya förordningen hur produkten skall definieras. Nya förordningar i linje med EG:s direktiv väntas komma för benämningar på textilier och leksakers säkerhet. En stark och oberoende konsumentrörelse, stöttad av de offentliga myndigheterna, måste växa fram parallellt med antagandet av gemenskapens regelverk. Slutsats Trots den otillräckliga rättsliga situationen verkar utsikterna för att lagstiftningen skall utvecklas i linje med EG:s regelverk vara goda på medellång sikt, förutsatt att arbetet fortsätter. Ansträngningar måste dock göras för att anpassa den nationella lagstiftningen till till EG:s konsumentlagstiftningen liksom ett antal ändringar i syfte stärka konsumentskyddet, framför allt rörande allmän produktsäkerhet Slovenien måste regelverk. godkänna utkastet snarast 3. 7 Rättsliga och inrikes frågor Nuvarande bestämmelser Gemenskapens regelverk för samarbete i rättsliga och inrikes frågor (ibland förkortat RIF) kan främst hänföras till rambestämmelserna för samarbete i avdelning VI (artikel K) i Fördraget om Europeiska unionen, den s. k. "tredje pelaren". Vissa bestämmelser och andra lagstiftande åtgärder inom den "första pelaren" (EG-fördraget) är emellertid också relevanta för detta samarbete. 86 för anges samarbetet, grundvalarna I EU-fördraget Europeiska unionens samarbete i rättsliga och inrikes frågor rör i första hand asylpolitik, kontroll av gemenskapens yttre gränser, invandring, tull- och polissamarbete i kampen mot grov brottslighet, inklusive narkotikahandel, samt straffrättsligt och civilrättsligt samarbete. särskilt Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna samt Genèvekonventionen från 1951 om flyktingars rättsliga ställning. Samarbetet baseras också implicit på en rad andra internationella konventioner, framför allt inom ramen för Europarådet, Förenta nationerna och Haagkonferensen. Ur rättslig synpunkt skiljer sig åtgärderna inom den tredje pelaren från dem inom den första, eftersom de vidtas i form av konventioner, gemensamma åtgärder, gemensamma ståndpunkter och resolutioner. Detta gäller också de nya utkast till rättsakter som är under behandling. Rådet har fattat beslut om flera EU-konventioner (inklusive Dublinkonventionen från 1990, samt utlämning Europolkonventionen), som nu väntar på att ratificeras av medlemsstaternas parlament. Ytterligare ett antal konventioner, bland annat en om gemenskapens yttre gränser, befinner sig på olika stadier i rådets förhandlingar. Samarbetet i rättsliga och inrikes frågor bedrivs i hög grad på det praktiska planet, men omfattar också utformning och genomförande av lagstiftning. bedrägeribekämpning, konventioner angående och Det nya fördraget När det nya fördrag som blev resultatet av regeringskonferensens avslutande möte i Amsterdam träder i kraft kommer de nuvarande samarbetsramarna att vara överspelade inom flera av de ovan nämnda områdena. I det nya fördraget befästs på nytt målet att utveckla Europeiska unionen såsom ett område präglat av "frihet, säkerhet och rättvisa", och dessa frågor, bland annat fri rörlighet för personer, asyl och invandring, förs in inom ramen för gemenskapen. När det gäller den fria rörligheten för personer fastställs särskilt i det nya fördraget att reglerna inom Schengenavtalet skall integreras i Europeiska unionen, och att alla kandidatländer måste godta dessa regler för att kunna bli medlemmar i unionen. Vad gäller de områden som stannar kvar inom ramen för det tidigare samarbetet, särskilt polisiära och straffrättsliga frågor, lägger det nya fördraget grunden för ett fördjupat samarbete. Europaavtalet och vitboken Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete i kampen mot narkotikamissbruk och tvättning av pengar. Vitboken berör inte uttryckligen frågor inom den tredje pelaren, men hänvisar däremot till vissa frågor inom den första pelaren som hör nära samman med detta samarbete, bland annat tvättning av pengar samt den fria rörligheten för personer. Dessutom hänvisas till Bryssel- och Romkonventionerna. Översikt Allmänna förutsättningar för samarbetet i rättsliga och inrikes frågor 87 i Europarådet 1995, och har ratificerat de viktigaste Slovenien blev medlem konventionerna om mänskliga rättigheter. I landets författning fastställs att domstolarna skall vara oberoende i enlighet med rättsstatsprincipen. Reformen av institutionerna för rättsliga och inrikes frågor har kommit en god bit på väg även om det finns vissa problem angående domarkårens effektivitet. I landets författning finns garantier för dataskydd i linje med EU:s krav och Slovenien har ratificerat 1990 års konvention om dataskydd. En ny lag som är tänkt att modernisera dataskyddssystemet håller på att utarbetas. (Se även avsnittet om den inre marknaden. ) Asyl Slovenien är part till Genèvekonventionen och tilläggsprotokollet från 1967. För närvarande regleras asyllagarna av allmänna utlänningslagen men en ny asyllag i linje med EU:s krav, som omfattar såväl socialt stöd som ansökningsförfaranden, håller på att utarbetas. Ytterst få asylansökningar har gjorts. Det finns emellertid ungefär 8 000 tillfälliga flyktingar från f. d. Jugoslavien som har beviljats tillfälligt skydd. En lag om tillfällig fristad antogs av det slovenska parlamentet i april 1997. Invandring och gränskontroll Ungefär 190 miljoner gränsövergångar ägde rum 1995 och av dessa visade sig cirka 4 200 vara illegala. Invandrarna kommer från Rumänien, Sri Lanka, Turkiet och Kina. Slovenien följer EU:s förteckning över de tredje länder för vilka visum krävs och använder EU:s standardformulär för visum. Ärenden om uppehållstillstånd och invandring som berör utlänningar omfattas av 1991 års utlänningslag. Avtal om återtagande finns med Beneluxländema, Frankrike, Grekland, Kanada, Kroatien, Schweiz, Slovakien, Rumänien, Ungern och Österrike. Polissamarbete Organiserad brottslighet förekommer på områden som vapenhandel, kvinnohandel, prostitution, tvättning av pengar, fordonsstöld och narkotikasmuggling. Lagstiftningen har skärpts för effektivare bekämpning av den organiserade brottsligheten och specialenheter håller på att inrättas. Personalen har liten erfarenhet men blir allt effektivare. Slovenien har undertecknat 1990 års konvention om tvättning av pengar. (Se även avsnittet om den inre marknaden. ) Slovenien fick uppleva enstaka handlingar av politisk terrorism mot slutet av frihetskriget, men det har inte förekommit några incidenter på senare tid. Slovenien känner oro över att internationella terrorister använder sig av slovenskt territorium. Landet är inte part till de viktigaste konventionerna om internationell lagstiftningen omfattar terroristverksamhet. terrorism men den inhemska straffrättsliga Narkotika Slovenien är ett stort transitland när det gäller narkotikahandel. Betydande mängder heroin har beslagtagits under senare år. Den inhemska efterfrågan ökar. Slovenien har anslutit sig till de viktigaste internationella narkotikakonventionerna. Inhemska rättsliga åtgärder för att ta itu med narkotikaundersökningar har vidtagits och det finns särskilda narkotikaenheter inom de rättsvårdande myndigheterna. Rättsligt samarbete Slovenien har ratificerat de viktigaste straffrättsliga konventionerna och inhemska rättsliga förfaranden för samarbete i straffrättsfrågor har införts. Landet är part till ett flertal Haagkonventioner och utvecklar sin kapacitet för genomförande även på den civila sidan. I allmänhet saknas erfarenhet och effektivitet i den slovenska domarkåren och det rättsliga systemet i vidare bemärkelse och det krävs reformer och utveckling av de mänskliga resurserna för ett dessa skall kunna fungera effektivt. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Det finns fortfarande en del luckor att fylla i Sloveniens lagstiftning, men i de flesta fall är lagstiftningen antingen under utarbetande eller införd. Under den närmaste framtiden kommer det att ges prioritet åt arbetet att avhjälpa dessa brister vad gäller internationella konventioner, särskilt på det straffrättsliga området, och att utveckla det rättsliga systemet och de rättsliga institutionerna som handhar organiserad brottslighet. På migrationsområdet kommer det att vara viktigt att genomföra den nya asyllagen på ett sätt som tar full hänsyn till EU:s regelverk. Slutsats För det mesta har Slovenien visat sin förmåga att göra framsteg på områden som rör rättsliga och inrikes frågor, framför allt i samband med invandring och gränskontroll. Förutsatt att framsteg görs på andra områden, särskilt beträffande domarkåren och antagande i dess helhet av gemenskapens regelverk om asyl, och systemen för bekämpning av organiserad brottslighet utvecklas ytterligare bör Slovenien kunna uppfylla gemenskapens regelverk rörande rättsliga och inrikes frågor (det nuvarande och framtida) inom de närmaste åren. 3. 8 Utrikespolitik Handel och internationella ekonomiska förbindelser Gemenskapens regelverk på detta område består i huvudsak av gemenskapens autonoma multilaterala och bilaterala handelspolitiska handelspolitiska skyddsåtgärder. åtaganden och dess Europaavtalet innehåller på flera områden bestämmelser enligt vilka parterna skall följa WTO/GATT-principer eller andra relevanta internationella förpliktelser. Vitboken innehåller inga bestämmelser på detta område. Översikt har utvecklat Slovenien i Världshandelsorganisationen (WTO). Slovenien måste vid en anslutning uppfylla förpliktelserna enligt de plurilaterala WTO-avtal till vilka gemenskapen är part. en öppen handelsekonomi är medlem och Slovenien upprätthåller för närvarande kvantitativa begränsningar för import av textil- eller beklädnadsprodukter. Vid en eventuell anslutning måste Slovenien tillämpa gemenskapens kvoter och kvantitativa begränsningar. De slovenska myndigheterna har förbundit sig att gradvis avveckla dessa begränsningar, som planeras vara helt undanröjda 89 år 2005. Vid en anslutning skulle gemenskapens politik på textilområdet utvidgas till att omfatta Slovenien. För att beakta Sloveniens anslutning skulle det bli nödvändigt att justera eventuella begränsningar som gemenskapen fortfarande upprätthåller vid anslutningstidpunkten med en lämplig mängd. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Vid en anslutning måste Slovenien tillämpa Gemensamma tulltaxan och de bestämmelser inom den gemensamma jordbrukspolitiken som rör utrikeshandeln. Den vägda genomsnittliga nivån, efter Uruguayrundan, på tullarna för mest gynnad nation vad gäller industriprodukter är 10,9 % för Slovenien och 3,6 % för gemenskapen. Slovenien bör i sina förbindelser med internationella organisationer säkerställa att dess agerande och åtaganden står i överensstämmelse med Europaavtalet och att landets framtida förpliktelser som medlem i gemenskapen fullgörs på ett enhetligt sätt. Vid en anslutning skulle Slovenien bli part till gemenskapens olika förmånsavtal. Förmånsavtal mellan Slovenien och tredje land måste i allmänhet sägas upp vid en anslutning. När det gäller tjänstehandel och etableringsvillkor har Slovenien försökt se till att dess multilaterala åtaganden enligt Allmänna tjänstehandelsavtalet (GATS) så väl som möjligt stämmer överens med gemenskapens. Slovenien har förklarat sig vara redo att åtgärda alla betydelsefulla fall av bristande överensstämmelse som det oaktat kan komma att uppdagas. Vid en anslutning skulle Slovenien vara tvunget att upphäva nationell lagstiftning om handelspolitiska skyddsåtgärder och i stället tillämpa EG:s lagstiftning. Erfarenheterna från tidigare anslutningar har visat att en automatisk utvidgning av gällande antidumpningsåtgärder till att omfatta nya medlemsstater kan föranleda tredje länder att ifrågasätta detta förfarandes överensstämmelse med relevanta WTO- bestämmelser. Det har också visat sig att anslutningar skapar möjligheter att kringgå för de handelspolitiska åtgärder som antagits av gemenskapen skyddsåtgärderna. Detta sker genom att stora mängder av den produkt som omfattas av åtgärder exporteras till den framtida medlemsstatens territorium före anslutningen för att sedan vid anslutningen automatiskt övergå till fri omsättning inom det utvidgade tullområdet. Dessa två problem måste behandlas under tiden före Sloveniens anslutning. ramen inom Slovenien är anslutet till en av de fyra befintliga ordningarna för icke-spridning av massförstörelsevapen och håller på att ratificera en annan. Varor med dubbelt användningsområde är för närvarande inte föremål för exportkontroll enligt slovensk lagstiftning. Vapenexporten kontrolleras dock. Det är ovisst om Slovenien skulle kunna iaktta EG:s lagstiftning vid en eventuell anslutning, eftersom det tar tid att genomföra effektiv kontroll. Slovenien bör gripa sig an denna fråga i brådskande ordning. Slutsats Slovenien ligger väl till för att kunna uppfylla gemenskapens krav på detta område inom de närmaste åren, förutsatt att i synnerhet problemet med behovet av exportkontroll för varor med dubbelt användningsområde åtgärdas snabbt. 90 Utvecklingssamarbete Regelverket på området Lomékonventionen, som löper fram till början av år 2000. för utvecklingssamarbete utgörs framför allt av Varken Europaavtalet eller vitboken innehåller några bestämmelser på detta område. Översikt Slovenien har inga avtal om förmånshandel med AVS-länderna och något allmänt preferenssystem tillämpas inte. Slovenien beviljar inte tullfritt tillträde. Slovenien har ingen budget för utvecklingsbistånd, men har bidragit ekonomiskt till återuppbyggnaden av Bosnien-Hercegovina. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Slovenien bör vid en anslutning tillämpa sin förmånliga handelsordning på AVS- länderna och tillsammans med de övriga medlemsstaterna delta i finansieringen av Europeiska utvecklingsfonden (EUF), som tillhandahåller finansiellt stöd i enlighet med Lomékonventionen. Det skulle kunna innebära en del svårigheter för Slovenien att i dess helhet tillämpa Lomékonventionens handelsordning från och med anslutningsdagen. Normalt ansluter sig nya medlemsstater till Lomékonventionen genom ett protokoll som bifogas konventionen och som träder i kraft samma dag som de ansluter sig till EU. Slutsats Slovenien måste göra betydande framsteg om landet skall kunna uppfylla EU:s krav på detta område inom de närmaste åren. Tull Gemenskapens regelverk på detta område utgörs av gemenskapens tullkodex och dess tillämpningsföreskrifter, nomenklatur, Gemensamma tulltaxan inklusive handelsförmåner, tullkvoter och tillfälliga upphävanden av tullar samt annan tullrelaterad lagstiftning som inte omfattas av tullkodexen. gemenskapens kombinerade Europeiska Europaavtalet innehåller bestämmelser om upprättande av ett frihandelsområde med gemenskapen och en gradvis avveckling av tullar på ett stort antal olika produkter i enlighet med klara tidsplaner från och med avtalets ikraftträdande. Vitboken innehåller under fas I åtgärder för att konsolidera och rationalisera den frihandel som upprättats enligt Europaavtalet, inklusive lagstiftning som är förenlig med tullkodexen, Kombinerade nomenklaturen och andra bestämmelser. Fas II handlar om att gemenskapens lagstiftning skall antas i sin helhet för att medlemskap i tullunionen skall vara möjligt vid en anslutning. 91 Översikt Vid en anslutning skulle de slovenska tullmyndigheterna bli tvungna att påta sig alla de skyldigheter som följer av kravet på att landet skall skydda och kontrollera sin del av Europeiska unionens yttre gräns. Förutom bestämmelserna om indirekta skatter skulle de slovenska tullmyndigheterna ansvara för genomförandet av och upprätthållandet av respekten för den gemensamma handelspolitiken, den gemensamma jordbrukspolitiken, den gemensamma fiskeripolitiken och andra bestämmelser vid gemenskapens yttre gräns. Sloveniens förmåga att till fullo tillämpa gemenskapens regelverk förutsätter att landet har möjlighet att anta och genomföra gemenskapens lagstiftning, att nivån på infrastrukturen och utrustningen är godtagbar, särskilt i fråga om datorisering och möjligheter att göra undersökningar, och att det inrättas en effektiv tullförvaltning med ett tillräckligt antal kunniga och motiverade tjänstemän med en hög grad av integritet. Med hjälp av det tekniska bistånd som tillhandahållits genom tullprogrammen har Slovenien antagit en tullkodex som stämmer överens med gemenskapens tullkodex och dess tillämpningsföreskrifter. Denna trädde i kraft den 1 januari 1996. Lagstiftningen om tullbefrielse stämmer i stor utsträckning överens med gemenskapens lagstiftning, men förseningarna är stora vad gäller varumärkesförfalskade och piratkopierade varor. Slovenien anpassar fortlöpande sin nationella varunomenklatur till gemenskapens kombinerade nomenklatur. Landet har redan en integrerad tulltaxa. Detta kommer i hög grad att underlätta jämförelsen av slovenska tullsatser med Gemensamma tulltaxans lullsatser. Den 1 januari 1997 antog Slovenien det nya systemet för kumulering av ursprung mellan europeiska länder. Landet har ansökt om att bli avtalsslutande part till EG/EFTA-konventionen om ett till konventionen om det administrativa gemensamt enhetsdokumentet. Landet har även ansökt om att få delta i en av tulldatabaserna (TARIC). transiteringsförfarande och Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Sloveniens nationella lagstiftning tillåter butiker för skattefri försäljning vid landgränser, även om de slovenska myndigheterna avser att senast den 1 juli 1998 följa Tullsamarbetsrådets rekommendation av den 16 juni 1960. Denna typ av butiker är enligt rekommendationen inte tillåten på gemenskapens territorium - således är avvecklingen av dessa butiker en förutsättning för anslutning. De slovenska myndigheterna bör dock snarast påskynda avvecklingen av dessa butiker. landgränser och är heller inte tillåten vid Det kommer att vara viktigt att se till att de slovenska tullmyndigheterna på ett lämpligt sätt kan delta i tullunionens respektive den inre marknadens olika datoriserade system för förvaltning av bestämmelserna om tull och indirekta skatter, samt i de datoriserade systemen för ömsesidigt administrativt bistånd i frågor som rör tull, jordbruk och indirekta skatter. Datoriseringen befinner sig på ett preliminärt stadium i Slovenien och datorsystemen måste moderniseras. 92 Vid en anslutning måste Slovenien avveckla tullkontrollerna vid gränserna mot medlemsstaterna i Europeiska unionen och mot de andra länder som ansluter sig. Landet bör i sin strategiska planering beakta de medel som kan komma att behövas för att förstärka gränskontrollstationerna vid gränserna mot länder som inte är medlemsstater i Europeiska unionen. Slutsats Om Slovenien fortsatt gör stora ansträngningar för att anpassa sin organisation och personal till de uppgifter som måste utföras av en modern tullförvaltning, bör det om några år kunna uppfylla EG:s krav. Den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken Slovenien har sedan självständighetsförklaringen den 25 juni 1991 omorienterat sin utrikes- och säkerhetspolitik mot EU och NATO. Sedan Slovenien började delta i den politiska dialogen mellan EU och de associerade länderna har landet aktivt deltagit i arrangemang inom ramen för unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik och har alltid hörsammat uppmaningar att understödja EU:s insatser i detta sammanhang. Slovenien är medlem av FN, Organisationen för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE), Europarådet och många andra internationella organisationer. Landet är associerad partner i Nordatlantiska samarbetsrådet (NACC) och Partnerskap för fred och har klargjort sin önskan att gå med i Västeuropeiska unionen och NATO så snart som möjligt. Slovenien har sörjt för internationella styrkor på väg till f d. Jugoslavien för transitmöjligheter fredsbevarande operationer. Landet skickade till de NATO-ledda fredsstyrkorna i Bosnien (IFOR), men har tillhandahållit helikoptrar och medicinsk utrustning. Slovenien är också med i ett antal regionala organisationer, däribland Centraleuropeiska frihandelsavtalet (CEFTA) och Centraleuropeiska initiativet (CEI). i Västeuropeiska unionen (VEU), deltar trupper inga för Det finns inga territoriella tvister mellan Slovenien och någon medlemsstat i unionen eller något associerat land. Mellan Slovenien och Kroatien återstår emellertid en del problem och det mest svårlösta av dem är tvisten om gränsen till havs i Piranbukten. Andra tvister rör den inte lika konfliktfyllda gränsdragningen på land, äganderättsfrågor, driften av kärnkraftverket i Krsko och bankfordringar. Det återstår också ett antal frågor rörande ekonomiskt samarbete med Kroatien att lösa. Slovenien är angeläget att säkerställa skyddet för de slovenska minoriteterna i Italien och Österrike. Slovenien har en ny och liten utrikesförvaltning med begränsade erfarenheter och resurser. I sinom tid bör den emellertid kunna delta som fullvärdig medlem i unionen. Landet har 36 beskickningar utomlands med 108 anställda i diplomatisk tjänst. Slovenien är formellt inte delaktigt i de kontrollsystem som rör massförstörelsevapen men har etablerat kontakter med berörda organisationer och har klargjort sina intentioner att bli delaktigt i alla relevanta internationella överenskommelser om vapenkontroll. Det lilla slovenska försvaret står under demokratisk kontroll och är för närvarande föremål för omorganisering för att motsvara NATO:s krav. Försvarsindustrins kapacitet är liten. EU:s förordningar rörande exportkontroll av teknik med dubbelt användningsområde studeras just nu i Slovenien för att den nödvändiga lagstiftningen skall kunna införas. 93 I det uttalande som fogades till ansökan om medlemskap i unionen bekräftade den slovenska regeringen sin vilja och förmåga att delta fullt ut och aktivt i den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Bedömningen av Sloveniens utrikes- och säkerhetspolitik till dags dato ger anledning att förvänta att landet som medlem skulle kunna uppfylla sina skyldigheter på detta område. 3. 9 Finansiella frågor Finansiell kontroll Genomförandet av gemenskapspolitiken, särskilt för jordbruket och strukturfonderna, för offentliga utgifter, med kräver effektiva förvaltnings- och kontrollsystem bestämmelser om bedrägeribekämpning. En tillnärmning av lagstiftningen behövs dessutom för att tillåta att systemet för egna medel införs, med tillfredsställande bestämmelser om redovisning. Europaavtalet innehåller bestämmelser om samarbete inom revision och finansiell kontroll, med tekniskt bistånd från gemenskapen om så är lämpligt. Vitboken innehåller inga åtgärder på detta område. Översikt När Slovenien blev självständigt sköttes revision och kontroll inom det ekonomiska området av en självständig enhet, byrån för betalningar och kontroll (Agency for Payments and Control, SDK). SDK utgjorde tidigare en del av det jugoslaviska systemet, där dess kontroller också fungerade på ett tillfredsställande sätt. Efter självständigheten har Slovenien successivt fått överföra SDK:s befogenheter till institutioner som är bättre rustade för en marknadsekonomisk omgivning. Vad beträffar extern kontroll är den nationella revisionsrätten, som inrättades i juli 1994 och inledde sin verksamhet i januari 1995, det högsta statliga kontrollorganet, med uppgift att kontrollera de offentliga räkenskaperna, budgeten och de medel som avsätts för offentliga ändamål. Denna revisionsrätt har också i uppgift att kontrollera uppbörden av offentliga skatter och avgifter, samt ekonomiska transaktioner inom enheter och företag som omfattas av offentligrättslig eller civilrättslig lagstiftning och som tar emot medel från staten, samt inom andra enheter där staten har ekonomiska intressen. Revisionsrättens oavhängighet är fastställt i konstitutionen, och dess rapportering uppfyller internationella revisionsnormer. I årsrapporten redovisas revisionsrättens slutsatser, uppgifter om överträdelser, det årliga saldot för användningen av medlen samt rekommendationer om rättsliga förfaranden eller utredningar. Ett särskilt parlamentsutskott för budget och finans ansvarar för den politiska kontrollen av regeringens ekonomiska förvaltning. Finansministeriets avdelning för budgetkontroll genomför interna kontroller av hur de olika användarna förvaltar budgetmedlen ur finansiell, materiell och bokföringsmässig synvinkel i enlighet med ett årligt revisionsprogram som genomdrivits av regeringen. regler, samt Därvid bedöms hur transaktionernas ändamål. Avdelningen för budgetkontroll har också rätt att besluta om transaktionerna uppfyller lagar och andra 94 sanktioner. Förebyggande budgetkontroller utförs även av finansministeriets avdelning för offentliga räkenskaper och i viss utsträckning inom de olika ministerierna. Ansvaret för det internationella samarbetet för bedrägeribekämpning delas mellan tre olika instanser, beroende på typen av fall. För brottmål ansvarar inrikesministeriets avdelning för brottsutredningar inom ramen för Interpol, vid fall av överträdelse av tullagstiftningen handläggs målen av tulldirektoratet inom finansministeriet, och vid finansiella transaktioner av byrån för förebyggande av penningtvätt (Office for Money Laundering Prevention). Skatteuppbörden kontrolleras av de olika kontrollansvariga enheterna inom skattemyndigheten. Bedömning av nuläget och framtidsutsikterna Efter att Slovenien blev självständigt infördes internationella normer för ekonomisk förvaltning och kontroll på samma sätt som i EU:s medlemsstater. Flera av gemenskapens förordningar tillämpas med målet att uppnå god hantering och skydd av gemenskapens intressen genom sund förvaltning av gemenskapens fonder. Även om nya lagar som i allmänhet speglar gemenskapens regelverk på området för finansiell kontroll har antagits eller är på väg att antas krävs fortfarande en utveckling och förstärkning av de system som krävs för att genomföra och tillämpa dem. Det finns ingen central myndighet som ansvarar för bedrägeribekämpningen, och inte heller planer på att inrätta en sådan. De befintliga interna och externa kontrollorganen är ännu inte effektiva nog för att uppfylla EU:s normer och praxis. Den interna kontrollen inom tullen utgör ännu inte en specifik "plattform" för revision med avseende på egna medel, och det kommer att krävas ytterligare samarbete med kommissionen för att avgöra om bokföringsförfarandena helt uppfyller kraven i förordning nr 1552/89. De nuvarande förfarandena för rapportering och uppföljning lider å ena sidan av en otillfredsställande definition av rättens roll och å andra sidan av en överdriven formalisering. Den nuvarande situationen beror i stor utsträckning på att det saknas en klart fastställd definition av revisionens roll och på att det saknas välutbildad personal. Den nationella revisionsrätten behöver också förstärkas för att kunna genomföra projekt- och förvaltningsrevision. Dessutom bör rapporteringssystemet ses över. Finansministeriet behöver också ytterligare resurser för att kunna utföra dessa uppgifter på ett effektivt sätt. jordbruksområdet bör man göra en uppdelning mellan förhands- och för Inom efterhandskontroller. Vidare bör bokföring, kontrollkriterier och systemet administrativa påföljder vid oegentligheter förtydligas. Eftersom landet inte har någon regionalpolitik som kan jämföras med EU:s är det svårt att bedöma vilka medel som står till buds för kontroll inom området för regional utveckling och finansiering. System för övervakning, kontroll och revision kommer därför att behöva inrättas på detta och andra områden som omfattas av strukturfonderna. 95 Slutsats Det krävs fortsatta insatser för att stärka strukturerna för finansiell kontroll och revision. Budgetkonsekvenser I meddelandet "Agenda 2000" anges den övergripande ekonomiska ram inom vilken budgetkonsekvenserna av framtida utvidgningar i medellångt perspektiv bör rymmas, för att de föreslagna riktlinjerna för gemenskapspolitiken skall kunna genomföras inom rimliga budgetramar. Det är för närvarande svårt, och förvisso för tidigt, att göra en exakt bedömning av budgetkonsekvenserna av varje enskilt kandidatlands anslutning. Budgetkonsekvenserna kommer i själva verket i stor utsträckning att bestämmas av följande faktorer: - Tidpunkten för varje lands anslutning. - Gemenskapspolitikens utveckling fram till den tidpunkten, i synnerhet besluten om den fortsatta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och nya riktlinjer för de strukturella åtgärderna. - Varje lands framsteg vad gäller tillväxt, konkurrenskraft och produktivitet samt förmåga att anta gemenskapens regelyerk. - De övergångsåtgärder som kan bli ett resultat av förhandlingarna. Man kan idag endast ange storleksordningen för några budgetkategorier, och ge en allmän_uppskattning som illustration. Utgifter Om man antar att reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken genomförs efter kommissionens föreslagna riktlinjer, skulle Sloveniens anslutning, under ett år då denna reform tillämpas fullt ut, och endast för interventionsåtgärder på marknaden, endast medföra en marginell ökning av utgifterna jämfört med motsvarande beräknade utgift för de nuvarande femton medlemsstaterna. Tillämpningen av övrig inre gemenskapspolitik i nyligen anslutna länder skulle innebära en ytterligare utgift som antagligen är större än deras relativa vikt i unionens BNI. För vissa av dessa politikområden står tilläggskostnaden för genomförandet nämligen också delvis i proportion till den berörda befolkningen, den geografiska spridningen eller antalet medlemsländer med vilka samordningsåtgärder och harmoniseringsåtgärder pågår. Som exempel motsvarar Sloveniens BNI för tillfället 0,3 % av unionens. I gengäld bör inte Sloveniens anslutning medföra några betydande tilläggsutgifter för unionens externa åtgärder. Slutligen måste man beakta att anslutningen av varje kandidatland kommer att betyda att landet inte längre har rätt till belopp från gemenskapens budget inom ramen för t. ex. Phare-programmet. 96 Med hänsyn till ovanstående, kan utgifterna i samband med Sloveniens anslutning inom de tre nämnda områdena, beräknas uppgå till årligen mellan 1,0 och 1,3 miljarder ecu, omkring år 2005-2006 (i 1997 års priser). Inkomster fallet till utjämningsreglerna Vad gäller BNI-medlen och mervärdesskattemedlen sammanlagt - med hänsyn tagen i det sista ländernas andel av gemenskapsbudgetens finansiering, vid ett antagande om en total tillämpning av systemet för egna medel, ungefär motsvara deras andel av unionens BNI. I Sloveniens fall skulle detta innebära omkring 0,3%. Sloveniens andel i de traditionella egna medlen kommer att bero på strukturen hos landets handelsflöden vid tidpunkten för anslutningen. - bör de nyanslutna För att säkerställa fastställande, kontroll och tillhandahållande av traditionella egna medel i enlighet med gemenskapslagstiftningen kommer en anpassning av Sloveniens nuvarande tullsystem att bli nödvändig. För övrigt kommer en korrekt beräkning av BNI- medlen att kräva betydande förbättringar vad gäller tillförlitlighet, homogenitet och fullständighet hos de nationella räkenskaperna. Dessa förbättringar av statistiken kommer också att vara oundgängliga för att fastställa grunden för de egna medlen från mervärdesskatt, vilket också kommer att kräva en fullständig anpassning av Sloveniens mervärdesskattesystem tilLgemenskapsdirektiven. 97 4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk Vid Europeiska rådets möte i Madrid i december 1995 konstaterades att de central- och östeuropeiska kandidatländernas integrering i EU ställer särskilda krav på anpassning av dessa länders offentliga förvaltning. I detta kapitel analyseras den offentliga förvaltningen i Slovenien, inklusive relevanta delar av rättsväsendet, och dess förmåga att nu och i framtiden leva upp till de krav som ställs i en modern, demokratisk stat. Analysen är särskilt inriktad på behovet att förvalta gemenskapens regelverk. 4. 1 Den offentliga förvaltningens organisation I kapitel 1 ges en beskrivning av Sloveniens konstitution och de offentliga institutionerna, inklusive de regionala och lokala myndigheterna och deras befogenheter och uppgifter. På statlig nivå finns 15 ministerier förutom premiärministerns kansli och ett antal ministrar utan portfölj. För behandling av specifika frågor kan det upprättas kommittéer på minister- eller statsekreterarnivå med ledamöter från olika ministerier. Ännu finns ingen fullständig rättslig grundval för en offentlig förvaltning och inte heller några klart uttalade principer som styr den offentliga förvaltningens roll. Det är i stället lagstiftningen om förvaltningsförfaranden som styr det arbete som förvaltningen utför. En lag om offentlig anställning håller på att utarbetas. Den offentliga förvaltningen är politiskt obunden. Statstjänstemän som inte är karriärtjänstemän kan utnämnas till statssekreterarposter. Framträdande medlemmar av politiska partier får inte inneha statstjänstemannaposter. Det finns ungefär 25 000 statstjänstemän inom den slovenska offentliga förvaltningen. Lönenivåerna i den offentliga sektorn är visserligen lägre men på det hela taget tämligen jämförbara med dem i den privata sektorn, om man bortser från vissa specialiserade yrken. Till följd av lagen om ministerier blev inrikesministeriet 1995 ansvarigt för den offentliga förvaltningen och reformeringen av denna. Ett reformprogram överlämnades till den slovenska regeringen i juni 1997 och väntas godkännas av regeringen före 1997 års utgång som en del av landets strategi inför anslutningen. Reformen bygger på en djupgående analys av situationen i Slovenien och inbegriper antagandet av en ny lag om offentlig anställning 1998. Den är tänkt att vara slutförd i slutet av 1999. En statssekreterare för förvaltning har utsetts inom inrikesministeriet för att samordning, övervakning och genomförande av reformen skall förstärkas. Kontoret för Europafrågor övervakar genomförandet av vitbokens åtgärder. (Se även avsnittet i inledningen om förbindelserna mellan Europeiska unionen och Slovenien. ) 4. 2 Administrativ och rättslig kapacitet Ett betydelsefullt arv från det förflutna för den offentliga förvaltningen i Slovenien har varit behovet av att efter självständigheten 1991 omvandla den regionala förvaltningen i Slovenien till en förvaltning med ansvar för centrala regeringsfunktioner. Personal och 98 förvaltningspraxis fanns visserligen kvar men förvaltningen var till stora delar inte utrustad för att utföra alla de extra funktionerna. Den offentliga förvaltningens strukturer är tämligen väl anpassade till ett effektivt verkställande av dess nödvändiga uppgifter. För att säkerställa att den positiva utvecklingen av den offentliga förvaltningen under senare år befästs och förstärks kommer det att bli viktigt att ta itu med behovet av mer kommunikation och samarbete inom och mellan ministerierna. Strukturerna för genomförande och genomdrivande befinner sig på ett tidigt stadium i utvecklingen och kommer att kräva ytterligare betydande insatser. Det råder brist på personal i den slovenska offentliga förvaltningen, särskilt på området för genomförande och genomdrivande av lagstiftningen. Detta gäller också rättsväsendet. För att säkerställa att den framtida positiva utvecklingen av den offentliga förvaltningen i dess rätta roll står pä en sund grund kommer det att vara viktigt att en fast rättslig grund fastställs så snart som möjligt. De nuvarande arrangemangen räcker delvis till för ätt uppfylla detta krav men de är i sig inte tillräckliga. Den offentliga förvaltningen är underbemannad på ett flertal viktiga avdelningar. Fastän förvaltningen har expanderat och fortsätter att expandera är underlaget för rekryteringen av akademiker begränsat och det råder allvarlig brist på folk på mellannivå och högre nivå. Dessa problem kommer att för civilförvaltningens möjligheter att fungera effektivt såvida de inte bearbetas effektivt inom en snar framtid. få allvarliga negativa konsekvenser Allmänhetens förtroende för den offentliga förvaltningen varierar. Det finns inga bevis för någon omfattande korruption. att det vara kommer viktigt med Det finns visserligen utrymme för förbättrad effektivitet i förvaltningen, men förvaltningserfarenhet av samordning och samarbete utvecklas ändå, särskilt mot bakgrund av den slovenska strategin att anta EU:s politik och lagstiftning. Den professionella nivån är ofta hög men för att få en sund grund för fortsatt integration med Europa av förvaltningsfärdigheterna. Det finns utrymme kvar för att förbättra tekniken rörande allmän och finansiell förvaltning och på områdena för politiska analyser, övervakning och utvärdering. Framsteg har gjorts i utbildningen i förvaltningen och planer för en förvaltningshögskola är under utveckling. Huvudplanen för genomförande av en reform av den offentliga förvaltningen i Slovenien (1997 - 1999) innehåller ett omfattande reformprogram som regeringen har förbundit sig att tillhandahålla de nödvändiga ekonomiska resurserna för. Det kommer att vara viktigt att decentraliseringsinitiativen genomförs. Med hänsyn till de planerade reformernas komplicerade natur kommer deras framgång också att vara avhängig av styrkan i det system för genomförande och samordning av politiken som skall upprättas. vidareutveckling en Det finns ett behov av att vidga reformen till att omfatta rättsväsendet i Slovenien och av en särskild inriktning på EU:s inre marknad och dess krav på genomförande och genomdrivande. Framgångarna med reformerna, särskilt på EU-området, kommer i stort sett att avgöra Sloveniens förmåga att effektivt förvalta gemenskapens regelverk. Nyckelområden för genomförandet av gemenskapens regelverk 99 Enhetlig tillämpning av EG-rätten: En korrekt tillämpning av gemenskapens regelverk förutsätter att medlemsstaternas rättsvårdande myndigheter har möjlighet att tillämpa fördragets bestämmelser om enhetlighet vid genomförandet av gemenskapens regelverk och att de kan säkerställa att den inre marknaden, och gemenskapspolitiken i allmänhet, fungerar på avsett vis. En välutbildad domarkår av hög standard och med tillräckliga resurser till sitt förfogande är nödvändig för att domstolarna skall kunna tillämpa EG- rätten, inklusive frågor om direkt effekt och mål som skall hänskjutas till Europeiska gemenskapernas domstol för förhandsavgörande i enlighet med artikel 177 i EG- fördraget. Det finns särskilt behov av att utbilda domare i gemenskapens handelsrätt. Dessutom finns det betydande begränsningar i personalhänseende. Om lämpliga åtgärder vidtas för att utveckla rättsväsendets kapacitet, även i dessa avseenden, kommer systemet emellertid på medellång sikt att vara i en position där gemenskapens regelverk kommer att kunna tillämpas. Den inre marknaden: En förutsättning för att Slovenien skall kunna säkerställa en korrekt tillämpning av gemenskapens regler om den inre marknaden, särskilt fri rörlighet för varor och tjänster, är att det finns högt utvecklade och välfungerande myndigheter med uppgift att utfärda föreskrifter, standardisera, certifiera och övervaka genomförandet och att de är kapabla att handla i full överensstämmelse med EG: s regler. Dessa spörsmål analyseras i kapitel 3. 1 ("De fyra friheterna"). till har både anförtrotts regeringen, standardiserings- Beträffande förvaltningens kapacitet att förverkliga den fria rörligheten för varor är situationen i Slovenien i stort sett tillfredsställande även om offentlig upphandling är ett något bekymmersamt område. Institutet för standarder och metrologi, ett organ med och koppling ackrediteringsfunktioner; Slovenien har ännu inte uppnått det särskiljande mellan funktionerna för reglering, standardisering och produktcertifiering som krävs. När det gäller marknadsövervakning måste fullgoda strukturer och fullgod bemanning genomföras och utvecklas på de ansvariga offentliga myndigheterna för kontroll i efterhand av produktsäkerheten. Beträffande den fria rörligheten för tjänster är situationen betydligt mindre tillfredsställande än för varor. Avdelningen för finansiella system på finansministeriet är delaktig i all lagstiftning och övervakning på området för privata finansiella institut. Den lider brist på erfaren personal som kan handha den nya lagstiftningen. Bankinspektionen, en avdelning av centralbanken, har 36 anställda. Kontoret för värdepappersmarknaden saknar rättslig grund för genomdrivande och har 15 anställda. Övervakningen av försäkringssektorn befinner sig fortfarande i sin linda. Försäkringsinspektionen har 7 anställda. För att möta EG:s krav på detta område måste framför allt personalbristen åtgärdas. i kapitel 3. 1 Konkurrens: Som nämnts för att konkurrenslagstiftningen skall kunna genomdrivas, att övervakningsmyndigheter inrättas för att kontrollera bestämmelser mot konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd. Vidare krävs att rättssystemet, den offentliga förvaltningen och berörda ekonomiska aktörer har tillräcklig kunskap om konkurrenslagstiftningen och -politiken. ("Konkurrens") krävs det, Kontoret för skydd av konkurrens är den centrala myndigheten i Slovenien och har 3 anställda, vilket är otillräckligt. Sakkunskapsnivån är inte hög. Förmåga att effektivt genomföra EG:s krav i på detta område kommer att kräva avsevärda investeringar i 100 har. Det mänskliga resurser och en definition av vilka befogenheter kontoret för skydd av konkurrens och förvaltningsarrangemangen i samband med statligt ägda företag (där det saknas lämplig lagstiftning) behöver uppmärksammas. Effektiva system för tillsyn måste upprättas för att konkurrensen skall kunna säkerställas. ingen myndighet statligt finns stöd för Telekommunikation: För att kunna utforma och genomföra gemenskapens talrika förordningar om avreglering är det nödvändigt att det organ som ansvarar för reglerna och politiken på detta område är helt fristående från operatörerna. På ministeriet telekommunikationer arbetar 8 anställda med telekommunikation. Ytterligare anställda finns på andra ställen. Förvaltningens kapacitet kommer att behöva stärkas. för post och Indirekt beskattning: En effektiv tillämpning av gemenskapens regelverk för indirekt beskattning förutsätter att det finns en förvaltning som kan genomföra EG:s lagstiftning om harmonisering av mervärdesskatt och punktskatter under förhållanden där skattekontrollerna vid EU:s inre gränser har avskaffats. Punktskattesystemet bygger på skatteupplag, och skatten förfaller till betalning när varorna konsumeras. Skattesatsen är den som gäller i den medlemsstat där sådan konsumtion sker. Allt detta ställer stora krav på den myndighet som handhar dessa frågor; den måste vara högt utvecklad, kompetent, resursstark och ha en hög grad av integritet. I Slovenien är finansministeriet behörig myndighet på detta område (ett centralt ministerium, 14 regionkontor och 50 filialer) med 3 200 anställda. På grund av hög personalomsättning, vilket delvis beror på att erfaren personal rekryteras av den privata sektorn, är det svårt att bedöma kompetensen hos de anställda. En del användbar sakkunskap finns att tillgå. De kommer ändå att bli nödvändigt att höja och förbättra personalens kompetens över lag och i detta ingår utbildningsåtgärder och högre löner. Jordbruk: De krav som ställs på förvaltningen på jordbruksområdet rör främst veterinärmedicinsk och fytosanitär kontroll, skyddet av folkhälsan och fri rörlighet för jordbruksprodukter. Vidare måste förmågan finnas att förvalta den gemensamma jordbrukspolitikens instrument och bestämmelser. I detta ingår ekonomistyrning och officiell statistik av hög standard. Dessa spörsmål behandlas i kapitel 3. 4 ("Jordbruk") och, vad beträffar allmänna normer på statistikområdet, i kapitel 3. 3 ("Statistik"). Beträffande den administrativa kapaciteten inom veterinärmedicinsk och fytosanitär kontroll krävs det i Slovenien ett flertal förbättringar, bland annat av resurserna och yrkeserfarenheten vid gränsövergångar och veterinära laboratorier. Den samlade personalstyrkan om 93 anställda på jordbruksministeriet (6 i livsmedelssektorn) är mycket blygsam. Inspektionsmyndigheten för jordbruk, skog och jakt har 124 anställda och veterinära inspektionen 116. För förvaltning av den gemensamma jordbrukspolitiken är det nödvändigt med en förstärkning av den offentliga förvaltningens struktur. Det återstår viktiga förändringar att genomföra om Slovenien skall uppfylla EG:s krav på detta område måste. Transporter: Att tillämpa reglerna om EU:s inre marknad och om konkurrens, utveckla infrastrukturen och genomföra andra delar av gemenskapens regelverk på transportområdet är en utmaning för förvaltningen i nya medlemsstater. 101 Den ansvariga regeringsmyndigheten i Slovenien är transportministeriet (96 anställda). Det råder brist på kvalificerad personal. Avsaknaden av föreskrifter om offentliga företag inom transportsektorn skulle kunna utgöra ett problem för gemenskapens regelverk. Sysselsättning och sociala frågor: Ett viktigt administrativt krav enligt gemenskapens regelverk på detta område är tillräcklig inspektionskapacitet, särskilt när det gäller hälsa och säkerhet i arbetet. I Slovenien har yrkesinspektionen 74 anställda. Den behöver förstärkning av såväl personal som sakkunskap. Regionalpolitik och sammanhållning: De främsta krav som ställs på förvaltningen på detta område är att det finns lämpliga och effektiva administrativa organ på regional nivå. I synnerhet krävs en hög kompetensnivå och en hög grad av integritet för att hantera gemenskapens fondmedel. I Slovenien handhas regional utveckling av ministeriet för ekonomiska förbindelser och utveckling (59 anställda av vilka 2 är ansvariga för regional utveckling och 5 arbetar i regionalutvecklingsfonden). De administrativa rutinerna har precis börjat utvecklas på detta område. När det gäller finansiell kontroll är situationen inte tillfredsställande (se nedan om "Finansiell kontroll"). En effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk på detta område kommer att kräva betydande insatser för skapande av lämpliga institutionella, administrativa och finansiella ramar. Miljö: EU:s miljöpolitik innebär att miljöskyddsfrågorna skall beaktas inom alla EU:s politikområden och detta gör att de krav som ställs på förvaltningen kan bli mycket omfattande och gälla många organ som annars inte förknippas med miljöfrågor. Huvudansvaret ligger emellertid hos miljöministerierna och myndigheter som sorterar under dem. I Slovenien har miljöministeriet 1 200 anställda. Övervakningen sköts av ministeriet och myndigheterna i de olika sektorerna medan genomförandet sköts av den nationella inspektionen (28 inspektörer). Denna ordning är fortfarande otillräcklig eftersom enbart 40 % av tjänsterna på inspektionen är tillsatta. Effektiv tillämpning av gemenskapens regelverk på detta område kommer att kräva utbildning i inspektion och förfaranden för genomförande. Dessutom behöver de olika aktörernas respektive behörighetsområden klargöras. Konsumentskydd: På detta område kräver en effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk att det övergripande ansvaret läggs på ett särskilt statligt organ som kan utarbeta, och konsumentskyddslagstiftningen. konsumentpolitiken genomföra verkställa och som I Slovenien delar ministeriet för ekonomiska förbindelser och utveckling ansvaret för konsumentfrågor med ett delvis fristående kontor för konsumentskydd. Det finns 3 anställda icke-statliga konsumentorganisationernas ställning är redan stark och oberoende konsumentrörelser har utvecklats. Det råder fortfarande en viss förvirring vad gäller konsumentpolitikens omfattning och inriktning. Detta är en av förklaringarna till att det har varit svårt att genomföra konsumentlagstiftningen i praktiken. Andra orsaker måste emellertid också konsumentskydd. arbetar med De 102 uppmärksammas, såsom bristen på experter, organisatoriska brister och rättsväsendets bristande insikter om konsumentfrågor. Rättsliga och inrikes frågor: Justitie- och inrikesministerierna har ansvaret för rättsliga och inrikes frågor. Myndigheterna måste vara i stånd att ta itu med frågor om asyl och invandring, gränsövervakning, polissamarbete och rättsligt samarbete. Det finns ett övergripande behov av välutbildad personal i tillräckligt antal med hög grad av integritet. i Slovenien har inrikesministerierna tillräckliga personalresurser. Justitie- och Kapaciteten att behandla asyl- och invandringsärenden är ännu inte säkerställd eftersom en ny asyllag - i linje med EU:s krav - fortfarande håller på att utarbetas och det för närvarande bara har inlämnats ett fåtal asylansökningar. Gränsövervakningen är adekvat. Specialiserade polisstyrkor har byggts upp för att bekämpa organiserad brottslighet och de är i allmänhet effektiva. Inom rättsväsendet saknas erfarenhet och det rättsliga systemet är ineffektivt. Det rättsliga samarbetet är för närvarande begränsat men håller på att förbättras. För en effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk på detta område kommer det att krävas att ytterligare satsningar görs på rättsväsendet (särskilt rörande personella resurser och utbildning i EG-lagstiftning). Tull: För att tillämpa gemenskapens regelverk på detta område krävs tillräcklig infrastruktur och utrustning, bl. a. datorisering och resurser att företa utredningar. Vidare måste en effektiv tullmyndighet skapas med ett tillräckligt antal kvalificerade och motiverade tjänstemän med hög grad av integritet. Tull förvaltningen i Slovenien har 2 200 anställda. På grund av den höga personalomsättningen är det svårt att bedöma myndighetens effektivitet och därmed också om antalet anställda är tillräckligt. En del positiva tendenser kan emellertid konstateras. Finansiell kontroll: För att skydda gemenskapens finansiella intressen krävs att enheter för bedrägeribekämpning inrättas, att specialistkompetens utvecklas genom utbildning (utredare, åklagare, domare) och att särskilda samarbetsformer förstärks. För att genomföra gemenskapens politik, i synnerhet för jordbruket och strukturfonderna, krävs effektiva förvaltnings- och kontrollsystem för offentliga utgifter och bestämmelser om bedrägeribekämpning. På det administrativa planet är det viktigt att klart skilja mellan extern och intern kontroll. Polisen och rättsväsendet måste ha förmåga att handskas med komplicerad gränsöverskridande ekonomisk brottslighet (inklusive bedrägerier, korruption och tvättning av pengar) som kan beröra gemenskapens finansiella intressen. I Slovenien finns ingen central myndighet med ansvar för bedrägeribekämpning. Riksrevisionsbyrån är ännu inte i stånd att fullt utföra sin revisionsverksamhet. Finansministeriet har bara 5 anställda på avdelningen för budgetinspektion. En effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk på detta område kommer att kräva avsevärda insatser som stärker de institutionella strukturerna. 4. 3 Allmän bedömning Med omfattande reforminsatser kan det tänkas att de nödvändiga administrativa strukturerna för en effektiv förvaltning av gemenskapens regelverk finns tillgängliga i Slovenien på medellång sikt. 103 Om nödvändiga åtgärder vidtas kan Sloveniens rättsväsende på medellång sikt vara i stånd att effektivt tillämpa gemenskapens lagstiftning. 104 C. SAMMANFATTNING OCH SLUTSATS Slovenien lämnade in sin ansökan om anslutning till Europeiska unionen den 10 juni 1996. Ansökan är en del av det historiska skeende som markerar slutet på Europas delning och utgör ett tecken på demokratins förankring i landet. I enlighet med artikel O i Fördraget har kommissionen på rådets begäran utarbetat ett yttrande över Sloveniens ansökan om anslutning. Slovenien har ännu inte ratificerat Europaavtalet som undertecknades den 10 juni 1996. Den nationella författningen måste först ändras så sätt att de restriktioner om i Europeiska unionens egendomsrätt som alltjämt medlemsstater tas bort. Sloveniens förberedelser inför anslutningen grundar sig därför på det interimsavtal som trädde i kraft den 1 januari 1997. Regeringen har vidare upprättat de nationella samordningsstrukturer som behövs för att genomföra den europeiska integrationspolitiken. tillämpas på medborgarna Regeringen har särskilt vinnlagt sig om att skapa de institutionella strukturer som krävs för att genomföra bestämmelserna i vitboken från maj 1995 om den inre marknaden, vilket är en mycket viktig del av strategin inför anslutningen. Regeringen beslutade i maj 1996 om ett treårigt program för att införliva dessa bestämmelser och planerar att fastställa en helhetsstrategi för dessa frågor före utgången av 1997. Ansökan om anslutning har utvärderats med ledning av de kriterier som fastställdes vid Europeiska rådets möte i Köpenhamn i juni 1993. Enligt slutsatserna från detta möte kan de kandidatländer i Öst- och Centraleuropa som så önskar bli medlemmar i Europeiska unionen om de uppfyller följande krav: - Kandidatlandet har uppnått en institutionell stabilitet som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter och respekt för och skydd av minoriteter. - Det finns en fungerande marknadsekonomi samt förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen. - Landet kan påta sig de skyldigheter som följer med ett medlemskap och ansluta sig till målen för den politiska, ekonomiska och monetära unionen. Bedömningen avseende dessa tre grupper av kriterier - politiska kriterier, ekonomiska kriterier och kriterier rörande förmågan att tillägna sig gemenskapens regelverk - beror även av bedömningen av förvaltningens och rättsväsendets förmåga att genomföra demokratiska och marknadsekonomiska principer liksom deras förmåga att i praktiken tillämpa och upprätthålla respekten för gemenskapens regelverk. Den metod som följts består i en mot framtiden syftande analys på medellång sikt av läget i varje kandidatland med beaktande av framsteg som gjorts och de reformer som redan inletts. Beträffande de politiska villkoren har kommissionen i sin bedömning inte 105 stannat vid en formell redogörelse för institutionerna, utan gjort en bedömning av hur demokratin verkligen fungerar. 1) Politiska kriterier Institutionerna i Slovenien fungerar på normalt och stabilt sätt och vinnlägger sig om att respektera gränserna för sina befogenheter och om att samarbeta med varandra. Valen 1992 och 1996 var fria och rättvisa. Oppositionen tar på normalt vis del i institutionernas arbete. I övrigt finns inga större problem rörande respekten för grundläggande rättigheter i landet. Vissa förbättringar av rättsväsendets funktion och bestämmelserna om restitution av egendom till de tidigare ägare som franhändes denna under kommunistregimen är fortfarande nödvändiga. Kampen mot korruptionen bör också bli mera effektiva. Slovenien uppvisar sålunda de kännetecken som utmärker en demokrati med stabila institutioner som garanterar de rättsstatliga principerna, de mänskliga rättigheterna och respekten för och skyddet av minoriteter. 2) Ekonomiska kriterier Efter en nedgång i BNP ökade tillväxttakten i Slovenien från 1993 (+5,3 % år 1994, +3,9 % år 1995 och 3,1 % år 1996). Detta skedde samtidigt som det rådde balans i de offentliga finanserna och i utrikeshandeln och inflationen minskade (9,1 % år 1996). Slovenien har 2 miljoner invånare och BNP per invånare motsvarar 59 % av genomsnittet i Europeiska unionen. Jordbrukssektorn sysselsätter närmare 7 % av den aktiva befolkningen (5 % av förädlingsvärdet). Handeln med Europeiska unionen har utvecklats betydligt sedan 1991 och den motsvarar idag 65 % av Sloveniens utrikeshandel. Sloveniens läge vad avser de ekonomiska kriterier som ställdes upp av Europeiska rådet i Köpenhamn är följande: Slovenien kan betraktas som en hållbar marknadsekonomi. Stora framsteg har gjorts vad beträffar liberalisering och privatisering och landet har lyckats stabilisera sin ekonomi. Inom vissa sektorer råder dock brist på konkurrens, framför allt inom den finansiella sektorn. Vissa förbättringar behövs fortfarande för att marknadsmekanismerna skall fungera och de nödvändiga reformerna av skattesystemet och av det sociala systemet är ännu inte slutförda. Slovenien torde på medellång sikt ha förmåga att hantera konkurrens och marknadskrafter inom unionen, om man lättar på de strikta bestämmelserna på det ekonomiska området. Landet har en diversifierad export, kvalificerad och välutbildad arbetskraft och infrastrukturen är relativt väl utbyggd. Omstruktureringen av företagen har emellertid gått långsamt på grund av den karaktär av samförstånd som präglar mekanismerna för beslutsfattande i ekonomiska frågor och på grund av att arbetstagarna och företagsledarna stimuleras att upprätthålla status quo. En förbättring av konkurrensen har hindrats av de snabba löneökningarna som i sin tur har följts av dålig produktivitetstillväxt. Dessa strukturella problem, vilka bör åtgärdas, återspeglas i den låga nivån för utländska direktinvesteringar. 3) Förmåga att fullgöra de skyldigheter som följer med anslutningen 106 Övertagande av gemenskapens regelverk har bedömts med ledning av flera faktorer: - Europaavtalet som innehåller bestämmelser om i synnerhet etableringsrätt, nationell behandling, fri handel, intellektuell äganderätt och offentlig upphandling. - Genomförandet av de i vitboken uppräknade åtgärder som är väsentliga för upprättandet av den inre marknaden. - Stegvis införlivande av övriga delar av gemenskapens regelverk. Slovenien, som ännu inte har ratificerat Europaavtalet, har gjort vissa framsteg i tillämpningen av motsvarande bestämmelser i tillfredsställande takt införlivandet av de förordningar och direktiv som anges i vitboken. interimsavtalet och genomför i Den rättsliga grunden har i stort sett införts när det gäller samtliga områden med anknytning till den inre marknaden, särskilt vad beträffar företagens redovisning, ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer och intellektuell äganderätt. De flesta av bestämmelserna har, enligt den bedömning som har gjorts av de slovenska myndigheterna, helt eller delvis införlivats med den nationella lagstiftningen. Slovenien ta över bör vidta ytterligare åtgärder på gemenskapslagstiftningen. lagstiftningsområdet för att helt Trots de ansträngningar som gjorts måste framstegen beträffande införlivandet av de rättsakter som antagits ytterligare kompletteras med konkreta genomförandeåtgärder samt med inrättandet av en effektiv administrativ infrastruktur. Stora insatser behövs fortfarande på de områden som berör den offentliga sektorn, konkurrensen, försäkringar, fri rörlighet för kapital, produktöverensstämmelse och standardisering. Införandet av moms är en högst angelägen fråga. Införande och tillämpning av dessa bestämmelser måste anses utgöra en integrerad del av strategin inför Sloveniens anslutning, en strategi som bör omfatta mer än primärrätten och även inbegripa tekniska standarder. Om Slovenien aktivt fortsätter sina förberedelser inför anslutningen borde landet utan några särskilda svårigheter på medellång sikt kunna tillämpa övriga delar av gemenskapens regelverk, och särskilt på följande områden: utbildning, ungdomsfrågor och yrkesutbildning, teknisk forskning och utveckling, konsumentskydd, utrikeshandel, utvecklingssamarbete samt tullkontroll. Med tanke på den nivå som de flesta av de slovenska industrierna idag befinner sig på och de prognoser för konkurrens som gäller är det sannolikt att landet kommer att kunna stå emot konkurrenstrycket och marknadskrafterna på medellång sikt. Vissa problem kan dock komma att uppstå på grund av en viss rigiditet på arbetsmarknaden och situationen för de sektorer och företag som ännu inte har omstrukturerats. Beträffande miljön behövs mycket omfattande ansträngningar, inbegripet stora investeringar och en förstärkning av förvaltningens förmåga att effektivt tillämpa lagstiftningen. Ett fullständigt övertagande av gemenskapens regelverk kan förutses först på lång, eller rent av mycket lång, sikt och kommer att nödvändiggöra ökade offentliga utgifter. Slovenien har redan gjort anmärkningsvärda framsteg beträffande övertagandet av gemenskapens regelverk på transportområdet och inga svårigheter väntas inom transportsektorn om insatserna för varutransporter på landsväg och inom järnvägssektorn 107 fortsätter. Slovenien har åtagit sig att göra de investeringar som är nödvändiga för att fullborda upprättandet av de transeuropeiska transportnäten (TEN) så att en väl fungerande inre marknad garanteras. Landet torde även ha förmåga att på medellång sikt tillägna sig gemenskapens regelverk avseende sysselsättning och sociala frågor. Ytterligare ansträngningar måste dock göras beträffande skydd av löntagarna och arbetstagarnas trygghet och hälsa på arbetsplatsen. Slovenien bör också garantera de tjänster som ansvarar för arbetsplatsinspektion oavhängighet. Slovenien har vad regionalpolitiken och sammanhållningspolitiken beträffar antagit en utvecklingsstrategi som bör göra det möjligt för landet att på medellång sikt genomföra gemenskapens lagstiftning och utnyttja strukturfonderna. Landet måste emellertid först avsevärt förbättra sina instrument för finansiell kontroll. På jordbruksområdet torde, på medellång sikt, anslutningen inte innebära några större problem för Slovenien såvitt gäller ett lämpligt genomförande av den gemensamma jordbrukspolitiken under förutsättning att framsteg görs beträffande de veterinära och fytosanitära områdena, beträffande förstärkning av de strukturer som kan komma att tillämpa den gemensamma jordbrukspolitiken samt rörande en omstrukturering av jordbrukets livsmedelssektor och en starkare politik för landsbygdutveckling. På energiområdet måste ytterligare ansträngningar göras rörande monopolens sätt att fungera, fastställande av priser, tillträdet till energinäten och statens ingrepp inom sektorerna för fasta bränslen. Slovenien äger tillsammans med Kroatien en kärnkraftsanläggning i Krsko vid vilken närmare 20 % av landets elkraft produceras. Anläggningen är uppförd enligt västerländsk teknik. Det är också nödvändigt att finna en lösning på problemet med landets radioaktiva avfall. Mot bakgrund av bedömningen av samtliga berörda områden förefaller Slovenien ha förmåga att på medellång sikt tillägna sig och genomföra de åtgärder som fordras för att kunna avskaffa kontrollerna vid de inre gränserna och att flytta dessa kontroller till unionens yttre gräns. Slovenien torde även ha förmåga att, när så blir aktuellt, delta i den tredje etapper i den ekonomiska och monetära unionen vilken förutsätter en samordning av den ekonomiska politiken och en fullständig liberalisering av kapitalrörelserna. Det är dock för tidigt för att bedöma huruvida landet vid tidpunkten för anslutningen kommer att vara kapabelt att ingå i euroområdet. Sloveniens förmåga att uppfylla konvergenskriterierna beror på hur väl de pågående strukturförändringarna lyckas och utgör under inga omständigheter ett villkor för anslutning. Landet torde också inom de närmaste åren kunna tillägna sig gemenskapens regelverk beträffande rättsliga och inrikes frågor, men särskild uppmärksamhet bör dock ägnas åt frågan om hur rättsväsendet fungerar och hur de asylsökande behandlas särskilt bör beaktas liksom kampen mot den organiserade brottsligheten. Slovenien torde utan svårighet kunna anpassa sig till de skyldigheter som följer av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. 108 Slovenien har för övrigt sedan 1991 förstärkt förbindelserna med sina grannländer och med dessa ingått fördrag om vänskap och gott grannelag Det är dock viktigt att framhålla att en tvist om havsgränsen fortfarande råder mellan Slovenien och Kroatien. 4) Förvaltningens och rättsväsendets förmåga Om Slovenien fortsätter de reformer som inletts inom förvaltningen är det möjligt att de strukturer som fordras för att på ett effektivt sätt tillämpa gemenskapens regelverk kan inrättas på medellång sikt. Rättsväsendets förmåga att garantera en enhetlig tillämpning av gemenskapsrätten är av stor betydelse, särskilt för genomförandet av den inre marknaden. Om Slovenien antar de bestämmelser som är nödvändiga torde rättsväsendet på medellång sikt kunna tillämpa gemenskapens regelverk. Sammanfattning Efter genomförd bedömning har kommissionen kommit till följande slutsatser: - Slovenien uppvisar de kännetecken som utmärker en demokrati med stabila institutioner som garanterar de rättsstatliga principerna, de mänskliga rättigheterna samt respekten för och skyddet av minoriteter. - Slovenien kan betraktas som en hållbar marknadsekonomi och torde ha förmåga att på medellång sikt klara konkurrenstrycket och marknadskrafterna inom unionen. - Slovenien bor fortsätta sina ansträngningar för att kunna införliva gemenskapens regelverk, särskilt beträffande den inre marknaden, på medellång sikt. Stora framsteg bör dessutom göras i investeringshänseende när det gäller miljö, sysselsättning och sociala frågor samt energi. Reformer på förvaltningsområdet är på det hela taget oumbärliga om landet skall få de strukturer som är nödvändiga för att tillämpna EU:s regelverk och för att denna fullt ut skall kunna respekteras. ljuset I dessa anslutningsförhandligar inleds med Slovenien. överväganden, av rekommenderar Kommissionen att Den förstärkta strategin inför anslutningen kommer att hjälpa Slovenien att snabbare förbereda sig inför de krav som är förknippade med medlemskapet genom att landet vinnlägger sig om att åtgärda de svaga punkter som fastställs i yttrandet. Kommissionen kommer senast vid utgången av 1998 att lägga fram en rapport om de framsteg som Slovenien gjort. 109 Bilagor Parlamentets sammansättning RESULTATET AV DE SENASTE PARLAMENTSVALEN (november 1996) Politiskt parti Förkortning Antal mandat Liberaldemokratiska partiet Folkpartiet Socialdemokraterna Kristdemokraterna Förenade listan av socialdemokrater Pensionärspartiet Nationalistpartiet Övriga LDS SLS SDS SKD ZLSD DeSUS SNS 25 19 16 10 9 5 4 + 2 ledamöter valda av de italienska och ungerska grupperna av befolkningen 110 Single Market: White Paper measures >()-()(>-97 SI This table is based on information provided by the Slovenian authorities and confirmed by them as correct as at the end of June 1997. It does not indicate the Commission's agreement with their analysis. The table includes directives and regulations cited in the White Paper which total 899 These have been listed in accordance with the categorization used in the White Paper and in relation to the policy areas covered. The table shows the number of measures for which Slovenian authorities have notified the existence of adopted legislation having some degree of compatibility with the corresponding White Paper measures. White Paper chapters Direc tives Regul ations Total 1. Free Movement of Capital slovcnia 2. FM and Safety of Industrial Products 3. Competition 4. Social policy and action 5. AgricuIture 6. Transport 7. Audiovisual 8. Environment 9. Telecommunication lO. Direct Taxation 11. Free movement of goods RPublic Procurement 13. Financial services 14. Protection of personal data 15. Company Law 16. Accountancy 17. Civil law 18. Mutual rec. of prof. Qual. 19. 1ntellectual property 20. Energy 21. Customs law 22. 1ndirect Taxation 23. Consumer Protection Total Number of White Paper measures slovema Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures siovema Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures sloven,a Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures siovenia Number of While Paper measures slovenia Number of White Paper measures siovenia Number of White Paper measures siovenia Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures slovenia Number of White Paper measures sloven,a Number of White Paper measures slovena Number of White Paper measures slovema Number of While Paper measures slovcma Number of White Paper measures slovcma Number of White Paper measures slovema Number of White Paper measures slovema Number of White Paper measures Stage I 2 3 18 56 0 3 9 12 67 93 17 19 1 1 21 31 3 9 2 2 0 0 0 5 7 13 0 0 1 2 3 3 0 1 2 2 5 5 5 10 0 2 0 15 2 8 165 295 Stage II/HI 1 l 40 104 0 0 2 15 22 46 11 15 0 0 0 7 0 7 1 2 0 0 0 1 0 8 1 2 3 3 2 2 0 1 16 16 3 3 0 2 0 1 0 54 0 3 102 293 Stage 1 0 0 0 4 0 1 0 0 15 62 7 8 0 0 3 7 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 3 5 14 0 0 0 0 30 99 Stage 11/111 0 0 0 1 0 0 2 2 0 2 8 13 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 1 i 0 0 0 0 0 0 2 3 0 0 105 1X4 0 6 0 0 118 212 3 4 58 165 0 4 13 29 104 203 43 55 1 1 24 45 3 16 3 4 0 0 0 6 7 21 1 2 5 6 5 5 0 2 18 18 10 11 5 15 110 201 0 75 2 n 415 899 Source: TAIEX Statistiska uppgifter statistikkontor Om inget annat uttryckligt anges, har de uppgifter som finns i denna bilaga insamlats av (STATISTICNI URAD REPUBLIKE Republiken Sloveniens SLOVENIJE) med vilket Eurostat och medlemsstaternas statistikorgan har samarbetat sedan flera år tillbaka inom ramen för Phare-programmet. Inom ramen för detta samarbete har man regelbundet insamlat och spridit data för att göra det möjligt att tillämpa EU:s regler och praxis för statistik. Uppgifterna nedan har i så stor utsträckning som möjligt sammanställts enligt EU:s definitioner och standarder, vilka i några fall skiljer sig från nationell praxis. Detta kan ibland ge upphov till skillnader mellan de uppgifter som anges här och de som anges på andra ställen i yttrandet, vilka i allmänhet grundas på de individuella kandidatländernas uppdaterade svar på den enkät de fick i april 1996. Att EU:s regler för statistik tillämpats fullt ut på detta material kan dock inte garanteras, i synnerhet inte för de uppgifter som inte levererats via Eurostat utan direkt av de berörda länderna. I görligaste mån har metodologiska anmärkningar som beskriver statistikens innehåll och exakthet lämnats för de uppgifter som återfinns i denna bilaga. Uppgifterna bygger på information som fanns tillgänglig i maj 1997. BASDATA Totalyta Folkmängd (i slutet av perioden) - Totalt - Kvinnor - Män Folktäthet Stadsbefolkning Dödlighet Födelsetal Inkomst och BNP per capita -Genomsnittlig lön per anställd -BNP per capita Produktionens struktur: Bruttoförädlingsvärde per bransch -jordbruk -industri -bygg- och anläggningsverksamhet -tjänster 709 6844 5. 5 36. 9 4. 8 52. 8 112 1990 1992 1993 1994 1995 1000 hektar 2025 2025 2025 2025 i 1000-tal per 1 Icm2 i % av den totala befolkningen 1989 1990 1022. 9 967. 1 98 50. 1 50. 1 per 1000 av befolkningen 9. 7 10. 0 10. 0 9. 9 ecu 9. 7 9. 8 i % av totalt bruttoförädlingsvärde 9 5 9. 5 731 7236 5 32. 1 5 57. 9 share of branch GVA in 1990 share of branch GVA in 1995 • 0. 0 • 0. 0 i 52. X 3 6. 9 g -agriculture j m -industry rj -construction jp -services !• -Others 157. 9 g -agriculture ig -industry • -construction H) -services B - Others share of branch GVA in 1990 = Bruttoförädlingsvärde per bransch 1990 - agriculture = Jordbruk - industry = Industri - construction = Bygg- och anläggningsverksamhet - services = Tjänster - others = Övriga share of branch GVA in 1995 = Bruttoförädlingsvärde per bransch 1995 - agriculture = Jordbruk - industry = Industri - construction = Bygg- och anläggningsvcrksamhct - services - others : Övriga ; Tjänster 113 NATIONALRÄKENSKAPER 1990 1991 1992 1993 1994 1995 i miljoner i nationell valuta Bruttonationalprodukt (löpande priser) 196762 349408 1017965 1435095 1845831 2202021 i miljarder ecu Bruttonationalprodukt (löpande priser) 10. 2 9. 6 10. 8 12. 0 14. 2 Bruttonationalprodukt Bruttonationalprodukt Konsumtionsutgifter -hushållens och hushållens ideella organisationer -offentliga sektorn Fasta bruttoinvesteringar Export av varor och tjänster Import av varor och tjänster Konsumtionsutgifter -hushållens och hushållens ideella organisationer -offentliga sektorn Fasta bruttoinvesteringar Export av varor och tjänster Import av varor och tjänster 70. 6 53. 2 17. 4 18. 8 90. 8 78. 5 i köpkraftsstandard per capita procentuell förändring gentemot föregående år 8557. 4 9354. 2 10111. 8 -8. 9 -8. 4 -11. 0 -1. 7 -11. 5 -20. 1 -22. 4 73. 8 54. 8 19. 0 20. 6 83. 5 74. 2 -5. 5 -3. 1 -3. 6 5. 3 -13. 9 -23. 5 -22. 9 i % «v KNP 75. 5 55. 1 20. 3 18. 4 63. 1 56. 2 2. 8 11. 4 13. 6 5. 3 11. 9 0. 6 17. 6 79. 6 58. 5 21. 1 18. 7 58. 8 57. 7 5. 3 4. 0 4. 6 2. 1 12. 6 10. 5 10. 7 77. 3 57. 0 20. 1 19. 6 59. 1 56. 5 3. 9 5. 9 7. 0 2. 5 20. 8 0. 7 11. 6 78. 1 57. 7 20. 4 21. 2 54. 7 55. 9 BNP (% förändring gentemot föregående år) 114 EKONOMISKA HUVUDINDIKATORER Inflationstakt (konsumentprisindex) 549. 7 117. 7 201. 3 32. 3 19. 8 12. 6 9. 7 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 procentuell förändring gentemot föregående ar Volymindex för industriproduktionen Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion Arbetslöshet (ILO metoden) - Totalt - under 25 år - 25 år eller äldre Bruttoutlandsskuld Betalningsbalans Export av varor -Import av varor -Handelsbalans - Tjänster, netto -Löner, netto -Bytesbalans -Kapitalbalans -Reserver previous year = 100 96. 5 i % av arbetskraften i miljarder U SD 106. 4 106. 4 102 103. 6 9 22. 2 7. 1 7. 4 18. 8 5. 6 101 7. 3 18. 8 5. 6 0. 028 0. 164 0. 902 1. 603 2. 97 4. 01 i miljoner U SD 6683 -5892 791 180 -91 926 -13 -633 6083 -6237 -154 375 -51 192 -91 -111 6830 -7168 -338 723 108 540 97 -642 8345 -9298 -953 725 147 -36 376 -220 8365 -9218 -853 786 89 46 552 -587 Inflationstakt: Procentuell förändring av det årliga genomsnittet under det föregående året - helhetsindex. Uppgifterna gäller för konsumentprisindex (den officiella inflationsindikatorn i Slovenien). Volymindex för industriproduktionen: Industriproduktion omfattar områdena utvinning av mineral, tillverkning samt el-, gas-, och vattenförsörjning (enl. NACE-klassifikationens avdelningar C, D och E). Index för industriproduktionen omfattar företag med 10 eller fler anställda, utom företag med följande verksamheter: förlagsverksamhet, gas-, värme- och vattenförsörjning. Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion: Inköpsprisemas glidande medelvärden under de tre senaste åren. Arbetslöshet (enligt ILO:s metod): - Den procentuella andelen arbetslösa av arbetskraften. Denna siffra har erhållits frän AKU (Eurostats arbetskraltsundersökning) med beaktande av följande ILO-definitioner och rekommendationer: Arbetskraften - arbetslösa personer och sysselsatta i enlighet med lLO:s definitioner nedan. Sysselsatta alla personer äldre än 15 år, som under referensperioden förvärvsarbetat minst en timme som anställda, egna företagare, medlemmar i kooperativ eller medhjälpande familjemedlemmar. Medlemmar i de väpnade styrkoma och kvinnor som har föräldraledighet omfattas. Arbetslösa alla personer äldre än 15 år, som för tillfället uppfyller ILO-definitionens alla tre villkor för att klassificeras som arbetslösa: (i) saknar arbete, (ii) aktivt söker arbete och (iii) kan påbörja ett arbete inom två veckor. 1 Slovenien omfattar AKU inte personer som genomför obligatorisk militärtjänst och personer som lever i kollektivhushåll. Permitterade arbetstagare och personer med föräldraledighet ingår i gruppen personer med arbete. Bruttoutlandsskuld: Skulden tas från OECD. s statistik över utlandsskulder. Betalningsbalans: Uppgifterna har hämtats från IMF:s databas. Deras jämförbarhet med motsvarande EU-statistik kan inte garanteras, men betalningsbalansen sammanställs i princip i överensstämmelse med IMF-standarder. Handelsbalansen i överensstämmelse med principerna för betalningsbalansen. Både export och import anges i fob-värden. Nettolöner omfattar direkta inkomster, finansiella och andra investeringsinkomster samt löner och kollektiva avgifter. Bytesbalans enligt definitionen Reserver: betyder förändringar i i IMF:s 5:e handbok, kapitaltransfereringar omfattas ej. reservtillgångar under året; (+) innebär en ökning, (-) innebär en minskning i reservtillgångarnas värde. 115 UTRIKESHANDEL Import och export (löpande priser) - Import - Export - Handelsbalans Volymindex för utrikeshandel - Import - Export 1992 1993 1994 i miljoner USD 1995 1996 7304 6828 -476 9492 8316 9397 8306 -1175 -1091 föregående år = 100 Fördelning av importen enligt SITC (löpande priser) % av den totala importen - (0+1 ) livsmedel och levande djur, dryckesvaror och tobak - 2 råvaror, icke ätbara - 3 mineraliska bränslen och smörjoljor - 4 animaliska och vegetabiliska oljor etc. - 5 kemikalier och närstående produkter - 6 bearbetade varor grupperade i huvudsak efter material - 7 maskiner och transportmedel - 8 diverse färdiga varor - varor som inte klassificerats på annat ställe Fördelning av importen enligt SITC (löpande priser) - (0+1 ) livsmedel och levande djur, dryckesvaror och tobak - 2 råvaror, icke ätbara - 3 mineraliska bränslen och smörjoljor - 4 animaliska och vegetabiliska oljor etc. - 5 kemikalier och närstående produkter - 6 bearbetade varor grupperade i huvudsak efter material - 7 maskiner och transportmedel - 8 diverse färdiga varor - varor som inte klassificerats på annat ställe Prisindex för utrikeshandel - Import - Export 8. 2 6. 5 7. 1 0. 4 12. 2 19. 4 31. 8 11 i % av den totala exporten 4. 8 1. 9 1. 1 0. 1 10. 3 27. 3 30. 3 24 7. 4 6. 5 6. 6 0. 4 12. 1 19. 8 33. 8 10. 6 3. 8 2. 1 1. 2 0. 1 10. 5 28. 5 31. 4 22. 2 7. 4 5. 1 7. 9 0. 4 11. 9 19. 7 33. 7 13. 7 4 1. 7 1 0. 10. 6 27. 4 33. 3 21. 9 föregående år = 100 102. 1 106. 7 116. 3 121. 4 Import och export (löpande priser) och fördelning av importen enligt SITC (löpande priser): Uppgifterna om handeln omfattar återexport, handel med tjänster och handelsutbyte med tullfria zoner samt handel med licenser, know-how och patent. Uppgifterna är baserade på specialhandelssystemet. Klassifikation av handeln: Slovenien började använda Kombinerade nomenklaturen 1996. Tidigare användes ett nationellt klassificeringssystem baserat på det harmoniserade systemet. Importer beräknas pä basis av C/Svärden och noteras den dag varan släpps ut på marknaden i landet. Exporter beräknas på basis av /oÄ-värden och noteras den dag varan passerar tullgränsen. Tullens statistik används för övervakning av utrikeshandeln. Vid omräkningen av den nationella valutan till US dollar har Eurostat av Internationella valutafondens genomsnittliga växelkurs för året. Prisindex för utrikeshandel: Indexen baserar på uppgifter om normal import och export utan någon bearbetning och utan uppgifter som tar hänsyn Ull länderna i f. d. Jugoslavien. 116 UTRIKESHANDEL Fördelning av importen efter huvudländer (löpande priser) i % av den totala importen 1992 1993 1994 1995 1996 l:a handelspartnern 2:a handelspartnern 3:e handelspartnern 4:e handelspartnern 5:e handelspartnern övriga Fördelning av exporten efter huvudländer (löpande priser) l:a handelspartnern 2:a handelspartnern 3:e handelspartnern 4:e handelspartnern 5:e handelspartnern övriga D I 25 D 23. 7 D 23. 2 D 21. 7 16. 2 I 17. 2 17 I 16. 9 HR 9. 1 A 10. 3 A 9. 7 F 8. 5 F 8. 4 F 8. 4 A 8 HR 6. 8 HR 6. 1 HR 33. 2 33. 6 35. 6 36. 5 i % av den totala exporten 29. 5 I) 30. 3 1) 30. 2 1) 30. 6 A F 1) 1 12. 4 1 13. 5 1 14. 6 HR 12. 1 HR 10. 8 HR 10. 7 HR F A 8. 7 F 8. 6 F 8. 2 F 5 A 5. 5 A 6. 4 A 32. 3 31. 3 29. 9 9. 8 8. 8 6. 2 13. 3 10. 3 7. 2 6. 6 31. 9 Fördelning av exporten efter huvudländer 1996 Structure of export by main partners in 1996 Fördelning av importen efter huvudländer 1996 Structure of Import by main partners in 1996 DL 21. 7% 36. 5% Österrike Tyskland Frankrike HR Kroatien Italien 117 SOCIALA INDIKATORER Folkmängd den 1 januari 1991 1992 1993 1994 1995 1999. 95 1998. 9 1994. 2 1989. 41 198') Folkmängden efter ålder den I januari 1995 i % av den totala befolkningen äOJ4 ål5_24 å25_44 å45_64 å65_ Levande födda Döda Spädbarnsdödlighet - Under 1 år - Dödfödda Giftermål Äktenskapsskillnader Äktenskapstal brutto Aktcnskapsskillnadstal brutto Naturlig folkökning INcttomigration Folkökning totalt Summerad fruktsamhet Spädbarnsdödlighet Dödfödda Återstående medellivslängd - Män - Kvinnor Återstående medellivslängd -Män - Kvinnor 18. 5 14. 7 32. 3 23. 4 12. 1 totalt antal 21583 19324 19982 19333 19793 20012 19463 19359 18980 18968 178 106 8173 1828 4. 08 0. 91 1. 13 -1. 55 -0. 42 1. 46 8. 25 4. 89 69. 54 77. 38 177 110 9119 1966 134 93 9022 1962 per 1000 av befolkningen 4. 57 0. 98 0. 33 -0. 2 0. 12 1. 34 8. 86 5. 47 4. 59 1 -0. 1 0. 71 0. 61 1. 31 6. 77 4. 68 vid födseln 69. 45 77. 25 69. 4 77. 29 vid 65 års ålder 126 105 8313 1923 4. 18 0. 97 0. 05 0. 45 0. 5 1. 32 6. 47 5. 37 69. 6 77. 4 13. 3 16. 8 4. 2 0. 8 5. 5 118 ARBETSMARKNADEN Förvärvsarbetsfrekvens (ILO:s metod) Genomsnittlig sysselsättning Arbetslöshet inom olika åldersklasser (ILO:s metod) - totalt - under 25 år - 25 år eller äldre Öppet arbetslösa (i slutet av perioden) 1993 | 1994 | i % av befolkningen äldre än 15 år 1995 | 1996 58. 7 57. 6 57. 6 i 1 000-tal 851 i % av arbetskraften 9 22. 2 7. 1 882 7. 4 18. 8 5. 6 i % av den förvärvsarbetande befolkningen 14. 2 14. 5 878 7. 3 18. 8 5. 6 14. 4 Index över genomsnittlig betald sysselsättning enligt NACE-klasscr 1993 1994 1995 1996 Föregående år UK) - Jordbruk jakt, skogsbruk och fiske - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning - Bygg- och anläggningsarbeten - Transport, magasinering och kommunikation Index över nominella månadslöner enligt NACE-klasser - Jordbruk, jakt, skogsbruk och fiske - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning - Bygg- och anläggningsarbeten - Transport, magasinering och kommunikation Index över månadslöner - nominella - reala 83. 3 118. 3 95 79. 7 101. 7 92. 2 90. 1 95. 2 106. 5 144. 9 94. 3 97. 2 100. 1 115. 1 95. 2 95 103. 7 98. 2 125. 4 103. 6 118. 4 104. 3 115. 3 104. 9 119 Förvärvsfrekvens (ILO:s metod): - Procentuell andel av arbetskraften i den totala befolkningen över 15 år. Denna siffra har erhållits lian AKU (Eurostats arbetskraftssundersökning) med beaktande av följande ILO-definitioncr och rekommendationer: Arbetskraften - arbetslösa personer och sysselsatta i enlighet med ILO. s definitioner nedan. Sysselsatta alla personer äldre än 15 år, som under referensperioden förvärvsarbetat minst en timme som anställda, egna företagare, medlemmar i kooperativ eller medhjälpande familjemedlemmar. Medlemmar i de väpnade styrkonia och kvinnor som har föräldraledighet omfattas. Arbetslösa alla personer äldre än 15 år, som för tillfället uppfyller 11,0-delinitionens alla tre villkor för alt klassificeras som arbetslösa: (i) saknar arbete, (ii) aktivt söker arbete och (iii) kan påbörja ett arbete inom två veckor. 1 Slovenien omfattar AKU inte personer som genomför obligatorisk militärtjänst och personer som lever i kollektivhushåll (s. k. institutionsboende). Arbetslöshet (enligt ILO:s metod): - Den procentuella andelen arbetslösa av arbetskraften. Denna siffra har erhållits från LFSS (Eurostats arbetsmarknadsundersökning) under beaktande av följande ILO-definitioner och rekommendationer (se ILO- definitionerna ovan). I Slovenien omfattar AKU inte personer som genomför obligatorisk militärtjänst och personer som lever i kollektivhushåll. Permitterade arbetstagare och personer med föräldraledighet ingår i gruppen personer med arbete. Genomsnittlig sysselsättning och index över genomsnittlig betald sysselsättning enligt NACE-klasser: Uppgifterna för företagssektorn omfattar verksamheter och andra organisationer (privata företag omfattas endast om de har 3 eller fler betalda anställda). Denna uppgift kommer från arbetskraftsundersökningarna. Uppgifterna från AKU jämställs därför med årliga uppgifter. Uppgifterna omfattar alla organisationer som finansieras eller subventioneras via den offentliga sektoms budget samt personer som har ett andra arbete. Medlemmar av de väpnade styrkoma, lärlingar samt anställda som har föräldraledighet eller förlängd föräldraledighet omfattas inte. Öppet arbetslösa (i slutet av perioden): Öppet arbetslösa i procent - procentuell andel arbetslösa av den aktiva befolkningen inom den civila sektorn, baserat pä arbetskraftsundcrsökningen (AKU). Uppgifterna om öppet arbetslösa baseras på de månadsvisa uppgifterna frän den statliga arbetsförmedlingen. Index över månadslöner: Indexen för de reala månadslönerna härleds frän indexet lör de nominella érn/tolönerna dividerade med index for levnadskostnaderna. Uppgifterna för företagssektorn omfattar verksamheter och andra organisationer (privata företag omfattas endast om de har 3 eller fler betalda anställda). De inkomster som fristående medarbetare och konsulter haft omfattas inte. Uppgifterna omfattar alla organisationer som finansieras eller subventioneras via den offentliga sektoms budget samt personer som har ett andra arbete. Medlemmar av de väpnade styrkoma, lärlingar samt anställda som har föräldraledighet eller förlängd föräldraledighet omfattas inte. 120 OFFENTLIGA FINANSER Statsbudgeten - Statsbudgetens konsoliderade inkomster - Bidrag - Statens konsoliderade utgifter -Offentliga sektorns konsoliderade utgifter - Statens konsoliderade underskott/överskott -Offentliga sektoms underskott/överskott 1990 1991 1992 1993 1994 1995 i miljarder i nationell valuta 606. 06 773. 54 933. 36 5. 28 -5. 04 -6. 46 42. 2 41. 9 42. 5 0. 4 -0. 3 -0. 3 Statsbudgeten i % av BNI' - Statens konsoliderade utgifter -Offentliga sektoms konsoliderade utgifter - Statens konsoliderade underskott/överskott -Offentliga sektoms underskott/överskott Statsbudgeten: Dessa uppgifter avser staten och offentlig sektorn och är samma uppgifter som publicerats i IMF:s Government Finance Statistics Yearbook (1996) (GFSY); inkluderade även i presentationen av landet i GFSY. Eftersom GFSY inte presenterar någon statistik för hela den offentliga sektorn, utan istället för enskilda delar av den, har de konsoliderade uppgifterna här erhållits genom en konsolidering av uppgifterna för staten och den offentliga sektorn med hänsyn till de transfereringar som registrerats. Trots att statistiken omfattar uppgifter för staten och offentliga sektorn enligt GFSY, kan det förekomma att uppgifterna inte är fullständiga om vissa statliga eller lokala enheter inte omfattats av statistiken. Ett mått på hur uttömmande uppgifterna är, kan erhållas genom att jämföra kommentaren över uppgifternas täckning för enskilda stater med den uppställning över statliga eller lokala enheter som tillhandahålls. Uppmärksammas bör, att det underskott/överskott som används här motsvarar inkomster och bidrag minus utgifter, och inte tar hänsyn till upplåning minus amorteringar (se även nedan). Den balansering av transfereringar mellan offentliga sektoms olika delar som gjorts i tabellerna är begränsad till löpande transfereringar och kapitaltransfereringar bestående av subventioner och kapitalsubventioner mellan olika delar av offentliga sektorn. Andra typer av transaktioner mellan den offentliga sektoms olika delar, t. ex. inbetalning av skatter och arbetsgivares kollektiva avgifter samt ömsesidiga inköp av varor och tjänster, klassas normalt inte som transfereringar inom offentliga sektorn. De har inte eliminerats vid konsolideringen. Huruvida avsaknaden av uppgifter angående löpande transfereringar och kapitalsubventioner beror på att sådana transfereringar ej förekommit, eller på att uppgifter om dem saknas är oklart. I samtliga fall har man, där informations saknas, utgått från att några transfereringar inte förekommit. fastställda bidrag löpande samt a. Offentliga utgifter består av den offentliga sektoms kontanta utgifter för konsumtions- och kapitalvaror och tjänster, räntebetalningar och löpande transfereringar och kapitaltransfereringar men undantar transaktioner som inte omfattar kontanta medel. b. Underskott/överskott motsvarar kontanta inkomster och kontanta bidrag minus kontanta utgifter. Detta sätt att beräkna underskott/överskott skiljer sig från det sätt som används i GFS där underskott/Överskott motsvarar kontanta inkomster och kontanta bidrag minus kontanta utgifter, minus pettputlåninK- A" man undantar nettoutlåningen (som enligt i GFS-mctoden består av transaktioner med finansiella tillgångar och skulder som har ett politiskt mål och inte ett likviditetsmål) medför att den mätning av underskott/överskott som presenteras här ligger närmare nationalräkenskapers koncept med nettoupplåning/nettoutlåning. En annan effekt av undantaget, är att intäkter från privatiseringar (klassificerade som återbetalningar enligt GFS-metoden) inte omfattas vid beräkningen av underskott/överskott i tabellerna (och därmed heller inte bidrar till att reducera underskottet). 121 FINANSIELLA SEKTORN Monetära aggregat - Monetära aggregat M1 - Kvasipengar 1990 1991 1992 1993 Miljarder (10*9) US dollar 1994 1995 1996 1. 35 4. 45 1. 62 5. 84 1. 66 6. 34 Summa reserver (exklusive guld, i slutet av perioden) Miljoner (10*6) US dollar Genomsnittlig ränta för kortfristiga lån - utlåning - inlåning Officiellt diskonto (i slutet av perioden) Växelkurs gentemot USD Periodens genomsnitt Vid periodens slut Växelkurs gentemot ECU Periodens genomsnitt Vid periodens slut 787. 8 1498. 98 1820. 79 2297. 36 % per år 49. 61 32. 65 1 USD =. SIT 39. 42 27. 89 16 24. 84 15. 32 10 19. 3 11. 19 10 27. 57 56. 69 81. 29 98. 7 113. 24 131. 84 128. 81 126. 46 118. 52 125. 99 135. 36 141. 48 1 ECU -. S1T 34. 164 105. 523 132. 604 153. 222 155. 025 76. 017 119. 516 147. 090 155. 551 165. 581 179. 213 177. 273 Monetära aggregat (i slutet av perioden): Pengar (Ml): Omfattar tidsbundcn inlåningsräkning och sedlar och mynt som innehas av andra än banker. Kvasipengar (KP) Omfattar tidsbundcn inlåning, sparande och inlåning av utländsk valuta. Vid omräkningen av den nationella valutan till US dollar har Eurostat använt sig av Internationella valutafondens växelkurser vid årets slut. Summa reserver (exklusive guld, i slutet av perioden): Statistiken angående officiella valutareserver har hämtats från IMF:s publikation International Financial Statistics (IFS) som ges ut månadsvis. Summa reserver (exklusive guld) har definierats som summan av centralbankens tillgångar i utländska valutor och andra (brutto-) fordringar på fysiska eller juridiska personer med hemvist i ett annat land. Denna definition undantar fordringar i utländska valutor på fysiska eller juridiska personer med hemvist inom landet. Enligt definitionen värderas officiella valutareserver enligt de marknadsmässiga växelkurser och priser som råder vid utgången av den aktuella perioden. Uppgifterna om "Summa reserver (exklusive guld)" som publiceras i IFS kan skilja sig från de uppgifter som de nationella myndigheterna publicerar. Faktorer som kan bidra till skillnader är värderingen av fondens reserver eller en annan behandling av fordringar i valutor som inte är konvertibla. Genomsnittlig ränta för kortfristiga lån: Uppgifterna har hämtats från IMF:s publikation International Financial Statistics (IFS) som ges ut månadsvis. Genonsnittlig ränta för kortfristiga in- och utlåning avser genomsnittet under en period. Utlåmngsrånta består i allmänhet av den genomsnittliga ränta som de banker som lämnar rapporter debiterar. Inlåningsränta avser genomsnittet av tidsbunden och icke tidsbunden inlåning eller genomsnittet för tidsbunden inlåning. Dessa uppgifter är inte alltid helt jämförbara mellan olika länder eftersom de representativa värdena från de rapporterande bankerna och vägningssystemen kan Växelkurs gentemot USD: Internationales". Internationella valutafondens växelkurser enligt publikationen: "Statistiques Financières 122 (förändringar INFLATION under 12 månader) Procentuell förändring av konsumentprisindex där den aktuella månaden jämförs med motsvarande månad under föregående år (t/t-12) jan feb mar apr maj jun jul aug sep okt nov dec 1993 1994 1995 1996 20. 6 19. 7 8. 3 19. 9 19. 5 8. 5 19. 7 18. 2 9. 6 21. 7 15. 2 11. 5 20. 6 15. 2 11. 0 21. 6 14. 0 10. 6 22. 3 12. 6 10. 8 22. 5 11. 4 10. 5 22. 0 20. 9 20. 4 19. 5 10. 8 9. 7 9. 4 10. 4 8. 9 9. 3 8. 9 9. 1 Inflation (%förändring gentemot föregående år) Inflation (% change of CP1) Jan =jan Mar = mar May = maj Jul = jul Sep = sep Nov = nov Inflation (förändringar under 12 månader): Inflationen (förändringen under 12 månader) är den procentuella förändringen av konsumentprisindex där den aktuella månaden jämförs med motsvarande månad under föregående år. Inflationen beräknas på nationellt kosumentprisindex och kan därför inte alltid jämföras mellan kandidatländerna och de länder som använt EU:s metod för djupt skuldsatta fattiga länder (olika metoder, principer och praxis vid beräkningen av konsumentprisindex). Inflationen (12 månaders förändring) är baserad på uppgifter från ILO. 123 INDUSTRI Fördelning av BNP efter näringsgren (NACE, löpande priser) - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning Volymindex för industriproduktion efter NACE-klass -Totalt - Utvinning av mineral -Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning 1993 1994 1995 1996 1. 2 29. 5 2. 7 i % av BNP 1. 3 29. 7 2. 8 föregående år = 100 106. 4 94. 9 106. 7 107. 8 1. 2 28. 1 2. 8 102 100. 9 102. 6 99. 7 101. 0 100. 4 101. 1 100. 8 Volymindex för industriproduktion efter NACE-klass 1993Q1 1993Q2 1993Q3 1993Q4 1994Q1 1994Q2 1994Q3 1994Q4 motsvarande period under foregående år = 100 - Totalt - Utvinning av mineral - Tillverkning - El-, gas-, och vattenförsörjning 1995Q1 1995Q2 1995Q3 1995Q4 1996Q1 1996Q2 1996Q3 1996Q4 motsvarande period under föregående år = 100 109. 6 104. 5 110. 5 107. 7 101. 6 97. 7 103. 3 84. 1 98. 8 109. 8 100. 6 115. 1 98. 3 93. 4 96. 6 95. 5 94. 9 86 96. 2 99. 3 99. 2 103. 5 98. 9 99 103. 4 119. 5 103 91. 5 107. 1 *)4. 6 106. 5 112 Fördelning av BNP efter näringsgren (NACE, löpande priser) Fördelning av BNP efter näringsgren (NACE) beräknas till marknadspriser. Volymindex för industriproduktion efter NACE-klass: Industriproduktion omfattar områdena utvinning av mineral, tillverkning samt el-, gas-, och vattenförsörjning (enl. NACE-klassifikationens avdelningar C, D och E). Index för industriproduktionen omfattar företag med 10 eller fler anställda, utom företag med följande verksamheter: förlagsverksamhet, gas-, värme- och vattenförsörjning. INFRASTRUKTUR Järnvägsnät Järnvägstransporter - godstrafik - passagerartrafik Antal telefonanslutningar Antal invånare per personbil 1993 1994 1995 i km perl 000 km2 i miljoner ton resp. personkilometer 59 566 590 595 i 1000 av befolkningen 310 2. 8 invånare 124 JORDBRUK Landareal efter markanvändningskategori - totalt - jordbruksmark - skog - åkermark - permanent betes- och ängsmark 1992 1993 1994 1995 1996 i 1000 hektar 2025 777 1071 245 560 2025 773 1071 245 558 2025 751 1094 234 501 2025 783 1098 230 2025 230 417 Jordbruksmark efter rättslig status i % av jordbruksmarken - statliga företag - kooperativ - övriga Andel av BNP - Jordbruk, jakt, skogsbruk och fiske (NACE A+B) Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion Huvudgrödor efter areal - Spannmål - därav vete - Potatis - Sockerbetor - Foderbetor Huvudgrödor efter avkastning - Spannmål - därav vete - Potatis - Sockerbetor - Foderbetor Försäljning eller förmedling av slaktdjur -svin - nötkreatur - fjäderfä 1992 1993 1994 1995 1996 i % av BNP 4. 3 4. 3 Föregående år = 100 96. 5 106. 4 103. 6 i 1000 hektar 119. 6 43. 7 29 3 6 110. 5 42 23 5 6 i lOOkg/hcklar 38 38. 4 127 379 190. 5 51 43. 3 174 452 319. 3 107 42 24 6 6 50. 3 42. 3 190 432 313. 1 117. 5 42. 6 30 3 6 36. 2 41. 9 122 306 171. 8 107 40. 8 22 6 4 39. 4 204 485 1992 1993 1994 1995 1996 i 1000 ton levande vikt 39. 2 30. 8 58. 5 41. 6 35. 2 64. 5 43. 8 37. 8 63. 8 Husdjursavel (i slutet av perioden) Antal per 1000 ha jordbruksmark - nötkreatur - därav kor - I2r - svin - därav suggor 603 262 23 627 268 35 Antal per 1000 ha åkermark 2440 2530 Andel av BNP: Fördelning av BNP efter näringsgren (NACE) beräknas till marknadspriser. Volymindex för jordbrukets bruttoproduktion: Inköpsprisemas glidande medelvärden under de tre senaste åren. 125 Slovenia 1995 Legend: A/ Country boundary A/ Region boundary COUNTRY NAME REGION NAME CITYNAMË Selected major settlements: (1 000 inhabitants) o • • • 200-250 250 - 500 500 - 1 000 >1000 General information about the country: Age groups (in years): c = m <15 15- 65 >65 Living standard (in 1993): ECU 5 455 (GOP par capita) Area: 20 256 km2 Administrative regions: 12 Population: 1 987 500 Source: Statistical Office of Tha Republic of 8lovanla Cartography and géographie Information management: Q I 8 CO I 0 I 15 I I 45 km m ISSN 1024-4506 KOM(97) 2010 slutlig DOKUMENT SV 11 01 06 Katalognummer : CB-CO-97-378-SV-C ISBN 92-78-22912-1 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg