title: Slutlig rapport om FORCE-programmet - Handlingsprogram för utveckling av yrkesinriktad fortbildning inom Europeiska gemenskapen

eurovoc_concepts:
EU programme
continuing education
impact study
project evaluation
vocational training

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION if * Bryssel den 22. 07. 1997 KOM(97) 384 slutlig SLUTLIG RAPPORT OM FORCE-PROGRAMMET - Handlingsprogram för utveckling av yrkesinriktad fortbildning inom Europeiska gemenskapen - (framlagt av kommissionen) INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. Rådets beslut samt bakgrund 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Force-programmcts mal och innehall Institutionella strukturer Transnationella åtgärder Resultat och spridning Yrkesinriktad fortbildning i företag - Fakta och siffror Att koppla samman yrkesinriktad fortbildning med gemenskapens politik Ekonomiska resurser Resultat av den externa utvärderingen 10. Slutsatser Bilaga I: Viktiga data om Force-nätverket Bilaga II: Förteckning över Force-publikationer -1 Slutlig rapport om Force-programmet för utveckling av yrkesinriktad fortbildning inom Europeiska gemenskapen INLEDNING I kommissionens interimsrapport (dokument KOM(94) 418 slutlig, 13 oktober 1994) redovisades utvecklingen inom Force-programmet under perioden I januari 1991-31 december 1993. I denna slutliga rapport ges en övergripande sammanfattning av Forcc-programmets genomförande under perioden ligger vid frågor med anknytning till programmets resultat: dels utvärdering, utnyttjande, övervakning och spridning av resultaten, dels de slutsatser som kan dras lör utvecklingen av gemenskapens framlida politik pä området yrkesinriktad fortbildning. I januari 1991-31 december 1994, men huvudvikten 1. RÅDETS BESLUT SAMT BAKGRUND 1. 1. Force-programmet inleddes den I januari 1991 för en fyraärsperiod pä grundval av rådets beslut 90/267/EEG om upprättande av ett handlingsprogram för utveckling av yrkesinriktad fortbildning inom Europeiska gemenskapen. 1. 2. Force-programmct skapades till följd av den ökande enigheten inom hela gemenskapen om att yrkesinriktad fortbildning har avgörande betydelse för medlemsstaternas ekonomiska och sociala strategier, en enighet som rådet särskilt uttryckte i sin resolution av den 5 juni 1989 om yrkes inriktad fortbildning, där det uppmanade kommissionen att så snart som möjligt redovisa ett handlingsprogram pä omrädet yrkesinriktad fortbildning. 1. 3. Kommissionen lade fram sitt förslag KOM(89) 567 slutlig av den 8 december 1 9 8 9- för rådet. Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén, och pä grundval av förslaget antogs Force-programmet den 29 maj 1990 (beslut 90/267/EEG) med syftet att utgöra stöd för och komplement till politiska och andra åtgärder som utvecklas av och i medlemsstaterna pä omrädet yrkesinriktad fortbildning 2. FORCE-PROGRAMMETS MÅL OCH INNEHÅLL 2. 1. Målen för Force-programmet angavs i artikel 2 i beslutet: a) Att uppmuntra större och bättre utformade investeringar i yrkesinriktad fortbildning och att främja bättre resultat av sådana investeringar, särskilt genom utveckling av partnerskap med syftet att öka medvetenheten hos offentliga myndigheter, företag - i synnerhet små och medel stora företag -, arbetsmarknadens parter och enskilda arbetstagare om vilka fördelar som kan uppnås genom investering i yrkesinriktad fortbildning. b) Att uppmuntra åtgärder pa omrädet yrkesinriktad fortbildning, till exempel genom att demon strera och sprida information om god fortbildningspraxis till de branscher eller regioner inom fortbildning för närvarande inte är gemenskapen där tillgängen till tillfredsställande eller investeringarna i c) Att uppmuntra nytänkande i fråga om administration och ledning av yrkesinriktad fortbildning och i fråga om de metoder och den utrustning som används. d)Att pä ett bättre sätt beakta konsekvenserna av en förverkligad inre marknad, särskilt genom stöd till transnationella och gränsöverskridande projekt inom yrkesinriktad fortbildning och till utbyte av information och erfarenheter. e) Att bidra till att göra mekanismerna för yrkesinriktad fortbildning mer ändamålsenliga och mer flexibla i förhällande till förändringar pa arbetsmarknaden i Europa genom att främja åtgärder pä alla nivåer, särskilt övervakning och analys av utvecklingen pa fortbildningsomradet och ut arbetande av bättre metoder för att förutsäga de framtida kraven pa kompetens och kunskaper. 2. 2. I beslutets artikel 3 fastställs att Force-programmet skulle bestå av tva typer av ätgärder: - En "gemensam ram av riktlinjer" för främjande av mal som är gemensamma for medlems staterna, särskilt i fråga om incitament till investering i yrkesinriktad fortbildning och bättre tillgäng till sådan fortbildning (artikel 5). I artikel I I föreskrivs att medlemsstaterna skall avlägga rapport till kommissionen om vilka åtgärder de har vidtagit för att förverkliga den gemensamma ramen av riktlinjer och bland annat lämna information om aktuella arrangemang för att främja och finansiera yrkesinriktad fortbildning. - Transnationella åtgärder till stöd för medlemsstaternas initiativ (artikel 6 i beslutet samt dess bilaga). 3. INSTITUTIONELLA STRUKTURER 3. 1. Kommissionen fick stöd i sitt arbete med att förverkliga programmet nv en rådgivande kommitté (efter den 1 juli 1992, pa grundval av rådets beslut av den 16 mars 1992, av en rådgivande kom mitté gemensam för Eurotecnet och Force-programmet) bestående av tvä företrädare för varje med lemsstat, oftast frän arbetsmarknads- och utbildningsdepartementen, och tolv observatörer som företrädde arbetsmarknadens parter pa EG-ni vä (UNICE/CEEP och EFS). Denna uppbyggnad gjorde det möjligt att säkerställa ett gott samspel mellan gemenskapens ätgärder och medlems staternas politik och verksamheter, och kommittén kunde därför spela en aktiv roll genom att ge kommissionen råd om de operativa riktlinjerna för Force-programmet, fördelningen av budgetmedel och övergripande avvägningar mellan olika ätgärder. 3. 2. För att säkerställa att Force-programmet genomfördes pa ett tillfredsställande sätt pä nationell ni- uppdrog kommissionen ät ledamöterna i Force-kommittén att inrätta nationella samordningsenheter i var och en av medlemsstaterna. Dessa enheter genomförde ett brett spektrum av upplysnings- och rådgivningsverksamhet med anknytning till programmet: de lät offentliggöra information om ansök ningsomgångar, samarbetade intimt med projektinitiativtagarna om presentation och styrning av projekt, övervakade projekten frän början till slut och spred information om projektens resultat pa nationell nivå. Dessutom spelade de en viktig roll för genomförandet av undersöknings- och analys delen av Force-programmet. särskilt i fråga om kontakter med arbetsmarknadens parter och bedömning av undersökningsresultat pä nationell nivå. Samordningsenheterna sammanträdde regel bundet pa uppmaning av kommissionen för att samordna sin verksamhet pä gemenskapsnivå 3. 3. De flesta medlemsstaterna inrättade även nationella kommittéer bestående av de nationella företrädarna i Force-kommittén, företrädare for andra förvaltningsorgan, arbetsmarknadens parter och, oftast, den nationella samordningsenheten. Den nationella kommitténs arbetsuppgifter variera de mellan de olika länderna, men huvudmålet var att se till att de viktigaste institutionella aktörerna pä området yrkesinriktad fortbildning i samverkan godkände Force-aktiviteter och spred deras resultat. Detta innebar att ett tvåvägs informationsflöde skapades mellan kommissionen och med- lemsstaterna, liksom ett gemensamt forum för samordning av gemenskapens och medlemsstaternas prioriteringar. 3. 4. Kontoret för tekniskt stöd till Force-programmet hade en personalstyrka pä 18-20 personer. De lämnade tekniskt stöd till kommissionen pa EG-nivä genom att utföra en rad olika projektbaserade arbetsuppgifter och specifika aktiviteter i fråga om rådgivning och tekniska aspekter. 4. TRANSNATIONELLA ÅTGÄRDER 4. 1. Kärnan i de transnationella åtgärderna utgörs av principen om spridning av kunskap, nytänkande, erfarenheter och sakkunskap inom hela gemenskapen genom partnerskap mellan företag, arbets marknadens parter och inrättningar för forskning och yrkesutbildning. Genom Force-programmet skapades för första gängen möjligheten att utpröva en samarbetsbaserad strategi för gemenskapens framtida politik och ätgärder i fråga om yrkesinriktad fortbildning. 4. 2. De transnationella ätgärder som beskrevs i artikel 6 i Force-bcslutet och i dess bilaga var av tvä typer: typ I - Stöd till nytänkande inom yrkesinriktad fortbildning och typ II - Analys, övervak ning, värdering och framtidsprognoser. 4. 3. I praktiken kom dessa aktiviteter att delas in i "direkta projekt" och "forskningsprojekt". Efter sam råd med Force-kommittén antogs tvä olika förfaranden för utveckling av dessa båda olika grenar inom programmet. Dessa förfaranden redovisades också i Force-handboken ("Force vademecum"). Typ I-förfarandet, för direkta projekt, innebar kortfattat att en öppen ansökningsomgång utlystes genom offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Därefter genomfördes en urvalsprocess i tre etapper innan kommissionen fattade slutgiltiga beslut efter samråd med den råd givande kommittén. Typ 11-förfarandet, för forskningsprojekt, byggde pä ett begränsat urval: ledamöterna i den rådgivande kommittén lämnade förslag pä organisationer med tillräcklig kompetens för att genomföra projektet, och bereddes möjlighet att yttra sig i frägor rörande strategi, innehåll och metoder. Resultaten av projekten vidarebefordrades för utvärdering (på nationell nivå respektive EG-nivå) till de nationella Force-samordningsenheterna och till den rådgivande kommittén. 4. 4. Direkta projekt 4. 4. 1. Benämningen kommer sig av att ansökan ställdes direkt till kommissionen efter det att en ansök ningsomgång utlysts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (EGT nr C 111, 26. 4. 91, nr C 1,4. 1. 92 och nr C 92, 2. 4. 93). De direkta projekten omfattade följande: 1) Pilotprojekt med inriktning pa utveckling och spridning av nytänkande i fråga om administra tion och styrning av yrkesutbildning samt tekniker och material. 2) Kompetensprojekt med inriktning pa analys av företagens utbildnings- och kompetensbehov. 3) Utbyte mellan personalchefer, och arbetsgivarorganisationer med syftet att främja en snabb spridning av nytänkande inom yrkesinriktad fortbildning. lärare, arbetstagarrepresentanter, fackföreningar 4. 4. 2. Under Force-programmets löptid utlystes tre ansökningsomgångar. Av omkring 2 400 inkomna förslag valdes 720 projekt ut för finansiering. Prioriteringarna ändrades något mellan ansöknings omgångarna, men ett antal aspekter pa projektens kvalitet var hela tiden centrala vid bedömning en, dels projektets potentiella bidrag till företagsinvesteringar i yrkesinriktad fortbildning och tillgängen till sädan fortbildning för alla kategorier av arbetstagare, dels förekomsten av direkt i synnerhet små och medelstora - och arbetsmarknadens medverkan av prioriterade företag parter, dels utarbetande, utveckling och genomförande av utbildningsplaner som en del av förelagens affärsstrategi, och dels de Iransnalionclla parlnerskapens omfattning. 4. 4. 3. I detta sammanhang bor del noteras alt den tredje och sista ansökningsomgången, som utlystes 1993, omfattade tvä grenar med särskilda inriktningar av avgörande betydelse för utvecklingen av yrkesinriktad fortbildning inom gemenskapen. Omräde I var inriktat pä utveckling av fortbildning och kompetenshöjande ätgärder inom företag som ett sätt att bemöta industriella förändringar, liksom pä spridning av innovativa lösningar inom och mellan medlemsstaterna. Omräde II kopplade samman de direkta projekten med den ätgärdsinriklade forskningen inom Force- programmet i och med sin inriktning pa prövning, spridning och utveckling av resultaten frän de branschspecifika undersökningarna av planer för yrkesinriktad fortbildning (avseende detalj handeln, livsmedelsindustrin och bilreparationsbranschen) och frän analysen av avlalspolicy för yrkesinriktad fortbildning. Detta initiativ hade goda förutsättningar att fä multiplikatoreffokier; resultaten diskuteras nedan 4. 4. 4. De 720 projekt som valdes ut inom ramen för de tre ansökningsomgångarna skapade tillsammans ett ytterst betydelsefullt transnationellt nätverk av företag, arbetsmarknadens parter och yrkesutbildningsanstalter (och, efter 1993, offentliga myndigheter) för spridning av sakkunskap fortbildning. Nätverket består av över 7 000 och nytänkande medlemmar, varav 50 % är företag eller sammanslutningar av sådana, och omkring 15 % företräder arbetsmarknadens parter (den direkta medverkan frän företagens och arbetsmarknadens partcrers sida ökade faktiskt frän omgång till omgång). Viktiga data om Force-nätverket redovisas i bilaga I till denna rapport. till stor del små och medelstora i fråga om yrkesinriktad företag, 4. 4. 5. Tabellen nedan visar den övergripande fördelningen av Force-projekt med avseende på avtals partens hemland. Land Antal projekt Belgien Tyskland Danmark Spanien Frankrike Grekland Italien Irland Luxemburg Nederländerna Portugal Förenade kungariket 58 75 U 82 90 70 77 48 12 34 43 89 709 Anslag (ecu) 5 06U)<)() 6 640 500 2 770 000 6 602 600 6 480 375 5 428 500 6 777 000 3 536 000 1026 500 2 730 000 3 421475 7 343 400 57 819 350 4. 5. Forskningsprojekt 4. 5. 1. De transnationella forskningsprojekten omfattar dels de branschspecifika undersökningarna inom Force-programmet av planer för yrkesinriktad fortbildning, dels analysen av avlalspolicy för yrkesinriktad fortbildning, dels den statistiska undersökningen av fortbildning inom foretag, dels rapporteringssystemet - tillgäng till, kvalitel pa och omfattning av yrkesinriktad fortbildning mom EG -, och dels Europarapporten om yrkesinriktad fortbildning. Sammantagna utgör dessa verksamheter en koncentrerad källa till data och information om nationella system och metoder som arbetsmarknadens parter, företag och politiska beslutsfattare pä alla nivåer kan dra nytta av. 4. 5. 2. Ett antal innovationer i fråga om metoder och spridning av resultat infördes i de branschspeci fika undersökningarna, vilkas syften och tillvägagångssätt beskrevs i interimsrapporten om Force-programmet: - Till följd av den externa utvärdering som gjordes under Force-programmets gang förstärktes och förenklades de metoder (övergripande granskning av branschen, analys av fallstudier) som utvecklats för de tre första undersökningarna (detaljhandeln, livsmedelsindustrin och bilrepara- tionsbranschen). Därefter prövades de ändrade metoderna under den fjärde undersökningen, som avsäg äkeribransehen inom EG. Resultaten bekräftade att lillvägagängssättet var lämpligt och att metoderna gick att använda även pa andra områden - Förslaget att knyta samman resultaten frän undersökningarna med ansökningsomgångarna för direkta projekt prövades 1993 i samband med att en särskild ansökningsomgång utlystes för förslag med anknytning till resultaten frän de tre första branschspecifika undersökningarna. Den slutliga externa utvärderingen ger emellertid vid handen att strategin med "specifika ansökningsomgångar'" behöver förfinas, och att undersökningarnas verkliga förtjänster kommer fram bäst i en strukturerad debatt pä EG-nivä med berörda parter (företag, offentliga myndig heter och arbetsmarknadens parter) som ett led i en systematisk process för övervakning, utvärdering och spridning av resultaten (inbegripet pilotprojekt och utbytesprogram), lämpligen på kommissionens initiativ i samverkan med medlemsstaterna och de viktigaste aktörerna i de berörda branscherna. - Två andra experiment under 1993-1994 var inriktade pä branschanalys genom sammankopp ling i nätverk av direkta projekt som antagits efter ansökningsomgången avseende biltill verknings- och turismbranscherna. Den största fördelen med detta tillvägagångssätt är inte så mycket det faktum att innovativa och effektiva metoder identifieras, utan snarare att det ger upphov till en gemensam referensram for transnationellt samarbete mellan de olika direkt berörda parterna (t. ex. personer som ansvarar för internutbildning). 4. 5. 3. Analysen av avtalspolicy gav upphov till reflektioner om mekanismerna för spridning av "god praxis" och till utveckling av metodverktyg för att göra sådan praxis överförbar. Ett av resultaten är att en stödmekanism pa arbetsmarknadsparternas initiativ har skapats inom ramen för den sociala dialogen. 4. 5. 4. Sammanfattnings rapporten om tillgängen till, kvaliteten pä och omfattningen av yrkesinriktad fortbildning inom EG, den gemcnskapsövergripande statistiska undersökningen om yrkesinrik tad fortbildning i företag och Europarapporten om det aktuella läget och framtidsutsiktenia för yrkesinriktad fortbildning inom EG är tre nödvändiga verktyg, som kompletterar varandra, för strävan att uppnå de mål som avses i artikel 127 i EG-fördraget, nämligen att "utveckla informa tions- och erfarenhetsutbyte i frågor som är gemensamma för medlemsstaternas yrkesutbildnings system". De sammanlöpande utvecklingstendenser som har åskådliggjorts genom dessa aktiviteter kan sammanfattas pä följande sätt: * Bättre tillgång till yrkesinriktad fortbildning - Det är ett oomstritt faktum att den viktigaste förutsättningen för bättre tillgäng till yrkesinriktad fortbildning för arbetstagare är att individerna själva tar ansvar och kräver att fä sådan fortbildning för att bibehålla eller förbättra sina möjligheter pa arbetsmarknaden. Att förbättra tillgängen är inte sä mycket en fråga om att bevilja ledighet för utbildning (en åtgärd som inte garanterat ger resultat), utan man bör snarare satsa pä att ge individuell rådgivning, skapa en mer lättöverskadlig fortbild ningsmarknad, ta fram nya metoder för inlärning av viktiga färdigheter och utveckla en ram för en mer individinriktad fortutbildning. Detta betyder inte att det inte längre finns behov av en rad olika åtgärder frän de offentliga myndighetemas och företagens sida i syfte att skapa en tilltalande, lättöverskadlig och effektiv mekanism för att öka den enskildes medvetenhet och för att skapa klarhet när det gäller vem som har finansieringsansvaret för vad. I flera länder har det också visat sig att tillgängen till yrkesinriktad fortbildning i företag blir bättre om andra kategorier av anställda än formän och chefer medverkar i större utsträckning. Arbetsplatsutbildningens växande omfattning återspeglar denna utveckling, även om det finns ett antal obesvarade frågor när det gäller hur de studerande skall kunna fä intyg pä färdigheter som de erhållit genom sådan utbildning. * Decentralisering - Pä nationell nivå är det fråga om regionalisering, det vill säga större ansvar i yrkesutbildningsfrägor för regioner eller motsvarande, medan det inom företagen (särskilt storföretagen) handlar om en uppluckring av hierarkier som innebär att företagens olika produktionsenheter, avdelningar osv. får större ansvar för utbildning. * Finansiering- Här finns det tvä olika utvecklingstendenser. Dels finns det en tydlig tendens, bäde inom företag och vid offentliga myndigheter i vissa länder, i riktning mot ökad kostnads uppföljning (i detta sammanhang blir det allt viktigare att det går att visa att en viss kurs fått önskad effekt), dels sker en utveckling av system för delad finansiering. Det bör noteras att frägan om utökad kostnadsuppföljning i vissa länder diskuteras inte bara när det gäller företagens finansiering av yrkesinriktad fortbildning, utan också i samband med finansieringen av utbildningsverksamhet för enskilda pä arbetsmarknaden; i detta samman hang anses det nödvändigt att omdefmiera linansieringsbegreppen och ändra metoderna för fördelning av resurser. När det gäller den andra viktiga tendensen, den ökande förekomsten av delad finansiering, bör det påpekas att begreppet i sig ingalunda är nytt (system som bygger pa att ena parten investerar tid och den andra pengar har funnits en tid), men att dess formalisering - och det därav följande klargörandet av vem som skall betala för vad - är en strategisk utmaning för de berörda länderna. * Kvalitetssäkring - På det här omrädet finns det risk för att debatten går ner sig i ett retoriskt gungfly, trots att det finns ett verkligt behov av att utveckla kvalitetsregler eller i varje fall lämpliga standardiserade strategier för yrkesinriktad fortbildning i enlighet med nationell praxis (ISO 9000-standarderna är ett exempel bland mänga). Ytterligare ett krav, som är minst lika viktigt, är att lärarens status klargörs, eventuellt i lag stiftningsform. Detta är särskilt viktigt för arbetstagare som ägnar en del av sin tid at att utbilda personer som deltar i äterinskolningskurser eller yrkesinriktad fortbildning. Dessa tendenser stämmer väl överens med de allmänt erkända utmaningarna för den yrkesinrikta de fortbildningen: bättre tillgäng, utveckling av färdigheter, höjning av den allmänna kompetens nivån, särskild satsning pa att höja kompetensnivän inom riskgrupper och hög kvalitet over lag pa fortbildningen - med vederbörlig hänsyn tagen till att de övriga målen måste uppnäs. 5. RESULTAT OCH SPRIDNING 5. 1. Det var under Force-programmets sista ar som huvuddelen av resultaten och produkterna frän de direkta projekten och forskningsprojekten började bli tillgängliga. Dämied kom också det mesta av uppmärksamheten att ägnas åt ätgärder för att dra nytta av resultaten och produkterna: utvärdering och kontroll av dem, identifiering av de bästa sätten att sprida information om dem och i vissa fall även saluföring av dem, samt diskussion om deras betydelse för den vidare utvecklingen av gemenskapens politik i fråga om yrkesutbildning. 5. 2. Märket "TransnationelI produkt" 5. 2. 1. Initiativtagarna till pilot- och kompetensprojekt inom Force-programmet skulle enligt avtal utveckla en påtaglig "produkt" till exempel en handbok, ett datorprogram, ett interaktivt dator system, en rapport, en analys eller en metod. Vid utgången av 1994 hade omkring 620 sådana inom ramen för de projekt som genomförts pä grundval av de tre produkter färdigställts 6 ansökningsomgångarna. Följaktligen var det nödvändigt för kommissionen att införa ett förfäran de för utvärdering av dessa produkter mot bakgrund av målen för Force-programmet. 5. 2. 2. Denna process resulterade i att ett anl;il produkter med hog kvalitet identifierades och all dessa försägs med ett "märke" som intyg pä deras kvalitet Dessutom ledde den till att man började efterlysa en första analys av de planer för saluföring av produkterna som initiativtagarna lämnat in, och fungerade därmed som ett test av kommissionens ursprungliga strategi för saluföring av produkter för yrkesinriktad fortbildning. 5. 2. 3. Utvärderingen gjordes såväl internt, av kommissionen med bistånd frän kontoret för tekniskt stöd. som externt, av oberoende sakkunniga pa området yrkesinriktad fortbildning, vilka utsägs av ledamöterna i Force/Eurotecnet-kommitlén. Kommissionen anlitade sakkunniga pä de berörda områdena även för utvärderingen av de produkter som blivit till inom ramen för gren II i 1993 års ansökningsomgång, vilken byggde pä resultaten av de branschspecifika undersökningarna och analyserna av avtalspolicy. 5. 2. 4. Kärnan i utvärderingsarbetet var att kommissionen efter samråd med de oberoende sakkunniga antog kriterier för utvärderingen. Alla berörda enades om att det fanns tvä övergripande prioriteringar i samband med målen för Force-programmet. dels kvalitet och nytänkande, dels utsikterna till överföring och spridning. Den slutliga utvärderingen omfattade förvisso en över gripande analys av projektstyrningen och projektets egenskaper mot bakgrund av dess tema område och målgrupper, men huvudvikten lades vid projektresultatets eller projektproduktens typ och kvalitet, vid ändamålsenligheten hos de planerade metoderna för överföring och spridning och vid saluföringsplanens relevans i de fall där en sådan plan lämnats in. 5. 2. 5. För att en produkt skulle tilldelas märket "Transnationell produkt" krävdes en övergripande positiv bedömning av aspekterna kvalitet/nytänkande och spridning/överföring. Dessutom lade kommissionen särskild vikt vid tvä tekniska kriterier, nämligen antalet språk som produkten fanns pä och dess tillgänglighet i termer av tekniska standarder och användarvänlighet. 5. 2. 6. Efter den interna och den externa utvärderingen samrädde kommissionen med ledamöterna i den tidigare Force/Eurotecnet-kommittén innan den tog fram en förteckning inför det slutgiltiga beslutet. Slutresultatet blev att omkring 56 % av de produkter som kunde komma i fråga tilldelades märket "Transnationell produkt". 5. 3. Offentliggörande 5. 3. 1. Ett grundläggande första steg mot att sprida Force-programmets resultat inom hela EG har tagits genom systematiskt offentliggörande av information om resultaten. 5. 3. 2. När det gäller de direkta projekten finns en noggrann och lättillgänglig förteckning över resultat en, "Force-produktkatalogen" (FORCE Product Catalogue). Den innehåller en artikel om varje projekt med information om mål, innehåll, målgrupp och potentiella användare för varje produkt, vilken utrustning som behövs för att använda produkten, vilka språk den finns pä och hur man kan fä tag pä den. 5. 3. 3. Resultaten av Force-programmets undersöknings- och analysdel blev föremål för en systematisk utvärdering som gjordes av relevanta myndigheter pä nationell nivå och EG-nivä. Därefter offentliggjordes och spreds resultaten. I "Force-förteckningen över forskning om yrkesinriktad fortbildning inom EG" (FORCE Direcory of Research on Continuing Vocational Training in Europe) finns en översikt över innehållet i de undersökningar och analyser som gjorts, listor över de informatörer och centrala forskarlag som deltagit i dem och information om hur man kan fä information tag på analyserna och undersökningarna. Dessutom innehåller Force-förteckningen om resultaten frän de europeiska tema- och branschkonferenser som kommissionen anordnat, i de flesta fallen i samarbete med de nationella samordningsenheterna. 5. 3. 4. Publikationen "Data frän undersökningen av yrkesinriktad fortbildning" (Data of the Continuing Vocational Training Survey) kan rekvireras frän Eurostat och kommer att presenteras i den relevanta förteckningen över Eu rostats publikationer. 5. 3. 5. En förteckning över Force-publikationer finns i bilaga II till den här rapporten. 5. 4. Spridning och saluföring 5. 4. 1. Enligt avtalen skulle initiativtagarna till pilot- och kompetensprojekt inom Force-programmet sörja för spridningsatgärder. I normalfallet rörde det sig om utnyttjande av befintliga nätverk tema- och (yrkes- eller branschorganisationer, handelskamrar, branschseminarier, konferenser och andra sammankomster, införande av resultaten i kursplaner och offentliggörande av resultaten i dags- eller fackpressen. regionala konsortier osv), 5. 4. 2. Saluföring var emellertid inte obligatorisk, och tillstånd frän kommissionen krävdes. I detta sam manhang uppstod en diskussion om lämpliga villkor för saluföring - villkor som skulle innebära att endast kvalitetsprodukter fick kommissionens godkännande, och som skulle säkerställa att hänsyn togs både till gemenskapens intresse av att utnyttja resultaten och till den enskilde initiativtagarens berättigade affärsintressen. 5. 4. 3. Detta ledde till att man inom ramen för Force-programmet startade ett pilotexperiment med syftet att undersöka vilka saluföringsvillkor som var lämpliga. Bland annat utarbetades ett extraavtal som komplement till det ursprungliga avtalet med initiativtagaren, varvid man utgick frän rädets beslut 94/762/EG om regler för spridning,av forskningsresultaten frän delprogrammen inom Europeiska gemenskapens ramprogram för forskning, teknisk utveckling och demonstration. 5. 4. 4. Genom extraavtalet avstår gemenskapen frän rätten till ersättning och alar sig att ge tillställd till saluföring av produkten förutsatt att utvärderingen (se punkt 5. 2 ovan) har givit ett positivt resul tat och förutsatt att följande villkor är uppfyllda: - En tillfredsställande saluföringsplan, som godkänts av samtliga produktpartner, har givits in till kommissionen. - Produkten är tillgänglig för samtliga partner, och för tredje part pä rimliga villkor. - Kommissionen förfogar över informations- och demonstrationsrättigheter för produkten. 5. 4. 5. Omkring en tredjedel av initiativtagarna lämnade in saluföringsplaner, och de flesta av dessa god kändes. Kommissionen förbehöll sig rätten att kräva en lägesrapport efter ett är för att kontrollera strategins resultat och fä ökad kunskap om initiativtagarnas praktiska problem. 5. 4. 6. Detta förfarande skulle kunna ge impulser till arbetet med att skapa en enhetlig och samordnad ram för spridning och utnyttjande av yrkesutbildningsprodukter i form av ett EG-rättsinstrument, som skulle utgöra en lämplig grund för strävan att tillgodose behovet av yrkesutbildning och kompetensutveckling i hela EG. I ett sådant instrument borde följande fastställas: 1) Gemenskapens intressen, särskilt i fråga om följande: - Uppnåendet av de mäl för gemenskapens yrkesutbildnmgspolitik som avses i artikel 127 i Fördraget om upprättandet av Europeiska unionen. - Förbättring av det europeiska näringslivets konkurrenskraft. - Stärkt ekonomisk och social sammanhållning. - Strävan att tillgodose behoven för gemenskapens politik pa övriga områden. 2) Den enskilde projektinitiativtagarens allmänrättsliga, handclsrättsliga och immaterialrättsliga rättigheter. 5. 5. Spridning pa nationell nivå 5. 5. 1. De nationella Force-samordningsenheterna bar ett särskilt ansvar för spridning av produkter pä nationell nivå, och uppmanades av kommissionen att utarbeta nationella spridningsplaner med information om bland annat följande: - Nationella nätverk, befintliga eller planerade, för spridning av yrkesutbildningsproduktei. - Analys av de förfaranden och metoder för spridning och saluföring av produkter som tagits fram inom varje enskilt projekt. - Prioriterade projekt (som skulle kunna vara utgångspunkt för Leonardo-projekt med multipli- katoreffekter). - Spridningsarrangemang, t. ex. tema- och branschseminarier eller produktmassor, pä nationell nivå. 5. 5. 2. De flesta samordningsenheterna hade goda relationer till de befintliga regionala, branschspecifika och yrkesspecifika nätverken pä fortbildningsomrädet i deras länder, och hade inrättat mer eller mindre enhetliga nätverk av Force-initiativtagare. Ett antal av dem hade upprättat nationella data baser och produktkataloger och gav ut nyhetsbrev. Kunskaperna om och kontakterna med projektinitiativtagarna var i allmänhet goda. Det visade sig emellertid i detta sammanhang att ökat samarbete mellan projekten och de nationella samordningsenheterna är nödvändigt för framtiden - initiativtagarna måste planera sina spridnings- och saluföringsaktiviteter redan dä projektets inleds, bäde i operativa och i ekonomiska termer, och dessutom måste de kunna sam- räda med samordningsenheterna om vilka möjligheter och skyldigheter som finns när det gäller spridning och saluföring. Kommissionen bör uppmuntra samordningsenheterna att i större ut sträckning själva ta initiativ till att främja spridningen av produkter. 5. 6. Effektkonferenser 5. 6. 1. Force-programmets effektkonferenser, som de nationella samordningsenheterna i medlemsstaterna anordnade på kommissionens begäran, erbjöd en möjlighet att bedöma Force-programmets resultat på nationell nivå och deras betydelse för gemenskapens framtida yrkesutbildningspolitik. 5. 6. 2. I effektkonferenserna deltog de viktigaste aktörerna pä omrädet yrkesinriktad fortbildning i varje medlemsstat. De var uppbyggda kring ett tema av särskild betydelse för landet i fräga, ofta ett tema med anknytning till industriella förändringar i ett nationellt sammanhang, och diskussion erna rörde såväl Force-programmets resultat som övergängen till framtida program. Tonvikten lades vid följande: - Redovisning av konkreta resultat och produkter frän projekt och forskningsverksamhet, inbegri pet anordnande av en produktmässa. - Diskussion om fördelarna med att Force-programmet var ett program pa EG-niva. - Analys av programmets effekter pä nationell nivå och pä bransch-, region- och företagsnivå - i vilken utsträckning hade Force-programmet tillgodosett företagens, de nationella myndighet ernas och arbetsmarknadsparternas behov? - Analys av det transnationella samarbetet inom ramen för Force-programmet, särskilt vad gäller de transnationella partnerskapens uppbyggnad, utveckling och funktion. - Diskussion av frägor med anknytning till spridning och saluföring. - Åtgärder för att främja nya partnerskap och nätverk inom ramen för Leonardo- och Adapt- programmen. 5. 6. 3. Rapporterna frän de olika effektkonferenserna kan rekvireras. De innehåller information om ett brett spektrum av - huvudsakligen positiva - erfarenheter av Force-programmets effekter på den yrkesinriktade fortbildningen pa olika mvaer Analysen av hur omfattande dessa effekter varit, hur de skiljer sig at mellan olika länder och pa vilka mvaer de kan ses är däremot en fråga för den externa utvärderingen av programmet (se kapitel 9 nedan). Det bör dock sägas att sä gott som samtliga nationella representanter inom programmet nämnde att det fått effekter i deras respektive medlemsstater när det gäller politik, mekanismer och infrastrukturer pa omrädet yrkesinriktad fortbildning. 6. YRKESINRIKTAD FORTBILDNING I FÖRETAG: FAKTA OCH SIFFROR 6. 1. Yrkesutbildning i företagsregi är en av mänga former av livslångt lärande. Undersökningen om yrkesinriktad fortbildning i företag med minst tio anställda har nyligen slutförts av Eurostat. Faktainsamlingen gjordes 1993, och undersökningen ger följaktligen en ögonblicksbild av läget vid den tidpunkten. Den omfattar endast de tolv stater som var medlemmar i EU 1993. 6. 2. Nästan 60 % av företagen erbjöd fortbildning 1993. Inom Europeiska unionen ("EU 12") genomförde nästan 60 % av företagen med minst K) anställda någon form av fortbildning 1993. Andel i procent av företag med minst 10 anställda som erbjöd fortbildning B 46 DK D GR E F IRL 1 LUX NL P GB EU 87 85 16 27 64 77 15 60 56 13 81 58 6. 3. i olika former. Av de företag som erbjöd fortbildning 1993 utnyttjade 67% externa kurser och 4 0% interna kurser. 66 % av företagen erbjöd fortbildning pä arbetsplatsen, och 59 % utnyttjade konferenser. Fortbildning i form av arbetsrotation skedde pä 24 % av företagen, och självstudier förekom pä 22 % av dem. De olika fomierna av fortbildning utesluter inte varandra - det kan tänkas att samtliga former förekom pä ett och samma företag. Antal i procent av företag med minst tio anställda som erbjöd fortbildning Externa kurser Interna kurser Fortbildning pä arbetsplatsen Konferenser Arbetsrotation Självstudier 67 40 66 59 24 22 6. 4. Möjligheterna till fortbildning varierade med företagets storlek. I genomsnitt förefaller möjligheterna att delta i fortbildning vara bättre i stora företag än i mindre. För EU 12 som helhet var sannolikheten att personer i företag med högst 100 anställda deltog i fortbildning 1993 mindre än hälften sä stor som för personer i företag med 500 eller fler anställda. Sannolikheten att en person i ett företag med högst 50 anställda deltog i fortbildning var mindre än 1/6, medan sannolikheten för en person i ett företag med 500 eller fler anställda var över 1/3. 10 Andelen personer som deltog i fortbildning i företag med olika antal anställda 10-49 50-99 100-249 250-499 500-999 > 999 Samtliga förelag n 18 23 31 ^4 43 28 6. 5. i nästan alla medlemsstaterna. Andelen personer som deltog i fortbildning i företag med olika antal anställda Företagets storlek 10-49 anställda 50-59 anställda 100-249 anställda 250-499 anställda 500-999 anställda > 999 anställda EU 12 Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Förenade kungariket 13 14 37 17 4 7 II 24 2 14 13 5 20 18 15 M 16 12 9 24 n 17 19 6 28 23 16 37 16 17 15 11 46 9 23 24 11 36 31 30 22 19 26 41 59 15 30 30 12 43 34 46 33 22 24 11 45 47 23 14 30 23 48 43 42 28 34 18 45 54 59 31 39 38 32 52 6. 6 Medelvärdet för deltagande i fortbildning var 28 %, men det fanns betydande skillnader mellan medlemsstaterna. Efter sammanräkning av de olika typerna av fbrti»;i filing för var och en av medlemsstaterna fram går det att andelen anställda i företag som erbjöJ fortbildning 1993 uppgick till mellan 39% (Portugal) och 96 % (Tyskland) av samtliga anställda. En situation där en stor andel av samtliga anställda arbetade för företag som erbjöd fortbildning fanns i Tyskland, Danmark, Förenade kungariket, Frankrike, Irland, Luxemburg och Nederländerna i samtliga fall arbetade över 80 % av samtliga anställda för sådana företag. I andra änden av skalan befann sig Portugal. Italien. Grekland, Spanien och Belgien, där de företag som erbjöd fortbildning hade mellan 39 % och 67 % av samtliga anställda. Andelen anställda i dessa företag som faktiskt deltog i fortbildning under 1993 varierade mellan 49 % (Irland) och 24 % (Grekland). I de flesta EU 12-medlemsstaterna läg andelen över 32 %, och i fyra av dem låg den pa 41 % eller högre - Irland (49 %), Frankrike (42 %), Belgien (41 %) och Förenade kungariket (41 %). Sannolikheten för att en anställd 1993 arbetade för ett företag som erbjöd fortbildning varierade mellan nästan 100 % i Tyskland. Danmark och Förenade kungariket och minst 50 % för i stort sett samtliga övriga EU 12-medlcmsstater. Sannolikheten för att en anställd 1993 arbetade för ett 11 företag som erbjöd fortbildning och dessutom deltog i fortbildning under året varierade mellan 2 4% och 4 9 %. ' Anställda i " l ö r l b i l d- ningscrbjndandc före tag" i procent av an ställda i samtliga förelag EU 12 Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Förenade kungariket 82 67 93 96 54 57 87 87 53 80 82 39 93 Anställda som deltog i fortbildning i procent av samtliga anställda i "fortbildningscrbju- dandc företag" 35 41 37 25 24 36 42 49 27 30 32 35 41 Anställda som dellog i fortbildning i procent av anställda i samtliga företag 28 25 34 24 13 20 36 43 14 24 26 13 39 7. A TT K O P P LA S A M M AN Y R K E S I N R I K T AD F O R T B I L D N I NG M ED ( J E M E N- SKÅPENS P O L I T IK 7. 1. F()KTBIU)NIN(i()CII INDUSTKIKLKA FÖKÄNDRINCAR 7. 1. 1. Ett syfte med Force-programmet var att del skulle bidra till arbetet med att uppnå ett av huvudmålen i det nya EU-fördraget, särskilt artikel 127, och i vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och syssel sättning - arbetskraftens anpassning till industriella förändringar. 7. 1. 2. År 1993 utlystes en särskild ansökningsomgång inom ramen för programmet. I det sammanhanget definierades "industriella förändringar" som den ständiga förändringsprocess pä alla områden av eko nomisk verksamhet som är en följd av utveckling i fräga om teknik, produktionssystem, arbetsorganisa tion och marknads- och informationsstrategier. De ansökande uppmanades att föreslå innovativa trans nationella projekt med inriktning pä följande: * Yrkesutbildningsbehoven inom små och medelstora företag. * Åtgärder för att förutse företagens kompetensbehov pä medellång sikt och tillgodose dessa behov genom innovativa produkter (utformning och innehall) och metoder för yrkesutbildning och kompetenshöjning. * Utarbetande, utveckling och genomförande av yrkesutbildningsplancr som en del av företagens utvecklingsstrategier. * Tillgängen till yrkesinriktad fortbildning för arbetare med låg kompetensnivå. 7. 1. 3. Utöver finansieringen av de projekt som valdes ut inom ramen för den ovannämnda ansökningsom gången fördes en debatt om de industriella förändringarna utifrän tre olika perspektiv. * Det institutionella perspektivet - Inom ramen för den gemensamma rådgivande kommittén för Force och Eurotecnet inrättades en arbetsgrupp med uppgift att lägga fram en rapport med en kortfattad analys av huvudinriktningen för projekten med anknytning till industriella förändringar i varje medlemsstat och en kortfattad beskrivning av de nationella strategierna för att bemöta de industriella förändringarna. Bidragen från arbetsmarknadens parter på det 12 här omrädet utgör ett komplement till medlemsstaternas åsikter. En översikt pä EG-niva skall göras med en sammanställning och slutsatser för den framtida verksamheten. * Projektinitiativtagarnas perspektiv Diskussioner med projektinitiativtagarna om projekt för yrkesinriktad fortbildning med anknytning till de industriella förändringarna ledde fram till enighet om att nedanstående sex temaområden är av särskilt stor betydelse när det gäller att bemöta de industriella förändringarna: - Tillhandahällande av nyckelkompetens och bred kompetens, förbättring av förmågan till inlärning pa egen hand och utveckling av metoder för utbildning pä arbetsplatsen i syfte att säkerställa att utbildningen motsvarar företagens behov. - Analys av den ekonomiska utvecklingen och av trender pä arbetsmarknaden sä att kompe tensbehoven pä region- och företagsnivå kan förutses eller nya yrkesprofiler utarbetas. - Fortbildning av arbetstagare med lag kompetensnivå, inbegripet av dem som direkt hotas av arbetslöshet, i syfte att ge dem en stabilare ställning pä arbetsmarknaden eller förbereda dem för nya arbetsuppgifter. Särskilt företag och branscher med en stor andel okvalifice rade arbetstagare är i färd med att utveckla specifika ätgärder pä omrädet. - Utbildningsplaner för ett företags hela arbetsstyrka eller för personer i chefsställning inom ramen för en strategi för utveckling av de mänskliga resurserna. - Utformning av utbildning som lämpar sig för de små och medelstora företagens särskilda behov och problem, med tonvikt pä samarbete mellan kunder och leverantörer och med gemensamma strategier för yrkesinriktad fortbildning. - Intensiva åtgärder för att sprida sakkunskap inom de enskilda projektens nätverk och för att sprida resultat och produkter inom regioner och branscher eller mellan branscher. * Det strukturpolitiska perspektivet - Pä gmndval av de erfarenheter som gjordes i samband med att Force-programmet förstärktes genom Euroform-initiativet (jämför interimsrapporten, KOM(94) 418 slutlig) bestämdes att ett av Force-programmets syften skulle vara att stimulera utvecklingen av ett angreppssätt som präglades av att man samtidigt beaktade både yrkesut bildning och de industriella förändringarna. Denna anknytning till strukturpolitiken var nöd vändig för att en enhetlig strategi för anpassning till de industriella förändringarna skulle kun na komma till stånd, och var en av de bidragande orsakerna till att det nya mål 4 för Europeis ka socialfonden och gemenskapsinitiativet Adapt kunde forverkligas pä ett framgångsrikt sätt. 7. 1. 4. Ett antal slutsatser kan dras pä gmndval av Force-debatterna om yrkesutbildning och de industriella förändringarna. Särskilt nedanstående teman förtjänar ytterligare analys och utveckling så att innova tion kan bli en del av den allmänna politiken: * Utbildningsplaner och ständig förbättring av färdigheter och kompetens inom ramen för den industriella förändringsprocessen. * Utveckling och tillhandahällande av nyckelkompetens och inlemmande av denna i yrkesutbild ning och kompetensutveckling (inom Eurotccnet-programmct har en betydelsefull publikation utarbetats som utgör ett komplement till arbetet pä de industriella förändringarnas omräde). * Kvaliteten pa utbudet av yrkesutbildning kommer att vara en särdeles viktig fräga i framtiden. * Utbildning och omskolning av okvalificerade arbetstagare - de första offren för de industriella tillhandahälla förändringarna - måste vara kvar pa dagordningen och nya sätt att yrkesutbildning måste utarbetas. 13 * Den systematiska analysen av kompetensbehov och innovativa utbildningsåtgärder måste överforas till den allmänna politiken och de allmänna programmen lör att kunna lä påtagliga effekter det finns ett behov av konkret samordning med strukturpolitiken. * En nödvändighet lör yrkesutbildning mot bakgrund av de industriella förändringarna är att nationella system för yrkeskompetens inrättas i sylte all förbättra arabetslagarnas interna och externa flexibilitet. Force-programmet gjorde det möjligt att betrakta dessa frågor ur ett strategiskt perspektiv och bidrog därmed till utvecklingen av en övergripande gemenskapsstrategi för yrkesinriktad fortbild ning mot bakgrund av de industriella förändringarna. 7. 2. FORTBILDNING OCI I BILINDUSTRINS KONKURRENSKRAFT 7. 2. 1. I sitt meddelande om bilindustrin i febmari 1994 (KOM(94) 49 slutlig) tillkännagav kommissionen att ett transnationellt nätverk av bland annat biltillverkare skulle inrättas pä yrkesutbildningsomrädet. Nätverkets syften skulle vara att uppmuntra samarbete inom bilindustrin och säkerställa att den medverkade i stor utsträckning i Europeiska gemenskapens yrkesutbildningsprogram. De första stegen mot att skapa detta nätverk togs inom ramen för Force-programmet i och med alt ett projekt inleddes i febmari 1994. Projektet hade tvä huvudmål: dels syltade det till alt säkerställa en bredare och konkret are spridning av resultaten av de projekt inom bilindustrin som drivits med stöd lian Europeiska kommissionen, dels syltade det till att förbereda nya transnationella projekt med deltagande frän företagens sida. Projektet slutfördes sommaren 1995, och slutrapporten lades fram i september 1995. 7. 2. 2. Inom ramen för nätverket studerades tre olika temagrupper dit det mesta av yrkesutbildningsverksam heten kan föras. Utbildning för nya arbetsstrukturer rör den nya kompetens som behövs för arbete i arbetslag, bade inom produktion och inom produktutveckling. Utbildning för tillverkningssamarbete handlar om överföring av kunskap mellan biltillverkare och underleverantörer: utbildning med anknyt ning till kvalitetsstyrning, nya logistikförhällandcn och samtidig konstruktion. Den tredje gruppen omfattar utveckling av metoder och material som lämpar sig för utbildning under arbetet, något som blir allt vanligare i takt med att ett allt större antal anställda erbjuds utbildning. 7. 2. 3. De bada viktigaste av de rekommendationer som kommer frän nätverket är följande: * I framtiden bör stöd ges till ett betydande antal transnationella yrkesutbildningsprojekt med syftet att hjälpa branschen all lösa olika problem i samband med förverkligandet av den inre marknaden för bilindustrin och dess underleverantörer. Det finns ett tydligt intresse IIMI bilindustrins sida att delta i sädana projekt och en utbredd enighet om att samarbete pa d e l område kan vara fördelaktigt för branschen. * En konkret insats bör göras för alt stödja samverkan genom nätverk mellan dessa och andra yrkesutbildningsprojekt informations- och erfarenhetsutbytet mellan företag och pä längre sikt i syfte att främja och utveckla ytterligare initiativ för att tillgodose gemensamt identifierade behov i branschen. i syfte att förbättra 7. 2. 4. Pa gmndval av gjorda erfarenheter upprättade den europeiska bilbranschens huvudaktörer- både tillverkare och underleverantörer under ledning av sina respektive europeiska sammanslutningar ACEA och CLEPA - förstärkta nätverk inom ramen för programmet Leonardo da Vinci. I sitt nyligen publi cerade meddelande om den europeiska bilindustrin (KOM(96) 327 slutlig) välkomnade kommissionen detta arbete, som kommer att kunna resultera i gemensamma yrkesutbildningsstrategier för den europeiska bilindustrin. 7. 3. ÖVURSIKTÖVKK FORTBIU)NIN(i I AKKRIHRANSC!IKN 7. 3. 1. I den sista av de branschspecifika undersökningarna inom Force-programmet görs en djupgående analys av de förändringar som påverkar fortbildningen inom en bransch som gemenskapen har ett 14 särskilt ansvar för, av branschens utbildningsbehov och av exempel pä bästa praxis. Mälet för undersökningen är att ta reda pä vilka strategier företagen väljer för att hantera i synnerhet säkerhetshänsyn och säkerhetsregler, kvalitetsprogram, E(i-lagstiftning, den tekniska utveck lingen, kundernas önskemål och miljöhänsyn. 7. 3. 2. De förfaranden som valdes för undersökningen- metoder, analysteman och fallstudier- över vakades noggrant av arbetsmarknadsparterna i branschen (de europeiska sekretariaten och leda möter av de nationella sammanslutningarna inom International Road Transport Union och Com mittee of Transport Unions" Workers in the EC). 7. 3. 3. Undersökningen ger vid handen att det råder en dramatisk brist på investeringar i utbildning i samtliga medlemsstater och i företag av alla storlekar Särskilt de sina företagen lider, av en rad olika skäl, av en brist pa sofistikerad eller innovativ fortbildning. I de större företagen är läget oftast bättre eftersom de är tvungna att utarbeta formella yrkesutbildningsplanei lör all säker ställa att alla anställda kan uppnå vissa tjänstestandarder. 7. 3. 4. Behovet av förbättring i fråga om användning och utnyttjande av yrkesutbildning erkänns all mänt, särskilt pä följande områden: * Handhavande av ny teknik- De anställda behöver utbildning i handhavande och användning av informationsteknik, elektroniskt datautbyte, satellitspärning och logistiksystem. * Kundtjänst - Kunderna har stort inflytande pä vilken typ av fortbildning som genomförs, och i vilken omfattning; ofta kräver de att företagen skall följa ISO 9000 och anta program för kvalitetsutbildning. Dessutom behöver chaufförerna utbildning i kundrelationer eftersom de i allt större utsträckning fungerar som företagets ansikte utåt, även om deras huvuduppgift fort farande är att transportera gods frän en plats till en annan, att lasta pä och av och att ha goda kunskaper om det gods som de transporterar och de regler som gäller. * Säkerhetsstandarder - Förarna måste lära sig att hantera stress, farliga trafikförhållanden, avancerad fordonsteknik osv. * Främmande språk - Behovet av utbildning i främmande språk väntas bli allt större efter hand som internationaliseringen av äkerinäringen fortskrider 7. 3. 5. I rapporten lämnas rekommendationer pa fyra huvudområden: * Övergripande strategi - Om ansvaret för utbildning placeras högt upp i organisationen kan utbildningspolicyn bli en fullvärdig del av företagets övergripande strategiska utveckling. Som en del av en sådan strategi bör förfaranden för bedömning av den enskildes utbildningsbehov och för återkoppling frän dem som deltar i utbildning formaliseras. * Utveckling av fortbildningsplaner och fortbildningsutvärdering - När fortbildningsplaner na utformas bör hänsyn tas till strategiska mål och relaterade delmål, och de anställdas befintliga kunskaper och färdigheter bör beaktas. När det gäller val av fortbildningsteman och inköp eller utformning av fortbildningsprogram bör konkreta mål sättas upp för de förväntade resultaten av utbildningen, till exempel färre trafikolyckor, färre försenade leveranser, hundra procentigt utnyttjande av ett nytt datorsystem eller att en viss andel av chaufförerna skall ha uppnått en viss färdighetsniva i ett visst språk. Utbildningen bör utvärderas mot bakgrund av de mål som ursprungligen sattes upp * Material och metoder för utbildning Innovativa material och utbildningstekniker bör undersökas, till exempel simulatorer, interaktiva videor, rollspel, fallstudier och gruppdiskus sioner. Det är också viktigt att undersöka vilka möjligheter distansutbildningsprogram erbju der, eftersom sådana kan göra del möjligt lör chaufförerna att lä nya kunskaper utan att deras scheman behöver rubbas alltför mycket. Detta borde leda till en större medvetenhet om externa yrkesutbildnmgsorganisationers kapacitet och sakkunskaper och bättre insyn i deras verksamhet. Bland möjliga viktiga tekniker kan nämnas nya typer av partnerskap mellan 15 utbildningsenheter och små företag, liksom nära kontakter med kunderna sä att utbildningens innehåll löpande kan anpassas efter deras behov. * Utbildningskultiir Teman frän utbildningsprogrammen bör las in i i företagskulturen sa att utbildning blir en kontinuerlig process. Som exempel kan nämnas kvalitetsprogram som lär en fortsättning genom att man regelbundet ser över sina standarder, utbildning i all tillgodose kundernas behov som blir effektivare ju färre barriärer det finns mellan den anställde och kunden, säkerhetsutbildning som blir mer meningsfull om företaget därefter regelbundet redo visar säkerhetsdata. Därutöver kan belöningssystem inrättas efter relevanta utbildningskurser. Det är särskilt viktigt att bygga upp relationerna till chaufförerna eftersom de är ensamma under större delen av sin arbetstid och därmed kan bli isolerade och inte fä del av företags kulturen. 7. 3. 6. Resultaten av undersökningen välkomnades av arbetsmarknadsparterna i branschen, som också har givit uttryck för en vilja att sprida den goda praxis som identifieras i rapporten. Dessutom delfinansieras en Europa-analys av utbildnings- och kompetensbehoven för företagen och de anställda i branschen och en nyttokostnadsanalys av utbildning i äkeribranschen inom ramen för programmet Leonardo da Vinci. Sannolikt kommer dessa aktiviteter att bidra till att besluts fattarna sätter utbildning högst upp pä dagordningen för äkeribranschen. 8. EKONOMISKA RESURSER 8. 1. Det ekonomiska stödet till Force-programmet under fyraärsperioden 1991-1994 uppgick till omkring 83,4 miljoner ecu. Resurserna ökades frän är till är, mycket tack vare Europaparlamentets pä projekt. ständiga stöd, men jämna steg med efterfrågan lyckades ändå inte hälla 16 8. 2. I tabellen nedan visas en sammanfattning av tilldelningen av ekonomiska resurser till de olika akti viteterna inom programmet (avrundade belopp). Projekt Branschspecifika, undersökningar Avtalspolicy Statistisk undersökning Administrationsschcma Artikel 11-rapporter Nationella samordningsenheter Nätvcrksaktivilctcr (konferenser, seminarier. ) Utvärdering(4) Tekniskt stöd Mini-budgct(7) TOTALT 1991 9,5(» 0,5 0,5 0,1 0,3 - 0,9 0,2 - 1,8 0,2 14,0 miljoner ecu 1993 17,9(2) 0,6 0,4 1,5 - 0,6 2,3 0,4 0,3 (5) 1992 13,3 1,2 0,3 0,5 0,1 0,2 1,0 0,5 - 1,8 0,5 19,4 - 24,0 1994 I7,4«> 1,3 0. 4 3. 2 0,3 0,3 2,3 0. 8 - (6) - 26,0 8. 3. I tabellen nedan visas en jämförelse mellan anslag för ätaganden och anslag för betalningar. ecu 1991 ' ' 1992'" 1993 «o 1994 m 1995' ' 1996 <9) Anslag för åtaganden Åtaganden Anslag lör betalningar Betalningar 13X46 000 IS 920 000 24 000 000 26 000 000 13 S45 289 IS 918 195 23 996 220 25 997 "56 13 846 000 IS 920 000 19 200 000 25 044 000 13 768 026 18 773 648 19 199 999 24 699 492 4 707 779 583 929 8. 4. Det revisionsarbete som genomförts inom Force-programmet har analyserats pä tvä olika nivåer- dels i rent ekonomiska termer, dels i syfte att ta reda pä vilka lärdomar som kan dras i fråga om operativ styrning av ett program som Force. 8. 4. 1. När det gäller ekonomisk överskädlighet finns det ett påvisbart behov av ett antal ätgärder, särskilt följande: (i) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) (9) Inbegripet en särskild budgetpost pä I miljon ecu lör projekt i de fem nya tyska delstaterna. Inbegripet 8 miljoner ecu för "andraärsförlängning' av de pilot- och kompetensprojekt som inleddes 1991 och 1992. 9,9 miljoner ecu för förlängning av 1992 ars projekt och 7,5 miljoner ecu för projekt som valts ut inom ramen för gren II av 1993 ars ansökningsomgång. Inbegriper inte utgifterna för den slutliga externa utvärderingen (0,18 miljoner ecu), vilka täcktes av budgetpost B3-1021 förär 1995. 1 080 960 ecu för -personår-budgetposten för tekniskt stöd (artikel Al 178 i den allmänna budgeten) och 868 500 ecu för "opcralions'-postcn (artikel A023S). 1 041 709 ecu för 'personaf-budgetposten för tekniskt stöd (artikel AOI 178) och 847 500 ecu för "opera tions"-posten (artikel A02380). Administrativa kostnader med anknytning till programmet (finansierade med medel Trän budgetpost B8). Budgetpost B3-I023 (Utveckling av yrkesinriktad fortbildning Budgetpost B3-I02I (Programmet Leonardo da Vinci). force-programmet). 17 - Strängare regler för vilka kostnader som kan finansieras (i synnerhet personalkostnader) bör tas fram. - Avtalet bör omfatta en budget som avpassats efter anslagets storlek. - En administrativ och ekonomisk handbok bör utarbetas i syfte att förtydliga reglerna om rapportering och relationenia till partnerna. - En modell för avtal om utläggande av arbetsuppgifter pä underleverantörer bör utvecklas. 8. 4. 2. När det gäller utvärdering av projekt föresläs att interimsutvärderingen skall förstärkas. Denna bör göras mer omfattande och inriktas pa fyra aspekter: innehållets inslag av nytänkande, den ekonomiska rapporten och budgeten för den andra etappen, partncrskapets grad av transnationali- tet och yrkesutbildningsproduktens kvalitet. Oberoende sakkunniga bör medverka, och utvärder ingen bör genomföras enligt ett förfarande som gör det möjligt att ändra eller avbryta projekt som inte uppfyller kraven Den slutliga utvärderingen bör för sin del vara mer inriktad pä resultaten, dvs. huvudvikten bör läggas vid utvärdering av yrkesutbildningsprodukterna (innehållets inslag av nytänkande, pedagogisk kvalitet, utnyttjande av ny teknik och multimedia) och av den ekono miska rapporten. Det bör finnas ett förstärkt förfarande för märkning av yrkesutbildnings - produkter med sikte på spridning i stor skala. 8. 4. 3. När det gäller projektuppföljning förespråkas tre olika aktiviteter till stöd för initiativtagarna: - Kommissionen bör utveckla ett yrkesutbildnings verktyg som omfattar de olika aspektema på ledning av ett transnationellt yrkesutbildningsprojekt, i synnerhet avtal och finansiering. - Sakkunniga bör fa utbildning i kommissionens förfaranden för redovisning och finansiering. Därefter skulle de kunna fungera som en "resursgrupp" som projektinitiativtagarna skulle kunna utnyttja vid behov. - Den grupp av externa utvärderare som bistår kommissionen i arbetet med att utvärdera förslag och produkter bör fä ytterligare arbetsuppgifter; de skulle kunna besöka varje projekt - enligt ett schema som kommissionen fastställer - för att kontrollera läget för verksamheten och ge initiativtagarna råd i frågor som rör kommissionens förfaranden för redovisning och finansi ering. 9. RESULTAT AV DEN EXTERNA UTVÄRDERINGEN ( 1 0) 9. 1. I utvärderingen har många av Force-programmets otvivelaktiga fördelar framhållits. Särskilt kan nämnas följande: - Projektens avtalsparter och partner var överväldigande positiva till de fördelar som de fått genom att delta i programmet. - Ny kunskap om yrkesinriktad fortbildning skapades genom projektbaserade behovsanalyser, nätverk och undersökningar. - Många projekt präglades av nytänkande när det gäller hur yrkesutbildningen förmedlas, sär skilt genom den nya inriktningen pä arbetsbaserad inlärning. - Force-programmets transnationella dimension har varit stark både vad gäller de transnatio nella målen och den transnationella medvetenheten och vad gäller samarbete mellan partnerna. - Från de flesta av projekten rapporterades att de omedelbara målen hade uppnåtts och att spridningsaktiviteter hade skett bland projektpartnerna. <10) Den slutliga utvärderingen av Force-programmet, utförd av utvärderingskonsortiet The Tavistock Institute, Bernard Brunhes Consultants och Danish Technological Institute. London, augusti 1996. - Programmet lyckades fa ett stort antal sma och medelstora företag att medverka, antingen genom mellanhänder'eller genom att pilotförsök genomfördes inom företagen - men ganska fä små och medelstora företag medverkade som aktiva partner. - Utformningen av artikel 11 och av undersökningen av yrkesinriktad fortbildning innebar att jämförelser kunde göras pa EG-nivä av politiken för yrkesinriktad fortbildning och företagens pnrvis pa området i de olika medlemsstaterna. - Force-prog,am. net upplevdes ha stärkt och givit stöd ät medlemsstatemas politik i fråga om yrkesinriktad fortbildning, och ansågs vara en av de viktigaste källonia till erfarenheter och inspiration för senare EG-program, bland annat Leonardo och Adapt. 9. 2. Force-programmet var naturligtvis mindre framgångsrikt på en del områden- vissa mål och resultat uppnåddes inte fullständigt. Särskilt kan nämnas följande: - Force-partiierna tillgodogjorde sig inte kunskaperna från de olika Force-undersökningarna i tillräckligt stor utsträckning. - Det finns brist på information när det gäller i vilken utsträckning den tänkta målgruppen har tagit till sig resultaten och produkterna - men skälet kan vara art det inte har förflutit till räckligt läng tid. - I målgrupperna var grupper som är missgynnade på arbetsmarknaden - personer med låg kompetens, kvinnor osv. - underrepresenterade, men man har framfört argumentet att rätt visande representation härvidlag kan vara svår att uppnå inom ramen för ett allmänt företags- baserat program (se den interimistiska utvärderingsrapporten). - Kommersiellt utnyttjande av produkter och tjänster för yrkesinriktad fortbildning har varit ovanligt, även om vissa exempel kan framhållas. Erfarenheterna inom Force-programmet tenderar att bekräfta att EG-marknaden för yrkesutbildning ännu är outvecklad. - Prioriteringarna. inom ramen för den tredje ansökningsomgången fick mindre inverkan än väntat: branschaktörerna medverkade i Force-programmet redan före denna ansöknings omgång, och tolkningen av "industriella förändringar" var mycket bred. 9. 3. Det är viktigt att man inser att Force-programmet. ett förhållandevis litet program, blev fram gångsrikt eftersom det till större delen kompletteraclc och stärkte andra åtgärder inom yrkesinriktad fortbildning. Projekten föreföll inbegripa en stor andel partner som redan ägnade sig åt yrkesutbild ning i allmänhet och fortbildning i synnerhet. Dessutom blev många medlemsstater medvetna om vikten av yrkesinriktad fortbildning under tiden som programmet pågick, och Force-programmet kunde därigenom få ""multiplikatoreffekter"' - rikta uppmärksamheten mot och öka medvetenheten om möjligheter och behov i fråga om yrkesinriktad fortbildning. 9. 4. Slutligen bör noteras att denna utvärdering bekräftar vad andra undersökningar har visat, nämligen att transnationellt samarbete och samverkan mellan projektpartner är en färdighet som måste läras in. Följaktligen var det de aktörer som hade tidigare erfarenhet av transnationella projekt som hade det närmaste samarbetet inom Force-programmet. Många nya företag, yrkesutbildningsföretag, branschorgan och mellanhandsorganisationer fick genom Force sina första erfarenheter av att medverka i ett transnationellt program. Både de och deras nätverk har sannolikt blivit bättre på transnationellt samarbete tack vare Force. 10. SLUTSATSER Inom Force-programmet har vissa påtagliga resultat uppnåtts i förhållande till de investeringar som gjorts och de resurser som funnits att tillgå. Särskilt bör framhållas att företag har spelat en framträdande roll inom projekten, att verkligt transnationella partnerskap pä yrkesutbildnings området har bildats, att en systematisk strategi för att ta fram jämförbar infomiation om nationella 19 system och arrangemang för yrkesinriktad fortbildning har utformats, och att Force-programmet har lämnat ett betydande bidrag till utvecklingen av kunskaper om yrkcsulbildningspraxis, särskilt genom de branschspecifika undersökningarna och nätverken. Huvudskälet till detta äi all program met var en del av strategin lör utveckling av fortbildning och omfattade såväl nationell politik som gemenskapsaktiviteter (dialogen mellan arbetsmarknadens parter. Access, mål 4 för struktur fondenia mm. ). Bland viktigare rekommendationer när det gäller förbättring av styrningen av programmet märks följande: - Kommissionens åtgärder för att övervaka och utvärdera transnationella projekt bör intensifi eras, varvid fyra aspekter bör beaktas särskilt: innovation i fråga om innehåll, den ekonomiska rapporten, partnerskapets transnationella natur och yrkesutbildningsproduktens kvalitet. - Kapacitet pä EG-ni vä för forskning om yrkesutbildning bör utvecklas, och melodverktygen för de branschspecifika undersökningarna bör förbättras. - Åtgärderna för att sprida yrkesutbildningsprodukter bör systematiseras, rättslig säkerhet (egen domsrättigheter osv. ) bör garanteras, och professionella inrättningar pä spridningsområdet (specialistmässor, nätverk, förlag och resurscentra) bör erbjuda stöd. Bland viktigare rekommendationer när det gäller förbättring av programmets inverkan märks följande: - Metoderna för att förutse behoven av kompetens och färdigheter bör systematiseras, och verktyg för detta ändamål bör göras lätt tillgängliga för dem som ansvarar för yrkesutbildning inom företag, grupper av företag, yrkesutbildningsorganisationer, yrkesinstitut osv. - Gemenskapen bör i samarbete med medlem: staterna och specialistorgan upprätta kvalitets standarder för yrkesinriktad fortbildning. - Nya yrkesprofiler bör tas fram för specialister pä yrkesinriktad fortbildning, särskilt vad gäller lärare och handledare. - En statistisk undersökning bör göras pä EG-nivä av tillgängliga yrkesutbildningsfacilitetcr sä att en fullständig bild av fortbildningsomrädet kan fäs fram som komplement till de jämförb -» statistiska uppgifter som redan finns för enskilda (hushällspanelen, arbetskraftsundersöknin, en) och företag (undersökningen av yrkesinriktad fortbildning). Slutligen, när det gäller rekommendationer för inir gemenskapens åtgärder pa fortbildnings- området kan göras mer verkningsfulla, bör särskild uppmärksamhet ägnas ät att skapa mer ändamålsenliga förbindelser mellan dem som ansvarar för gemenskapsprogram såsom Force och offentliga ämbetsmän pa nationell och regional nivå med ansvar för att välja ut projekt för strukturfondernas mal 4 och för gemenskapsinitiativet Adapt - inom ramen för dessa tjänstemäns ansvar för att förverkliga gemenskapens stödramar och i enlighet med bestämmelserna om hur strukturfonderna skall fungera. 20 BILAGA 1-A: Viktiga data om Force-nätverket FORCE PROG RAMMET: ANTAL AVTALSPARTER, SAMORDNARE OCH PARTNER INOM PROJEKT PER ANSÖKNINGSOMGÅNG OCH LAND HHå mm 1993A I993B Totalt Q B D 12 39 84 23 89 69 181 11 80 47 138 26 124 44 194 32 123 81 236 1 143 94 238 53 61 67 123 49 261 216 526 66 127 59 451 285 '95 DK 15 41 8 64 11 54 32 97 4 52 16 72 30 47 79 32 177 103 312 E F 34 74 34 142 49 141 127 317 12 153 81 246 119 95 219 100 487 337 924 44 129 29 202 68 159 149 376 6 168 114 288 17 83 94 194 135 539 386 •1060 GR 65 64 25 154 106 117 230 4 49 47 100 0 92 31 123 76 311 220 60" I 45 77 26 148 18 173 134 325 8 129 125 262 14 72 62 148 85 451 347 SS3 IRL 15 59 LUX 8 9 0 83 29 68 58 155 10 77 20 107 5 47 18 70 59 251 105 415 11 6 14 4 24 0 16 19 NL 4 40 11 55 14 98 38 150 11 38 29 78 P 28 42 23 93 ii 121 43 186 0 43 38 81 GB 53 122 20 195 54 235 84 373 6 204 46 256 X 0 1 1 1 6 0 7 0 0 0 0 0 0 o 4 0 2 10 12 9 27 30 66 43 44 87 29 219 122 3"0 67 33 100 50 273 137 460 91 59 154 117 652 209 9"8 0 0 0 1 7 1 S Toteft 34* l& 142? 3U tm m »? ra tm 61$ wm Mm plliill 4106 un ?405 BILAGA I B: Viktiga data om Force-nätverket FORCE-Programmet Ansökningsomgångarna 9L92. 93A, 938 B D 91 92 93 A 93 B 91 92 93A 93 B DK 91 92 E F 93 A 93 B 91 92 93 A 93B 91 92 93 A 93 B CR 91 92 Î 93 A 93B 91 92 93A 93B IRL 91 L 92 93A 93B 91 92 93 A 93 B NL 91 92 93 A 93 B P UK Jx. 91 92 93A 93B 91 92 93A 93B 91 92 93 A 93 B Total À U BF 0 5 1 0 c E GE 8 GRE 1 ÖE OF OP U PP CR 0 os 6 P ME 15 25 34 28 25 9 25 4 M 44 66 3 106 15 16 44 16 27 8 8 9 II 21 12 14 47 27 14 16 14 3 6 25 21 17 19 17 29 22 12 7 11 11 0 i i 0 12 17 23 3 1 0 1 1 1 2 3 0 6 14 7 1 0 5 0 0 0 4 4 1 0 0 0 0 1 1 4 0 0 0 1 0 1 1 1 1 1 5 2 1 8 6 1 3 12 13 2 3 9 14 1 1 11 21 3 3 29 27 0 7 19 14 4 3 22 23 10 2 6 1 2 0 1 0 0 7 5 0 0 9 15 5 1 13 30 1 1 0 1 0 0 ( ( ( ( i 3. & 18 16 5 22 26 17 16 6 2 7 5 22 26 30 12 26 36 31 18 3 7 0 0 0 1 6 7 6 7 3 5 3 2 23 37 29 24 0 ( ( ( 6 3 0 0 1 I 0 0 7 11 3 1 1 8 4 2 1 5 0 0 3 5 1 0 2 2 3 1 0 0 0 0 1 2 0 0 6 6 2 2 2 6 3 0 0 ( ( ( \m 21 40 24 14 48 38 40 1. 3 17 18 24 18 22 40 22 25 64 78 54 37 28 39 11 13 28 52 35 22 23 37 26 8 3 6 1 13 U 21 21 28 30 15 12 52 68 53 25 O 12 17 11 12 22 38 18 12 8 13 3 6 17 32 18 20 16 36 24 K) 14 5 6 7 K) 7 3 5 3 1 21 50 33 16 7 16 20 5 16 9 24 1 5 3 5 4 7 4 12 14 15 14 17 11 19 19 M 22 8 12 11 40 25 10 7 13 K) 5 0 4 2 1 7 14 9 9 7 4 12 3 K) 13 30 17 16 3 4 1 4 0 0 0 2 0 7 3 5 9 15 9 2 3 3 1 2 3 0 0 1 5 5 1 7 22 17 17 4 12 11 40 32 10 ( 1 ( ( 1 3 19 32 18 12 0 ( ( ( 8 9 2 14 8 8 ( ( ( ( 2 5 2 4 0 2 0 0 0 1 2 1 0 1 1 2 3 0 2 0 1 5 2 7 0 3 4 1 2 0 0 0 0 0 9 5 3 3 2 0 1 1 6 2 4 ( ( 1 ( ( ( ( ) > ( > m 6 14 5 15 7 23 15 33 6 8 21 20 17 15 67 75 78 32 76 94 8 14 8 12 16 47 24 39 5 8 9 K) 0 1 2 2 0 (> 4 5 6 6 4 9 7 22 24 18 ( ( ( ( 38 64 20 43 24 63 82 34 19 53 41 24 5 7 7 S 8 21 24 13 52 32 37 39 76 59 40 ( ( ( ( 6 12 8 2 15 8 6 0 1 1 1 4 14 7 4 1 14 8 3 3 9 2 6 0 6 3 1 6 8 6 5 0 0 0 0 3 4 2 2 1 9 3 3 21 30 16 7 ( ( ( > ( 0 0 0 1 0 0 0 2 0 0 0 0 0 6 18 3 0 0 8 6 0 2 6 0 0 2 6 0 0 0 2 0 0 0 1 0 0 0 1 1 0 0 2 3 0 1 5 1 0 ( ( ( X Total 0 1 7 0 2 2 1 0 1 0 1 1 1 9 2 5 0 9 (> 1 1 : i 5 6 84 181 138 123 194 236 238 127 64 97 72j 791 1421 317J 246 219 202 376 288 194 154 230 100 123 148 325 262 1 148 0 1 1 1 0 1 0 0 9 2 0 9 0 4 1 5 4 6 2 2 1 5 ( ( 83 151. 1071 701 [71 19JJ i2|j S5j i sol 78 87 93 186 81 100 195 2561 154 2 7 0 0 0 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 2 0 0 0 o 0 0 0 2 2 0 0 5 1 o 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 2 1 ( ( ( ( 12*1 ! Ml ' 55* 1 075 AM 1 13#! ». 58* \ Î89* > J 2£( T ': > 122 K. 7405 BILAGA I-A: VIKTIGA DATA OM FORCE-NÄTVERKET Förkortningar KOD TYP AV ORGANISATION AUEF Yrkesutbildningspartncrskap universitet företag C E GE GRE O OE OF OP OS Handelskammare Företag Stort företag (fler än 500 anställda) Koncern eller företagssammanslutning Annan organisation Arbetsgivarorganisation Yrkesutbildningsorganisation Gemensamt organ Fackförening PME Litet eller medelstort företag (färre än 500 anställda) U PP CR X Universitet Offentlig myndighet Regionalt konsortium Övrigt BILAGA II: Förteckning över publikationer A. Analys av europeiska system och datainsamling Brandsnia, J. , Kcsslcr, P. , Miinch, J. , ( 'oiitimiiiig Vocational Training in Europe: State of the art and perspectives ("Yrkesinriktad fortbildning i Europa i dag och i morgon"), Uitgcvcrij LEMMA BV, Utrecht, 1995, (ISBN 90-5189-553-4) (engelska, franska, tyska) '*' Europeiska kommissionen, ( \>ntinuing Vocational Training : Europe, Japan and (he United States ("Yrkesinriktad fortbildning i Europa. Japan och USA"). Byrän Ibr Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1996 (ännu ej publicerad) Eurostal, Continuing Vocational Training Survey in enterprises l()()4 (CITS) : Methods and Definitions ("Undersökning av yrkesinriktad fortbildning i företag 1994: Metoder och definitioner"), Byrän för Europe iska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg. 1996, (ISBN 92-827-8740-0) (engelska, franska, tyska) Eurostat, Continuing Vocational Training Survey in enterprises IW4 (( 'ITS) : Results ("Undersökning av yrkesinriktad fortbildning i företag 1994: Resultat"), Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg (ännu ej publicerad) '*' Europeiska kommissionen, ( 'ontinuing Vocational 'training Survey - A report on the procedures adopted and the steps taken to implement the Survey ("Undersökning av yrkesinriktad fortbildning- Rapport om antagna förfaranden och ätgärder för att genomföra undersökningen"), arbetsdokument, Bryssel, 1996 (ännu ej publicerad) (engelska, franska, tyska) Europeiska kommissionen, EORCE - "Tableau de bord" on Continuing Vocational Training ("Force- programmet - Nyckeldata om yrkesinriktad fortbildning"), Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1994, (ISBN 92-826-8712-0) (engelska, Iranska, tyska) Ant, M. , Kint/clc, i. Van Hacchl, A. , Walthcr, R. , Reporting System on Access, Quality and Volume of Continuing Vocational Training in Europe ("System för rapportering om tillgängen till, kvaliteten pä och omfattningen av yrkesinriktad fortbildning i Europa) Luchtcrhand Vcrlag, Ncuvvicd, 1996, (ISBN 3-472- 02699-5) (engelska, franska, tyska) B. Europeiska branschrapportcr Bertrand. O. , Horns, O. , Krusc W. , Mcndcz-Vigo. M. Van den Tillaart, H. , Training in the Retail Sector - European Report ("Fortbildning inom detaljhandeln - Europarapport"), Europeiska kommissionen, Bryssel. 1993 (engelska, franska, tyska) '"' Burns. J. & King. R. (University of Reading). Delay. F. (CREGE Management, Paris), Mallet, L. (CEJEE, Toulouse), Training in the Agrofood Sector - European Report ("Fortbildning inom livsmedelsindustrin - ,n Europarapporf), Europeiska kommissionen, Bryssel, 1993 (engelska, franska, tyska) "' King, R. D. and Bums, J. A. Quality Management Systems and Training Policy in the Food and Beverage Industry in Europe ("System för kvalitetsstyrning och fortbildningspolicy inom den europeiska livsmcdcls- och dryckcsvaniinduslrin"), Food Technology Centre, University of Reading, 1994, (ISBN 0-7049-0536-1) Rauncr, F. & Spott I. G. (ITB), Olescn. K. & Clcmatildc, B. (DTI), Employment, Work and Training in the European Automobile Repair and Distribution Sector - European Report ("Sysselsättning, arbete och fortbildning inom den europeiska bilrcparalions- och bildislributionsbranschcn Europarapport"). Europeiska kommissionen, Bryssel. 1993 (engelska, franska, tyska) '*' Spöttl, G. , Ränner, F. & Moritz, E. F. , Vont KJz-llandwerk zum Q ualU disservice - Der US-amerikanische Kfz- Sektor nach der Trendwende ("Frän bilhantvcrk till kvalilclsscrvicc Den amerikanska bilbranschen efter trendbrottet"), Donat Verlag. Bremen, 1996, (ISBN 3-931737-22-5) (Finns även som ITB-arbelsdokumcnt pä engelska och franska) Moritz, El7. , Ränner, F. & Spöttl, (!. , Austans<hen statt reparieren - Der Erfolg des japanischen Kfz-Scrvice ("Att byta ut i stället för alt reparera- Nyckeln till den japanska bilserviecns framgängar"), Donat Verlag. Bremen, 1996, (ISBN 3-931737-09-8) (Finns även som ITB-arbctsdokumcnt pä engelska och franska) Dankbaar, B. , I. earning to Meet the Clobal Challenge - A Contribution to the Debate on Cl T in the Automotive Industry ("Att lära sig att anta den globala utmaningen- Ett bidrag till debatten om yrkes inriktad fortbildning inom bilindustrin"). Maastricht Economic Research Institute on Innovation and Technology (MERIT), Maastricht, 1995 Europeiska kommissionen, ( 'ontinuous I 'ocational '/'raining in the Road breig/it and Passenger Transport Sectors ("Yrkesinriktad fortbildning inom äkeri- och passagcrarlransporlbranscherna"). Byrän för Europe iska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1996 (ännu ej publicerad) (engelska. Iranska, tyska) '*' C. Avtalspolicy for yrkesinriktad fortbildning Blanpain, R. , Engels, C, Pellegrini, C, (Editors), Contractual Policies Concerning Continued Vocational Training in (he European Community Member States ("Avtalspolicy för yrkesinriktad fortbildning i EG- medlemsstaterna"), Peters Press, Leuven, 1994, (ISBN 90-6831-582-X), (engelska, franska, tyska, italienska) o Ehrenberg. E. Felger. S. , Heidemann, W„ Krusc, W. , Paul-Kohlholf, A. , Continuous Vocational Training in Europe - Documentation on the Social Dialogue ("Yrkesinriktad fortbildning i Europa - dokumentation av dialogen mellan arbetsmarknadens parter"). Edition Sigma, Berlin, 1995, (ISBN 3-89404-410-1) (engelska, franska, tyska, italienska, spanska) Luttringer, J. -M. , Development of Resources Allocation Techniques for Continuous Training in Europe - Joint Investments A Branch bunds - Implication of (he Social Partners ("Utveckling av tekniker för tilldelning av resurser till yrkesinriktad fortbildning i Europa Gemensamma investeringar och bransch- fonder- Alt fä arbetsmarknadens parter all medverka"), arbetsdokument, CIRCE, Putcaux (Frankrike), 1995 (engelska, franska) I). Temaområden Europeiska kommissionen. Industrial ( 'hänge in the h'ORi 'E Programme - a ( 'onlrihiitioii to the Discussion on the Role of"( 'ontinuing Vocational Training in adapting to Industrial ( 'hänge ("Industriella förändringar inom Force-programmet - Ett bidrag till diskussionen om den yrkesinriktade fortbildningens roll när det gäller anpassning till industriella förändringar"), arbetsdokument, Bryssel, 1995 (engelska, franska, tyska) Europeiska kommissionen. Continuing I 'ocational Training in Small and Medium-sized Enterprises, Results of the FORCE Programme ("Yrkesinriktad fortbildning i sma och medelstora företag. Resultaten frän Force- programmet", Leonardo da Vinci-dokument, Bryssel 1995 (engelska, franska, tyska) Europeiska kommissionen, Anticipation of Training and Skill/Qualification Needs-A synihesis of the results gained in the b'ORCE and El JROTICCNET programmes ("All förutse behoven av utbildning och färdigheter/ kompetens Sammanställning av resultaten frän programmen Force och Eurotecnct"), Leonardo da Vinci- dokumcnl, Bryssel, 1995 (engelska, franska, tyska) Severing, E, Slahl, T. Quality Assurance in In house Continuing Training - Case Studies from Europe - Joint b'ORCE and ElIROTECNET report ("Kvalilclssäkimg av yrkesinriktad fortbildning inom företag Europeiska fallstudier Gemensam rapport frän Force och Eurotccnef. Byrän för Europeiska gemenskaper nas officiella publikationer, Luxemburg, 19%, (ISBN 92-827-7131-8) (engelska, franska, lyska. italienska, danska, nederländska, spanska, portugisiska, grekiska) Europeiska kommissionen. The Human Resource at the Heart of( 'ompany Strategies - ( 'onference Report (Rome, Italy, 2. 3-24 June 1994) ("Mänskliga resurser i centrum av företagsstrategin- Konfcrensrapport |Rom, Italien, 2. 1-24 juni I994|"), Leonardo da Vinci-dokunicnl, Bryssel, 1996 (ännu ej publicerad) E. Cedefop-publikationer Ccdefop medverkade akl i vi i genomförandel av de branschspecifika undersökningarna inom Force-program met. Training in the Retail Sector - E. uropean Report ("Fortbildning inom detaljhandeln - Europarapporf ), Ccdefop, Thcssaloniki, 1994 (Kal. nr. HX-80-93-727-EN-C) (danska, tyska, engelska, spanska, Iranska, italienska, nederländska, portugisiska) '*' (iuide to Training in the Retail Trade ("Översikt över fortbildning inom detaljhandeln"), Ccdefop, Thcssalo niki, 1995 (Kat. nr. HX-85-94-858-EN-C) (engelska, spanska) Training in (he Motor Vehicle and Sales Sector - European Report ("Fortbildning inom motorfordons- och försäljningsscklorn | ? |- Europarapporf), Ccdefop, Thcssaloniki, 1995 (Kat. nr. HX-85-94-866-EN-C) (tyska, engelska, spanska, franska, italienska, nederländska, portugisiska)'*' La Formation dans les Industries Alimentaires et des Boissons - Rapport Européen ("Fortbildning inom livsmedels-och dryckesvamindustrin Europarapporf), Ccdefop, Thcssaloniki, 1994 (Kat. nr. HX-85-94- 648-FR-C) (tyska, spanska, franska) '*' F. Förteckning/katalog/iitvärdcring Europeiska kommissionen. Directory of Action-Oriented Research on Continuing Vocational Training in Europe ("Förteckning över ätgärdsinriklad forskning om yrkesinriktad fortbildning i Europa"), Leonardo da Vinci-dokumcnt, Bryssel, 1995. Europeiska kommissionen, ( 'atalogue ofFORi 'E Training Products 1991-94, Volumes I-III ("Katalog över Force-fortbildningsprodukter 1991-1994, Vohm 1-111"), Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1996 (ISBN 92-826-8051-7) (flerspråkig, engelska, franska, tyska) Europeiska kommissionen. Final Evaluation of the FORCE Programme ("Slutlig utvärdering av Force- programmcf), utarbetad 1996 av utvärdcringskonsortict The Tavistock Institute, Bernard Brunhes Consultants och Danish Technological Institute, Byrän för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg (ännu ej publicerad) (*) Dessutom finns del nationella rapporter I or var och en av de dåvarande tolv medlemsstaterna. ISSN 1024-4506 KOM(97) 384 slutlig DOKUMENT SV 15 16 04 Katalognummer : CB-CO-97-387-SV-C ISBN 92-78-23011-1 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: 97/470/CE: Décision du Conseil du 22 juillet 1997 portant nomination d'un membre du Comité des régions

eurovoc_concepts:
European Committee of the Regions
Portugal
appointment of staff

formats: html pdfa1b print


title: Neuvoston asetus (EY) N:o 1468/97, annettu 22 päivänä heinäkuuta 1997, hedelmiä ja vihanneksia koskevien yhteisten laatuvaatimusten soveltamisen vahvistamistoimenpiteistä Portugalissa annetun asetuksen (ETY) N:o 3650/90 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
Portugal
fruit
marketing standard
product quality
quality standard
vegetable


title: 97/570/EF: Kommissionens beslutning af 22. juli 1997 om anden ændring af beslutning 94/957/EF om de overgangsforanstaltninger, Finland skal anvende med hensyn til veterinærkontrol af levende dyr fra tredjelande, der føres ind i Finland (EØS-relevant tekst)

eurovoc_concepts:
Finland
live animal
third country
transitional period (EU)
veterinary inspection


title: Padomes Lēmums (1997. gada 22. jūlijs) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Apvienotajiem Arābu Emirātiem par tekstilizstrādājumu tirdzniecību

eurovoc_concepts:
United Arab Emirates
agreement (EU)
clothing
textile product
trade agreement (EU)

formats: html pdf print

text: 232 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/31. sēj. 31999D0393 18. 6. 1999. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 152/1 PADOMES LĒMUMS (1997. gada 22. jūlijs) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Apvienotajiem Arābu Emirātiem par tekstilizstrādājumu tirdzniecību (1999/393/EK) EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu, 1. pants Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts nolīgums starp Eiropas Kopienu Emirātiem par tekstilizstrādājumu tirdzniecību. Apvienotajiem Arābu un ņemot vērā Komisijas priekšlikumu, Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam. tā kā Komisija Kopienas vārdā ir apspriedusi ar Apvienotajiem Arābu Emirātiem nolīgumu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību; 2. pants Ar šo Padomes priekšsēdētājam tiek dotas tiesības izraudzīties personu, kas ir pilnvarota parakstīt nolīgumu, lai tas kļūtu saistošs Kopienai. tā kā atbilstoši Lēmumam 96/410/EK (1) nolīgumu piemēro pro- vizoriski kopš 1996. gada 1. janvāra, kamēr nav noslēgts oficiāls nolīgums; Briselē, 1997. gada 22. jūlijā tā kā šis nolīgums ir jāapstiprina, Padomes vārdā — priekšsēdētājs J. POOS (1) OV L 169, 8. 7. 1996. , 39. lpp


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 2507/97 von Frédéric STRIBY an die Kommission. Schwierigkeiten der französischen Bauunternehmen in Deutschland

eurovoc_concepts:
EU Member State
EU law - national law
France
Germany
building industry
case law (EU)
freedom to provide services
minimum pay
national law
transnational corporation

text: 17. 3. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 82/95 Von den Bu¤ros fu¤r geschlechterspezifische Fragen werden ja¤hrliche Koordinierungstreffen abgehalten, an denen Experten aus den Mitgliedstaaten teilnehmen, die auf die Zusammenarbeit in geschlechterspezifischen und entwicklungspolitischen Fragen spezialisiert sind. Diese Gelegenheiten dienen der Ero¤rterung breitgefa¤cherter Themen einschlie(cid:223)lich der Zusammenarbeit zwischen der Kommission und den Mitgliedstaaten. Zusa¤tzlich werden regelma¤(cid:223)ige informelle Kontakte mit den Mitgliedstaaten unterhalten, durch die die Mo¤glichkeit zur Koordinierung ku¤nftiger Aktivita¤ten oder einfach zum Informationsaustausch besteht. Ein Beispiel fu¤r den Informationsaustausch und die Arbeitsweise zwischen der Kommission und den Mitgliedstaaten ist, da(cid:223) eine Reihe von geschlechterspezifischen Profilen fu¤r die Mittelmeerla¤nder, die ju¤ngst von einem externen Berater fu¤r die Kommission erstellt wurden, auch an Sachversta¤ndige fu¤r geschlechterspezifische und entwicklungspoli- tische Fragen der Mitgliedstaaten weitergegeben wurde. (1) ABl. L 189 vom 30. 7. 1996. (98/C 82/157) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2505/97 von Mark Watts (PSE) an die Kommission (18. Juli 1997) Betrifft: Gemeinsame Agrarpolitik und Bescha¤ftigung im la¤ndlichen Raum Kann die Kommission Angaben vorlegen, aus denen hervorgeht, da(cid:223) der sta¤ndige Ru¤ckgang der la¤ndlichen Agrarbescha¤ftigung in der Europa¤ischen Union durch die Beratungsdienste bzw. Zahlungen im Rahmen der Ziele 5a und 5b der gemeinsamen Agrarpolitik, die auf die la¤ndliche Entwicklung gerichtet sind, geda¤mpft wurde? Antwort von Herrn Fischler im Namen der Kommission (5. September 1997) Die Zahl der in der Landwirtschaft Bescha¤ftigten ist in der EU seit langem ru¤ckla¤ufig, und genauso schrumpft auch die Zahl der landwirtschaftlichen Betriebe. 1983 entfielen auf den Sektor Land- und Forstwirtschaft 9,3 % der Gesamtbescha¤ftigung, 1995 waren es nur noch 5,5 %. Im Rahmen des Ziels 5a, das darauf ausgerichtet ist, die Anpassung der landwirtschaftlichen Strukturen im Zuge der Reform der Gemeinsamen Agrarpolitik (GAP) zu beschleunigen, sowie des Ziels 5b, mit dem die Entwicklung und strukturelle Anpassung des la¤ndlichen Raums erleichtert werden soll, werden verschiedene Ma(cid:223)nahmen zur Schaffung und Erhaltung von Arbeitspla¤tzen im la¤ndlichen Raum finanziert. So erhalten jedes Jahr 23 000 Junglandwirte im Rahmen der Ziel-5a-Ma(cid:223)nahmen Beihilfen fu¤r die erste Niederlassung. Mit Zuschu¤ssen fu¤r Unternehmen, die land- und forstwirtschaftliche Erzeugnisse verarbeiten und vermarkten, werden Arbeitspla¤tze in diesem Sektor geschaffen bzw. erhalten. Die Ausgleichszulagen fu¤r Landwirte in Berggebieten und benachteiligten Gebieten fo¤rdern die Erhaltung von Arbeitspla¤tzen in diesen Problemgebieten. 1995 haben EU-weit mehr als 1 200 000 Landwirte diese Zulagen erhalten. Die im Rahmen von Ziel 5b finanzierten Programme sind insbesondere darauf ausgerichtet, den sta¤ndigen Ru¤ckgang der Bescha¤ftigung in der Landwirtschaft auszugleichen. Dazu werden vor allem kleine und mittlere Unternehmen (KMU), der Tourismus im la¤ndlichen Raum, Dienstleistungen und die Dorferneuerung gefo¤rdert. Nach Scha¤tzungen fu¤r den Zeitraum 1989-99 du¤rften durch die Gemeinschaftsprogramme mehr als 500 000 Arbeitspla¤tze in den Ziel-5b-Regionen geschaffen oder erhalten worden sein. (98/C 82/158) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-2507/97 von Fre·de·ric Striby (I-EDN) an die Kommission (22. Juli 1997) Betrifft: Schwierigkeiten der franzo¤sischen Bauunternehmen in Deutschland Die seit dem 1. Januar 1997 geltenden neuen Auflagen fu¤r europa¤ische (in diesem Fall franzo¤sische) handwerkliche Unternehmen des Bausektors mit Baustellen in Deutschland werfen Probleme hinsichtlich des freien Dienstleistungsverkehrs auf


title: 97/471/ΕΚ: Απόφαση του Συμβουλίου της 22ας Ιουλίου 1997 για τη χορήγηση μακροπρόθεσμης χρηματοδοτικής συνδρομής στην Πρώην Γιουγκοσλαβική Δημοκρατία της Μακεδονίας

eurovoc_concepts:
Community loan
European Commission
North Macedonia
aid system
long-term credit
support policy