title: Innovaatioiden edistäminen patenttien avulla - Vihreä kirja yhteisön patentista ja Euroopan patenttijärjestelmästä

eurovoc_concepts:
European patent
innovation
patent
research and development
technological change

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 24. 06. 1997 KOM(97)314 1opull. Innovaatioiden edistäminen patenttien avulla Vihreä kirja yhteisön patentista ia Euroopan patenttiiäriestelmästä (komission esittämä) Yhteenveto Patentit ovat yleensä keskeisiä innovaatioita suojaavia välineitä. Euroopan patenttijärjestelmä on monimutkaistunut; yhteisön patenttijärjestelmät (viimeksi mainittu järjestelmä ei ole vielä tullut voimaan). rinnakkain kansalliset, Euroopan olemassa ovat ja tarpeen laatia mahdollisimman Kun komissio hyväksyi ensimmäisen toimintasuunnitelman Euroopan innovaatiosta, sen mielestä oli käytetystä patenttijärjestelmästä, jotta voitaisiin tutkia, vastaako se käyttäjien tarpeita, sekä tarkastella uusien yhteisön toimien tarvetta ja suunnitella näiden uusien toimien mahdollista muotoa ja sisältöä. selvitys Euroopassa perusteellinen Tässä vihreässä kirjassa pyritään saavuttamaan nämä kolme tavoitetta ja tarjoamaan lähtökohdat toimivaltaisten asianomaisten toimielinten viranomaisten tarjoamasta innovaatioiden suojasta. toimijoiden, yhteisön laaja-alaiselle jäsenvaltioiden patenttijärjestelmän kuulemiselle Euroopan sekä Vihreän kirjan keskeinen osa-alue koskee yhteisön patenttia sekä sitä, miten vuonna 1975 tehtyä Luxemburgin yleissopimusta olisi mahdollisesti muutettava, luoda jotta voitaisiin jonka kustannukset pysyisivät helppokäyttöinen ja oikeudellisesti kohtuullisina. luotettava järjestelmä, Yhteisön patentin tulevaisuuden tarkasteluun liittyy kuitenkin väistämättä myös muita teknisiä täydentävästä kysymyksiä. Kyse on elektronisen yhdenmukaistamisesta yhteisön kaupankäynnin vaikutukset ohjelmistoihin ja patenttiasiamiesten käyttäminen. liittyvien näkökohtien ja tietoyhteiskunnan innovaatioihin sekä muotoseikat tiettyjen patenttioikeuteen tasolla; näitä ovat liittyviin Lisäksi eräät Euroopan patenttijärjestön käsittelemät kysymykset vaikuttavat ratkaisevasti Euroopan patenttijärjestelmästä käytyyn yleiseen keskusteluun ja innovaatioiden edistämiseen. Vihreässä kirjassa käsitellään myös eräitä tällaisia kysymyksiä. 1. JOHDANTO 2. PATENTTIJÄRJESTELMÄ JA YHTENÄISMARKKINAT 2. 1. Alkuperä 2. 2. Yhteisön patenttia koskevien uusien yhteisön toimien tarve 3. YHTEISÖN PATENTTI 3. 1. Yhdenmukaisen patenttisuojan tarve 3. 2. Luxemburgin sopimuksen oletetut heikkoudet 3. 3. Kääntämiskustannukset ja mahdolliset ratkaisut 3. 4. Oikeudellisen järjestelmään liittyvät ongelmat ja mahdolliset ratkaisut 3. 5. Maksuihin liittyvät kysymykset 3. 6. Yhteisön patentin ja eurooppalaisen patentin väliset "sillat" 3. 7. Muita kysymyksiä 4. YHDENMUKAISTAMISEN LISÄÄMINEN YHTEISÖN TASOLLA 4. 1. Tarve lisätä yhdenmukaistamista yhteisön tasolla 4. 2. Tietokoneohjelmien ja ohjelmistoon liittyvien keksintöjen patentoitavuus 4. 3. Työsuhdekeksinnöt 3 3 4 5 6 6 9 10 12 15 16 17 18 18 18 20 4. 4. Muodollisuudet, patenttiasiamieheen turvautuminen ja ammatillisen pätevyyden tunnustaminen 4. 5. Lisätoimet patenttijärjestelmän saattamiseksi houkuttelevammaksi 5. EUROOPPALAINEN PATENTTI 5. 1. Euroopan patenttijärjestelmän yleinen rakenne 5. 2. Eurooppalaisen patentin kustannusongelmat 5. 2. 1 Maksut 5. 2. 2 Voimassaolomaksujen jakoperuste 5. 2. 3 Käännökset 21 23 24 24 24 24 25 26 1. JOHDANTO Innovaatiot ovat nykyisin välttämättömiä talouselämän elinvoimaisuuden ja menestyksen kannalta. Tässä suhteessa tilanne Euroopassa vaikuttaa huonommalta kuin tärkeimmissä kilpailijamaissa. Euroopan tieteelliset lähtökohdat ovat erinomaiset, mutta täällä ei onnistuta samalla tavoin kuin monilla muilla alueilla muuntamaan asiantuntemusta uusiksi tuotteiksi ja markkinaosuuksiksi, varsinkaan huipputekniikan alalla1. Eräitä merkittäviä menestystarinoita, kuten luotijunaa (TGV-juna) tai GSM-matkapuhelinjärjestelmää lukuun ottamatta Eurooppa on jäänyt jälkeen useilla nykyteknologian, erityisesti tietotekniikan ja viestintäteknologian aloilla. Yhteisössä on pohdittu Euroopan tietoyhteiskunnan kehittämiseen ja elektroniseen kaupankäyntiin, ja tätä tilannetta on pyrittävä erityisesti parantamaan2. teollisuuden osallistumista Innovaatioiden suojaaminen on välttämätöntä. Kokonaistalouden kannalta on olemassa selviä todisteita siitä, että tietotaitoa omaavilla yrityksillä, jotka käyvät kauppaa merkkituotteilla, patentoiduilla tai patentoiduilla menetelmillä, on hyvin kilpailukykyiset mahdollisuudet kasvattaa markkinaosuuksiaan tai säilyttää ne. tuotteilla Talous maailmanlaajuistuu. Samanaikaisesti tavaratuotannon arvo perustuu yhä enemmän sen osuuteen aineettomista investoinneista. Tutkimuskustannusten osuus bruttokansantuotteesta, teollisuuden tutkimusmenot, tutkimuskustannukset asukasta kohden ja tutkijoiden osuus työväestöstä ovat Euroopan unionissa alhaisempia kuin Japanissa tai Yhdysvalloissa. Tätä tilannetta ei voida muuttaa yksinomaan uudistamalla Euroopan patenttijärjestelmää, vaan tilanteen korjaamiseksi tutkimusta on suunnattava Euroopassa perusteellisesti uudelleen. Patenttijärjestelmä ei kuitenkaan missään tapauksessa saa jarruttaa Euroopan yritysten kilpailukykyä. Helppokäyttöisyys, oikeusturva ja asianmukainen maatieteellinen kattavuus ovat Euroopan unionissa yhtä lailla tehokkaan innovaatio suojan keskeisiä edellytyksiä. On syytä panna merkille, että nyt, kun miltei neljäkymmentä vuotta on kulunut Rooman sopimuksen hyväksymisestä, yritysten innovaatioiden patenttisuoja ei ole EU:ssa vieläkään yhdenmukainen. Yhtenäisen järjestelmän edut vaikuttavat itsestään selviltä; sen avulla oikeuksia voitaisiin hallinnoida keskitetysti, ja se olisi kilpailijoihin verrattuna avoimempi; vuonna 1975 tehty Luxemburgin yleissopimus, jolla pyrittiin luomaan tällainen järjestelmä, ei kuitenkaan ole tullut voimaan. täysipainoisen Yhteisön olisi pyrittävä ratkaisemaan nykyiset poliittiset ja käytännön ongelmat, jotka estävät parantunut yhtenäismarkkinoiden kansainvälinen vuoksi yhtenäismarkkinoiden toteutuminen on olennaisen tärkeää - sekä unionin sitoumus tiivistää suhteita Keski- ja Itä-Eurooppaan, aiheuttavat nykyisin yhteisölle useita haasteita, kuten tarpeen luoda lisää työpaikkoja. talouden maailmanlaajuistuminen toteutumisen. Euroopan kilpailukyky, yritysten jonka - 2. PATENTTIJÄRJESTELMÄ JA YHTENÄISMARKKINAT 1 2 Vihreä kirja innovaatiosta, (KOM(95)688, lopullinen), 20. joulukuuta 1995 Komission tiedonanto elektronista kaupankäyntiä koskevasta Euroopan aloitteesta, 16. huhtikuuta 1997 3 2. 1. Alkuperä joista Patenttisuoja voidaan Euroopan unionissa hankkia kahden järjestelmän avulla, kumpikaan ei perustu yhteisön oikeuteen; kansallisten patenttijärjestelmien ja Euroopan patenttijärjestelmän. Ensimmäisenä otettiin käyttöön kansalliset patentit. Tässä yhteydessä on korostettava, että Euroopan yhteisön ovat käytännössä jäsenvaltioiden kansalliset patenttijärjestelmät yhdenmukaistuneet, koska kaikki jäsenvaltiot ovat asteittain liittyneet eurooppalaista patenttia koskevaan Munchenin yleissopimukseen Euroopan patenttijärjestelmä perustuu kahteen kansainväliseen sopimukseen, nimittäin vuonna 1973 tehtyyn eurooppalaista patenttia koskevaan Munchenin yleissopimukseen sekä vuonna 1975 tehtyyn yhteisön patenttia koskevaan Luxemburgin yleissopimukseen (Luxemburgin yleissopimus); viimeksi mainittu on tähän saakka ollut kiinteä osa vuonna 1989 hyväksyttyä yhteisön patentteja koskevaa sopimusta (yhteisön patenttisopimus, 1989)4. Vuonna 1975 jäsenvaltioiden tarkoituksena oli, että näiden kahden yleissopimuksen voimaantulojen välinen aika olisi mahdollisimman lyhyt. Munchenin yleissopimus ei takaa yhtenäistä patenttisuojaa, mutta sen ansiosta hakijan on mahdollista suojata keksintönsä haluamissaan sopimusvaltiossa. Järjestelmän etuna on sen suuri joustavuus, mutta sen monimutkaisuudesta ja kustannuksista aiheutuu joitakin haittoja. Järjestelmässä ei myöskään ole nimetty Euroopan tasolla toimivaltaista tuomioistuinta, joka voisi ratkaista patentteihin liittyviä riita-asioita, ja tämän vuoksi on mahdollista, että jäsenvaltioiden tuomioistuinten päätökset ovat keskenään ristiriitaisia. Luxemburgin yleissopimukseen perustuvan yhteisön patentin tavoitteena on koota eurooppalaisen patentin mukaiset erilaiset patenttisuojat yhdeksi, yhtenäiseksi ja itsenäiseksi suojaksi, joka koskisi kaikkia yhteisön kahtatoista jäsenvaltiota ja jota sääntelisivät yksinomaan vuoden 1989 yhteisön patenttisopimuksen määräykset. Tämä sopimus ei ole vieläkään tullut voimaan, koska sen sen allekirjoittaneissa kahdessatoista jäsenvaltiossa. ratifiointi on viivästynyt toisiaan. Munchenin yleissopimuksessa pyrittiin Munchenin yleissopimuksen ja yhteisön patenttisopimuksen tavoitteet ovat erilaisia, mutta täydentävät tehostamaan patenttien myöntämistä luomalla keskitetty menettely, jota hallinnoi Miinchenissä toimiva Euroopan patenttivirasto. Yleissopimukseen voivat liittyä kaikki Euroopan valtiot, eräät tosin ainoastaan Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvoston päätöksellä5. Yhteisön patenttisopimuksen Nykyisin kaikki Euroopan yhteisön jäsenvaltiot ovat liittyneet eurooppalaista patenttia koskevaan Munchenin yleissopimukseen. Sopimuksen osapuolina on lisäksi kolme yhteisön ulkopuolista maata (Sveitsi, Liechtenstein ja Monacon ruhtinaskunta) Yhteisön patentteja koskeva sopimus (Agreement Relating to Community Patents), tehty Luxemburgissa 15 päivänä joulukuuta 1989, EYVL N:o L 401, 30. 12. 89, s. 1, jäljempänä "yhteisön patenttisopimus" Munchenin yleissopimuksen 166 artikla tavoitteena on saavuttaa yhtenäismarkkinoiden päämäärät, erityisesti yhdenmukaisten kilpailuolosuhteiden ja tuotteiden vapaan liikkuvuuden osalta. 2. 2. Yhteisön patenttia koskevien uusien yhteisön toimien tarve Aluksi on syytä miettiä, olisivatko asianomaiset toimijat valmiit hyödyntämään Luxemburgin yleissopimuksen mukaista yhteisön patenttia ja miten paljon, jos kaikki 12 jäsenvaltiota ratifioisivat sopimuksen ja jos se siten lopulta tulisi voimaan. On myös pohdittava sitä, onko teollisuus järjestelmän kannalle vai vastaavatko eurooppalainen patentti ja kansalliset patentit riittävän hyvin sen tarpeita. Tämän jälkimmäisen oletuksen mukaan yhteisön patentin hyödyntäminen olisi hyvin rajallista, jopa marginaalista. tavalla "kallistunut" uuden jollain Kun yhteisön yhdeksän jäsenvaltiota laativat vuonna 1975 Luxemburgin yleissopimuksen ensimmäisen version, ne halusivat, että eurooppalaisella patentilla olisi yhdenmukainen ja itsenäinen vaikutus niiden kaikkien alueilla6. Luxemburgin yleissopimus viimeisteltiin lopulliseen muotoonsa vuonna 1989. Yhteisön patenttisopimus allekirjoitettiin Luxemburgissa 15 päivänä joulukuuta 1989; sopimus koskee 12 jäsenvaltion yhteisöä, mutta siihen ei sisälly mainintaa siitä, miten sopimusta on sovellettava vuoden 1995 laajentumiseen, jolloin Itävalta, Ruotsi ja Suomi liittyivät yhteisöön; vuoden 1989 patenttisopimus ei koske välittömästi näitä valtioita, vaikka niillä on oikeudellinen velvollisuus liittyä sopimukseen. Patenttisopimuksen mukaan sopimusvaltioiden ja sopimukseen myöhemmin liittyvien valtioiden on tehtävä jossa määritetään patenttisopimuksen soveltamisen sellaiset keskenään erityissopimus, yksityiskohtaiset säännöt, joita kyseisten valtioiden liittyminen edellyttää7 Tämä puolestaan edellyttää sopimusneuvotteluja, sopimuksen allekirjoittamista ja sen ratifioimista kaikissa jäsenvaltioissa, mikä on väistämättä vaivalloinen ja monimutkainen hanke. Vaivalloisuus ja monimutkaisuus kasvavat yhä uusien jäsenvaltioiden liittyessä Euroopan unioniin. On syytä panna merkille, että Euroopan patenttijärjestelmä perustuu kansainvälisiin yleissopimuksiin. Tämä johtuu siitä, että sopimuksia koskevat aloitteet tehtiin aikana, jolloin yhteisöllä ei ollut toimivaltaa tällä alueella. Tämä aikakausi on nyt jäänyt taakse, ja Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on vahvistanut useaan otteeseen yhteisön toimivallan patentteihin liittyvissä asioissa silloin, kun se edistää perustamissopimuksen tietyn tavoitteen toteutumista (tavaroiden vapaa liikkuvuus tai yhdenmukaisten kilpailuolosuhteiden luominen)8. On kuitenkin korostettava, että uusi, säädökseen perustuva yhteisön patenttisuoja edellyttää Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 235 artiklan nojalla jäsenvaltioiden yksimielisyyttä, minkä vuoksi jäsenvaltioiden on päästävä sovintoon kaikista avoimista kysymyksistä. Yhtenäismarkkinoita koskevaan eurooppalaiseen patenttiin the European Patent for the Common Market) johdanto-osa (yhteisön patenttia koskeva yleissopimus), EYVL N:o L 17, 26. 1. 1976, s. 1 liittyvän sopimuksen (Convention for Yhteisön patenttisopimuksen 7 artiklan 4 kohta Asia N:o C-350/92, Espanjan kuningaskunta v. neuvosto, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 13. 7. 1995, (Kok. 1995, 27 kohta), ja 15 päivänä marraskuuta 1994 annetun EY:n tuomioistuimen lausunnon N:o 1/94 59 kohta (komission lausuntopyyntö siitä, onko yhteisöllä yksinomainen toimivalta tehdä GATT- sopimuksia), REC. 1994. l p. 5267. Yhteisön säädöksen etuna olisi toisaalta varmuus voimaantuloajankohdasta, joka määritettäisiin lopullisesti itse säädöstekstissä (yleissopimuksen voimaantulo on puolestaan epävarmaa ja riippuu siitä, miten nopeasti sopimusvaltiot ratifioivat sen), ja toisaalta se, että yhteisön tuleva laajentuminen ei vaikeuttaisi tilannetta, koska säädös tulisi ilman eri toimenpiteitä osaksi yhteisön lainsäädäntöä, sitä ei tarvitsisi muuttaa eikä siitä tarvitsisi neuvotella uudelleen. Luxemburgin yleissopimuksen muuttaminen perustamissopimuksen 235 artiklan mukaiseksi oikeudelliseksi välineeksi on näin ollen keskeinen kysymys. Kun yhteisön tasolla aloitettiin strategiset keskustelut innovaatiosta, sen suojaamisesta ja työllisyysvaikutuksista, komission mielestä oli tarpeen nostaa esiin yhteisön patenttia ja Euroopan patenttijärjestelmää koskeva tilanne9. Tämä on vihreän kirjan tavoite. Ensiksi käsitellään Euroopan patenttijärjestelmän yhteisön ulottuvuuden puuttumisesta ja sen voimaantulon esteistä aiheutuvia heikkouksia, ja tämän jälkeen tarkastellaan asiaan liittyviä teknisiä, oikeudellisia täydentävää yhdenmukaistamista yhteisön tasolla. ja poliittisia kysymyksiä, kuten patenttioikeuden Vihreällä kirjalla on kolme tavoitetta: selvittää mahdollisimman täydellisesti, miten Euroopan yhteisön patenttijärjestelmä suojaa innovaatioita; tarkastella uusien yhteisön toimien tarvetta ja/tai nykyisten järjestelmien parantamisia; tutkia näiden uusien toimien mahdollista muotoa ja sisältöä. Komissio pyytää kaikkia asianosaisia tahoja osallistumaan tätä aihetta koskevaan laaja-alaiseen kuulemiseen ja vastaamaan tässä vihreässä kirjassa esitettäviin kysymyksiin. 3. YHTEISÖN PATENTTI 3. 1. Yhdenmukaisen patenttisuojan tarve Munchenin yleissopimus paransi huomattavasti ennen sen voimaantuloa vallinnutta tilannetta, erityisesti koska siinä otettiin käyttöön yhdenmukaiseen patenttioikeuteen ja yhteiseen menettelykieleen perustuva keskitetty myöntämismenettely, joka alensi patenttisuojan kustannuksia silloin kun suojaa haettiin useammissa jäsenvaltioissa, takasi korkeatasoisen patenttisuojan, ja yhdenmukaisti käytännössä patentointimahdollisuuksia ja suojan tasoa koskevia kansallisia säädöksiä. Järjestelmää ei kuitenkaan täydennetty yhdenmukaisella yhteisön patentilla, mikä myös asettaa sille rajoituksia: myönnetty eurooppalainen patentti aiheuttaa kansallisella tasolla huomattavia kustannuksia ja vaikeuttaa patenttioikeuksien hallinnointia; tämä johtuu siitä, että Ensimmäinen toimintasuunnitelma Euroopan innovaatiosta, 20 päivänä marraskuuta 1996 julkaistu komission asiakirja; KOM(96)589, lopullinen patenttikirja on toimitettava kokonaan käännettynä jokaisen patentissa nimetyn valtion kansalliselle patenttivirastolle ja että vuosimaksut on maksettava kansallisella tasolla; patenttiloukkausten ja mitätöinnin valvonta on monimutkaista, koska riita-asiat on vietävä kansallisiin tuomioistuimiin kussakin eurooppalaisessa patentissa nimetyssä valtiossa; yhtenäistä oikeusjärjestelmää ei ole, ja siten kansallisten tuomioistuinten erilaiset tulkinnat eurooppalaiseen patenttiin liittyvistä oikeuksista saattavat vähentää sen arvoa; eurooppalaisen patentin kansalliset voimassaolomaksut aiheuttavat suuria kustannuksia patentinhaltijalle, varsinkin sen vuoksi, että maksujen tuotto käytetään ainoastaan osittain (nykyisin 50 prosenttia) Euroopan patenttiviraston hallinnoiman myöntämismenettelyn kustannusten maksamiseen; ja valikoivasti, jokaisesta nimetystä valtiosta aiheutuvien lisäkustannusten vuoksi yritykset nimeävät valtiot ristiriidassa yhtenäismarkkinoiden tavoitteiden kanssa. Jos patenttisuojan kysyntä keskittyy suuriin jäsenvaltioihin, teknologian siirto pienimpiin jäsenvaltioihin ja siten niiden kiinnostavuus investointikohteena heikkenee; patenttisuojan rajoittaminen koskemaan ainoastaan yhtä sisämarkkinoiden osaa myös vähentää sen kaupallista arvoa. tämän menettelyn seuraukset ovat Yhteisön patentti perustuisi olennaisilta osiltaan siihen, että myönnettäisiin ominaisuuksiltaan yhdenmukaisia patentteja, joilla olisi samanlaiset vaikutukset koko yhteisössä ja joita ei saisi myöntää, siirtää, laajentaa tai mitätöidä kuin koko yhteisön alueella10 Mitä enemmän yhteisöön kuuluu jäsenvaltioita, sitä laajempi on suojan maantieteellinen kattavuus. Vaikka toiveena oli, että yhteisön patenttisopimus ratifioitaisiin kohtuullisen ajan kuluessa siitä, kun se allekirjoitettiin Luxemburgissa vuonna 1989, näin ei ole vielä tapahtunut, vaikka allekirjoittamisesta on kulunut yli seitsemän vuotta11; näin ollen voidaan kysyä, täyttääkö sopimus enää nykyisessä muodossaan ne tavoitteet, joita sille tuolloin asetettiin. Tietyt akateemiset tahot kannattavat teollisuutta innokkaammin nykyistä, niiden mielestä johdonmukaista tilannetta; tuotemerkkien yhteydessä noudatettua ja yhteisön asetukseen perustuvaa yhdenmukaisen suojan määrittämismenettelyä, jota on ehdotettu sovellettavaksi myös piirustuksiin ja malleihin, olisi käytettävä myös patenttien yhteydessä. Tämä väite ei yksinään kuitenkaan riitä tällaisen lähestymistavan perusteeksi. Yhdenmukaiseen järjestelmään liittyy kaikesta huolimatta selviä etuja: patenttioikeuksien hallinnointi helpottuisi huomattavasti, koska kansallisen menettelyn vaihe poistuisi, ja samalla kustannukset alenisivat (hakija ei esimerkiksi joutuisi 10 11 Yhteisön patenttia koskevan yleissopimuksen (jäljempänä Luxemburgin yleissopimus) 2 artiklan 2 kohta Nykyisin ainoastaan seitsemän jäsenvaltiota on ratifioinut yhteisön patenttisopimuksen: Ranska, Saksa, Kreikka, Tanska, Luxemburg, Yhdistynyt kuningaskunta ja Alankomaat. (Lähde: neuvoston muistio, joka on laadittu 22 päivänä marraskuuta 1996) maksamaan kansallisia hakemusmaksuja, ammattimaisten edustajien käyttö olisi edullisempaa ja niin edelleen); järjestelmän avulla voitaisiin välttyä päällekkäisiltä patenttiloukkauskanteilta eri jäsenvaltiossa, koska hakija voisi panna patenttiloukkaukseen liittyvät riita-asiat vireille syytetyn kotipaikan tuomioistuimessa ' oikeusturva tehostuisi, kun perustettaisiin keskitetty ja toimivaltainen tuomioistuin, jolla olisi oikeus tulkita yhteisön patenttia ja ratkaista sen voimassaoloon liittyviä ongelmia. Tässä vihreässä kirjassa pyydetään mahdollisia käyttäjiä selostamaan yhdenmukaisen patenttisuojan etuja ja haittoja, ottaen huomioon sen keskeiset piirteet: erittäin laaja maantieteellinen kattavuus, välttämättömät kustannukset, oikeuksien valvominen yhteisön tasolla jne. Tämän jälkeen on tarkasteltava kahta kysymystä: käyttäjien haluaman yhtenäisen patenttisuojan todellista tarvetta; ovatko tällaisen yhdenmukaisen järjestelmän myönteiset nykyisen Luxemburgin yleissopimuksen avulla tai muuttamalla sitä. tavoitteet saavutettavissa Kysymyksiä Mitkä ovat mielestänne yhteisön laajuisen patenttisuojan yleiset edut ja haitat ottaen huomioon seuraavat seikat: kustannukset maantieteellinen laajuus kilpailuolosuhteiden vääristyminen tavaroiden vapaa liikkuvuus oikeusturva patenttiloukkausten valvominen kääntämisvelvoitteet? rakenteeseen ja oikeudelliseen liittyvät näkökohdat ovat Millaiset kustannuksiin mielestänne tällaisen järjestelmän tehokkaan toiminnan olennaisia edellytyksiä? Jos parhaillaan toteutettavat ratifiointimenettelyt saadaan lopulta päätökseen ja yhteisön patentti tulee voimaan, olisitteko halukas hyödyntämään tätä patenttia Luxemburgin yleissopimuksen mukaisessa muodossa? Luxemburgin yleissopimuksen muuttaminen edellyttäisi sopimusvaltioiden yksimielistä päätöstä joko sopimuksen sisällön muuttamiseksi tai EY:n perustamissopimuksen 235 artiklan mukaiseen asetukseen turvautumiseksi. Onko tällainen muutos mielestänne tarpeellinen vai vastaako eurooppalaisen patentin ja kansallisten patenttijärjestelmien yhdistelmä riittävän hyvin teollisuuden tarpeita? 12 Yhteisön patenttien loukkaamiseen ja voimassaoloon liittyvistä riita-asioista annetun asetuksen pöytäkirjan (jäljempänä riita-asioita koskeva pöytäkirja) 14 artiklan 1 kohta 3. 2. Luxemburgin sopimuksen oletetut heikkoudet Yhteisön patentilla pyritään poistamaan kaikki 3. 1 kohdassa mainitut Munchenin yleissopimukseen perustuvan järjestelmän yhtenäismarkkinoita koskevat haitat ja heikkoudet. Komissiolla olevien tietojen mukaan vuonna 1989 tehdyn yhteisön patenttisopimuksen mukaiseen yhteisön patenttiin liittyy kuitenkin kaksi keskeistä ongelmaa, jotka vähentävät sen hyödyllisyyttä ja kiinnostavuutta käytännössä. Ensimmäisen ongelman muodostavat erittäin korkeat kääntämiskustannukset, jotka johtuvat siitä, että koko yhteisön patenttikirja on käännettävä yhteisön kaikille virallisille kielille13 Viidentoista jäsenvaltion yhteisössä myönnetty patentti on käännätettävä kymmenelle kielelle. Keskimääräiset kustannukset yhden sivun kääntämisestä ovat 128 Saksan markkaa14, ja patenttikirja on keskimäärin 20 sivun pituinen; siten käännöksen kokonaiskustannukset ovat noin 25 000 DM Saksan markkaa; tämä on hyvin suuri summa, jota erityisesti pk-yritysten on vaikea maksaa. Näitä kustannuksia on kuitenkin verrattava merkittäviin etuihin, joita yhdenmukaiseen yhteisön patenttiin liittyy; sen ansiosta on mahdollista saada yhtenäinen patenttisuoja yli 340 miljoonan asukkaan markkinoilla15. Toinen Luxemburgin yleissopimukseen liittyvä ongelma on nykyinen oikeudellinen järjestelmä. Yleissopimuksen mukaan yhteisön patentti voidaan mitätöidä kahdella tavalla. Ensinnäkin patentin mitätöimistä voidaan pyytää suoraan Euroopan patenttivirastolta. Jos sopimuksen mukaiset mitätöimisedellytykset mitätöimisestä vastaavan osaston mielestä täyttyvät, patentti mitätöidään koko yhteisön alueella16. Patentti voidaan kuitenkin mitätöidä toisellakin tavalla: patenttiloukkausta koskevaa riita-asiaa käsittelevässä kansallisessa tuomioistuimessa voidaan panna vireille mitätöimistä koskeva vastakanne. Jos tuomioistuimen mielestä sopimuksen mukaiset mitätöimisperusteet ovat ristiriidassa yhteisön patentin voimassaolon kanssa, se voi päättää patentin mitätöimisestä17. Tällöin ensimmäisen asteen kansallisen tekemällä, yhteisön patentin mitätöimistä koskevalla lainvoimaisella päätöksellä on yhdenmukainen vaikutus kaikissa sopimusvaltioissa. yhteiseltä päätökseen hakea muutosta muutoksenhakutuomioistuimelta18, eräiden tahojen mielestä se, että yleissopimuksessa tuomioistuimen voidaan Vaikka 13 14 15 16 17 18 Luxemburgin yleissopimuksen 30 artiklan 1 ja 2 kohta Arviot ovat peräisin Miinchenissa toimivan Euroopan patenttiviraston laatimista asiakirjoista; virasto käyttää viitevaluuttana Saksan markkaa 12 jäsenvaltion yhteisössä Luxemburgin yleissopimuksen 55 - 58 artiklat Riita-asioita koskevan pöytäkirjan 15 artiklan 2, 19 ja 1 kohta Riita-asioita koskevan pöytäkirjan 21 ja 22 artikla annetaan yhdelle kansalliselle tuomioistuimelle mahdollisuus mitätöidä yhteisön patentti koko yhteisön alueella, voi heikentää oikeusturvaa. Joidenkin yhteisön patentin mahdollisten käyttäjien mielestä mahdollisuus, että yksi kansallinen tuomioistuin voisi päätöksellään mitätöidä koko laajalla ja taloudellisesti merkittävällä yhteisön alueella voimassaolevan patentin, muodostaa liian suuren riskin. Tähän merkittävään uhkaan liittyy vielä toinenkin ongelma. Kun yhteisön patentin voimassaolo tuomioistuimelle kiistetään heti patenttiloukkausasian vireillepanon jälkeen kansalliselle jätetyllä vastakanteella, niiden muiden kansallisten tuomioistuinten, joissa loukkausasia on pantu vireille, olisi poikkeuksetta lykättävä päätöksen antamista19. Tätä määräystä on moitittu, koska jos otetaan huomioon, että asian käsittely - usein kolmessa tuomioistuinasteessa - kestää kauan, yhteisön patentin oikeudellisen suojan täytäntöönpano voi estyä. Kysymyksiä sitä mieltä, että nykyisen yhteisön patenttijärjestelmän Oletteko (Luxemburgin yleissopimus) suurimmat heikkoudet ovat korkeat kääntämiskustannukset, jotka johtuvat velvollisuudesta käännättää patenttikirja kaikille yhteisön virallisille kielille, sekä oikeudelliseen järjestelmään perustuva oikeudellinen epävarmuus? Onko järjestelmässä mielestänne muita haittoja? 3. 3. Kääntämiskustannukset ja mahdolliset ratkaisut Jos lähtökohtana on, että yhteisön patenttikirjan kääntämisestä kaikille yhteisön virallisille kielille aiheutuvat kustannukset ovat yhteisön patentin menestymisen merkittävä este, tämä ongelma olisi pyrittävä ratkaisemaan. Heti aluksi on kuitenkin pantava merkille, että kyse on arkaluontoisesta ja vaikeasta asiasta. ratkaisu sisältyy vuonna 1975 Ensimmäinen mahdollinen laadittuun Luxemburgin yleissopimuksen alkuperäiseen versioon. Sen mukaan käännättämisvelvoite koski ainoastaan patenttivaatimuksia (33 artikla). Tätä rajoitettua käännättämisvelvollisuutta voitiin kuitenkin vahvistaa 88 artiklan mukaisella varauksella, jossa jäsenvaltiot voivat vaatia, että patenttikirja käännetään yhdelle kyseisen valtion virallisista kielistä ennen kuin hakija voi hyödyntää patenttioikeuksiaan. Lisäksi vuoden 1975 Luxemburgin yleissopimuksen mukaisen järjestelmän nojalla ainoastaan patenttivaatimukset oli käännättettävä patentin myöntämisen yhteydessä tai heti sen jälkeen. Kaikilla sopimusvaltioilla oli lisäksi mahdollisuus vaatia patenttikirjan kääntämistä, jolloin patentin hakija saattoi vapaasti päättää käännösten toimittamisen ajankohdasta sen mukaan, koska hän suojaa tarvitsi. Tämän ratkaisun ansiosta patentinhaltija voisi itse päättää suojatarpeen kiireellisyydestä, ja patenttikirjan käännättäminen tulisi joustavammaksi. Tapaukset eroteltiin toisistaan sen mukaan, käännättikö patentinhaltija patenttikirjan kolmen kuukauden kuluessa patentin myöntämistä koskevan ilmoituksen julkaisemisesta, yli kolmen kuukauden mutta alle kolmen 19 Riita-asioita koskevan pöytäkirjan 34 artikla vuoden kuluessa tästä ajankohdasta vai yli kolmen vuoden kuluttua. Ensimmäisessä tapauksessa haltija voi hyödyntää patenttioikeuksia heti käännöksen toimittamisen jälkeen. Toisessa tapauksessa hän voi hyödyntää patenttioikeuksia välittömästi, mutta ennen toimittamista hän voi vaatia ainoastaan kohtuullista hyvitystä keksinnön käännöksen luvattomasta käytöstä. Viimeksi mainitussa tapauksessa kaikki keksintöä hyödyntäneet tahot tai sellaiset osapuolet, jotka ovat tehneet sen hyödyntämiseen liittyviä tehokkaita ja todellisia jatkaa keksinnön hyödyntämistä toimittamista, voivat valmisteluja ennen käännöksen kohtuullisin ehdoin. Toisesta ratkaisumahdollisuudesta keskusteltiin sopimuksen tarkistamista käsittelevässä konferenssissa vuonna 1989 ja sitä kannatti ilmeisesti melko suuri osa sopimusvaltioista. Tämän ehdotuksen mukaan vaatimus koko patenttikirjan kääntämisestä säilytetään. Vaikka käännökset joillekin kielille puuttuisivatkin, haltija ei menettäisi yhteisön patenttia, mutta patenttisuojalla ei olisi vaikutusta jäsenvaltioissa, joiden kielille patenttikirjaa ei olisi käännetty. Tämä ratkaisu merkitsisi poikkeusta yhdenmukaiseen yhteisön patenttisuojaan, ja muistuttaisi tältä osin eurooppalaista patenttia. Kolmas mahdollisuus vähentää kääntämiskustannuksia olisi soveltaa "yleisratkaisua", jota Euroopan patenttivirasto on kehitellyt eurooppalaista patenttia varten20. Tämä ratkaisu koostuu kolmesta keskeisestä osasta: tiivistelmän patenttihakemuksen parannellun julkaisuhetkellä tai mahdollisimman pian sen jälkeen, ja myöhemmin tiivistelmän käännättäminen kaikille virallisille kielille; julkaiseminen menettelykielellä pelkkien patenttivaatimusten käännättäminen patentin myöntämisajankohtana; koko patenttikirjan käännättäminen ennen kuin haltija voi hyödyntää patenttioikeuksia. Yleisratkaisun tarkoitus on tehostaa patenttiin sisältyvien tietojen saamista ja poistaa nykyisen järjestelmän merkittävät haitat ja vähentää siten hakijoiden taloudellisia rasitteita. Euroopan patenttiviraston ehdotusten perusteella voidaan arvioida, että jos yhteisön patentin yhteydessä laadittaisiin yleisratkaisun mukainen paranneltu tiivistelmä, jonka kustannukset itsessään olisivat keskimäärin 100 Saksan markkaa ja jonka käännättäminen kymmenelle tiivistelmän kielelle maksaisi kääntämiskustannukset olisivat yhteensä 1 300 Saksan markkaa. Keskimäärin 3,5 sivun pituisten patenttivaatimusten kääntämiskustannukset kieltä kohden olisivat keskimäärin 500 markkaa, jolloin kääntämiskustannukset olisivat yhteensä noin 5 000 Saksan markkaa. 120 Saksan markkaa, uuden joka kielen osalta Näin ollen yhden patenttihakemuksen käännättäminen maksaisi yhteensä noin 6 300 Saksan markkaa; jokaisen hakemuksen yhteydessä säästö olisi siten keskimäärin 18 700 markkaa verrattuna siihen, että koko patenttikirja käännettäisiin kaikille yhteisön kielille. 20 Euroopan patenttiviraston hallintoneuvoston asiakirja n:o CA/46/96, laadittu 19 päivänä marraskuuta 1996 11 Käännättämisen yhteydessä voidaan tarkastella myös muita ratkaisumalleja. • Ensimmäinen vaihtoehto on se, ettei patenttikirjaa käännetä lainkaan tai että ainoastaan patenttivaatimukset on käännettävä. • Toiseksi on mahdollista perustaa "kysyntään perustuva" kääntämisjärjestelmä, jolloin patenttia ei tarvitse käännättää, ellei kolmannes jäsenvaltioista sitä vaadi. Hankkeen rahoittamiseksi olisi joko perustettava rahasto, josta maksettaisiin vaadituista käännöksistä aiheutuvat kustannukset, ja siten rahastoa varten olisi perittävä maksu jokaisesta patenttihakemuksesta; toinen vaihtoehto olisi varata määrärahoja mahdollisten kustannusten maksamiseksi. • Lopuksi on esitetty, että patenttikirjaan olisi liitettävä vhteenvetoseloste, jossa esitettäisiin keksinnön ymmärtämisen ja patenttivaatimusten tulkinnan kannalta olennaiset tiedot; tämä liitteenä olevalla perusteellisemmalla seloste käännettäisiin selosteella, jota yleensä ei tarvitsisi kääntää. Tätä ajatusta on kehitetty eteenpäin ehdottamalla tiivistetyn selosteen laatimista. Kyse on siitä, että selostetta ryhdyttäisiin tiivistämään hakijan aloitteesta, mutta yhteistyössä patentin tarkastajan kanssa hakemuksen perusteelliseksi tutkimiseksi. täydennettäisiin ja sitä Sovellettiinpa tähän menettelyyn mitä suunnitelmaa tahansa, mahdollisimman tehokkaan menettelyn varmistaminen edellyttää selvästi sitä, että käännösten toimittamista ei hajauteta kansallisiin patenttitoimistoihin vaan että ne keskitetään Euroopan patenttivirastoon. Tällaiseen tulokseen on päädytty myös Luxemburgin yleissopimuksessa. Kysymyksiä Pitäisikö kääntämiskustannuksia mielestänne vähentää soveltamalla vuoden 1975 Luxemburgin yleissopimuksen 33 ja 38 artiklaa vai Euroopan patenttiviraston kehittämää "yleisratkaisua"? Jos kumpaakaan näistä mahdollisuuksista ei voida toteuttaa, olisiko aiheellista kehitellä sellaista ratkaisua, jossa ei noudateta yhdenmukaisen yhteisön patentin periaatetta; näin ollen yhteisön patentti ei olisi voimassa niissä valtioissa, joiden kielille patenttia ei ole käännetty? Ovatko muut kääntämiskustannusten vähentämisen nykyiset vaihtoehdot mielestänne kiinnostavia ja hyödyllisiä (käännättäminen vaadittaessa, tiivistetty seloste jne. )? Onko yhteisön patenttikirjan toimittaminen keskitetysti Euroopan patenttivirastoon Luxemburgin yleissopimuksen mukaisesti kääntämismenettelyn tärkeä osa-alue? käännösten 3. 4. Oikeudelliseen järjestelmään liittyvät ongelmat ja mahdolliset ratkaisut Luxemburgin yleissopimuksen mukaiseen oikeudelliseen järjestelmään liittyvää ongelmaa on tätä kuvattu edellä 3. 2 kohdassa. Haittojen poistamiseksi olisi pyrittävä tarkistamaan 12 menettelyä laatimalla yhteisön aloite, jonka avulla yhteisön patentti voitaisiin paremmin sisällyttää perustamissopimuksen mukaiseen oikeudelliseen järjestelmään21. Ensimmäisen ratkaisuvaihtoehdon mukaan jäsenvaltioiden kansalliset tuomioistuimet voisivat ratkaista patenttiloukkausta ja patentin loukkaamattomuuden toteamista koskevat asiat sekä sellaiset riita-asiat, jotka liittyvät keksinnön hyödyntämiseen ennen patentin myöntämistä koskevan ilmoituksen julkaisemista. Yhteisön patentin mitätöiminen voitaisiin sitä vastoin uudessa panna mitätöimisosastossa. Toisin sanoen, toisin kuin nykyisen sopimuksen mukaan22, kansalliset tuomioistuimet eivät voisi käsitellä yhteisön patentin mitätöimistä koskevia vastakanteita. patenttivirastoon perustettavassa ainoastaan Euroopan vireille Jos mitätöintiä koskeva vastakanne pannaan vireille kansallisessa tuomioistuimessa vakavan patenttiloukkauksen vuoksi, kyseisen tuomioistuimen olisi lykättävä päätöksen antamista siihen saakka, että Euroopan patenttiviraston toimivaltainen osasto on tehnyt patentin voimassaoloa koskevan päätöksen. Toisin sanoen kansalliset tuomioistuimet eivät enää voisi päättää yhteisön patentin voimassaoloa ja mitätöintiä koskevista kysymyksistä, vaan riidat ratkaistaisiin ainoastaan yhteisön tason elimissä. Jotta voitaisiin välttää oletettujen patentinloukkaajien päätöksen epäilemättä samanaikaiset lykkäämisvelvoite sellaisiin tapauksiin, joissa loukkauskannetta käsittelevän tuomarin mielestä on olemassa riittävät yhteisön patentin voimassaoloon vaikuttavat perusteet. vastakanteet, rajoittamaan pyrittävä olisi Kahden erilaisen menettelyn lisäksi voimassaoloon ja mitätöintiin liittyvät kysymykset voitaisiin ratkaista yksinomaan Euroopan patenttiviraston alaisessa elimessä, ja päätöksestä voitaisiin valittaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimeen. Yhteisön patentti voitaisiin myös mitätöidä kahdella eri tavalla: mitätoimiskanne jätettäisiin suoraan Euroopan patenttivirastolle23, lykättävä kanne pantaisiin vireille kansallisessa päätöksentekoa siihen saakka, että mitätöimisosasto tekee oman päätöksensä. Kansallisen tuomioistuimen on lisäksi otettava mitätöimisosaston päätös huomioon patenttiloukkausta koskevassa kiistassa. tuomioistuimessa, jonka olisi Mitätöimiskanteen jättämisen edellytysten, mitätöimiseen johtavien syiden, kanteen tutkimisen, patentin mitätöinnin tai voimassaolon sekä heti mitätöimisoikeudenkäynnin jälkeen julkaistavan uuden patenttikirjan osalta voitaisiin Luxemburgin yleissopimuksen 55 - 59 artiklan nykyinen sanamuoto säilyttää entisellään. Jotta voitaisiin varmistaa muutoksenhakumahdollisuus yhteisön patenttien voimassaoloa koskevista päätöksistä, mitätöintiosaston päätöksistä voitaisiin valittaa Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimeen. Tämä muutoksenhaku voisi perustua puutteelliseen Tällä pyritään lähinnä välttämään riita-asioita koskevan pöytäkirjan 20 artiklassa mainittuja seuraamuksia Riita-asioita koskeva pöytäkirjan 15 artiklan 1 kohdan d alakohta Luxemburgin yleissopimuksen 55 artikla 13 21 22 23 tai oikeudellisen välineen toimivaltaan, keskeisten muotoseikkojen vakavaan rikkomiseen, yhteisön patenttia koskevan perustamissopimuksen liittyvien oikeudellisten sääntöjen rikkomiseen sekä harkintavallan väärinkäyttöön. Ensimmäisen asteen tuomioistuimella olisi valtuudet niin mitätöidä päätös, johon muutosta haetaan, kuin myös muuttaa sitä. Tässä yhteydessä on tarkasteltava joitakin ensimmäisen asteen tuomioistuimen toiminnan järjestämiseen liittyviä kysymyksiä ja tutkittava mahdollisuutta perustaa mainittuun tuomioistuimeen yhteisön patentteihin liittyviin kysymyksiin erikoistunut osasto24. taikka niiden soveltamiseen Ensimmäisen asteen voitaisiin viime kädessä hakea muutosta Euroopan yhteisöjen valitusmahdollisuus rajoitettaisiin oikeuskysymyksiin. tuomioistuimen antamiin, yhteisön patentteja koskeviin päätöksiin tuomioistuimelta. Tämä Mahdollisimman tehokkaan menettelyn varmistamiseksi olisi voitava selvästi osoittaa, että yhteisön patentin mitätöimistä ja muuttamista koskevilla tuomioistuinten lainvoimaisilla päätöksillä on kaikissa jäsenvaltioissa sama vaikutus. tuomioistuin voisi edelleen Olisi mahdollista soveltaa myös toista ratkaisua, joka perustuu enemmän vuoden 1975 sopimuksen rakenteeseen. Tämän ratkaisun mukaan patenttiloukkauskannetta käsittelevä ratkaista mitätöimistä koskevat vastakanteet. kansallinen Mitätöimiskannetta koskeva päätös vaikuttaisi kuitenkin yhteisön patenttiin ainoastaan siinä valtiossa, jossa tuomioistuin sijaitsee. Tästä rajallisesta vaikutuksesta voitaisiin poiketa silloin, kun vastaajan kotipaikan tuomioistuimessa vireille pantu patenttiloukkauskanne koskisi muussa kuin kyseisessä tehtyjä patenttiloukkauksia. Tällöin yhteisön patentin julistaminen mitättömäksi koskisi myös tätä toista valtiota. Tällä tavoin patentinhaltijalla ei olisi vaaraa, että patenttisuoja mitätöitäisiin välittömästi kokonaan. jäsenvaltiossa Tässä yhteydessä on kiinnitettävä huomiota erääseen yleisluontoiseen näkökohtaan. Toisin kuin Luxemburgin sopimuksessa on määrätty, perustamisopimuksen oikeudellisen järjestelmän mukaan oikeudellista toimivaltaa ei voida myöntää uusille elimille perustamalla yhteinen liittyviä kysymyksiä. muutoksenhakutuomioistuin käsittelemään yhteisön patentteihin Perustamissopimuksen oikeudellisen järjestelmän mukaista tuomiovaltaa voivat käyttää ainoastaan Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuin sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuin. Tämän vuoksi edellä selostetussa suunnitelmassa ei enää ehdoteta patentteja käsittelevän yhteisen muutoksenhakutuomioistuimen perustamista. Kysymys Kannatatteko oikeudellisen järjestelmän yhteydessä sellaista menettelyä, 24 Jos tämä ehdotus hyväksyttäisiin, Euroopan patenttiviraston uuden mitätöinlijaoston perustamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt ja mahdollisuus hakea yhteisön tuomioistuimilta muutosta sen päätöksiin tutkittaisiin perusteellisesti uudelleen; tämä riippuu pääasiassa näiden menettelyjen luomiseksi valitun oikeudellisen välineen luonteesta. 25 Euroopan yhteisöjen perustamissopimuksen 168 a artiklan 1 kohta 1-4 jonka mukaan Euroopan patenttiviraston elimillä (mitätöintiosasto) olisi yksinomainen toimivalta mitätöidä patentteja, ja muutosta voitaisiin hakea Euroopan yhteisöjen ensimmäisen asteen tuomioistuimelta? tehdä mitätöimistä koskevan jonka mukaan kansalliset päätöksen siten, että sen oikeusvaikutukset koskisivat ainoastaan niitä jäsenvaltioita, joissa tuomioistuimet sijaitsevat? tuomioistuimet voisivat 3. 5. Maksuihin liittyvät kysymykset laadittava yhteisön patentti Luxemburgin yleissopimuksen tekniseksi Aivan aluksi olisi nimettävä Euroopan patenttivirasto yhteisön patentin tai hallinnointielimeksi sekä perustamissopimukseen sisältyvän oikeudellisen perustan mukaisesti. Tässä yhteydessä eurooppalaiseen patenttiin liittyvät menettelykustannukset (hakemusmaksut, tutkimiseen ja kokeisiin liittyvät maksut) voitaisiin periä samalla tavoin myös yhteisön patentin yhteydessä. On korostettava, että Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvosto teki joulukuussa 1996 pitämässään kokouksessa kaksi merkittävää päätöstä, tavoitteena on vähentää huomattavasti menettelykustannuksia. Ensimmäinen päätös koskee hakemus-, tutkimus- ja alentamista26. Toinen päätös puolestaan koskee nimeämismaksujen nimeämismaksujen perimisajankohdan kuukautta tutkimuskertomuksen julkaisemisen jälkeen. lykkäämistä; nykyisin peritään maksut joiden kuusi Näitä uusia menettelymaksuja, jotka tulevat voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1997, voitaisiin soveltaa myös yhteisön patenttiin. Nimeämismaksua yhteisön patentista ei voida periä, koska todellisuudessa valtioita ei "nimetä", vaan kyse on koko yhteisön aluetta koskevasta yhdenmukaisesta ja yhtenäisestä patenttisuojasta. Jos tällaista nimeämismaksua tai vastaavaa suunnitellaan, olisi sen vastattava summaa, joka peritään rajallisesta määrästä eurooppalaisessa patentissa nimettyjä valtioita. patentti sisällytetään perustamissopimuksen mukaiseen liittyviä taloudellisia määräyksiä on oikeudelliseen Jos yhteisön järjestelmään, voimassaolomaksuihin todennäköisesti muutettava. Luxemburgin yleissopimuksen vuoden 1989 version mukaan maksuista saatavat tulot jaetaan sopimusvaltioiden kesken sopimuksessa määritellyn jakoperusteen mukaisesti sen jälkeen, kun kokonaissummasta on ensin vähennetty Euroopan patenttijärjestölle maksettavat voimassaolomaksuihin liittyvät summat27. Perustamissopimuksen mukaisessa oikeudellisessa järjestelmässä ei tällaista menettelyä voitaisi soveltaa, ja se olisi siten lakkautettava. Yhteisön patenttijärjestelmän hallinnointielimen olisi kannatettava taloudellisesti itsensä, ja tämä edellyttää erilaisten käyttäjämaksujen kokonaismäärän säilyttämistä ennallaan. Siten tuloja yhteisön patenttijärjestelmän hallinnointielimen tuloihin olisi sisällyttävä - muita Hakemusmaksua vähennetään 600 Saksan markasta 250 markkaan, Euroopan tutkimusmaksua 1 900 ja markasta 150 markkaan. Vähennykset ovat koko vuoden aikana 124 miljoonaa Saksan tutkimusmaksua 2 400 markasta 2 200 markkaan 1 700 markkaan, kansainvälistä 26 markasta nimeämismaksua 350 markkaa. 27 Luxemburgin yleissopimuksen 20 artikla 15 tuotto ja tarvittaessa rajoittamatta - maksuista annetun asetuksen mukaisten maksujen Euroopan yhteisöjen yleisestä sille varattavia määrärahoja. Yhteisön patenttimaksuista annettu asetus olisi puolestaan hyväksyttävä komission ehdotuksesta komitologiamenettelyn mukaisesti. talousarviosta Tässä yhteydessä maksujen suuruus olisi määrättävä siten, että niitä vastaavien tulojen avulla voitaisiin periaatteessa turvata talousarvion tasapaino. Näin ollen järjestelmän hallinnointielin ei yleisesti ottaen voisi maksaa mitään osaa maksujen tuotosta muille toimielimille tai kansallisille elimille. Ottaen huomioon yhteisön patentin yhdenmukaisen luonteen ja siten myös sen, että hakija ei voi itse valita suojan maantieteellistä kattavuutta, olisi pohdittava sitä, pitäisikö laatia maksuihin liittyviä täydentäviä toimenpiteitä, jotta voitaisiin lisätä järjestelmän kiinnostavuutta. Olisi myös syytä pyrkiä siihen, että Euroopan patenttivirastolle suoritettavat yhteisön patentin voimassaolomaksut olisivat yleisesti ottaen alhaisemmat kuin koko yhteisön kattavan eurooppalaisen patentin voimassaolomaksut yhteensä. On myös ehdotettu, että yhteisön patentinhaltijan pitäisi voida jättää osa vuosittaisista voimassaolomaksuista maksamatta tiettyjen jäsenvaltioiden osalta; tämä lisäisi järjestelmän joustavuutta ja yhteisön patenttia voitaisiin siten pitää voimassa ainoastaan jossain tietyssä osassa yhteisöä. Tällaisen, toisinaan yhteisön "à la carte -patentiksi" kutsutun järjestelmän myötä haltija voisi tavallaan luopua oikeuksistaan tietyissä jäsenvaltioissa jättämällä osan vuosittaisista voimassaolomaksuistaan maksamatta28. Kysymyksiä Olisiko mielestänne syytä pyrkiä muuttamaan Luxemburgin ja Munchenin yleissopimusten taloudellisia järjestelyjä yhteisön patenttien voimassaolomaksujen osalta siten, että näiden maksujen tuotto maksettaisiin kokonaisuudessaan Euroopan patenttivirastolle yhteisön patenttien myöntämisestä ja hallinnoinnista aiheutuvien yleisten kustannusten kattamiseksi? Ottaen huomioon hakijoiden käytettävissä olevat erilaiset suojavaihtoehdot (Euroopan patentti, kansalliset patentit jne. ) pitäisikö yhteisön laatia täydentäviä toimenpiteitä - esimerkiksi alentaa voimassaolomaksuja - ja siten lisätä yhteisön patenttijärjestelmän kiinnostavuutta? Olisiko mielestänne mahdollista luopua osittain yhteisön patenttisuojasta rajoitetussa määrässä jäsenvaltioita jättämällä vuosittaiset voimassaolomaksut maksamatta? 3. 6. Yhteisön patentin ja eurooppalaisen patentin väliset "sillat" Yhteisön patentin olisi tarjottava yhdenmukainen patenttisuoja, jonka mukaiset oikeudet olisivat voimassa koko yhteisön alueella. Mitä useampia jäseniä yhteisöön kuuluu, sitä laajemmalle maantieteellinen suoja ulottuu. Tämä on epäilemättä myönteistä, mutta saattaa yhtä lailla aiheuttaa ongelmia yrityksille, joiden on vaikea arvioida menettelyn alkuvaiheessa 28 Tämä edellyttäisi Luxemburgin yleissopimuksen 48 ja 49 artiklan muuttamista 16 sitä, tarvitsevatko ne näin laajaa suojaa. Sen lisäksi, että suojaa voidaan tarvita tietyissä kolmansissa maissa, eurooppalainen patentti on edelleen hyödyllinen myös sen vuoksi, että yritykset voivat tällöin nimetä ainoastaan tiettyjä maita kaikkien yhteisön jäsenvaltioiden sijasta. yhteisön Näin ollen eurooppalaisen patentin joustavuutta on epäilemättä lisättävä; siten olisi pyrittävä laatimaan Tällaisten siirtymämahdollisuuksien ansiosta suojaa voitaisiin aluksi hakea koko yhtenäismarkkinoiden alueella, ja asettaa alueellisia rajoituksia vasta patenttien myöntämismenettelyn aikana tai sen loppuvaiheessa. eurooppalaisen "siltoja". patentin välille ja Lisäksi yhteisön patentin hakija voisi pyytää, että yhteisön patenttihakemus muutettaisiin eurooppalaisen patentin hakemukseksi silloin, kun se on oikeudellisesti mahdollista (näin ei ole, jos hakemus on peruutettu tai vaadittu peruutettavaksi taikka hylätty). Muuttamalla yhteisön patenttihakemuksen eurooppalaisen patentin hakemukseksi hakija hyötyisi hakemuksen jättämisajankohdasta tai hakemuksen aikaisesta jättämisestä. Päinvastaista tilannetta, eli eurooppalaisen patentin hakemuksen muuttamista yhteisön patenttihakemukseksi, on vaikeampi kuvitella, ellei kyse ole sellaisesta tilanteesta, että eurooppalaisen patentin hakemuksessa nimetään kaikki Euroopan yhteisön jäsenvaltiot. Toisaalta on muistettava, että yhteisön patentin muuttamisesta (sen myöntämisen jälkeen) on jo määrätty vuoden 1989 Luxemburgin yleissopimuksen 30 artiklan 6 kohdan toisessa virkkeessä. Kysymys Onko mielestänne tarpeen luoda yhteisön ja eurooppalaisen patentin välille "siltoja", joiden avulla voitaisiin esimerkiksi muuttaa yhteisön patenttihakemus eurooppalaisen patentin hakemukseksi? Voitaisiinko laatia muunlaisia siltoja? Miten niitä olisi sovellettava? 3. 7. Muita kysymyksiä Luxemburgissa vuonna 1989 allekirjoitetun yhteisön patenttisopimuksen liitteenä on useita liittyvät eräisiin merkittäviin patenttioikeuksia koskeviin näkökohtiin. julistuksia, jotka Yhteisön patenttia koskevan uuden aloitteen yhteydessä on tiettyihin päätöslauselmiin liittyvien jatkotoimien tarvetta. tarkasteltava Päätöslauselmasta, joka koskee yhteisön patenttiin liittyvien pakollisten lisenssien myöntämisen yhteisiä sääntöjä, on suurelta osin tarpeeton, koska GATT:ssa ja Maailman kauppajärjestössä VVTO. ssa laadittuun kauppaan vaikuttavien henkisen omaisuuden oikeuksien näkökulmia koskevaan sopimukseen (ADPIC) sisältyy täysipainoinen pakollisia lisenssejä koskeva järjestelmä29. Jos yhteisön patentti luotaisiin perustamissopimuksen mukaisella uudella aloitteella, kaikki ADPIC-sopimuksen määräykset olisi joko sisällytettävä sovellettavaan oikeudellisessa säädökseen tai näihin määräyksiin olisi viitattava siinä yksiselitteisesti. tullut 29 TRIPS-sopimuksen 31 artiklan a -1 kohta 17 tai hallintaan liittyvässä päätöslauselmassa tarkistusmenettelyn käyttöönottamista; siten voitaisiin puolestaan Aikaisempaan hyödyntämiseen ehdotetaan yleissopimuksen luoda yhteisön patentin kohteena olevan keksinnön aikaisempaan hyödyntämiseen tai hallintaan perustuva oikeus, joka olisi yhdenmukainen kaikkien sopimusvaltioiden alueella. Aikaisempaan hyödyntämiseen tai hallintaan liittyvä oikeus riippuu siitä, ovatko osapuolet toimineet hyvässä uskossa. On mietittävä, miten hyödyllistä olisi soveltaa toimia sen varmistamiseksi, että aikaisempaa hyödyntämistä tai hallintaa koskevien sääntöjen vaikutukset olisivat samanlaiset koko yhteisön alueella. On syytä muistaa, että kaikki Euroopan valtiot pääsivät yksimielisyyteen aikaisemmasta hyödyntämisestä patenttien yhdenmukaistamista käsittelevän kokouksen diplomaattisen konferenssin ensimmäisen jakson aikana (Haag, 1991). tällä alalla uusia Kysymys Pitäisikö mielestänne yhdenmukaistaa yhteisön tasolla uuden yhteisön patenttiin liittyvän toiminnan yhteydessä? aikaisempaa hyödyntämistä tai hallintaa koskevia sääntöjä 4. YHDENMUKAISTAMISEN LISÄÄMINEN YHTEISÖN TASOLLA 4. 1. Tarve lisätä yhdenmukaistamista yhteisön tasolla Euroopan yhteisö on toimivaltansa mukaisesti voinut antaa patenttialan lainsäädäntöä korkean arvonlisän aloilla tapahtuvan teknologisen kehityksen huomioonottamiseksi. Täten on annettu kaksi neuvoston tavoitteena on korjata lääkevalmisteiden ja kasvinsuojeluaineiden tutkimusta heikentävä riittämätön suoja ottamalla lisäsuojatodistus. Komissio on myös tehnyt käyttöön lääkkeiden ja kasvinsuojeluaineiden säädösehdotuksen niiden edellytysten joilla bioteknologian keksinnölle voidaan myöntää patentti30. ja Euroopan parlamentin asetusta, tarkentamiseksi, joiden Yhdenmukaistamisen tarvetta selvästi on, ja edellä esitetyt esimerkit osoittavat, että yhteisö pystyy esittämään ja antamaan tilanteeseen mukautettua lainsäädäntöä. Voidaan pohtia, olisiko tässä yhteydessä oikea hetki lisätä muiden tekniikan alojen patenttioikeuden tai eri näkökohtien yhdenmukaistamista yhteisön tasolla. 4. 2 Tietokoneohjelmien ja ohjelmistoon liittyvien keksintöjen patentoitavuus tarjoavat Tietoyhteiskunta ja elektroninen kaupankäynti tilaisuuden Euroopan taloudelle, mutta ne tuovat tullessaan myös uusia haasteita. Uusien tietokoneohjelmien ja ohjelmistojen jatkuvalla kehittämisellä ja parantamisella on merkittävä asema tietoyhteiskunnan ja elektronisen kaupankäynnin kehityksessä, koska niiden avulla on voitava varmistua etsittävien täsmällisestä saatavuudesta. Komissio on jo tehnyt joitakin aloitteita luodakseen koko unioniin riittävän antoi lainsäädännöllisen ja vuorovaikutteisten palvelujen nopeasta, varmasta ja innovaatioille. Komissio tietoyhteiskuntaan todellisen liittyville tietojen suojan 30 Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi bioteknologian keksintöjen oikeudellisesta suojasta, KOM(95) 661 lopullinen, 13. 12. 1995 (EYVLN:o C 296, 8. 10. 1996) 18 marraskuussa 1996 tiedonannon tekijänoikeuksista ja lähioikeuksista tietoyhteiskunnassa31. Koska useimpien uusien palvelujen sisältö kuulunee henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien suojan piiriin, säännöt ovat välttämättömiä, jotta tietoyhteiskunta ja elektroninen kaupankäynti voisivat toimia moitteettomasti Euroopan unionissa. Tietokoneohjelmat on nykyisin suojattu Euroopan yhteisössä tekijänoikeuksilla kirjallisten teosten tavoin32, vaikka niillä ohjelmina ei olekaan patenttisuojaa. Ohjelmistoon liittyvien keksintöjen patentoitavuus ei tarkoita, että ohjelmistojen tekijänoikeudellinen suoja vaarantuisi. Ohjelmistojen kasvavan merkityksen vuoksi Euroopan patenttivirasto joidenkin jäsenvaltioiden patenttitoimistot ovat myöntäneet viime vuosina tuhansia patentteja, joilla on suojattu teknisten ongelmien teknisten ratkaisujen perusajatukset ja -periaatteet sisältäviä loogisia malleja. Patentteja ei ole myönnetty ohjelmistoille sellaisinaan vaan niihin liittyville keksinnöille, jotka muodostavat kyseisen ohjelmiston ja sen laitteiston. ja ADPIC-sopimuksen 27 artiklan mukaisesti tietokoneohjelmia ei kansainvälisellä tasolla ole jätetty patentoitavuuden ulkopuolelle. Tämän vuoksi jotkut kolmannet maat hyväksyvät niiden patentoinnin. Yhdysvallat julkaisi 28. helmikuuta 1996 uudet suuntaviivat tietokoneohjelmiin liittyvien keksintöjen käsittelystä vastaavia varten. Aiemmin matemaattista algoritmia koskeva hakemus hyväksyttiin ainoastaan, jos sen aineellinen muoto oli toteutettu. Nyt suositellaan käytännönläheisempää lähestymistapaa, joka perustuu keksinnön hyödyllisyyden vaatimukseen. Tämä vaikuttaa siten, että tietokoneohjelmiin liittyvien erilaisten patentoimiskelpoisten keksintöjen määrä kasvaa. Käytäntö Yhdysvalloissa oli kuitenkin jo hyvin laaja, sillä esimerkiksi levykkeen kaltaiseen aineelliseen välineeseen sisällytetty tietokoneohjelma oli patentoitavissa33 jo ennen uusien suuntaviivojen julkaisemista. tutkii tarvetta muuttaa käsittelystä vastaavien Japanin Myös Japani patenttivirasto julkaisi 8. elokuuta 1996 uusia luonnoksen. Luonnoksen tarkoituksena ei ole tietokoneohjelmistojen patentoitavuus sellaisenaan, koska siinä määrätään, että keksinnössä on osoitettava suurta teknologista luovuutta luonnonlakeja soveltaen, jotta se voidaan patentoida. toimintaohjeita koskevan toimintaohjeita. Yhteisössä on kuultu asianomaisia tahoja osana teollisoikeuksia tietoyhteiskunnassa koskevaa laativat heinäkuussa 1996. Saadut vastaukset ovat kyselyä, jonka komission yksiköt ristiriitaisia. Joidenkin vastaajien mielestä tekijänoikeuksien (ohjelmille sellaisenaan) ja patenttien (ohjelmistoon liittyville keksinnöille) välistä nykyistä tasapainoa ei saa muuttaa vaan olisi rajoituttava varmistamaan, että asiaa koskevia säännöksiä sovelletaan samalla tavoin kaikissa jäsenvaltioissa. Joidenkin vastaajien mielestä on sitä vastoin tullut aika muuttaa järjestelmää ja erityisesti poistaa Euroopan patenttiyleissopimuksesta 52 artiklan 2 kohta, jotta tietokoneohjelmat voitaisiin patentoida sellaisenaan. Tämän lähestymistavan kannattajien mielestä olisi säilytettävä keksinnön teknistä luonnetta koskeva vaatimus. Jos keksintö on luonteeltaan tekninen tallennusvälineeseen tallennettu ohjelma, joka ladattuna ja käynnistettynä toteuttaa keksinnön käytännössä, se olisi patentoitavissa. 31 KOM(96) 568 lopullinen, 20. 11. 1996 32 Neuvoston direktiivi 91/250/ETY, annettu 14 päivänä toukokuuta 1991 tietokoneohjelmien oikeudellisesta suojasta (EYVL N:o L 122, 17. 5. 1991, s. 42) 33 Yhdysvaltojen patentti-ja tavaramerkkiviraston päätös, tehty Beauregardm asiassa 26 päivänä huhtikuuta 1996, 19 Kun otetaan huomioon joidenkin asianosaisten tahojen ilmaisema kanta, jonka mukaan Euroopan patenttiyleissopimuksen 52 artiklan 2 kohta olisi poistettava, on selvitettävä, mitkä poistamisen seuraukset olisivat käytännössä. Erityisesti olisi selvitettävä, mitä käytännön seurauksia olisi sillä, että yhteen teokseen tai keksintöön sovelletaan sekä tekijänoikeuksia että patenttioikeutta. Kysymyksiä Oletteko tietokoneohjelmien ja ohjelmistoon liittyvien keksintöjen patentoitavuuden osalta sitä mieltä, että: jäsenvaltioiden oikeuskäytännössä nykyisin olevat erot luovat esteitä kaupankäynnille tai vääristävät kilpailuolosuhteita? Euroopan ja sen tärkeimpien taloudellisten yhteistyökumppanien välillä olevat erot aiheuttavat vaikeuksia eurooppalaisille yrityksille? kyseisten erojen vuoksi tällä alalla on tarpeen lisätä yhteisön tason yhdenmukaistamista? Oletteko tietokoneohjelmien ja ohjelmistoon liittyvien keksintöjen patentoitavuuden osalta sitä mieltä, että olisi ehdotettava Munchenin yleissopimuksen 52 artiklan 2 kohdan lopullista poistamista? vastauksen ollessa myönteinen: mitä mieltä olette siitä, että samaan teokseen/keksintöön sovelletaan sekä tekijänoikeuksia että patenttioikeutta? vastauksen ollessa kielteinen: oletteko kuitenkin sitä mieltä, että Euroopan patenttiviraston käsittelijöiden toimintaohjeita on tarpeen muuttaa tältä osin? 4. 3 Työsuhdekeksinnöt tai jotka tutkimushenkilöstöön Työsuhdekeksintöjä koskevassa järjestelmässä on tällä hetkellä suuria jäsenvaltioiden välisiä eroja. Työsuhdekeksinnöt ovat keksintöjä, tekniseen henkilöstöön kuuluvat (tutkijat, insinöörit jne. ) tekevät heidät yritykseen tai laboratorioon sitovan työsopimuksen mukaisesti. Joissakin jäsenvaltioissa, kuten esimerkiksi Ranskassa34 ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa35, säännellään yleisesti patentteja työsuhdekeksintöjä koskevalla lailla. Toisissa jäsenvaltioissa, kuten esimerkiksi Saksassa ja Ruotsissa, niitä säännellään erityislailla. Kaikille lainsäädännöille yhteinen yleinen perussääntö on se, että jos työntekijän tuottaa keksintöjä, patentti kuuluu työnantajalle. Muilta osin lainsäädännön tarkkuus vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Joissakin laatiman patenttihakemuksen jättämistä tai sitä, että keksijän nimi voidaan merkitä tai on merkittävä patenttiin jne. Joissakin laeissa keksinnön tunnustamista koskevilla erilaisilla säännöillä erotetaan toisistaan pysyvät, tilapäiset ja satunnaiset keksintöjen laatimistehtävät tapauksesta riippuen. Joissakin lainsäädännöissä, kuten esimerkiksi Saksan laissa, säädetään erikseen niille työntekijöille maksettavista korvauksista, joiden tehtävänä on tuottaa keksintöjä, sekä lisäkorvausten tarkat laskutavat. laeissa on menettelytapasäännöksiä, työsopimuksen mukaan on tehtävänä koskevat keksijän jotka On varmaa, että erilaisten lainsäädäntöjen noudattaminen vaikuttaa tutkimustoimintaan ja sen hallintaan. Mitä yksityiskohtaisempi ja monimutkaisempi lainsäädäntö on, sitä enemmän 34 Henkistä omaisuutta koskevan lain L. 611-7 pykälä 3<i Patentteja koskevan lain (Employees Invention) 39 - 43 pykälä 20 yrityksen on uhrattava inhimillisiä voimavaroja näiden kysymysten hallintaan. Voidaankin pohtia, vaikuttaako työsuhdekeksintöjä koskevien kansallisten lainsäädäntöjen erilaisuus palvelujen vapaaseen tarjoamiseen sisämarkkinoilla ja/tai kilpailuolosuhteisiin. Kysymys Ovatko työsuhdekeksintöjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön nykyiset erot sellaisia, että ne vaikuttavat innovaatioihin ja työoloihin ja/tai palvelujen vapaaseen tarjoamiseen ja/tai kilpailuolosuhteisiin? Ovatko erot sellaisia, että yhdenmukaistaminen yhteisön tasolla olisi perusteltua? 4. 4 Muodollisuudet, patenttiasiamieheen turvautuminen ja ammatillisen pätevyyden tunnustaminen 4. 4. 1 Muodollisuudet Käytettävissä lomakkeissa, noudatettavissa määräajoissa, toimitettavissa tiedoissa, tietojen esittämistavassa ja laillistamista koskevissa vaatimuksissa on nykyisin eroja eri jäsenvaltioiden välillä. Menettelyissä saattaa toisinaan olla eroja patentin myöntämisen jälkeenkin. Tämä merkitsee sitä, että on tunnettava perusteellisesti kaikki kansalliset järjestelmät, jotta patentinhakijaa tai -haltijaa voidaan neuvoa tehokkaasti. Maailman henkisen omaisuuden järjestön (WIPO) tällä hetkellä tekemä työ, jonka pitäisi johtaa patenttioikeuteen liittyvien muodollisuuksien onko muodollisuuksia sopimuksen tekemisen jälkeen yhdenmukaistettava yhteisön tasolla vielä enemmän, kuten esimerkiksi edellytettyjen keksintöä, keksijää ja patentinhakijaa koskevien tietojen, niiden esittämistavan ja edellytetyn aitousasteen suhteen sekä sen suhteen, montako lomaketta on täytettävä, jotta hakemus käsiteltäisiin samalla tavoin koko yhteisössä. yhdenmukaistamiseen, suunnan. Voidaan näyttää pohtia, 4. 4. 2 Patenttiasiamieheen turvautuminen Suurin osa jäsenvaltioiden lainsäädännöstä sisältää nykyisin säännöksiä, jotka tavalla tai toisella edellyttävät, että patentinhakijalla tai -haltijalla on suojaa haettaessa tai sellainen saataessa toimi- tai kotipaikka kyseisen valtion alueella. Patentinhakija tai hänen edustajansa eivät yleensä voi ottaa suoraan yhteyttä alkuperävaltiosta muiden jäsenvaltioiden patenttitoimistoihin ellei niillä ole toimi- tai kotipaikkaa kyseisissä valtioissa. Joissakin jäsenvaltioissa on lisäksi määrätty, että on käytettävä pätevää edustajaa, jonka kotipaikka on kyseisen valtion alueella. Säännöt estävät sen, että yksi ainoa yhdessä jäsenvaltiossa kotipaikkaa pitävä edustaja voisi toimia asiakkaansa puolesta muiden jäsenvaltioiden patenttivirastoissa. Edellä käsiteltyyn asiaan tuomioistuin osoitti asiassa Saeger vs. Dennemeyer36, että tietyillä toimialoilla tarjottavien palvelujen erityislaadun huomioon ottaen tiettyjä palvelujen tarjoajalle asetettuja vaatimuksia ei voida pitää perustamissopimuksen vastaisina. Näin on erityisesti silloin, kun palvelujen vastaanottajia halutaan suojella sellaisen liittyen yhteisöjen 36 Asia C-76/90, tuomio 25. 7. 1991 (Kok. 1991, s. 1-4221) 21 henkilön, jolla ei ole tarvittavaa ammatillista tai moraalista pätevyyttä, antamien oikeudellisten neuvojen mahdollisilta haitoilta. Perustamissopimuksen perusperiaatetta, palvelujen vapaata tarjoamista voidaan rajoittaa ainoastaan sellaisilla säännöillä, joiden perusteena ovat yleiseen etuun liittyvät syyt ja joita sovelletaan kaikkiin henkilöihin tai yrityksiin, jotka harjoittavat toimintaa palvelun vastaanottajana olevan jäsenmaan alueella. Näin voidaan toimia siltä osin kuin etuja ei jo suojella säännöillä, joita palvelun tarjoajan on noudatettava siinä jäsenvaltiossa, johon hän on sijoittautunut. Palvelun tarjoaja ei neuvo asiakkaitaan valvontatoimien yhteydessä tai uudistettaessa patentti aiheelliset maksut maksamalla vaan ainoastaan ilmoittaa heille, kun uudistamisen liittyvät maksut on maksettava. Tällaisen toiminnan osalta yhteisöjen tuomioistuin rajoittaminen ainoastaan ammatillisen pätevyyden katsoo, että palvelun harjoittamisen tai patenttiasiamiehille, oli suhteetonta omaaville henkilöille, esimerkiksi asianajajille tavoitteeseen verrattuna. tuomioistuimen päätöksen opetukset Voidaan pohtia, olisiko yhteisön tavoin koonnettava yhteisön tasolla (lainsäädännön yhdenmukaistaminen tai selittävä tiedonanto) ja olisiko samalla otettava mukaan muitakin menettelyn osatekijöitä, kuten toimi- ja kotipaikkaan liittyvät velvollisuudet. Koontaminen ei kuitenkaan turvautua rikkomuksista johtuviin menettelyihin, vaikka jotkin kansalliset vaatimukset osoittautuisivat palvelujen vapaan tai sijoittautumisoikeuden periaatteen vastaisiksi (EY:n perustamissopimuksen 52 artikla). (EY:n perustamissopimuksen 59 artikla) loukkaisi mahdollisuutta tarjoamisen ehtojen jollain 4. 4. S A mmat illinen pätevyys Patenttialalla tarvittavaa ammatillista pätevyyttä käsitellään direktiivissä 89/48/ETY. Yhdessä jäsenvaltiossa hankittu ammatillinen pätevyys on tunnustettava koko yhteisössä, mutta tai jäsenvaltioilla on mahdollisuus vaatia asianomaiselta henkilöltä sopeutumisajanjaksoa soveltuvuustestin suorittamista. Monissa jäsenvaltioissa ei vielä tässä vaiheessa ole tehty lopullista päätöstä soveltuvuustestin muodosta eikä testattavista asioista. Soveltuvuustestissä on rajoituttava vain tarpeelliseen (katso erityisesti direktiivin 89/48/ETY 1 artiklan g alakohta), mikä olisi myös suhteellisuusperiaatteen mukaista. Niiltä osin kuin ammattilaisen soveltama aineellinen oikeus on jo suurelta osin yhdenmukaistettua ja saatettu lainsäädäntöä, soveltuvuustestit on rajoitettava niihin osaksi jäsenvaltioiden kansallista henkilöihin, joiden koulutus on huomattavasti eronnut kohdejäsenvaltiossa edellytettävän koulutuksen tunnustettaisiin eurooppalainen tutkinto (Euroopan patenttiyleissopimuksen 134 artiklan 2 kohdan c alakohta), joka antaisi pätevyyden asioida kansallisten patenttivirastojen kanssa. sisällöstä. Voitaisiin myös ajatella, että patenttialalla Asiassa Gebhara** antamassaan tuomiossa yhteisöjen tuomioistuin päätti, että jäsenvaltion kansalaisella olevaa sijoittautumisoikeuden mahdollisuutta sekä sen käyttämisen edellytyksiä on arvioitava sen toiminnan mukaisesti, jota tämä aikoo harjoittaa kohdejäsenvaltion alueella. Edellytettäessä esimerkiksi tietyn tutkinnon suorittamista ennen kuin tiettyyn ammattiin voi päästä tai sitä voi harjoittaa on täytettävä neljä vaatimusta: ehtojen on oltava syrjimättömiä, perusteina on käytettävä yleiseen etuun liittyviä pakottavia syitä, on kyettävä takaamaan M Direktiivin 89/48/ETY 4 artiklan 1 kohdan b alakohta Asia C-55/94, tuomio 30. 11. 1995 (Kok. 1995, s. 1-4165) 22 haluttuun tavoitteeseen pääseminen ja on rajoituttava ainoastaan siihen, mikä on tarpeen tavoitteen saavuttamisen kannalta (suhteellisuusperiaate). Kysymyksiä • Oletteko patenttien myöntämiseen ja myönnettyihin patentteihin liittyvien muodollisuuksien osalta sitä mieltä, että: - yhdenmukaistaminen yhteisön tasolla on tarpeen ja sen pitää käsittää patenttiasiamiesten käyttö, toimi- ja kotipaikan valinta? Tuleeko mieleenne muita aiheita? - mahdollinen yhteisön tason yhdenmukaistaminen olisi toteutettava lainsäädännöllisessä muodossa (direktiivi) vai olisiko se toteutettava jäsenvaltioille osoitetun suosituksen muodossa39? 4. 5 Lisätoimet patenttijärjestelmän saattamiseksi houkuttelevammaksi Yksi patenttijärjestelmän mahdollisimman tehokkaan käytön esteistä Euroopassa näyttää olevan järjestelmän kustannukset, eivät pelkästään suojan saamisesta aiheutuvat kustannukset vaan myös sen tuomioistuinkäsittelystä (täytäntöönpano) aiheutuvat kustannukset. Erilaisia ehdotuksia on jotta yritysten, erityisesti pk-yritysten, olisi helpompi käyttää patenttijärjestelmää. tehty, koskeviin oikeustoimiin Ensimmäinen toimintalinja voisi olla hyödyllisyysmalleja koskevien kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistaminen. Hyödyllisyysmallit ovat teknisten innovaatioiden suojaamisen nopea ja halpa erityismuoto, joka on hyvin mukautettu useimpien pk-yritysten tarpeisiin40. Patenttialalle voitaisiin ajatella perustettavan riita-asiat käsittävä vakuutusjärjestelmä, jonka rahoituksen hoitaisivat yksittäiset patentinhaltijayritykset. Ryhdyttäessä patentilla myönnettyjen oikeuksien hyödyntämistä tehdä vahinkoilmoituksen ja saada korvausta vakuutusyhtiöltä. Järjestelmä voitaisiin toteuttaa monella eri tavalla. Vakuutuksia voitaisiin esimerkiksi myöntää yksittäisille yrityksille tai riskien jakamiseksi tasaisemmin voitaisiin myöntää ryhmävakuutuksia, joita kaikki tietyn alan yritykset voisivat halutessaan ottaa. Kun otetaan huomioon erityisesti pk-yritysten yleiset vaikeudet innovaatioiden suojaamisessa, vakuutusjärjestelmä voitaisiin ajatella rahoitettavaksi jollain julkisen (tai osittain julkisen) rahoituksen muodolla. Siltä osin kuin tavoitteena on tehdä mahdolliseksi yksittäisten tai esittäminen kansallisten toimenpiteiden toteuttaminen (esimerkiksi julkinen rahoitus), toimien on tietenkin oltava EY:n perustamissopimuksen 85 ja 92 artiklan mukaisia. ryhmävakuutukset) vakuutuksen (esimerkiksi aloitteiden ottanut yritys voisi Kysymys • Miten mielestänne olisi helpotettava patenttisuojan toteutumista, jotta patenttijärjestelmä saataisiin erityisesti pk-yritysten kannalta houkuttelevammaksi? Mitä mieltä olette erityisesti patenttialan riita-asiat kattavista vakuutusjärjestelmistä? Oletteko sitä mieltä, että tätä alaa olisi tarpeen yhdenmukaistaa lisää yhteisön tasolla? " Direktiivi on saatettava osaksi jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä, suositus sen sijaan ci ole oikeudellisesti velvoittava. /|" Vihreä kirja hyödyllisyysmallien suojelemisesta sisämarkkinoilla (KOM(95) 370 lopullinen. 19. 7. 1995) 23 5. EUROOPPALAISET PATENTIT 5. 1 Euroopan patenttijärjestelmän yleinen rakenne syntyi, kun Euroopan patenttiyleissopimus Eurooppalainen patentti allekirjoitettiin Munchenissä 5. lokakuuta 1973. Yleissopimuksessa määrätään patenttien myöntämisessä noudatettavasta yhtenäismenettelystä. Kun patentti on myönnetty, siihen sovelletaan patenttihakemuksessa ilmoitettujen sopimuksen allekirjoittaneiden jäsenvaltioiden kansallisia sääntöjä. Euroopan patenttijärjestössä on tällä hetkellä 18 jäsenmaata. On huomattava, että Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa tekemien Eurooppa-sopimusten mukaisesti Keski- ja Itä-Euroopan maat ovat sitoutuneet jättämään hakemuksen Munchenin yleissopimukseen liittymisestä viiden vuoden kuluessa. käyttäjät suurelta osin Euroopan patenttijärjestelmän tyytyväisiä Euroopan ovat patenttivirastossa tehtävään työhön ja viraston myöntämän patenttisuojan arvoon. Käyttäjät odottavat kuitenkin kahta huomattavaa parannusta. Parannusta odotetaan ensinnäkin liittyvä epävarmuus on korjattava bioteknologian keksintöjen patentoitavuuteen, johon hyväksymällä nopeasti komission vuoden 1995 lopussa tekemä uusi direktiiviehdotus. Toiseksi parannusta odotetaan Euroopan patenttiviraston keräämien maksujen alentamisen ja eurooppalaisten patenttien kääntämisjärjestelmän mukauttamisen osalta. Molemmista aiheista keskustellaan parhaillaan Euroopan patenttivirastossa (maksujen osalta on jo olemassa sääntöjä). Euroopan patenttijärjestelmän nykyinen rakenne, joka tekee Euroopan patenttivirastosta sopimuksenvaraisen ja siten yhteisöstä riippumattoman kansainvälisen elimen, ei näytä aiheuttavan mitään ongelmia käyttäjille. On syytä tietää, että Euroopan komissio on tarkkailijana Euroopan patenttijärjestön hallintoneuvostossa ja että se jo lähes kolme vuotta sitten teki päätöksen käyttää täysivaltaisesti sille tarjottuja mahdollisuuksia ilmaista kantansa molempien elinten yhteistä etua koskevissa asioissa. Kysymys Oletteko sitä mieltä, että Euroopan patenttiviraston nykyinen rakenne, joka tekee siitä yhteisön toimielimistä riippumattoman elimen, ei aiheuta käyttäjille sellaisia ongelmia, jotka olisi ratkaistava muunlaisen, tiiviimmin yhteisön oikeuteen liitetyn oikeudellisen rakenteen avulla? 5. 2 Eurooppalaisen patentin kustannusongelmat 5. 2. 1 Maksut Euroopan patenttiviraston hallintoneuvosto arvioi vuonna 1996 komission tukemana, että tulot ja ylijäämien pysyvä taso huomioon ottaen olisi harkittava patenttien hinnan alentamista ja ilmoitettava siitä järjestelmän käyttäjille. 24 Hallintoneuvoston 6. joulukuuta 1996 tekemän päätöksen sisältö on selitelty jo edellä 2. (> kohdassa. Päätös oli merkittävä ja se osoitti, että Euroopan patenttijärjestö on ymmärtänyt käyttäjien esittämän arvostelun ja nykyisissä oloissa on pystynyt vastaamaan siihen myönteisesti. Hallintoneuvosto päätti samalla, että eurooppalaisen patentin hakijalta ei enää peritä nimeämismaksua hakemusta jätettäessä vaan se voidaan suorittaa kuusi kuukautta tutkimusselosteen julkaisemisen jälkeen. Päätökset ovat käyttäjien toiveiden mukaisia. Jos oletetaan, että Euroopan patenttivirastolla on lähitulevaisuudessa tietty rahoitusmarginaali, voidaan pohtia, mitä maksuja olisi ensisijaisesti alennettava. tai myöhemmin tulevaisuudessa käytettävissään vielä Toinen Euroopassa toistuvasti esille tuleva kysymys on, olisiko otettava käyttöön Yhdysvaltain mallin mukaan pk-yrityksille tarkoitetut erityismaksut, joita on alennettu esimerkiksi 50 prosenttia. Alennettuja maksuja voitaisiin myöntää pk-yritysten lisäksi yksityisille keksijöille ja yliopistoille, ja alennusprosentti koskisi kaikkia maksuja. Pienten ja keskisuurten yritysten määrittelemiseen liittyvät ongelmat ratkaistiin 3. huhtikuuta 1996 annetulla komission suosituksella41. Suosituksella yhtenäistetään pk-yritysten, pienyritysten ja mikroyritysten määritelmät sekä yhteisön että kansallisella tasolla. On kuitenkin selvitettävä, voivatko kaikki pk-yritykset saada ilman eri toimenpiteitä oikeuden alennettuihin maksuihin. Alennettujen maksujen vaikutukset pk-yrityksiin on myös selvitettävä huolellisesti. Tällä hetkellä 41 prosenttia Euroopasta tulevista hakemuksista on pk-yritysten (alle 250 henkilöä) jättämiä, joten talousarvion ollessa tasapainossa 50 prosentin alennuksen myöntäminen pk-yrityksille olisi korvattava korottamalla maksuja yleisesti noin 22 prosenttia. Yhdysvaltain mallin mukaan (fraud on the office) saattaa olla tarpeen säätää, että petoksen paljastuessa patenttisuoja menetettäisiin. Kysymyksiä Jos Euroopan patenttijärjestö voisi laatu- ja tehokkuusvaatimukset huomioon ottaen jatkaa pyrkimyksiään kustannusten hallintaan saamisesta ja alentaa lisää Euroopan patenttiviraston menettelymaksuja, mitä maksuja olisi ensisijaisesti alennettava? Oletteko sitä mieltä, että muita eurooppalaiseen patenttiin liittyviä maksunäkökohtia olisi muutettava ja/tai mukautettava? Onko mielestänne hyödyllistä tai tarpeen myöntää pk- yrityksille alennettuja maksuja Yhdysvaltain mallin mukaan (small entities fees)? 5. 2. 2 Voimassaolomaksujen jakoperuste Munchenin yleissopimuksen mukaisesti käsittelykulujen summa ja sopimusvaltioiden Euroopan patenttijärjestölle maksamien eurooppalaisten patenttien voimassaolomaksujen prosentuaalinen osuus olisi määritettävä sellaiseksi, että niistä saatujen tulojen avulla voidaan turvata talousarvion tasapaino. Koska eurooppalaiset patentit kuuluvat niiden myöntämisen jälkeen kansallisen oikeuden soveltamisalaan, on määrätty, että Euroopan patenttivirasto perii vuosittaiset maksut sopimusvaltioiden maksamien voimassaolomaksujen muodossa. Vaikka yleissopimuksessa periaatteessa määrätään, että 75 prosenttia voimassaolomaksuista voidaan EYVLN:oL 107,30. 4. 19% 25 maksaa Euroopan patenttijärjestölle, osuus vähennettiin 50 prosenttiin hallintoneuvoston päätöksellä vuonna 1984. arvioiden mukaan että Euroopan Tehtyjen patenttijärjestelmän kansallisten järjestelmien kokonaistulot pysyvät keskimäärin muuttumattomina, vaikka niiden toiminta vähenee keskimäärin enintään puoleen. johtaa tilanteeseen siihen, verrattuna edeltäneeseen perustamista jakoperuste tällainen toimijat ovat useaan otteeseen Asianomaiset patenttivirastolle suoritettavien voimassaolomaksujen alentamista vielä lisää ja ovat kannattaneet sitä, että järjestön kokonaisuudessaan järjestön menoihin, jotta menettelymaksuja voitaisiin alentaa. ilmoittaneet vastustavansa Euroopan tuotoksen prosentuaalisen osuuden tuloylijäämät käytettäisiin Voimassaolomaksujen tuoton käyttötarkoitus vaihtelee suuresti eri sopimusvaltioissa. Joissakin valtioissa vuosittain perittäviä eurooppalaisten patenttien voimassaolomaksuja ei ohjata patenttitoimiston toimintaan liittyviin toimiin tai innovaation edistämistoimiin, vaan suoraan valtion yleiseen talousarvioon. Jotkut arvostelijat ovat puhuneet jopa "innovaatioverosta", koska voimassaolomaksujen tuottoa ei ole ohjattu innovaatioon liittyviin toimiin. Näissä oloissa olisi pohdittava, mikä olisi oltava vuosittaisten maksujen tuoton lopullinen käyttötarkoitus ja miten niitä olisi käytettävä. On painotettava, että eurooppalaisen patentin kokonaiskustannuksiin vaikuttavat myös eri valtioissa toteutettavat eurooppalaisten patenttien laillistamismenettelyt sekä niihin liittyvät maksut. Pelkästään jo julkaisukustannukset eri valtioissa nousevat 4 762 Saksan markkaan. Kysymyksiä Eurooppalaisten patenttien voimassaolomaksujen jakoperuste: oletteko sitä mieltä, että kansalliset patenttijärjestelmät olisi aiheellista rahoittaa osittain eurooppalaisten patenttien voimassaolomaksuilla? vastauksen ollessa myönteinen: olisiko kansallisten järjestelmien tarpeiden ja rahoitusvarojen jakamisen välille luotava automaattisen yhteyden sijasta tavoitteellinen yhteys, jotta voidaan turvata avoimuus varojen jakamisessa? mitkä ovat mielestänne ne innovaatioon liittyvät ja kansallisella tasolla suoritettavat tehtävät, jotka olisi oikeutettua rahoittaa tällaisella jakoperusteella? onko järjestelmällä kielteisiä vaikutuksia innovaatioiden edistämiseen, kun suuri osa varoista ohjataan suoraan valtion yleiseen liittyviin tehtäviin? innovaatioon suoraan talousarvioon eikä 5. 2. 3 Käännökset patentoinnin kokonaiskustannuksiin on Yksi suurimmista suuret kääntämis/laillistamiskustannukset. Tehtyjen arvioiden eurooppalaisten patenttien mukaan jo yksin Euroopan teollisuudessa käytetään vuosittain noin 430 miljoonaa Saksan markkaa kyseiseen menoerään. Kahdeksassa useimmin nimetyssä jäsenvaltiossa myönnettyjen tavanomaisten eurooppalaisten patenttien pelkät kääntämis/laillistamiskustannukset voivat olla jopa yli 20 000 Saksan markkaa. Euroopan patenttiviraston hallintoneuvosto on tietoinen tästä ongelmasta ja se onkin pohtinut useita ratkaisuja, joiden sisältö on esitetty edellä 3. 3 kohdassa. vaikuttavista menoeristä Kysymys sitä mieltä, että Euroopan Oletteko kääntämiskustannusten vähentämiseksi kehitelty kokonaisratkaisu on hyödyllinen ja tehokas? Jos ette, niin miksi? Voisiko mielestänne löytyä muita järkeviä ratkaisuja, kun otetaan huomioon, että tai hyvin suurella jäsenvaltioiden on hyväksyttävä esitetyt ratkaisut yksimielisesti enemmistöllä, jotta ne voitaisiin toteuttaa ja jotta ne voisivat toimia tehokkaasti? patenttivirastossa 21 ISSN 1024-4492 KOM(97) 314 lopullinen ASIAKIRJAT FI 08 16 Luettelonumero : CB-CO-97-309-FI-C ISBN 92-78-21657-7 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 2sr