title: 97/311/EG: Kommissionens beslut av den 6 maj 1997 om ändring av beslut 96/742/EG om upprättande av en förteckning över gränskontrollstationer som godkänts för veterinärkontroller av produkter och djur från tredje land och om fastställande av närmare bestämmelser om de kontroller som skall utföras av kommissionens veterinärexperter (Text av betydelse för EES)

eurovoc_concepts:
animal product
animal production
customs inspection
import
third country
veterinary inspection

formats: html pdfa1b print


title: Estadísticas básicas de la Unión Europea : Comparación con los principales socios de la Unión Europea.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural statistics
economic statistics
employment statistics
energy market
financial statistics
industrial statistics
population statistics
production statistics
statistics


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1594/97 do Deputado Ludivina GARCÍA ARIAS à Comissão. Apoio às actividades das associações de regiões marítimas, da indústria do carvão e da indústria têxtil

eurovoc_concepts:
Community budget
EU policy
association
coal industry
coastal region
competitiveness
economic support
industrial policy
textile industry

formats: html pdf print

text: 10. 2. 98 PT Jornal Oficial das Comunidades Europeias C 45/57 (98/C 45/67) PERGUNTA ESCRITA E-1594/97 apresentada por Ludivina Garc(cid:14)·a Arias (PSE) a‘ Comissa(cid:152)o (6 de Maio de 1997) Objecto: Apoio a‘s actividades das associa(cid:231)o(cid:152)es de regio(cid:152)es mar(cid:14)·timas, da indu·stria do carva(cid:152)o e da indu·stria te(cid:136)xtil Todos os anos, durante o debate or(cid:231)amental, o Parlamento reapresenta uma altera(cid:231)a(cid:152)o relacionada com a rubrica B5-411 (Pol(cid:14)·tica de competitividade industrial para a Unia(cid:152)o Europeia › Sec(cid:231)a(cid:152)o III › Comissa(cid:152)o › Parte B › Dota(cid:231)o(cid:152)es operacionais), que visa apoiar as actividades das associa(cid:231)o(cid:152)es de regio(cid:152)es mar(cid:14)·timas, da indu·stria do carva(cid:152)o e da indu·stria te(cid:136)xtil, tais como EUROACOM e ACTE. Pode a Comissa(cid:152)o dar informa(cid:231)o(cid:152)es pormenorizadas sobre as despesas que autorizou nos u·ltimos tre(cid:136)s anos (1995, 1996 e 1997), sobre as actividades que foram autorizadas, sobre os crite·rios aplicados pela Comissa(cid:152)o para essa autoriza(cid:231)a(cid:152)o e o procedimento que se deve seguir para solicitar o respectivo financiamento? Resposta dada pelo Comissa·rio Bangemann em nome da Comissa(cid:152)o (30 de Junho de 1997) A Comissa(cid:152)o, ordenador das dota(cid:231)o(cid:152)es da rubrica or(cid:231)amental B5-411, tomou nota da altera(cid:231)a(cid:152)o parlamentar que e· introduzida nas observa(cid:231)o(cid:152)es ao or(cid:231)amento desde 1995 e levou-a em linha de conta na utiliza(cid:231)a(cid:152)o das dota(cid:231)o(cid:152)es atribu(cid:14)·das. E· por isso que a Comissa(cid:152)o deu sempre uma resposta favora·vel ao pedido de subven(cid:231)a(cid:152)o de 100 000 ecus em 1995 e de 100 000 ecus em 1996 da Associa(cid:231)a(cid:152)o das regio(cid:152)es mar(cid:14)·timas da Europa (AMRIE). O montante que lhe sera· atribu(cid:14)·do em 1997 e· objecto de uma discussa(cid:152)o entre a AMRIE e a Comissa(cid:152)o, mas podera· ser superior ao dos anos precedentes. Quanto ao sector dos te(cid:136)xteis e vestua·rio a Comissa(cid:152)o co-financiou, nos tre(cid:136)s u·ltimos anos, quatro projectos iniciados pela ACTE e colectividades locais membros da ACTE, num montante total de aproximadamente 140 000 ecus. Quanto ao outro aspecto da altera(cid:231)a(cid:152)o (regio(cid:152)es carbon(cid:14)·feras) na(cid:152)o foi apresentado nenhum pedido a‘ Comissa(cid:152)o por associa(cid:231)o(cid:152)es do mesmo tipo. No entanto, a Comissa(cid:152)o concede todos os anos um determinado nu·mero de financiamentos que decorrem das preocupa(cid:231)o(cid:152)es com a indu·stria do carva(cid:152)o. (98/C 45/68) PERGUNTA ESCRITA P-1601/97 apresentada por Ba·rbara Du¤ hrkop Du¤ hrkop (PSE) a‘ Comissa(cid:152)o (5 de Maio de 1997) Objecto: Novos acordos de pesca Podera· a Comissa(cid:152)o dizer se esta· a encarar a possibilidade de celebrar acordos de pesca com a A· frica do Sul, a Nam(cid:14)·bia, Mo(cid:231)ambique, o Me·xico, a Venezuela, o Peru·, o Chile, a Colo(cid:136)mbia, o Uruguai, a Nova Zela(cid:136)ndia e os territo·rios ultramarinos do Reino Unido? Que dilige(cid:136)ncias foram efectuadas junto de cada pa(cid:14)·s? Em que fase se encontra a renegocia(cid:231)a(cid:152)o dos acordos de pesca com Cabo Verde, a Guine·, a Guine· Equatorial, as Comores, a Costa do Marfim, a Guine·-Bissau, a Polo·nia, a Ru·ssia e os Estados Unidos? Resposta dada pela Comissa·ria Emma Bonino em nome da Comissa(cid:152)o (9 de Junho de 1997) O Conselho deu novas directivas de negocia(cid:231)a(cid:152)o para a conclusa(cid:152)o de uma segunda gera(cid:231)a(cid:152)o de acordos de pesca com pa(cid:14)·ses terceiros na orla do Mar Ba·ltico e decorreram recentemente duas rondas de negocia(cid:231)o(cid:152)es com a Polo·nia e uma com a Federa(cid:231)a(cid:152)o Russa. O principal obsta·culo a um desfecho positivo e· o a(cid:136)mbito geogra·fico do acordo, uma vez que ambos os pa(cid:14)·ses desejam ter acesso a‘s a·guas comunita·rias do Atla(cid:136)ntico Norte, ao passo que as directivas de negocia(cid:231)a(cid:152)o limitam a aplica(cid:231)a(cid:152)o de um futuro acordo exclusivamente a‘ a·rea do Mar Ba·ltico. As consultas ira(cid:152)o prosseguir. Actualmente na(cid:152)o existe nenhum acordo de pescas com os Estados Unidos. A Comissa(cid:152)o esta· a estudar a possibilidade de celebrar um acordo desta natureza no futuro


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1598/97 van Amedeo AMADEO aan de Commissie. Onderaanneming in de textielindustrie

eurovoc_concepts:
clothing industry
competitiveness
industrial cooperation
international cooperation
international trade
subcontracting
textile industry
third country

formats: html print


title: PERGUNTA ESCRITA n. 1596/97 do Deputado Amedeo AMADEO à Comissão. Pensões suplementares

eurovoc_concepts:
EU national
application of EU law
equal treatment
free movement of persons
migrant worker
pension scheme
social security
transfer of pension rights


title: Πρόταση απόφασης του Συμβουλίου με την οποία επιτρέπεται η υπογραφή, εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, της συνθήκης του OMPI για την πνευματική ιδιοκτησία και της συνθήκης του OMPI για τις ερμηνείες και εκτελέσεις και για τα φωνογραφήματα

eurovoc_concepts: World Intellectual Property Organisation

text: ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ Βρυξέλλες, 06. 05. 1997 COM(97) 193 τελικό Πρόταση απόφασης του Συμβουλίου με την οποία επιτρέπεται η υπογραφή,εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, της συνθήκης του ΟΜΡΙ για την πνευματική ιδιοκτησία και της συνθήκης του ΟΜΡΙ για τις ερμηνείες και εκτελέσεις και για τα φωνογραφήματα (υποβληθείσα από την Επιτροπή) Πρόταση απόφασης του Συμβουλίου με την οποία επιτρέπεται η υπογραφή,εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, της συνθήκης του ΟΜΡΙ για την πνευματική ιδιοκτησία και της συνθήκης του ΟΜΡΙ για τις ερμηνείες και εκτελέσεις και για τα φωνογραφήματα Στις 20 Δεκεμβρίου 1996, οι αντιπροσωπείες που συμμετείχαν στη διπλωματική συνδιάσκεψη για ορισμένα ζητήματα πνευματικής ιδιοκτησίας και συγγενικών δικαιωμάτων που διοργάνωσε ο ΟΜΡΙ στη Γενεύη ενέκριναν τα κείμενα των δύο συνθηκών στον τομέα της πνευματικής ιδιοκτησίας. Η πρώτη συνθήκη («συνθήκη του ΟΜΡΙ για την πνευματική ιδιοκτησία») αφορά τα δικαιώματα πνευματικής ιδιοκτησίας· η δεύτερη («συνθήκη του ΟΜΡΙ για τις ερμηνείες και εκτελέσεις και για τα φωνογραφήματα») αφορά τα συγγενικά δικαιώματα. Η Ευρωπαϊκή Κοινότητα, εκπροσωπούμενη από την Επιτροπή, συμμετείχε ενεργά στις προπαρασκευαστικές εργασίες, με βάση τις διαπραγματευτικές οδηγίες που είχαν δοθεί από το Συμβούλιο το 1991 και το 1993. Το Συμβούλιο έδωσε μία νέα εντολή διαπραγμάτευσης το Νοέμβριο του 1996 για τη διπλωματική συνδιάσκεψη, στην οποία συμμετείχε η Κοινότητα ως ειδική αντιπροσωπεία. Οι συνθήκες ανοίχθηκαν προς υπογραφή την ίδια μέρα και θα παραμείνουν ανοιχτές μέχρι τις 31 Δεκεμβρίου 1997, θα τεθούν δε σε ισχύ τρεις μήνες μετά την κατάθεση στον ΟΜΡΙ τριάντα πράξεων επικύρωσης ή προσχώρησης εκ μέρους κρατών μελών. Περιεχόμενο των συνθηκών Η συνθήκη για την πνευματική ιδιοκτησία συμπληρώνει τη σύμβαση της Βέρνης περί προστασίας των λογοτεχνικών και καλλιτεχνικών έργων, όπως είχε τροποποιηθεί το 1971, και την προσαρμόζει στο ψηφιακό περιβάλλον. Οι δημιουργοί θα τυγχάνουν έννομης προστασίας στις περιπτώσεις διανομής, εμπορικής εκμίσθωσης, παρουσίασης και διάθεσης στο κοινό των έργων τους σε δίκτυα. Εξασφαλίζεται ρητή προστασία του λογισμικού και των βάσεων δεδομένων. Επίσης, η συνθήκη περιέχει διατάξεις σχετικά με τα τεχνικά συστήματα προστασίας των συστημάτων προστασίας κατά της αντιγραφής), τα συστήματα ενημέρωσης για τη διαχείριση των δικαιωμάτων, καθώς και σχετικά με την προστασία των δικαιωμάτων. (π. χ. εξουδετέρωση δικαίωμα αναπαραγωγής, διανομής, Όσον αφορά τη συνθήκη για τις ερμηνείες και εκτελέσεις και για τα φωνογραφήματα,αποτελεί σημαντικό βήμα για την προστασία των καλλιτεχνο')ν και των παραγωγών φωνογραφημάτων, οι οποίοι , χάρις στη νέα συνθήκη, θα διαθέτουν αποκλειστικό εμπορικής εκμίσθωσης και διάθεσης στο κοινό τα)ν ερμηνειών και εκτελέσεοΥν τους και το>ν φωνογραφημάτων τους σε δίκτυα. Επι πλέον,οι καλλιτέχνες /ερμηνευτές και οι παραγωγοί φωνογραφημάτων θα διαθέτουν δικαίωμα αμοιβής για τη ραδιοτηλεοπτική μετάδοση και κάθε άλλη μορφή παρουσίασης στο κοινό φωνογραφημάτων που δημοσιεύονται για εμπορικούς σκοπούς. Όπως και η συνθήκη για την πνευματική ιδιοκτησία, η συνθήκη αυτή περιλαμβάνει επίσης διατάξεις για τα μέτρα τεχνικής φύσεως, τα συστήματα διαχείρισης , καθώς και για την προστασία των δικαιωμάτων. Οι συνθήκες αυτές, μαζί με τους κανόνες που πρότεινε πρόσφατα η Επιτροπή στην ανακοίνωση της για την πνευματική ιδιοκτησία και τα συγγενικά δικαιώματα στην κοινωνία των πληροφοριών, θα συμβάλλουν έτσι στην εξασφάλιση υψηλού επιπέδου προστασίας, επιτρέποντας παράλληλα την πρόσβαση του κοινού στο περιεχόμενο των έργων που θα υπάρχουν στα δίκτυα. Έτσι, όλοι οι ενδιαφερόμενοι είναι ικανοποιημένοι από τα αποτελέσματα των διαπραγματεύσεων, ιδίως όσον αφορά την ικανότητα των διατάξεων να αντιμετωπίζουν τις προκλήσεις των νέων τεχνολογιών, και αναμένουν τώρα μία ταχεία έγκριση των συνθηκών από την Κοινότητα και τα κράτη μέλη της. Η δυνατότητα της Ευρωπαϊκής Κοινότητας να γίνει συμβαλλόμενο μέρος στις συνθήκες Σύμφωνα με το άρθρο 17, παράγραφος 3 της συνθήκης για την πνευματική ιδιοκτησία και το άρθρο 26, παράγραφος 3 της συνθήκης για τις εκτελέσεις και ερμηνείες και για τα φωνογραφήματα, η Ευρωπαϊκή Επιτροπή μπορεί να γίνει συμβαλλόμενο μέρος. Από πολιτική άποψη, η σύναψη των συνθηκών αυτών από το Συμβούλιο θα αποτελέσει εκδήλωση της σημασίας που αποδίδει η Κοινότητα στα δικαιώματα πνευματικής ιδιοκτησίας. Συμβάλλοντας στη δημιουργία ευνοϊκού πλαισίου για τις συνθήκες, η Κοινότητα προετοιμάζει έτσι το έδαφος για μία ευρεία συμμετοχή στις συνθήκες αυτές, σύμφωνα με τις επιθυμίες και τα οικονομικά συμφέροντα της κοινοτικής βιομηχανίας και των δημιουργών στην ΕΕ. Εξάλλου, αυτό θα είχε εξαιρετικά θετικές επιπτώσεις όσον αφορά τη δυνατότητα ταχείας θέσης σε ισχύ των συνθηκών. Ορισμένες αντιπροσωπείες, ιδιαίτερα των χωρών της Κεντρικής και Ανατολικής Ευρώπης, άφησαν να εννοηθεί ότι η προσχώρηση τους στις συνθήκες εξαρτάται από αυτήν της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και των κρατών μελών της. Έτσι, η εκ μέρους της Κοινότητας και των κρατών μελών της καθυστέρηση για κάποια χρόνια στην έγκριση των συνθηκών θα οδηγούσε σε αντοίστοιχη καθυστέρηση και εκ μέρους των κρατών αυτών. Δεδομένου ότι η Κοινότητα και τα κράτη μέλη της έχουν αποδεχθεί με συναίνεση το περιεχόμενο των συνθηκών, έχουν συμφέρον να προβούν σε έγκριση της το ταχύτερο δυνατόν. Έτσι, εφτά κράτη μέλη της ΕΕ (Βέλγιο, Γερμανία, Ισπανία, Ελλάδα, Ιταλία, Λουξεμβούργο, Ηνωμένο Βασίλειο) έχουν ήδη υπογράψει τις συνθήκες. Η Κοινότητα έχει επίσης υπογράψει τις συνθήκες του ΟΜΡΙ. Εννοείται ότι η υπογραφή αυτή θεωρείται ως απλή μονογραφή, μέχρι την ολοκλήρωση των εσωτερικών διαδικασιών στο Συμβούλιο της ΕΕ. Ως εκ τούτου, προτείνεται η έκδοση απόφασης του Συμβουλίου με την οποία θα επιτρέπεται η υπογραφή των συνθηκών, υπό την επιφύλαξη της επικύρωσης τους, ώστε να δοθεί στη μονογραφή αυτή το κύρος της επίσημης υπογραφής. Θα πρέπει, εξάλλου, να προταθεί μία σύσταση του Συμβουλίου προς τα κράτη μέλη με την οποία θα ζητείται η εκ μέρους όλων υπογραφή των συνθηκών, πριν από τη λήξη της προθεσμίας που προβλέπουν οι τελευταίες, και συγκεκριμένα πριν από τις 31 Δεκεμβρίου 1997. Η υπογραφή από τα κράτη μέλη ισοδυναμεί με δήλωση της βούλησης τους να προβούν στη συνέχεια, τηρώντας τις εθνικές διαδικασίες, στην επικύρωση των συνθηκών. Θα είχε ωστόσο και το πλεονέκτημα να δοθεί ένα ισχυρό πολιτικό μήνυμα στα τρίτα κράτη για τη βούληση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και των κρατών μελών της να εγκρίνουν τις συνθήκες, χωρίς να χρειάζεται να περιμένουν την κατάθεση της πράξης επικύρωσης. Η επικύρωση των συνθηκών θα γίνει αργότερα κατά τον χρόνο που θα επιλεγεί για να εκδηλωθεί μια συντονισμένη ενέργεια μεταξύ της Κοινότητας και των κρατών μελών της. Συμπέρασμα Με βάση τις προαναφερθείσες εκτιμήσεις, προτείνεται στο Συμβούλιο: (1) (2) (3) να επιτρέψει στην Επιτροπή να κυρώσει επίσημα την υπογραφή, με την επιφύλαξη της επικύρωσης, της συνθήκης του ΟΜΡΙ για την πνευματική ιδιοκτησία, όσον αφορά τους τομείς που υπάγονται στο πεδίο εφαρμογής του κοινοτικού δικαίου· να επιτρέψει στην Επιτροπή να κυρώσει επίσημα την υπογραφή, με την επιφύλαξη της επικύρωσης, της συνθήκης του ΟΜΡΙ για τις ερμηνείες και εκτελέσεις και για τα φωνογραφήματα, όσον αφορά τους τομείς που υπάγονται στο πεδίο εφαρμογής του κοινοτικού δικαίου. Οι αποφάσεις αυτές θα λάβουν τη μορφή εγγραφής στα πρακτικά του Συμβουλίου· να συστήσει στα κράτη μέλη που δεν το έχουν ακόμη πράξει να προβούν αμέσως στην υπογραφή των συνθηκών αυτών, και εν πάσει περιπτώσει πριν από τη λήξη της αποκλειστικής προθεσμίας που ορίζεται για τις 31 Δεκεμβρίου 1997, υπό την επιφύλαξη της επικύρωσης. ISSN 0254-1483 ΓΟΜ(07)101ΤΡχ(Κό ΕΓΓΡΑΦΑ GR (18 Αριθ. καταλόγου : CB-CO-97-183-GR-C ISBN 92-78-19365-8 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L-2985 Λουξεμβούργο Ί


title: RÈGLEMENT (CE) N° 823/97 DE LA COMMISSION du 6 mai 1997 établissant des valeurs forfaitaires à l'importation pour la détermination du prix d'entrée de certains fruits et légumes

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
import price


title: QUESTION ECRITE no 1591/97 de Konstantinos HATZIDAKIS à la Commission. Sélection d'experts pour l'évaluation du programme Leonardo da Vinci en Grèce

eurovoc_concepts:
EU programme
Greece
appointment of staff
personnel administration
project evaluation
self-employed person


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1589/97 af Nikitas KAKLAMANIS til Kommissionen. Problemer for ejere af personbiler med fællesskabsnummerplader i Grækenland

eurovoc_concepts:
Greece
free movement of persons
identity document
national
residence
vehicle registration


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1580/97 del Amedeo AMADEO a la Comisión. Reforma de la OCM del aceite de oliva

eurovoc_concepts:
Apulia
aid to agriculture
common organisation of markets
fraud
intervention price
olive oil
product quality
production aid
production quota
use of aid


title: 97/311/CE: Decisão da Comissão de 6 de Maio de 1997 que altera a Decisão 96/742/CE que estabelece uma lista de postos de inspecção fronteiriços aprovados para a realização dos controlos veterinários de produtos e animais provenientes de países terceiros e as regras de execução dos controlos a efectuar pelos peritos veterinários da Comissão (Texto relevante para efeitos do EEE)


title: Statistique de base de l'Union européenne : Comparaisons avec les principaux partenaires de l'Union.


title: Statistics on selected service sectors in the EU : A synthesis of quantitative results of pilot surveys on audiovisual services, hotels and travel agencies and transports.

eurovoc_concepts:
EU Member State
economic statistics
hotel industry
service
transport market
travel agency


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1576/97 del Amedeo AMADEO a la Comisión. Asociaciones de beneficencia

eurovoc_concepts:
Community budget
EU aid
European Commission
action programme
association
elderly person
eligibility criteria
non-governmental organisation
poverty


title: Meddelelse fra Kommissionen - En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union

eurovoc_concepts:
EU policy
European Regional Development Fund
urban area
urban population
urbanisation

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 06. 05. 1997 KOM(97) 197 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN En dagsorden for byerne i Den Europæiske Union • V**t •{•" ïÉïf ! , • ft. *"*> •- • 'i'1' v H - 2- INPHOLDSFQRTEGNELSE INDLEDNING 1. UDFORDRINGER FOR EUROPAS BYER 1. 1 Byerne i en ændret sammenhæng 1. 2 Byer, arbejdsløshed og social udstødelse 1. 3 Ubalancer i det europæiske bysystem 1. 4 Bymiljø 1. 5 Magtopdeling og bysamfundets integration 2. NUVÆRENDE INDSATS PÅ EU-NIVEAU I FORBINDELSE MED BYUDVIKLING 2. 1 Fremme af konkurrenceevnen og beskæftigelsen 2. 2 Politik til fremme af økonomisk og social samhørighed 2. 3 Transport og transeuropæiske net 2. 4 Fremme afbæredygtig udvikling og livskvaliteten i byerne 3. RETNINGSLINJER FOR FREMTIDEN 3. 1 Behovet for et byperspektiv i Den Europæiske Unions politikker 3. 2 Serviceydelser af offentlig interesse og byudvikling 3. 3 Strukturfondenes bidrag 3. 4 Øget viden og fremme af udveksling af erfaringer mellem byerne 4. OPFØLGNING AF MEDDELELSEN 4 4 5 6 6 7 8 8 10 11 13 13 14 16 16 17 18 BILAG Bilag 1 : Bilag 2: Bilag 3 : Bilag 4: Socioøkonomiske data om fattigdom og ugunstige forhold i byerne Lokale udgifter i EU-medlemsstaterne Strukturfondenes effekt for byerne Nogle kommende arrangementer INDLEDNING Europas byer er fortsat bade dets vigtigste kilde til skabelse af velstand og centrum for dets sociale og kulturelle udvikling. Der er imidlertid voksende problemer i forbindelse med hurtige økonomiske tilpasninger, arbejdsløshed, miljøforhold og trafikal overbelastning, men også fattigdom, dårlige boligforhold, kriminalitet og narkotikamisbrug. Der sættes i den europæiske politik allerede ind over for mange af de problemer, der berører Europas byer, men denne indsats har ofte været usammenhængende, reaktiv og uden større visioner. Det er klart, at der kræves nye bestræbelser for at styrke eller genoprette de europæiske byers rolle som steder for social og kulturel integration, kilder til økonomisk velstand og bæredygtig udvikling og som demokratiets baser. På europæisk plan har Europa-Parlamentet og Regionsudvalget støttet en mere aktiv indsats fra Unionen inden for byudvikling, og medlemsstaterne og Europa-Kommissionen erkendte deres fælles interesse i en fremtidig bæredygtig udvikling af byerne på den nylig afholdte FN-konference om bæredygtig byudvikling (Habitat II). I den her foreliggende meddelelse undersøges mulighederne for at forbedre byudviklingen og gøre Fællesskabets nuværende indsats i byområder mere effektiv. Hensigten er ikke at udvikle europæiske bypolitikker for spørgsmål, der bedst kan behandles på lokalt eller regionalt plan. Da det imidlertid er klart, at byerne i Den Europæiske Union står over for en række fælles problemer, er der også på europæisk plan mulighed for sammen at fremme potentielle løsninger. Det vil ikke kræve yderligere beføjelser på europæisk plan. Der kan opnås meget ved en mere fokuseret satsning med anvendelse af de eksisterende instrumenter på nationalt plan og fællesskabsplan og øget samarbejde og koordinering på alle niveauer. Der er to andre faktorer, der bør tages i betragtning, når byspørgsmål drøftes på EU-plan. For det første giver udfordringerne i forbindelse med byudvikling Unionen mulighed for at blive et mere meningsfyldt organ for borgerne i kraft af, at den bringer dem håndgribelige fordele i deres dagligliv. Det kræver også en klarere erkendelse af betydningen af lokalt demokrati, det politiske myndighedsniveau nærmest borgerne. For det andet spiller byerne en afgørende- rolle i konsolideringen af en europæisk samfundsmodel baseret på lige muligheder uanset køn og etnisk oprindelse. Byernes myndigheder kan ikke stå alene om at sætte ind på så store spørgsmål, men de bør fuldt ud inddrages i politikken på disse områder, da der ikke kan skabes effektive løsninger på det praktiske plan uden deres aktive medvirken. Denne meddelelse består af fire dele. Første del beskriver de hovedudfordringer, der i større eller mindre grad berører alle byer. Anden del gennemgår de eksisterende EU- politikker, der direkte eller indirekte har en effekt for byerne. Tredje del indeholder forslag til retningslinjer for fremtidige aktioner og skitserer en tilgang til bypolitikken i Europa, der kan danne udgangspunkt for debatten. Fjerde og sidste del omhandler en opfølgning af denne meddelelse, særlig ved afholdelse af et "Byforum" i 1998. -4 1. UDFORDRINGER FOR EUROPAS BYER Ca. 80% af den europæiske befolkning bor i større eller mindre byer, og Europa er dermed den mest urbaniserede verdensdel. Selv om de europæiske byområder kan være ret så forskellige indbyrdes, har de også en del fælles træk. der kort sammenfattes her i det første afsnit. 1. 1 Byerne i en ændret sammenhæng Ca. 20% af europæerne bor i store byområder med over 250 000 indbyggere, andre 20% bor i mellemstore byer, og 40% i byer med 10-50 000 indbyggere. London og Paris er de eneste to europæiske byområder med et indbyggertal på ca. 10 millioner. De befolkningsmæssige data bekræfter, at urbaniseringen af det europæiske samfund fortsætter, om end i et langsommere tempo end i de foregående årtier. Befolkningstilvæksten i byerne er et resultat af de naturlige vækstrater, tilvandring fra landdistrikter og mindre velstillede områder og indvandring specielt fra tredjelande. I international sammenhæng har EU modtaget mange immigranter, og det har medvirket til at opveje tendensen til et fald i befolkningstallet. I 1990 f. eks. ansloges det, at indvandringen til medlemsstaterne udefra var på 2. 1 mio. , mens omkring 1 mio. mennesker forlod EU. Bortset fra Irland oplever uile medlemsstaterne nu en nettoimmigration. Skønnene for perioden 1987-1991 tyder på, at to tredjedele af indvandrerne er flyttet til de store industribyer og hovedstæderne. Andre byer har imidlertid oplevet et fald i indbyggertallet i 1980'erne. Del hænger hovedsagelig sammen med, at de traditionelle arbejdsgivere er forsvundet eller flyttet, og at der er sket en udflytning til forstæderne. Bruxelles, London, Paris, Lille. Porto. Hannover, Torino, Barcelona og Randstad-byerne i Nederlandene er alle eksempler på, at bycentrene har mistet indbyggere sammenholdt med yderområderne. Denne spredning af boliger, arbejdssteder og fritidsfaciliteter medfører bl. a. et stigende behov for transport. Okonomisk set er de større byer fortsat hovedkilden til velstand, og i relation til deres befolkningstal bidrager de uforholdsmæssigt meget til det regionale eller nationale BNP, hvilket afspejler den højere produktivitet i byerne. BNP-væksten har imidlertid ofte været af en art, der ikke har givet flere arbejdspladser. F. eks. har byregionerne Bruxelles, Rhinen-Ruhr og London haft en årlig BNP-vækst på 5-6%, mens den årlige vækst i beskæftigelsesskabelsen i samme periode har været på +0,2 (Bruxelles), +0,1 (Rhinen- Ruhr) og -0,2 (London). Tilsvarende har nogle af de mellemstore byer såsom Parma, Rennes, Cambridge, Braga og Volos haft en fortsat vækst på grundlag af økonomisk succes. I hovedparten af byerne er den samlede beskæftigelse siden midten af 1980'erne vokset som følge af en betydelig ekspansion i servicesektoren, der i dag tegner sig for ca. 60- 80% af alle arbejdspladser i byerne, og som i de fleste tilfælde har opvejet tabet af arbejdspladser i industrien. Ca. en tredjedel af arbejdspladserne i servicesektoren ligger i de ikke-markedsrettede dele af den, herunder offentlig administration, uddannelse, sundhed og den sociale sektor, som det fremgår af bl. a. eksemplerne Bruxelles, Rom, Helsinki, Stockholm og København. I mange byer sætter de midler, der kan anvendes til offentlige udgifter, dog en grænse for væksten i den ikke-markedsorienterede-de! al' servicesektoren. Hvad angår de resterende to tredjedele af jobbene i servicesektoren. - 5- ligger de hovedsagelig inden for finansielle tjenesteydelser, forsikring, transport og kommunikation, detailhandel og hotel- og restaurationsvirksomhed. De byer, der har haft sværest ved at tilpasse sig de ændrede omstændigheder, er dem, der tidligere var afhængige af ressourcebaserede industrier, eller som ligger i regionale økonomier, der er afhængige af en traditionel landbrugssektor. Byerne i det østlige Tyskland har særlige vanskeligheder, navnlig fordi de undergår en hurtig omstrukturering, der strakte sig over årtier i andre byer i EU. Det er klart, at byernes fremtidige udvikling vil ske ud fra andre faktorer end tidligere. Serviceaktiviteter såsom telekommunikation og transport, bioteknologi, højteknologisk virksomhed, international handel og detailhandel og udvikling af informationssamfundet1 og også uddannelse og forskning vil få stigende betydning. Desuden er miljøet og andre livskvalitetsforhold ved at blive stadig vigtigere faktorer, der påvirker placeringen af nye aktiviteter. Byerne står derfor over for den udfordring til stadighed at skulle tilpasse sig til hurtige forandringer i de økonomiske sektorer og på andre områder. Denne nye udviklingsform indebærer en risiko for yderligere tvedeling af bysamfundene og en udfordring med hensyn til stadig genuddannelse af arbejdsstyrken. 1. 2 Byer, arbejdsløshed og social udstødelse Der er betydelige problemer med at fremskaffe tilstrækkelige data, men de foreliggende skøn synes at bekræfte, at arbejdsløsheden i byerne er højere end EU-gennemsnittet. De tætbefolkede områder i EU havde en arbejdsløshed på 11,9% i 1995, sammenholdt med 10. 8% for landdistrikterne og 9,0% for områder med delvist bypræg, ofte beliggende nær stærkt urbaniserede centre2. EU-gennemsnittet lå i 1994 på 10,8%. Gennemsnitstallene dækker over forskellige faktiske forhold. Nogle byer har en forholdsvis lav arbejdsløshed (f. eks. Milano, Frankfurt), mens andre overskrider det nationale og europæiske gennemsnit med mindst en femtedel (f. eks. Bruxelles, Birmingham, Kôln, København. Napoli, Palermo osv. ). Den nuværende udvikling af nye økonomiske muligheder i mange byer øger de økonomiske og sociale uligheder. Mens den mere velkvalificerede del af arbejdsstyrken kan konkurrere i en åben økonomi, har der vist sig en mere sårbar gruppe, der lever i permanent eller delvis permanent udstødelse. Uddannelse og adgang til arbejdsmarkedet er blevet vigtige faktorer, der deler bybefolkningen. Det har i den henseende betydning, at halvdelen af de arbejdsløse i EU er langtidsledige, mens langtidsledige i tætbefolkede områder udgør 56,1% af samtlige ledige. I byerne kommer nøden til udtryk på mange måder, herunder et stigende antal fattige og hjemløse, social isolation, dårlige boligforhold, narkotikamisbrug og kriminel adfærd. I mange europæiske byer har udstødelse medført, at nogle sociale grupper isoleres i kvarterer med dårlige faciliteter. Dette mønster har længe kunnet ses i nordeuropæiske Se også KOM(96)607 af 27. 11. 96: 'Europa i spidsen for det globale informationssamfund: Rullende handlingsplan'. Data fra undersøgelse af arbejdsstyrken i 11 EU-lande (ikke Luxembourg, Østrig, Sverige og Finland). Tætbefolkede områder har over 500 indbyggere pr. km2 og tegner sig for 50% af den europæiske befolkning. Landdistrikter har under 100 indbyggere pr. km2 og tegner sig for 22% af befolkningen. 28% af befolkningen bor i mellemzoner, der har mellem 100 og 500 indbyggere pr. km2. - 6- byer, og det vinder nu også frem i sydeuropæiske byer. Nogle kvarterer i større byer har en arbejdsløshed på over 30% (se bilag I) og scorer meget lavt med hensyn til uddannelse. I mange byer overlapper social udstødelse også med den kulturelle og sproglige forskelligartethed til uddannelsessystemet. Det erkendes nu i stigende grad, at fysisk adskillelse ikke kun er et socialt problem i form af beskæftigelse, uddannelse og lav boligstandard, men at den socialt afvigende adfærd, der er en følge af adskillelsen, skader byens økonomiske tiltrækningskraft i almindelighed. i mange bydele, hvor der stilles særlige krav 1. 3 Ubalancer i det europæiske bysystem Globaliseringen og overgangen fra industri til tjenesteydelser har ikke mindsket vigtigheden af plads til økonomisk udvikling. Især er det sandsynligt, at storbyområder beliggende på strategiske og veludstyrede knudepunkter vil få betydelig indflydelse på bekostning af mere perifere og mindre veludstyrede byer. Sådanne områders dominans kan navnlig ses inden for trafikforbindelser. I 1993 transporteredes der på London-Paris flyforbindelsen dobbelt så mange passagerer som på nogen anden rute i Europa. En afgørende faktor for den fysiske balance i byudviklingen er byernes forsyning med tjenesteydelser, der gør det muligt for dem at tiltrække moderne markedsaktiviteter. Perifert beliggende "portbyer" såsom Athen, Valencia, Palermo, Thessaloniki, Belfast, Lissabon og Sevilla og industribyer som Torino, Glasgow og Bilbao har i den sammenhæng ulemper i forhold til centralt beliggende "portbyer" som Antwerpen, Bremen og Rotterdam og byer som Hannover, Lyon og Wien, der alle har en bredere vifte af aktiviteter og gode adgangsforhold. De mellemstore byer, der har gode forbindelser til stærke økonomier, har også en klar fordel i forhold til andre. Mellemstore byer med en central beliggenhed i Unionen forventes at høste større fordel af europæisk integration end perifert beliggende byer. 1. 4 Bymiljø byer med Indbyggerne i byområderne bliver sig mere og mere bevidst om kvaliteten af deres naturlige og fysiske miljø. Trods en betydelig indsats er der fortsat mange problemer. En undersøgelse i 1995 foretaget af Det Europæiske Miljøagentur viste, at 70-80% af de opfylder ikke europæiske Verdenssundhedsorganisationens rammer smog koncentration ca. 70 mio. EU-borgere i byerne. I f. eks. Milano, Torino, Stuttgart, Belfast, to gange over Dublin og Berlin kvalitetsnormernes loft. Ozon-koncentrationer rammer ca. 80% af EU-indbyggerne mindst én gang om året. 000 luftkvalitetsnormer. Om vinteren tallene for vinter-smog sommetider indbyggere ligger over 500 Sammen med industri og boligopvarmning er bytransport en vigtig forureningskilde. Privatbilismen er vokset hurtigere end nogen anden transportform og forudsiges at vokse yderligere i den nærmeste fremtid. Den tiltagende koncentration af biler i byen mindsker de positive virkninger for miljøet, som anvendelsen af renere teknologi i bilerne medfører. Bymiljøet berøres også af andre alvorlige problemer såsom behandling af fast affald og byspildevand. Bortset fra de negative virkninger for kvaliteten af bymiljøet, herunder støjforurening, mindsker den trafikale overbelastning også mobiliteten i og adgangen til byerne, og den er øger produktionsomkostningerne I London og Paris i byøkonomien. - 7- gennemsnitshastigheden for transport med bil og lastbil blevet så lav, at den svarer til hastigheden i begyndelsen af dette århundrede med mere primitive transportmidler. Ud over ovennævnte meget vigtige aspekter er den fysiske og kulturelle arv i form af bygninger, offentlige pladser, parker mv. og bydesign også af stor betydning for byboernes livskvalitet. Miljøspørgsmål er fælles for alle byområder, men der er naturligvis ret store forskelle i erfaringerne i de forskellige byer, f. eks. med hensyn til kvaliteten og mængden af grønne områder: nogle byer såsom Hannover, Evora og Bruxelles afsætter over 20% af deres areal til grønne områder, mens det i Rotterdam og Madrid drejer sig om 5% eller mindre. I den bredere miljøsammenhæng har byplanlægningen ikke altid bidraget til byernes og bykvarterernes potentiale for opfyldelse af forskellige funktioner samtidig. Der er opstået monofunktionelle områder i relation til bestemte livselementer (arbejde, indkøb, fritid, bolig). Sådanne områder mindsker byernes potentiale for at blive et sted, hvor menneskene kan få den størst mulige livsudfoldelse. Der kræves ændringer i byplanlægningspolitikken for at opnå større bæredygtighed og alsidighed, så byen igen kan blive et livligt mødested for alle aktiviteter på alle tidspunkter af døgnet. 1. 5 Magtopdeling og bysamfundets integration De vigtigste integrationsfaktorer i bysamfundet rækker ud over økonomien og arbejdsmarkedet. Byerne tilbyder arbejde, velstand og handel, men også muligheder for fritidsaktiviteter, uddannelse og kulturel udvikling. Byerne bør give deres indbyggere et "^vested" og en identitet. Der sker en svækkelse af identitetsfornemmelsen i byerne, hvilket ofte ses af den ringe deltagelse i den lokale demokratiproces. Deltagelsen i denne er specielt lav i de mest marginaliserede områder i byerne, hvor problemerne kan blive forværret af tilstedeværelsen af etablerede immigrantsamfund, der ikke altid udøver stemmeret. Foruden identitetsproblemet mindsker også den lave valgdeltagelse i ugunstigt stillede bydele presset på forvaltningen til at sikre serviceydelser i sådanne områder. Når det gælder et institutionelt svar. fungerer byerne inden for forskellige retlige, institutionelle og finansielle systemer i de forskellige medlemsstater. Da de lokale myndigheder reagerer på udfordringer med de politikressourcer, de har til rådighed, er det naturligt, at deres bestræbelser inden for byudvikling vil være forskellige. Ifølge en undersøgelse fra 1996 fungerer nogle lokale myndigheder f. eks. inden for en større tradition for lokalt selvstyre og har større beføjelser med hensyn til udgifter end andre lokale myndigheder i Den Europæiske Union (jf. bilag II). Mange lokale myndigheder står over vanskeligheden af at skulle forene deres ansvar for løsning af byproblemerne med manglende institutionel og finansiel kapacitet. i stigende grad serviceydelser, der kommer det Bymyndighederne finansierer omkringliggende område at de til gode, hvilket hænger forvaltningsmæssige grænser ikke længere falder sammen med byområdets reelle udstrækning. Det giver de omliggende områder mulighed for at drage fordel af en indsats, der ydes af den ofte mindre velstående befolkning i bykernen. Desuden er bymyndighedernes realindkomst faldet i det sidste tiår som følge af generelle begrænsninger af de offentlige udgifter. I de fleste tilfælde og især i tilfælde, hvor sammen med, - 8- bymyndighedernes udgifter til social velfærd er steget, har dette medført en nedgang i de lokale investeringer. Byforvaltningen kompliceres yderligere af, at der er flere offentlige myndigheder med ansvar på forskellige niveauer, lige fra lokalt, regionalt og nationalt niveau til europæisk niveau, hvilket både kan skabe vanskeligheder for en vellykket gennemførelse af politikken i praksis og påvirke borgernes opfattelse af, hvem der virkelig har ansvaret for deres by. Denne fragmentering er derfor en hindring for ansvarligt borgerskab. Samtidig kræver borgerne større kontrol med de beslutninger, der berører deres liv. Det bliver derfor vigtigere at få lokale deltagere til at medvirke til at sikre, at deres behov imødekommes ved gennemførelsen af lovgivning eller programmer. Der må også lægges større vægt på kvinders behov og synspunkter i byudviklingen. Det er imidlertid kun delvise svar. Det vigtigste spørgsmål at få besvaret er "Hvorfor er folk ikke længere glade for at leve hele deres liv i byen?". Byen betragtes i mange dele af Europa ikke længere som et sted, hvor det er godt at lade børn vokse op, tilbringe sin fritid eller leve. Undermineringen af byens rolle er måske den største trussel mod den europæiske udviklings- og samfundsmodel, og en trussel, der kræver den bredest mulige debat. 2. NUVÆRENDE INDSATS PÅ EU-NIVEAU I FORBINDELSE MED BYUDVIKLING Alle Den Europæiske Unions politikker påvirker på en eller anden måde Europas byer. selv om denne påvirkning ikke altid er let at måle. Nedenfor skitseres den kvantitative og kvalitative effekt af nogle nøgleaktioner på fire politikområder, der har særlig betydning for de europæiske byers vækst og udvikling: - politikker, der fremmer den økonomiske konkurrenceevne og beskæftigelsen - politikken til fremme af økonomisk og social samhørighed - politikker, der bidrager til byernes integration i transeuropæiske net - politikker, der fremmer bæredygtig udvikling og livskvalitet i byerne. 2. 1 Fremme af konkurrenceevnen og beskæftigelsen Den Europæiske Union står over for den udfordring at skulle forbedre sin konkurrencestilling på baggrund af liberaliseringen af verdenshandelen. En del af reaktionen på denne globale udfordring har været at oprette det indre marked, der skulle for handelen, øge Unionens konkurrenceevne ved afskaffelse af hindringerne investeringerne og arbejdskraftens bevægelighed og ved skabelse af en integreret økonomi, der frembyder stordriftsfordele. I den henseende har det indre marked været den mest vidtrækkende faktor for forandring i de senere år, og det har givet et vigtigt incitament til økonomisk fremgang. Ligeledes på baggrund af den globale liberalisering og oprettelsen af det indre marked har EU besluttet at liberalisere markeder, hvor nationale monopoler tidligere var dominerende, f. eks. inden for telekommunikation og transport. De større byer mærker de globale økonomiske forandringer mere direkte end tidligere. Denne udvikling har styrket deres potentiale som selvstændige skabere af velstand og gjort dem mindre afhængige af den nationale økonomiske udvikling. En hel del af både de investeringer, der kommer ind i Unionen udefra, og de interne investeringsstrømme - 9- vælger de største byer. Det gælder navnlig specialiserede tjenesteydelser såsom bankvæsen (som i London, Frankfurt og Amsterdam). Samtidig har internationale selskaber generelt oprettet deres europæiske hovedkontorer i nogle få udvalgte byer såsom Bruxelles, Paris, London og Amsterdam og for japanske selskabers vedkommende også Dusseldorf. Området omkring Amsterdam har spillet en vigtig rolle for placeringen af distributionscentre for Europa som helhed. Spanien, Portugal og Irland har modtaget en forholdsvis stor del af investeringsstrømmene efter oprettelsen af det indre marked, hvilket afspejler sig i de gode økonomiske resultater i Madrid-regionen og de større byområder på den spanske østkyst og ligeledes i den stærke vækst i Lissabon- og Dublin regionen. Det er imidlertid kun de byer, der kan præstere tjenesteydelser af bedste kvalitet, og som har en god forsyning med infrastruktur, der selvstændigt kan tiltrække levedygtige aktiviteter med stor værditilvækst. Det liberaliseringen af verdenshandelen har derfor vidt forskellige virkninger geografisk set. Det negative resultat af dette viser sig allerede nu i en forøgelse af de regionale uligheder i nogle af medlemsstaterne. For de svagere byer kan den globale liberalisering medføre betydelige tilpasningsomkostninger. indre marked og Byernes innovationsevne synes at være kernen i en regions økonomiske succes. Nogle af de regioner, der har klaret sig bedst, domineres af byområder med klynger af såvel private som offentlige faciliteter for forskning og teknologisk udvikling af meget høj innovativ virksomhedskultur. Samhørighedsrapporten3 har kvalitet parret med en fastslået, at et begrænset antal byer tegner sig for hovedparten af FTU-indsatsen i Den Europæiske Union. til menneskelige indsatsen med hensyn Det mest fundamentale problem for Unionen i dag er arbejdsløsheden, der viser, at det ikke er lykkedes at skabe et tilstrækkeligt antal arbejdspladser til Europas voksende arbejdsstyrke. Trods ressourcer og beskæftigelsespolitik står Unionen i øjeblikket ret magtesløs over for denne store udfordring. En forøgelse af især SMV'ernes konkurrenceevne inden for internationalt udvekslede varer og tjenesteydelser, herunder turisme, spiller en vigtig rolle for en forbedring af beskæftigelsesmulighederne, men det er lige så vigtigt at indse, at byerne også kan drage fordel af lokale beskæftigelsesinitiativer, der ikke følger en global logik. Kommissionens meddelelse "En europæisk strategi til fremme af lokale udviklings- og beskæftigelsesinitiativer"4 har vist nye muligheder for jobskabelse generelt uden for de aktiviteter, hvor den internationale konkurrence er tungtvejende, både i den offentlige og i den private sektor (f. eks. hjemmeservice og sociale serviceydelser, miljø, lokal offentlig transport, sikkerhed, boliger, lokal handel, turisme og kulturarv). 3 KOM(96)542 - Første beretning om den økonomiske og sociale samhørighed - 1996. Denne beretning har påpeget, at der findes et såkaldt "arkipelag-Europa": London, Amsterdam/Rotterdam, Paris, Ruhr, Frankfurt, Stuttgart, Miinchen, Lyon/Grenoble, Torino, Milano. Næsten halvdelen af alle ressourcerne under det andet og tredje rammeprogram er gået til de regioner, der omfatter disse byområder, som er de førende centre i Europa. 4 EFTnr. C 265 af 12. 10. 1995. - 1 0- 2. 2 Politik til fremme af økonomisk og social samhørighed Strukturfondene og Samhørighedsfonden er EU's vigtigste finansielle instrumenter i forbindelse med regional- og samhørighedspolitikken. Tilsammen råder disse fonde over ca. 170 mia. ECU (1995-priser) i perioden 1994-1999, eller lidt under 0,5% af det årlige BNP i Unionen. Unionens strukturpolitikker er direkte rettet mod problemerne vedrørende konkurrenceevne, omstrukturering og underudvikling i regionerne og ligeledes situationen for ugunstigt stillede sociale grupper, især med hensyn til arbejdsløshed. For mål 1 -regioner - regioner, hvor udviklingen halter bagefter - er byområdernes succes afgørende for væksten og udviklingen som helhed. Aktioner vedrørende byudvikling anslås i øjeblikket at tegne sig for ca. 30-40% af de samlede programtildelinger (se bilag III). Mål 2 drejer sig om omstruktureringsproblemer i industriområder. Disse områder har generelt et stærkt bypræg, og byudviklingsprojekter udgør ofte en stor del af støtten inden for strukturpolitikken. I nogle tilfælde anvendes over 80% af den samlede støtte til byudviklingsaktioner (se bilag III). Struktur- og samhørighedsfondsaktionerne er også med til at forbedre byområdernes funktionsmåde som helhed. Investeringer i offentlige transportsystemer, nyudvikling af forfaldne byarealer og byspildevandsrensning er kun tre eksempler på aktioner, der bidrager til både de regionale økonomiers vækst og en bæredygtig udvikling i byerne. Med den nye baggrund i form af en global økonomi bliver uddannelsesniveauet i byerne en stadig vigtigere faktor for skabelse af økonomisk velstand. I den henseende kan aktioner støttet af Den Europæiske Socialfond under mål 3 og 4 - der er af horisontal karakter og derfor vedrører alle byer i EU - supplere den lokale indsats til forbedring af de menneskelige ressourcer. Ud over aktioner, der fokuserer på langtidsledige og arbejdsløse unge, er der under mål 3 ofte særlige operationelle programmer, der tager sigte på at få ugunstigt stillede sociale grupper tilbage til arbejdsmarkedet, hvilket er særlig relevant for byområder. Kommissionen har også påpeget uddannelsessamfundets og den multikulturelle uddannelses betydning i forebyggelsen af social udstødelse. Det Socialpolitiske Forum, der etableredes i 1994 på grundlag af Kommissionens hvidbog om socialpolitik, samler repræsentanter for ikke-statslige organisationer og sociale partnere med det formål at tilbyde borgerne i Europa en mulighed for at opretholde en dialog med Kommissionen. Et sammenfald mellem den sociale dimension og borgerskab i den europæiske samfundsmodel ses særlig klart i "vismandsrapporten" om grundlæggende sociale rettigheder, der begrænses af leve- og beskæftigelsesvilkårene i mange byområder. I den sammenhæng skal det tilføjes, at 1997 er udnævnt til "europæisk år mod racisme", hvilket er et vigtigt udtryk for støtte til aktioner i byområder med mange indvandrere. I de seneste år er der i forbindelse med EU-strukturpolitikkerne lagt stigende vægt på de socioøkonomiske virkninger af fysisk adskillelse i byområder. I første fase blev der på Kommissionens initiativ anvendt Urban-pilotprojekter (EFRU-forordningens artikel 10) til nyskabende fremgangsmåder i byerne. F. eks. etablerede Antwerpen-projektet et stærkt bydels-baseret partnerskab mellem lokale grupper, forskellige myndigheder og den private sektor, og det formåede at få yderligere midler fra forskellige kilder til gennemførelse af en operationel plan omfattende økonomiske, sociale og miljømæssige aktioner. Dublin-projektet var et innovativt fomyelsesprojekt, der viste, hvordan -11 - udvikling af kunst og kultur kan danne grundlag for fornyelse i et ugunstigt stillet kvarter i den indre by. i 1994 fik Kommissionen Det var disse erfaringer, der iværksætte fællesskabsinitiativet URBAN under strukturfondene. URBAN tager sigte på oprettelse af lokalsamfundsbaserede partnerskaber i ugunstigt stillede byområder med henblik på løsning af udviklingsproblemer via integrerede programmer. Kommissionen har også styrket mulighederne for en indsats i ugunstigt stillede byområder ved at give tilladelse til ekstra statsstøtte til små lokale virksomheder med henblik på fremme af investeringer og jobskabelse5. til at Efter reformen af Unionens strukturpolitikker i 1989 er der sket en holdningsændring, og det erkendes i højere grad, at aktionerne rettet mod social adskillelse i byer bør integreres i den generelle politik for regionaludvikling. Strukturfondsaktionerne under mål 1 og 2 har i stadig større omfang søgt at tage fat på problemerne i ugunstigt stillede bydele og al sikre, at de nye muligheder, der måtte blive skabt i regionen som helhed, også kommer dem til gode. I Portugal f. eks. gennemføres der aktioner til forbedring af levevilkårene for de mennesker, der bor i Lissabons og Portos "barracas". De italienske programmer omfatter aktioner til forbedring af den socioøkonomiske udvikling i Pianura-distriktet i Napoli. I Det Forenede Kongerige er "Community Economic Development" identificeret som en specifik programprioritet for at få ressourcerne koncentreret på særlige fattigdomslommer i byerne. Der er en lignende prioritet inden for mål 1-programmet for det franske Hainaut. iværksat Hvad angår horisontale aktioner for udvikling af de menneskelige ressourcer, har Kommissionen INTEGRA som led i beskæftigelsesinitiativet under Den Europæiske Socialfond. INTEGRA finansierer aktioner i ugunstigt stillede byområder, der kombinerer en lokal tilgang til bydelsfornyelse med beskæftigelsesinitiativer. Disse aktioner tager sigte på at gøre modtagerne mere bevidst om en integreret tilgang omfattende de mange forskellige problemer, der gør sig gældende for mennesker, der er udelukket fra arbejdsmarkedet, såsom boligforhold, sundhed, social beskyttelse, mobilitet, adgang til retssystemet og offentlige serviceydelser. 2. 3 Transport og transeuropæiske net Transeuropæiske transportnet og mere generelt effektive transportydelser er afgørende for byudviklingen og -politikken. Specielt er et godt transportsystem en afgørende faktor for byøkonomiens konkurrenceevne og byboernes livskvalitet. Begrebet "bæredygtig mobilitet" er blevet en central målsætning for den fælles transportpolitik, der stiler mod at forene efterspørgslen efter transport (både erhvervsliv og privatpersoner) med erkendelsen af ressourcebegrænsningerne og transportens miljøvirkninger. Den fælles transportpolitik fysiske spørgsmål planlægningsprioriteter i transportinfrastrukturplanlægningen og fremme af kombineret transport. integrering omfatter også som af I betragtning af de eksisterende ubalancer i bysystemet og byområderne er det nødvendigt, at transportpolitikken udformes på en sådan måde, at den bidrager til løsning Se 'Retningslinjer for statsstøtte til virksomheder i ugunstigt stillede byområder', SEK(96)1706. Der kan desuden ydes støtte til sådanne virksomheder på grundlag af den såkaldte de minimis-regel, retningslinjerne for støtte til SMV og reglerne for beskæftigelsesstøtte. - 1 2- af overbelastnings- og miljøproblemer. Desuden søger transportpolitikken at mindske problemerne for yderområderne ved at forbinde dem med de centrale områder i Fællesskabet og med hinanden i kraft af en bedre infrastruktur og indførelse af bestemmelser, der sikrer adgang til effektive transportydelser af høj kvalitet - enten på basis af markedet eller om fornødent på basis af offentlige serviceydelser. Offentlig transport kan yde et vigtigt bidrag til lokale transportnet og social samhørighed, særlig i byområder, hvor folk uden egen bil, specielt lavindkomstgrupper og unge og ældre, må have adgang til økonomiske og sociale aktiviteter. Trafikmønstrene i de mellemstore og store byer egner sig normalt godt til en styrkelse af den offentlige transport. For at alle byboere kan få gavn af disse transportydelser, bør de ideelt set være tilgængelige med hensyn til servicedækning, fysisk adgang (især for ældre og mindre mobile mennesker) og pris. Bytransportpolitikken bør også fremme alternativer til privatbilismen, herunder at folk cykler eller går. En målrettet bytransportpolitik kan derfor i høj grad være til gavn for byerne. Den sikrer et mere effektivt transportsystem, der kan reducere overbelastningen og dermed omkostningerne, mindske antallet af ulykker og reducere virkningerne for miljøet. Kommissionens grønbog 'Borgernes transportnet'6 skitserer fordelene ved offentlig transport og de vigtigste satsningsområder på fællesskabsplan til fremme af et integreret kombineret transportsystem, der udnytter potentialet for offentlig transport fuldt ud. En sådan politik må suppleres med en passende takstpolitik, der sikrer en mere rationel ressourceallokering i bytransportsystemet. Byerne skulle kunne drage fordel heraf fair og effektiv prissætning på (beskrevet transportområdet) i form af mindsket overbelastning, færre miljøskader og færre uheld og sluttelig et mere effektivt transportsystem. i Kommissionens grønbog om De transeuropæiske transportnet (TETN) medvirker også til at forbedre adgangen til byerne, skabe arbejdspladser og muliggøre samkvem mellem byer og regioner. Mere generelt vil disse net kunne åbne Fællesskabets område og skabe nye muligheder for de byer, der er forbundet med dem. Det vil for transport- og strukturpolitikken være en stadig udfordring at sikre, at investeringerne i TETN fuldt ud integreres med de lokale net, så yderområderne og lokalbefolkningerne virkelig kan drage nytte af langdistance forbindelserne. Byerne udgør selv det knudepunkt, der forbinder de kombinerede net, og er derfor vigtige led i TETN, specielt når de giver mulighed for direkte kombineret person- og godstransport. Den fremadskridende integration af de europæiske transportmarkeder har givet forbrugerne betydelige fordele i form af større valgmuligheder og lavere priser. Byerne kan klart få gavn af denne liberaliseringsproces. I de tilfælde, hvor efterspørgslen er for lille til, at markedskræfterne sørger for regelmæssige og prisrimelige forbindelser, skal de offentlige myndigheder ifølge fællesskabslovgivningen sørge for, at public service forpligtelsen overholdes. Public service-forpligtelsen er også vigtig i forbindelse med telekommunikationsnet for at undgå ulige muligheder mellem byerne i den nye liberaliseringssituation. Visse mindre gunstigt stillede byområder eller brugergrupper kan behøve følgeforanstaltninger for at Europa-Kommissionen, Borgernes transportnet. Udnyttelse af potentialet i den offentlige personbefordring i Europa. Grønbog, Bruxelles-Luxembourg, 1996. - 1 3- fremskynde udviklingen af nettene. Udbygningen af et effektivt telekommunikationsnet skulle også medvirke til at overvinde mobilitets- og byoverbelastningsproblemer ved at give virksomhederne større valgmuligheder med hensyn til placering og tillade en mere fleksibel organisering af arbejdet. 2. 4 Fremme af bæredygtig udvikling og livskvaliteten i byerne Bæredygtig udvikling er for de europæiske borgere i stigende grad blevet et afgørende aspekt af livskvaliteten for nuværende og fremtidige generationer. Grønbogen om bymiljø fra 1990 og rapporten om bæredygtige byer fra 1996 fremmer begge en integreret tilgang til byproblemerne omfattende sociale, økonomiske og miljømæssige faktorer. Projektet vedrørende bæredygtige byer, der startede i 1993, tager sigte på at fa byerne til og hjælpe dem med at fastlægge og gennemføre lokale agenda 21-planer eller tilsvarende bæredygtighedsplaner på grundlag af rapporter om politikken, udveksling af erfaringer, netværkssamarbejde og udbredelse af kendskabet til god praksis. Specielt i forbindelse med miljøpolitikken er Unionen nu på vej mod en mere "nedefra og op" tilgang. En bedre gennemførelse baseret på partnerskab og brug af alternative instrumenter i miljøpolitikken er prioriteter, hvor bydimensionen spiller en vigtig rolle. "Grønnere" strukturfonde er også blevet et vigtigt spørgsmål som anført i meddelelsen om "Samhørighed og miljø". På FTU-området har Kommissionen undersøgt muligheder for at mindske den trafikale overbelastning i byerne ved foranstaltninger inden for trafikstyring og fremme af offentlig transport, herunder anvendelse af nye teknologier til fastsættelse af vejtakster, integreret betaling, rejseinformation osv. Der foregår vigtige undersøgelser vedrørende behandling af by spildevand og fast affald, støj, beskyttelse af kulturarven, luftkvaliteten i byerne og dens virkninger på menneskets helbred samt andre miljøspørgsmål og socioøkonomisk forskning vedrørende byspørgsmål. Andre emner af relevans for by forvaltning, der behandles telematik, informationssamfundet, til bygge- og transport og nye anlægssektoren, arkitektur, bydesign og byplanlægning. En række projekter inden for telematikapplikationsprogrammet fokuserer på socialt marginaliserede grupper i byerne, såsom arbejdsløse og indvandrere. Desuden støtter SAVE Il-programmet oprettelsen af lokale organer, der skal hjælpe de lokale myndigheder med formuleringen af en energipolitik. inden for FTU-programmerne, vedrører teknologier energi, I forbindelse med bæredygtig udvikling fortjener byturismens rolle for den lokale økonomis vækst også opmærksomhed. 3. RETNINGSLINJER FOR FREMTIDEN Udgangspunktet for den fremtidige byudvikling må være at erkende byernes rolle som motorer for regional, national og europæisk økonomisk fremgang. Samtidig må det også tages i betragtning, at byområderne, særlig de kriseramte kvarterer i mellemstore og større byer, har båret mange af de sociale omkostninger ved tidligere ændringer i form af industriel langtidsledighed, kriminalitet og social udstødelse. tilpasning og tilbagegang, mangelfulde boligforhold, Den dobbelte udfordring for den europæiske bypolitik består derfor i at bevare byerne i forreste linje i en stadig mere globaliseret og konkurrencepræget økonomi og samtidig at - 1 4- sætte ind over den samlede arv i form af fattigdom og ugunstige forhold i byerne. Disse to aspekter af bypolitikken hører sammen. Økonomisk fremskridt, der underminerer samhørigheden i byområderne, vil sandsynligvis ikke være bæredygtigt på længere sigt: • bysamfundet kommer til at betale en høj pris i form af kriminalitet og asocial adfærd, hvis der med udviklingen følger større uligheder i adgangen til gevinsten ved det økonomiske fremskridt • Europa som helhed kommer til at betale på grund af borgernes utilfredshed og manglende tilslutning til den europæiske samfundsmodel • den europæiske økonomi kommer også til at lide, fordi tilpasning til hurtige forandringer, der giver Europas byer mulighed for at bevare konkurrenceevnen, sandsynligvis kun vil lykkes med den bredest mulige konsensus. Medlemsstaterne har det primære ansvar for udvikling af bypolitikken for det kommende århundrede. Spørgsmål vedrørende styrkelse af det lokale demokrati, borgerskab, befolkningsvandringer, beskæftigelse, kulturel udvikling, uddannelse, social udstødelse og kriminalitet i byerne, der er blev drøftet i dette dokuments del 1, kræver anvendelse af politiske instrumenter, der sorterer under de nationale administrationer. Ikke desto mindre er der, som nævnt i punkt 1. 5, mange forskellige organer, der er involveret i byforvaltningen. Det er af stor betydning, at alle niveauer - lige fra bykvarter til større byområde og til det europæiske bysystem - engagerer sig inden for rammerne af indbyrdes forbindelser og en fælles opgave og når frem til en bedre integration af politikken. De forskellige aktioner på EU-plan bør vurderes ud fra en sammenhængende og bæredygtig udvikling af byerne. Kommissionen modtager derfor gerne bemærkninger om en bedre integration af fællesskabspolitikkerne i relation til byudvikling, så det kan sikres, at de fuldt ud stemmer overens med aktioner på andre planer og især med byernes behov. I lyset af resultaterne af debatten om denne meddelelse vil Kommissionen undersøge, hvordan den kan tilpasse sin interne koordinering for at bidrage til byernes udvikling. Der bør specielt tages hensyn til mindst nedenstående retningslinjer. 3. 1 Behovet for et byperspektiv i Den Europæiske Unions politikker EU bør spille en komplementær rolle med hensyn til løsning af byproblemer, da den har ansvar for politikker på en række områder, der direkte berører udviklingen og livskvaliteten i byområder. Det er nødvendigt nøjere at undersøge mulighederne for at tilpasse disse politikker, så de kan yde et bedre bidrag til byudviklingen. Blandt de områder, der bør overvejes nærmere, er: • udvikling af klare målsætninger for forbedring af bymiljøet med bestemte tidsplaner og forbedring af EU-sektorpolitikkerne i henseende til bæredygtighed. Det kan indebære udvikling af frivillige redskaber til byplanlægning med henblik på bæredygtig udvikling • udvikling af TETN specielt for at sikre effektiv adgang til nettene fra regionale og lokale systemer og for at sikre, at ressourcerne anvendes så fordelagtigt som muligt i relation til miljø-, beskæftigelses- og industrimålsætninger - 1 5- • styrkelse af kombineret gods- og persontransport både for at lette adgangen til byen og mobiliteten i byen. Der bør lægges særlig vægt på fremme af offentlig persontransport • målretning af FTU-aktiviteterne mod hovedproblemerne for morgendagens byer, nemlig integreret transport, energi, bæredygtig bygningsteknologi, informationsnet, teknologi til beskyttelse af kulturarven, bæredygtig byudvikling, miljøteknologier og nye bykøretøjer som anført i nøgleaktionen "byen af i morgen" i Kommissionens officielle forslag til det femte rammeprogram7 • telekommunikationspolitik, herunder almene serviceforpligtelser, for så tidligt som muligt at sikre forbindelser informationshoved vej en for ugunstigt stillede bykvarterer og mindre byområder til • styrkelse af byernes og bydelenes kommercielle funktion8 og deres rolle i udviklingen af turisme • spørgsmålene vedrørende indvandring, politisamarbejde, retligt samarbejde og kriminalitet som omhandlet i afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union • bekæmpelse af social og økonomisk udstødelse, hvilket er et udtrykkeligt mål i den europæiske beskæftigelsesstrategi, og bekæmpelse af racisme inden for rammerne af 1997 som det europæiske år mod racisme. Det europæiske års aktioner bør bidrage til at bevidstgøre offentligheden om den fare, racisme udgør for specielt demokratiet i i Det Socialpolitiske Forum9 om byerne. Ligeledes kunne overvejelserne grundlæggende sociale rettigheder orienteres mere mod byudviklingsproblemernes sociale aspekter • sundhedspolitikken og især sundhedsspørgsmål i forbindelse med fattigdom og ugunstige vilkår i byerne (narkotikamisbrug, dårlige boligforhold osv. ) • behovet for at skabe tillidsfulde forbindelser mellem forskellige aktører på lokalt plan for at styrke territoriale lokalt engagement, ansvar og for at beskæftigelsespolitikken, hvilket er Kommissionens sigte med de beskæftigelsespagter. initiativ og fremme Nogle af disse spørgsmål undersøges inden for det europæiske perspektiv for fysisk udvikling (ESDP)10, der bør spille en vigtig rolle ved organiseringen af debatten på europæisk plan på områder af fælles interesse og med en fysisk effekt, der rækker længere end til enkelte byområder, regioner eller lande. 7 KOM(97)142af9. 4. 1997 8 KOM(96)530 af 20. 11. 1996 - Kommissionens grønbog om handel 9 Se punkt 2. 2 10 ESDP, der iværksattes på mødet mellem ministrene for regionalpolitik og fysisk planlægning (Liège, november 1993), er et tiltag omfattende de 15 medlemsstater med støtte fra Kommissionen. Det sigter mod at nå frem til en strategisk anskuelse af den fysiske udvikling i EU-området. 3. 2 Serviceydelser af offentlig interesse og byudvikling - 16- Den offentlige sektors og byforvaltningens rolle som direkte leverandør af serviceydelser er aftagende. Medlemsstaterne griber dette spørgsmål an på vidt forskellig vis. Samtidig med at Kommissionen erkendte forskellene i de organisatoriske ordninger, påpegede den i en nylig meddelelse, at serviceydelser af almen interesse hører méd til de fælles værdier i Europa. Sådanne serviceydelser har en central plads i den europæiske samfundsmodel, da de fremmer grundlæggende mål i de europæiske samfund såsom solidaritet og ligebehandling inden for et åbent og dynamisk marked. Disse fælles værdier realiseres med forskelle i organiseringen af de pågældende serviceydelser fra region til region og fra sektor til sektor. For økonomiske serviceydelser såsom telekommunikation, post. transport, energi og radio og tv har der måttet foretages tilpasninger som svar på teknologiske forandringer, økonomiens globalisering og brugerens forventninger og behov. Kommissionen har påpeget, at selv om medlemsstaterne frit kan fastlægge deres egne politikker på dette område, og selv om den ikke har nogen interesse i, hvem specielt der leverer serviceydelserne, er det klart, at disse skal tjene samfundet som helhed, og at der skal sikres kontinuitet, lige og almen adgang og gennemsigtighed. for serviceydelser, ikke-markedsorienterede Inden uddannelse, erhvervsuddannelse og sundhedsydelser, er de offentlige myndigheder fortsat de vigtigste leverandører. Også her bliver det i forbindelse med den tvedeling af samfundene, der ses tydeligst i byområder, stadig vigtigere at tjene samfundet som helhed. Det understregedes i Kommissionens hvidbog "Undervise og lære: På vej mod det kognitive samfund". Aktioner som "skoler, der giver en ny chance" i ugunstigt stillede byområder, og europæiske netværk har taget sigte på at fremme byer, der er i stand til at overvinde ulige adgang til uddannelsesressourcerne. såsom 3. 3 Strukturfondenes bidrag Det bliver stadig mere klart, at byerne spiller en afgørende rolle for strukturpolitikkerne. Øget vægt på byudvikling i fremtidens strategiformulering og programmer kunne resultere i en integreret strategi for aktioner i byområder og de større områder, de udgør en del af, og ligeledes økonomisk udvikling og udvikling af menneskelige ressourcer. For at opnå en sådan sammenhæng er det vigtigt, at de lokale myndigheder nøje deltager i lokale udarbejdelsen og gennemførelsen af myndigheder kan også ofte tilføre nødvendig ekspertise og viden om den lokale økonomi og det lokale arbejdsmarked. regionaludviklingsprogrammer. De For den nuværende programmeringsperiode kunne der allerede iværksættes følgende aktioner: • målretning af strukturfondsaktiviteter, herunder arbejdsmarkedsforanstaltninger, mod lommer med høj arbejdsløshed i indre bykvarterer eller tætbefolkede yderkvarterer og målretning mod indvandrergruppers særlige behov • generalisering af erfaringer under URBAN- og iNTEGRA-programmerne og styrkelse af lokalsamfundsbaseret byudvikling som en prioritet, herunder begrebet bæredygtige lokalsamfund med aktiv deltagelse fra lokalbefolkningens side - 1 7- • større vægt på transportspørgsmål for at forbedre infrastrukturen og de offentlige transportsystemer, skabe bedre adgang til yderregionerne og bidrage til løsning af overbelastnings- og miljøproblemer i byområderne • overførsel af hidtidige erfaringer og god praksis inden for byudvikling. Disse aktioner vil bidrage til øget fokusering på byernes rolle som vækstcentre for regionaludvikling • • social integration og afhjælpning af fattigdom og ugunstige forhold i byerne • integreret og bæredygtig byudvikling, der kombinerer multisektorløsninger og indebærer investering i både den menneskelige og den fysiske kapital. 3. 4 Øget viden og fremme af udveksling af erfaringer mellem byerne Der er et stigende behov for signifikant og sammenlignelig information om byer, særlig blandt lokale og andre offentlige myndigheder, der varetager bypolitikken. For at sikre et solidt grundlag for bedre beslutninger om fælles problemer vedrørende byudvikling foreslår Kommissionen, at der gås frem i to etaper. På kort sigt vil der blive iværksat en "byanalyse" til vurdering af de europæiske byers stærke og svage sider. Denne analyse vil måle livskvaliteten i vore byer ved hjælp af et sæt simple byindikatorer og en fælles metode. Kommissionen vil søge at få fastlagt et sæt indikatorer, der er simple at anvende og ajourføre, for at fremme de lokale myndigheders deltagelse i både indsamlingen og den fremtidige udnyttelse af informationen ved udvikling af deres bypolitikker. Dette redskab kunne senere også danne grundlag for en bedre vurdering af forskellige både nationale og europæiske politikkers effekt for udviklingen af byområder. Ud fra erfaringerne i forbindelse med byanalysen overvejer Kommissionen at skabe værktøjer til måling og overvågning afbæredygtighed. Parallelt med denne aktion "nedefra og op" vil De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor - Eurostat - behandle den information for det lokale plan, som det allerede har på sine databaser, for at få grundlæggende statistiske oplysninger om byer og byområder. På mellemlang sigt bliver det nødvendigt at fortsætte den indsats, Eurostat i forvejen er i gang med sammen med de nationale statistiske institutter med henblik på udvikling af et harmoniseret informationssystem, herunder standardiserede definitioner af byer. Der er i EU mange fora og netværk, hvor byerne udveksler erfaringer og samarbejder om bestemte spørgsmål. Kampagnen for bæredygtige byer samler lokale myndigheder, der er specielt interesseret i at gennemføre lokale agenda 21-planer. I forbindelse med EFRU- forordningens artikel 10 har Kommissionen for nylig foreslået at støtte en række net vedrørende teknologi, miljøforbedringer og lige muligheder for kvinderne i økonomien'7. Desuden satses der såsom økonomisk udvikling, SMV'er, særlige emner 1 ' Indkaldelse af forslag vedrørende internt tværregionalt samarbejde (EFT nr. C 386 af 31. 10. 96) og Ecos/Ouverture II (EFT nr. C 125 af 22. 4. 97) - 1 8- aktivt på at fremme et samarbejde på områder som telematik, energi, transport, uddannelse, kultur og forskning. Der ydes tillige incitamenter til lokale myndigheder i EU til iværksættelse af decentralt samarbejde med byer i andre dele af verden for at bistå disse byer i deres udvikling, styrke EU-forbindelserne med tredjelande og støtte lokale EU-aktørers deltagelse i den globale integrationsproces (f. eks. Med-Urbs, Asia-Urbs. URB-AL). I de kommende år vil Kommissionen øge sin indsats med henblik på transnational udveksling af erfaringer mellem byer med det formål at indsamle og samle alle relevante erfaringer om byfornyelse og bæredygtig byudvikling, herunder forskningsresultater på det socioøkonomiske område. 4. OPFØLGNING AF MEDDELELSEN Som konklusion må det siges, at det er klart, at udfordringerne for byerne i dag og i de kommende år er så mange og så store, at der ikke gives lette løsninger. Det erkendes, at en del af de ydre faktorer, der medvirker til forandring, herunder de demografiske og de globale økonomiske tendenser, ikke alene ligger uden for de regionale og nationale politikkers rækkevidde, men også uden for europæiske aktioners rækkevidde. Den Europæiske Union kan imidlertid reagere mere effektivt på byernes behov og kunne i mange tilfælde fastlægge en mere positiv dagsorden, der kunne bidrage til at tage i det mindste nogle af disse udfordringer op. Ledetrådene bør være større samhørighed i Unionen og bæredygtig udvikling, der fører frem til en varig forbedring af borgernes livskvalitet. Denne dagsorden vil kræve aktiv deltagelse på alle offentlige myndighedsniveauer og bør også søge at inddrage nøgleaktører fra andre sektorer, der kan bidrage til at gøre de europæiske byer til bedre steder at være, hvilket ville medvirke til virkeliggørelse af Den Europæiske Unions grundlæggende mål som fastlagt i traktatens artikel 2. Kommissionen undervurderer ikke denne opgaves vanskelighed. De europæiske borgeres deltagelse i den fremtidige udvikling af deres byer kan kræve nye mekanismer, der giver mulighed for bedre adgang og feedback til beslutningstagningen. Det vil kræve tid og en betydelig indsats fra alle implicerede. Som et første skridt søger Kommissionen at indlede en bredere debat om byspørgsmål på grundlag af denne meddelelse. Der vil blive tilstræbt en dialog mellem Kommissionen og andre institutioner, herunder Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, de lokale myndigheders organisationer og andre interesserede parter. Resultatet af denne dialog vil blive forelagt et "Byforum", som Kommissionen har til hensigt at indkalde i 1998. - 1 9- REFERENCELISTE Europa-Kommissionen, Grønbog om bymiljø, Bruxelles- Luxembourg, 1990, Réf. CD-NA-12902-EN-C. Europa-Kommissionen, Europa år 2000. Fremtidsudsigterne for udviklingen af Fællesskabets område, Bruxelles-Luxembourg, 1991, CX-71-91-518-DA-C. Eurostat, The statistical concept of the town in Europe. Luxembourg, 1992, CA-70-91-758-EN-C. European Commission, Urbanisation and the Functions of Cities in the European Community, Brussels-Luxembourg, 1992, CX-75-92-259-EN-C. Europa-Kommissionen, Europa 2000+. Samarbejde med henblik på udviklingen af Fællesskabets område, Bruxelles-Luxembourg, 1994, CX-86-94-117-EN-C. Europa-Kommissionen, Første beretning om den økonomiske og sociale samhørighed 1996, Bruxelles-Luxembourg, 1996, CM-97-96-928-EN-C. Europa-Kommissionen, Grønbog om borgernes transportnet. Udnyttelse af potentialet i den offentlige personbefordring i Europa, Bruxelles-Luxembourg, 1996, C3-93-95-564-EN-C. European Commission, Social and Economie Inclusion through Regional Development. The Community Economic Development priority in European Structural Funds programmes in Great Britain, Brussels-Luxembourg, 1996; CX-98-96-421-EN-C. European Commission, European Sustainable Cities. Report by the Expert Group on Urban Environment, Brussels, 1996, CR-97-96-055-EN-C. Meddelelse fra Kommissionen, "Forsyningspligtsydelser i Europa", 1996, CM-98-96-897-EN-C. European Commission, Europe of cities. Community Actions in urban areas, 1997, endnu ikke udkommet. European Environment Agency, Europe's Environment: the Dobris Assessment, Brussels-Luxembourg, 1995, CR-80-93-339-EN-C. BILAG G:\STEF\URBAN\COMMUNIC\DAN1A. DOC "\€? -2 Bilag I: Problemramte byområder: gennemgående træk i de berørte befolkningsgrupper De ugunstigt stillede byområder er ramt af en kombination af økonomiske, sociale og byrelaterede problemer. For nøje at identificere de berørte befolkningsgrupper har vi udvalgt 29 URBAN EU- initiativprogrammer og udarbejdet følgende skema. Det viser ligheder og forskelle mellem de 29 områder, idet det angiver: • • • arbejdsløshedsprocenten i den aktive befolkning udbredt sammenbrud af familiestrukturerne (familier med enlige forsørgere), hvortil kommer fattigdom og mangel på muligheder udenlandsk befolkning, når dette fører til problemer. På grundlag af omstående skema kan vi vurdere, hvor alvorlig situationen er i hver af de nævnte byer. 7i 3- LAND By - Område Befolk ning omfattet af URBAN Arbejds løsheds procent (%) Hushold ninger, der modtager bistands hjælp Familer med enlige forsørgere Udenlandsk befolkning Antwerpen-Nordost Aalborg-Nordjylland Glasgow 6ft 324 4 000 19 198 London-Park Royal 25 665 Manchester-Moss Side, Hulme Nottingham 28 000 18,40 11. 90 38. 8 22,2 23. 9 55 44 30 % 34% etniske minoriteter 11. 25% af familierne 46 % af børnene 21 000 40 70% af familierne Belfast- Delprogram 1 37 134 <46 Belgien Danmark Det Forenede Kongerige Det Forenede Kongerige Det Forenede Kongerige Det Forenede Kongerige Det Forenede Kongerige Nordirland Finland Frankrig Frankrig Frankrig Joensuu-Rantakyla- Utra Amiens-Nord og Etouvie Marseille-Centre Roubaix-Tourcoing Grækenland Grækenland Irland Patras Peristeri Cork Irland Italien Italien Italien Luxembourg Nederland Ostrig Portugal Portugal Spanien Spanien Spanien Sverige Tyskland Tyskland Dublin-Ballymun- Finglas-Darndale Cagliari-Pirri Cosenza-Den historiske bymidte Siracuse-Ortigia Dudelange- Diffcrdange Amsterdam- Bi jlmermeer Wien-Giirtel Lisbonne-Casal Ventoso Porto-Vale de Campanha Badajoz-Estramadure- Den historiske bymidte, plaza Alta Badalona-Serra den Mena Malaga-Den historiske bymidte Malmø Rostock Saarbrùcken-Untcres Malstatt, Leipziger Str, Jenneweg, Hochstr. , Ottstr. , Fullengarten 12 500 33 000 31 306 50 000 77 000 -34 300 55 624 40 28 26,5 34 15 à 17 >I4 39 84 000 40 30 000 22 500 5 500 2 154 >43 >33 >31 >2. 14 51 585 32. 3 130 000 4 200 23 000 11,30 Meget høj 20 12 114 25,18 76 168 22 46 889 35. 8 22 000 19 000 34 656 18 >19 23 28 5 279 3. 958 16. 5% udlændinge 20 478 17 583 17 613 7 7 7 9 % af børnene 36 % af befolknin gen 34% 30 12 150 nationaliteter Saml. pro gram- omkost ninger i mio ECU 15 234 3 042 16 235 EU's bidrag i mio. ECU 4. 574 1. 521 8. 036 16 326 7. 653 17 743 8. 036 14 890 6. 786 16 580 11. 3 12417 6 651 8. 613 4. 988 6 651 4. 988 19 323 18 555 22 510 1 033 9. 188 9. 188 9. 188 0. 507 19 683 4. 65 31 926 24 387 9. 770 18. 290 18 261 12. 793 14 286 10 6 582 3. 291 14 285 10 11 92 4. 97 16 016 22,572 12 8 H Data om bistandsydelser, familier med enlige forsørgere og udenlandsk befolkning foreligger ikke for alle kvarterer. -4 Bilag II: Lokale udgifter i EU-medlemsstaterne1 Offentlige udgifter på forskellige niveauer (% af BNP)2 Land Offentlige udgifter Centraladmi nistrationen Regionale og lokale forvalt ningsenheder Sociale kasser og fonde Belgien Danmark Finland Frankrig Grækenland Irland Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Portugal Spanien Sverige Tyskland3 UK 55,2 61,1 59,0 50,9 51,2 38,7 52,9 40,7 55,9 48,4 34,7 40,7 67,3 45,5 42,7 25,3 18,8 15,7 16,4 27,0 19,6 23,2 16,1 15,6 17,9 21,7 10,6 26,2 • 10,8 21,2 8,3 33,3 20,1 9,5 6,4 14,5 15,3 4,5 20,5 13,8 3,8 10,6 28,1 15,2 16,0 21,6 9. 0 23,3 25,1 17,9 4,6 14,4 20,1 19,7 16,7 9,3 19,4 13,0 19,5 5,6 1 Kilde til dataene: Europa-Kommissionen - DG XXI - Studies on European local government finance. The outcome of the Comparative stydy of the 15 countries - December 1996. 2 Kilde: OECD National Accounts, 1995. 3 Omfatter kun Vesttyskland ^ 5- Lokalc forvaltningsenheders udgifter i procent af nationalindkomsten og de samlede offentlige udgifter4 • % af alle offentlige udgifter • %afBNP 4 Kilde: OECD National Accounts, 1995. IA Bilag III: Skøn over Den Europæiske Regionaludviklingsfond og Samhørighedsfondens økonomiske indvirkning på byerne EFRU og Samhørighedsfonden støtter forskellige foranstaltninger, som er vigtige for den økonomiske udvikling af dårligt stillede områder. Foranstaltningerne indgår traditionelt i regionale eller nationale programmer, hvilket har en tendens til at gøre den betydelige indvirkning på byudviklingen mindre synlig. Planlægning for regionaludvikling finder som oftest sted på nationalt eller regionalt niveau, hvilket indebærer risiko for, at byernes bidrag til regional og national vækst undervurderes. forsøgt at For at bidrage til debatten om byernes betydning for regional udvikling har Kommissionen foretage et skøn over omfanget af EFRU*s og Samhørighedsfondens nuværende økonomiske effekt på byområder. I den forbindelse tages der hensyn til EFRU's del af mål 1- og mål 2-programmerne (eksklusive EU- initiativerne) og Samhørighedsfonden. Byer defineres som byområder med mindst 100 000 indbyggere5. 1. EFRU Det samlede EFRU-budget i denne forbindelse er på ca. 60 mio. ECU6. Det er fastslået, at ca. 21 mia. ECU er blevet anvendt på byerne. Derfor anslås det, at ca. 40% af det samlede EFRU-budget for mål 1 og 2 anvendes på byudvikling. Som forventet er der en klar forskel i effekt på byerne mellem mål 1 og mål 2-programmerne, som derfor behandles særskilt. 1. 1 Mål 1 Tallene vedrørende effekten på byerne i Grækenland, Spanien, Portugal og Irland er af en sammenlignelig størrelsesorden og udgør ca. 40%. Andre mål 1-regioner er af en noget anden art, og de operationelle programmer viser også en anden effekt på byudviklingen. For eksempel er Merseyside og det tidligere Østberlin ekstremt urbaniserede områder, hvor programmerne har en høj effekt hvad angår byudviklingsforanstaltninger. Den samlede EFRU-støtte til EU-støtterammen for Portugal er på 8,724 mio. ECU. 47% heraf (4,082 mio. ECU) har været støtte til byerne. Ca. 1 200 mio. ECU af det operationelle program for modernisering af de økonomiske strukturer tildeles som støtte s Der er ikke tale om nogen videnskabelig undersøgelse. Den økonomiske effekt på byudviklingen er hovedsagelig blevet anslået på basis af Kommissionens "desk officers"1 indgående kendskab til de pågældende regioner. Formålet var at få et generelt billede af, hvor vigtig regional- og samhørighedspolitikken er for de større byer i de enkelte medlemsstater. Beslutningen om kun at medtage byer med over 100 000 indbyggere er til en vis grad arbitrær, og den er i det fornødne omfang blevet anvendt med en vis fleksibilitet. De foranstaltninger, der er medtaget til overvejelse, vedrører byudvikling i snæver forstand. For eksempel har transportinfrastrukturer, der forbinder byer med hinanden, en indlysende effekt på byudviklingen, men dette er ikke medtaget i denne undersøgelse, eftersom sådanne foranstaltninger også har virkninger langt ud over byerne. Dette tal vedrører næsten hele EFRU-delen til mål 1 i 1994-1999 og mål 2 i 1994-1996. ^ - 7- til industrier i byområder. Andre foranstaltninger, som er økonomisk vigtige for byerne, vedrører forbedring af transportinfrastrukturen (anslået 836 mio. ECU) og uddannelse (anslået 500 mio. ECU). Bortset fra disse foranstaltninger, som er af sektormæssig karakter, er der også et særligt operationelt program for miljø og byfornyelse. Delprogrammet for byfornyelse (EFRU-støtte på 299 mio. ECU) har til formål at forbedre levevilkårene i de såkaldte "barracas" i Lissabon og Porto (jf. 3. 1 i dette bilag). For Grækenland har man fastslået, at 34% er gået til byerne, dvs. 3,207 mio. ECU ud af et samlet beløb på 9,489 mio. ECU. Omkring 70% af det pågældende område ligger i Athen (ca. en fjerdedel af det samlede EFRU-bidrag til Grækenland går til Athen, hvilket svarer til ca. 2,200 mio. ECU). Investeringen i Athens metro (et EFRU-bîdrag på 783 mio. ECU) er det vigtigste projekt finansielt set for alle EU's byområder. Græske byer får blandt andet betydelig støtte til forsknings- og teknologiforanstaltninger (ca. 250 mio. ECU), hvoraf over 50% gennemføres i Athen, samt til miljøforbedringer i byområderne (ca. 150 mio. ECU). I Irland har ca. 35% (dvs. omkring 900 mio. ECU ud af et samlet beløb på 2,562 mio. ECU) vist sig at være "byprojekter". Vigtige enkeltprojekter i Irland vedrører genopbygning af Temple Bar-området i Dublin (20 mio. ECU) og investering i et "Light Rail Transport System" i Dublin (154 mio. ECU). Desuden skal et specifikt operationelt program for udvikling i byerne og landdistrikterne fremme støtteforanstaltninger for lokale virksomheder, beskæftigelse og investeringer i fysisk og økonomisk genopretning i byområder. Der fokuseres specielt på støtte til virksomheder og beskæftigelse i landets dårligt stillede områder. Den samlede EFRU-støtte til dette operationelle program er på 180 mio. ECU. Den samlede EFRU-støtte til Nordirland er på næsten 677 mio. ECU, hvoraf ca. 19% (126 mio. ECU) går til byområder. Vigtige projekter vedrører fysisk genopretning af Belfast Docks i bymidten (16,5 mio. ECU) og et rensningsanlæg til Belfast (20 mio. ECU). I Østtyskland er situationen naturligvis exceptionel for Østberlin, hvor strukturfondene er dybt involveret i genopretning af en lang række lokaliteter både i bymidten og i nogle af de mere industrimæssige områder. Opbygningen af den østlige del af den nye tyske hovedstad gennemføres med en støtte på 530 mio. ECU fra EFRU (100% EFRU-støtte). For de andre delstater ligger tallene på 20 og 25%. Det samlede tal for EFRU-støtte til byudvikling i Østtyskland er på ca. 1,670 mio. ECU, dvs. 24% af den samlede EFRU- støtte. I Spanien er der forudset en støtte på 15,944 mio. ECU for perioden 1994-1999, hvoraf 5,984 mio. ECU skønnes at gå til byudvikling. De foranstaltninger, som modtager støtte, vedrører udbygning af avancerede digitale telekommunikationsnet i alle byområder, byggemodning af industriarealer i byer for at centralisere erhvervsaktiviteterne i visse områder, forbedring af bymiljøet gennem investeringer i grønne områder og parker, i byerne. Som eksempler på vigtige forskning og udvikling samt i Stor-Valencia og bytransportprojekter kan nævnes veje og jernbanetransport byfornyelse i områderne rundt om jernbanestationerne i forskellige byer. transport I Italien er der ydet store bidrag til byudvikling især i Napoli, Bari og Palermo. Et skøn over den økonomiske effekt på byområder i de fleste regioner (Abruzzo, Calabria, Campania, Puglia, Sardegna, Sicilia) viser, at ca. 30% anvendes i byområder, hvilket vil sigeca. 1,000 mio. ECU. Ha - 8- For Frankrigs vedkommende berører mål 1 Korsika, Hainaut og de oversøiske områder. Af det samlede EFRU-budget på 1,335 mio. ECU går ca. 750 mio. ECU (56%) til byudvikling. Tilfældet fransk Hainaut er specielt, da det vedrører et af de mål 1-områder, som er præget af industriel tilbagegang. Foranstaltninger i sådanne områder er meget nært knyttet til byfornyelse. I fransk Hainaut er et af programmets kvantificerede mål således at hjælpe 35 000 mennesker i ugunstigt stillede byområder, hvilket er ca. en tredjedel af det samlede antal mennesker, der lever i ugunstigt stillede byområder i regionen. For hele regionens vedkommende forudser programmet vigtige foranstaltninger til stimulering af erhvervsaktiviteter og jobmuligheder i regionens bycentre. I Merseyside går ca. 90% af EFRU-støtten til genopretning af byerne. Nogle af de vigtige foranstaltninger går ud på at byggemodne arealer og forsyne bygningerne med det nødvendige udstyr med henblik på udvikling af erhvervslivet samt at fremme lokale virksomheders aktiviteter. Som det er tilfældet i fransk Hainaut træffes der særlige foranstaltninger for at nå særligt sårbare grupper gennem det såkaldte "Community Economic Development" (jf. punkt 3. 2 i dette bilag). En del af dette program tager sigte på de dårligst stillede byområder, hvor EFRU støtter nogle mere socialt orienterede foranstaltninger med henblik på at genintegrere vanskelige kategorier af ledige på arbejdsmarkedet. En anden mål 1 -region, der er præget af industriel tilbagegang, er provinsen Hainaut i Belgien, som modtager 515,92 mio. ECU i EFRU-støtte. Der gennemføres vigtige foranstaltninger i Charleroi, Mons, La Louvière og en række andre middelstore byer. Endelig anvendes der i Flevoland (Nederlandene) anslået 37% ud af et budget på 80 mio. ECU på byudvikling, især i Lelystad og Almere. 1. 2 Mål 2 Overslagene over mål 2-programmernes økonomiske effekt på store byområder giver meget høje tal for Storbritannien og Tyskland og for regionen rundt om Liège i Belgien. I nogle af tilfældene ligger tallene over 80%. For Storbritanniens vedkommende er der betydelig forskel mellem mål 2-områderne. I de mindre tætbefolkede områder (Eastern Scotland, Western Scotland og Industrial South Wales) er EFRU's økonomiske effekt på de store byområder mindre udpræget (ca. 40-50%) end i de engelske mål 2-områder. Situationen i de engelske mål 2-områder, hvor procenten i de fleste tilfælde ligger mellem 80 og 90%, svarer til situationen i Merseyside, som blev beskrevet ovenfor. En stor andel af den samlede strukturfondsstøtte i Storbritannien går til de tætbefolkede industribælter fra Merseyside til Humber og tværs over det centrale Skotland gennem Glasgow. Området omkring Birmingham, som er Det Forenede Kongeriges næststørste by, er også støtteberettiget. I sammenligning med Storbritannien er der mindre forskel mellem de tyske mål 2- regioner. Den økonomiske effekt på byområderne varierer fra 80-100%. I Nederlandene, Frankrig og Spanien har mål 2-programmerne også én udpræget effekt på byudviklingen. EFRU's økonomiske effekt på storbyerne ligger for det meste mellem 50 og 60% af den samlede EFRU-støtte. I de franske regioner går tallene fra ca. 30% i nogle tilfælde (Centre, Auvergne, Languedoc-Roussillon) til 75% i andre (Basse- Normandie, Champagne-Ardennes, Franche-Comté, Pays de Loire, Poitou-Charentes). I ii - 9- Nederlandene udskiller specielt Arnhem-Nijmegen sig, idet hele området er af bymæssig karakter. I Spanien kan der som eksempler på store projekter i mål 2-områder i tilknytning til byudvikling nævnes det offentlige transportsystem i Bilbao og Barcelona og til sociale, uddannelsesmæssige eller erhvervsmæssige formål. I Italien ligger overslagene over den økonomiske effekt på byerne mellem 15% (Lazio) og 70% (Liguria). renovering af historiske bygninger Billedet ændrer sig, når man ser på mål 2-programmerne i de nordiske lande og Østrig. Mål 2-områderne i disse lande har ingen byer med over 100 000 indbyggere, som var kriteriet for at medtage byen i undersøgelsen. I en vis forstand er det ikke helt rimeligt at foretage en undersøgelse, hvori der kun fokuseres på større byer, i betragtning af situationen i disse lande, hvor strategien for økonomisk udvikling koncentrerer sig om mindre byer, som er økonomiske kraftcentre for større geografiske områder. realiteter De store forskelle mellem medlemsstaterne synes delvis at svare til forskellige og strukturelle urbaniseringsmønstre. En vigtig strukturel indikator med henblik på fortolkning af de foreliggende tal om den økonomiske effekt på byerne er befolkningstætheden i mål 2- områderne. Nedenstående skema viser den nationale gennemsnitlige befolkningstæthed (indbyggere pr. km ) i mål 2-områderne: forbindelse med industrialiserings- forskellige i Land Belgien Danmark Finland Frankrig Italien Luxembourg Nederlandene Østrig Spanien Sverige Tyskland7 UK EU i alt Indbyggere/km2 (gnsn. ) i mål 2-områder 484 88 46 167 256 389 472 73 349 26 911 650 245 Befolkningstætheden i mål 2-områderne er markant lavere i Østrig, Danmark, Finland og (tidligere var den Sverige gennemsnitlige befolkningstæthed i mål 2-områder i "EUR 12" 313 indbyggere pr. km2). Dette viser, at disse områder havde et andet industrialiseringsmønster end andre lande, og i sammenligning med EU-gennemsnittet på 245 There is a small underestimation of the density figures for Germany. ?* - 1 0- at den industrielle tilbagegang er mere udtalt i overgangsområderne mellem land og by. I de skandinaviske lande er de store træ- og skovindustrier, som er blevet udviklet som et led i industrialiseringen af landdistrikterne, en af årsagerne til dette fænomen. Hvad angår Det Forenede Kongerige, Tyskland og Vallonien i Belgien viser tallene, at den industrielle tilbagegang hovedsageligt forekommer i stærkt urbaniserede områder, og derfor går mål 2-strategierne i disse lande især ud på genopretning af byerne. I Tyskland er befolkningstætheden ekstremt høj i visse områder af begrænset udstrækning (f. eks. Vestberlin, Bremen og Bremerhaven samt Ruhrområdet). De projekter, der modtager støtte i disse lande, er dels for det meste typiske projekter vedrørende økonomisk genopretning i direkte tilknytning til produktive aktiviteter (fysiske investeringer, foranstaltninger til støtte af virksomheder, teknologi), dels foranstaltninger af mere for byerne og kombinerede serviceagtig karakter transportfac i liteter). transport (f. eks. inden 2. SAMHØRIGHEDSFONDEN Hvad angår Samhørighedsfonden går 50% af støtten til transportprojekter og 50% til miljøprojekter. Transportprojekterne vedrører først og fremmest vejtransport og jernbanetransport (henholdsvis 71% og 21% af alle transportprojekter). Disse projekter er altid forbundet med de transeuropæiske net (TEN) eller skal "føde" sådanne net. Derfor har de en stor indirekte virkning på byområderne. Når transporttiden mellem byerne reduceres og EU's periferi forbindes med EU's midte, vil det nedsætte produktions- og distributionsomkostningerne for virksomheder i byer beliggende i randområderne. Det er dog vanskeligt at sætte tal på de økonomiske fordele, som byerne opnår gennem disse transportprojekter. På miljøsiden vedrører 72% af Samhørighedsfondens projekter vand (vandforsyning eller behandling af spildevand), og 4% vedrører behandling af affald. De fleste af disse projekter tager sigte på at få byområderne til at fungere bedre. 3. STRUKTURFONDSFORANSTALTNINGER TIL GAVN FOR DÅRLIGT STILLEDE BYOMRÅDER Efter anmodning fra Europa-Parlamentet besluttede Kommissionen at iværksætte EU- initiativet URBAN i 1994, for derved at sætte fokus på problemet med ghettodannelse i byerne. Koncentrationen af arbejdsløse og andre socialt sårbare grupper i særlige kvarterer er i de seneste år steget til et foruroligende omfang i mange byer i EU. URBAN-initiativet har et budget på ca. 850 mio. ECU for perioden 1994-1999, med hvilket der vil blive gennemført programmer i omkring 115 byer. Ud over at give et positivt bidrag set fra et socioøkonomisk synspunkt skal URBAN virke som katalysator ved at skabe opmærksomhed om problematikken omkring social udelukkelse og ghettodannelse i byerne, og det skal skabe forståelse for de bedste interventionsmetoder. Bortset fra EU-initiativet URBAN, som blev iværksat af Kommissionen, vedrører flere og flere foranstaltninger omfattet af EU-støtterammerne/de samlede programmerings dokumenter under strukturfondene, som foreslås af medlemsstaterne selv, tiltag, som skaber bæredygtig økonomisk udvikling, jobmuligheder og gode generelle levevilkår i dårligt stillede byområder. I det følgende gives der eksempler herpå. 11 - 1 1- 3. 1 Det operationelle program for miljø og byfornyelse i Portugal Efter forslag fra de portugisiske myndigheder vedtog Kommissionen et operationelt program for miljø og byfornyelse. Dette delprogram for byfornyelse omfatter tre foranstaltninger: • renovering af kvarterer med dårlige boligforhold • genopretning af disse områder via nye aktiviteter • renovering af området, der skal huse Expo '98 i Lissabon. Programmet skal forbedre levevilkårene for den portugisiske "byunderklasse" og fremme den sociale samhørighed i byområderne Lissabon og Porto. Begge byer har kvarterer med "barracas", som mangler de mest grundlæggende faciliteter og er præget af stigende marginalisering af befolkningen. Mere konkret tager programmet sigte på at fjerne 200 "barracas"-kvarterer i løbet af programperioden. Dette tiltag omfatter omkring 25 000 familier. EFRU medfinansierer ikke programmets beboelsesdel, men den støtter andre investeringer i området, der bidrager til at skabe bedre levevilkår og jobmuligheder (etablering af serviceydelser, handel, mindre faciliteter og infrastruktur). industrier, sociale Delprogrammet for byfornyelse omfatter også en foranstaltning, der tager sigte på at renovere de forsømte arealer i Lissabon, hvor Expo '98 vil blive afholdt. Genopretning af et areal på 310 hektar og etablering af moderne infrastrukturer i området vil være et vigtigt bidrag til udvikling af hele Lissabon-området og til forbedring af vilkårene i denne specifikke del af byen, som ligger i kommunerne Lissabon og Loures. De samlede udgifter til dette delprogram for byfornyelse udgør 487 mio. ECU, hvortil EFRU bidrager med 299 mio. ECU. 234 mio. ECU af de samlede udgifter tildeles til renovering af de fattige kvarterer, mens 245 mio. ECU går til genopretning af arealet, der skal huse Expo '98x. 3. 2 Programmer i Storbritannien En vigtig nyskabelse ses i de britiske programmer under betegnelsen "Community Economic Development" (CED). I Merseyside og mål 2-områderne koncentrerer CED midlerne om exceptionelt dårligt stillede "lommer". Disse områders problemer med hensyn til social udelukkelse og langtidsledighed er så markante, at de risikerer udelukkelse involvere lokalsamfundene og de lokale virksomheder i genopretningsprocessen. Der gives særlig prioritet til byggeforanstaltninger, hvormed man søger at støtte enkeltpersoner og lokale organisationer i at gennemføre lokale udviklingsforanstaltninger. Der sættes også ind på at skabe forbindelse mellem de dårligt stillede befolkningsgrupper. foranstaltninger. CED fra de generelle forsøger at Det er vigtigt at bemærke, at CED giver mulighed for at anvende midlerne i overensstemmelse med befolkningsgruppernes egne ønsker og behov. Derfor kan foranstaltninger i forbindelse med CED være af mere social karakter, da de er et nødvendigt mellemled i bestræbelserne på at få indbyggerne i de dårligt stillede områder tilbage til produktive aktiviteter. Ved at søge at fa de mest sårbare grupper integreret i det 8 De resterende 8 mio. ECU er afsat til teknisk bistand. y - 1 2- almindelige erhvervsliv kan CED bidrage positivt hen mod en forbedring af den regionale økonomiske udvikling. Den samlede EFRU-støtte til CED er på 271 mio. ECU for perioden 1994-1996 (mål 2) og 1994-1999 (mål 1). 3. 3 Den socioøkonomiske udvikling af Pianura-kvarteret i Napoli (mål 1) I forbindelse med fællesskabsstøtterammen (mål 1) for Italien gjorde Kommissionen opmærksom på vigtigheden af lokale udviklingsforanstaltninger i byområder for at forbedre bymiljøet og bekæmpe social udelukkelse. Efter disse retningslinjer har de italienske myndigheder for nylig forelagt Kommissionen et program, som tager sigte på at stimulere den socioøkonomiske udvikling og forbedre miljøet i Pianura, et kvarter med omkring 54 000 indbyggere i Napoli. Pianura-kvarteret har været præget af hurtig urbanisering. Det voksede fra ca. 10 000 indbyggere i 1951 til ca. 54 000 i 1991. En tredjedel af den aktive befolkning er beskæftiget i landbrugssektoren, mens denne andel er på 4% for resten af Napoli. Det foreslåede program beløber sig til 55 mio. ECU (27 mio. ECU fra EFRU, 24 mio. ECU fra kommunen Napoli og den resterende del fra den nationale regering og den private sektor). Programmet sigter mod at skabe 910 arbejdspladser i Pianura-kvarteret. Bortset fra foranstaltninger, som traditionelt støttes af EFU (oprettelse af nye virksomheder), har de foreslåede foranstaltninger også til formål at etablere et aktivt foreningsliv og at give Pianura-kvarteret en identitet. Gennem EU-støtterammen for mål 1 i Italien har Kommissionen også givet udtryk for, at den har til hensigt at iværksætte lignende foranstaltninger i Catania og Palermo, som vil blive sat i gang af Italien snarest. 3. 4 Dårligt stillede byområder omfattet af EU-støtterammen for fransk Hainaut (mål 1) Inden for rammerne af mal 1-programmet for fransk Hainaut forudser det samlede programmeringsdokument at afsætte næsten 40% af midlerne til genopretning af lokalområder. Strukturfondsstøtten til denne foranstaltning er på 165 mio. ECU ud af en samlet støtte på 440 mio. ECU. Vigtige delforanstaltninger i forbindelse med genopretning af lokalområder er renovering af nedlagte industriarealer og af byområder, byudvikling og omstrukturering, støtteforanstaltninger i dårligt stillede områder samt foranstaltninger integrering på til bekæmpelse af social udelukkelse gennem arbejdsmarkedet. Tilsammen står disse delforanstaltninger for ca. 75 mio. ECU af strukturfondsstøtten. V 13 Bilag IV: Kommende arrangementer Drøftelserne om byudvikling på EU-plan vil kunne drage fordel af forskellige arrangementer, som f. eks. : • topmødet for regioner og byer tilrettelagt af Regionsudvalget i Amsterdam i maj 1997. På dette topmøde vil der specielt blive fokuseret på regeringskonferencen. • det uformelle møde mellem ministrene for regionalpolitik og fysisk planlægning under det nederlandske formandskab (Noordwijk, 9. -10. juni 1997) • det andet socialpolitiske forum ved udgangen af 1997, som vil være koncentreret om spørgsmål i forbindelse med social udelukkelse • den tredje konference om bæredygtige byer tilrettelagt af en række regionale konferencer forventes afholdt i år 2000. 1 ISSN 0254-1459 KOM(97) 197 endelig udg. DOKUMENTER DA 14 07 05 13 Katalognummer : CB-CO-97-208-DA-C ISBN 92-78-19638-X Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg