title: Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet - Høring af grønbogen om en nummereringspolitik for teletjenester i Europa

eurovoc_concepts:
communications policy
new technology
research and development
telecommunications
telephone

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 21. 05. 1997 KOM(97) 203 endelig udg. Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet. Horing af grønbogen om en nummereringspolitik for teletjenester i Europa Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet. Høring af grønbogen om en nummereringspolitik for teletjenester i Europa Indholdsfortegnelse Sammenfatning I II Indledning Høringsprocessen III Kommentarer modtaget til grønbogens hovedområder 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Generelle bemærkninger Transportørvalg/Forvalg af transportør Overførbart nummer Omlægning af nationale nummereringsplaner Europæisk telenummereringsområde (ETNS) Forvaltning af det europæiske telenummereringsområde Langsigtet europæisk nummereringsplan Alfanumerisk opkald Navne og adresser på Internettet IV Evaluering 1. 2. Forhold, hvor der er enighed eller overvej ende opbakning Forhold, hvor der er behov for yderligere debat eller undersøgelser V Prioriteret handlingsplan 1. 2. Nummerering og tilvej ebringelse af effektiv konkurrence Nummerering og det indre marked VI Tidsplan VII Konklusion Glossar Skriftlige bidrag 2 6 7 8 8 12 15 16 17 18 18 19 20 22 23 24 29 31 32 34 SAMMENFATNING Indledning I november 1996 offentliggjorde Kommissionen Grønbogen om en nummererings politik for teletjenester i Europa , hvori den beskrev forskellige muligheder for en fælles holdning til visse nummereringsforhold med det formål at nå frem til aftalte mål for et liberaliseret indre marked for teletjenester med fuld konkurrence. I grønbogen blev der lagt op til en bred offentlig høring om disse forhold med det sigte at indhente oplysninger til en konkret handlingsplan, som tager højde for de behov og krav, som såvel almindelige og erhvervsbrugere som nye aktører på telemarkedet har, samtidig med at der gøres rede for eventuelle begrænsninger i den bestående telestruktur. Over 100 deltagere var til stede ved en offentlig høring, og der blev modtaget omkring 80 skriftlige kommentarer fra sammenslutninger af almindelige borgere og erhvervs livet, fra telenet- og tjenesteudbydere, udstyrs- og softwareproducenter samt fra nationale lovgivende myndigheder og deres respektive fællesorganer. Grønbogen er også sat på dagsordenen hos Europa-Parlamentets Udvalg om Økono mi, Valutaspørgsmål og Industripolitik, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget. De indledende meningsudvekslinger fandt sted i disse fora; men der er endnu ikke vedtaget formelle holdninger. Det paritetiske udvalg for telekommunikation, som består af leder- og fagforeninger inden for EU's telenet- og tjenesteudbydere, fremsatte deres synspunkter den 28. februar. Resultatet af høringen Høringen viste, at der er bred støtte til grønbogens forslag om at indføre transportørvalg i forbindelse med hver enkelt opkald, forvalg af transportør og overførbart nummer med det formål at give brugerne mulighed for at drage fordel af et nyt konkurrencepræget marked. Kommentarerne udgør ligeledes et nyttigt grundlag for en afgørelse om, hvad der er den mest hensigtsmæssige dækning af tjeneste- og tjenesteudbydere i henseende til de lovgivningsmæssige krav vedrørende disse nummereringsforhold, og de udgør klare strømpile for tidsplanen for gennemførelse. Desuden har høringen vist, at der lægges kraftig vægt på behovet for nationale nummerenngsplaner med det formål at tillade lige kvantitativ og kvalitativ adgang til nummereringsressourceme for alle aktører på markedet. Det er den almindelige opfattelse, at dette er en afgørende forudsætning for ikke-diskriminerende adgang til de liberaliserede telemarkeder. 1 KOM(96)590 endelig udgave, 20. 11. 1996 - 2- Der har vist sig at være almindelig enighed om oprettelsen af et europæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388', så snart det er praktisk muligt efter den formelle tildeling af denne kode for fælleseuropæiske tjenester fra ITU (International Telecommumcations Union). Der bør være bred dækning af forskellige tjenestetyper under denne kode, samtidig med at der bør sikres gennemsigtighed for brugerne med hensyn til taksterne for de forskellige tjenester. Forslag angående forvaltning af det europæiske telenummereringsområde peger i retning af en struktur under CEPT (Conférence Européenne des Postes et Telecommunications) / ECTRA (European Committee of Telecommunications Regulatory Affairs). Der udtrykkes støtte til konvergens mellem de nationale nummereringsplaner på mellemlangt sigt i den udstrækning, det ikke kræver væsentlige yderligere ændringer i nummereringsplanerne. Der blev endvidere udtrykt bred opbakning til en fælles holdning til alfanumerisk opkald på grundlag af ITU-T's rekommendation E. 161, option A om dette spørgsmål. Det er den almindelige opfattelse, at ideen om en langsigtet nummereringsplan for et fælles europæisk nummereringssystem kræver yderligere undersøgelser (især en lønsomhedsberegning) med et 10-20-årigt perspektiv. Analysen af spørgsmålet om navne og adresser på Internettet blev bekræftet; men flertallet af respondenterne er af den opfattelse, at eventuelle problemer skal løses gennem yderligere selvregulering snarere end gennem lovindgreb. Ikke desto mindre er det opfattelsen, at Europas interesser bør repræsenteres bedre. Forslag til tidsplan På grundlag af høringen mener Kommissionen, at følgende mål er hensigtsmæssige for gennemførelse af transportørvalg, forvalg af transportør, overførbart nummer og oprettelse af et europæisk telenummereringsområde: Fra 1. januar 1998: • Der skal tilbydes transportørvalg ved det enkelte opkald af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk markedsposition, i alle de medlemslande, hvor der er krav om fuld liberalisering inden denne dato, samt inden udløbet af overgangs perioden i de medlemsstater, hvor der er aftalt forlænget overgangsperiode Fra 1. januar 1999: • Der skal oprettes et europæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388' Fra 1. januar 2000: • Brugerne skal tilbydes forvalg af transportør af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk markedsposition, i alle medlemslande • Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overførbart nummer på operatørniveau - 3- • Alle operatører skal tilbyde overførbart nummer for ikke-geografiske special tjenestenumre (ring gratis, delt omkostning, overtakseringstjenester). Handlingsplan Som opfølgning på høringen og med det formål at nå de ovennævnte mål, foreslår Kommissionen følgende handlingsplan: Inden medio 1997 Rådet og Europa-Parlamentet vedtager resolutioner som bekræftelse på de prioriteter og den handlingsplan, som er fremkommet efter høringen revision af de nationale nummereringsplaner i Iværksættelse af lyset af kravene i direktivet om fuld liberalisering af telemarkederne Inden ultimo 1997 Forslag til passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra den 1. januar 2000 ETO-rapport med en detaljeret beskrivelse af de nationale numme reringsplaner Vedtagelse af ETSI-standard for alfanumerisk telefontastatur Iværksættelse af følgende undersøgelser: 1) mulige minimums kriterier og standardiseringskrav med henblik på langsigtede løs ninger for overførbart nummer; 2) alternative on-screen-/on-line- muligheder for takstoplysninger til brugerne Inden ultimo 1998 Inden primo 1999 Undersøgelse af muligheden for at udvide kravene om transportørvalg og overførbart nummer til at omfatte mobilopera tører Vedtagelse af passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra den 1. januar 2000 Medlemsstaterne indfører '388' for det europæiske telenummere ringsområde Kommissionen udsteder fælles retningslinier for rimelige og konkurrencefremmende til deling af omkost foranstaltninger ningerne ved overførbart nummer Kommissionen offentliggør sine henstillinger angående yderligere omlægning af de nationale nummereringsplaner i lyset af kravene om konkurrence og gradvis konvergens mellem de nationale nummereringssystemer Inden ultimo Undersøgelse af, om kravet om transportørvalg bør udvides til også at omfatte udbydere af faste abonnentnet, der ikke har en stærk 1999 markedsposition Primo 2000 Yderligere undersøgelser af behovet for og lønsomhedsvurdering af et fælles europæisk nummereringssystem set i lyset af erfaringerne med et liberaliseret indre marked for telekommunikation og med det europæiske telenummereringsområde (ETNS). I. INDLEDNING I forbindelse med fremkomsten af et liberaliseret telemarked inden for Den Europæiske Union er det en væsentlig betingelse for effektiv konkurrence, innovation og et frit forbrugervalg, at der er et tilstrækkeligt antal numre til rådighed, som tildeles på et rimeligt, gennemskueligt og ikke-diskriminerende grundlag. Dertil kommer, at udformningen af et europæisk nummereringssystem, der i øjeblikket består af nationale nummereringsplaner og andre globale nummereringsressourcer, sandsynligvis vil få afgørende indflydelse på mulighederne for udvikling af fælles europæiske tjenester på det indre marked. I øjeblikket er der ved at blive udarbejdet nummereringspolitikker på nationalt plan, inden for den Europæiske Union samt på højere europæisk og globalt plan inden for rammerne af forskellige organisationer, som har betydning for eller berører det europæ iske nummereringssystem. Denne praksis er i overensstemmelse med nærheds princippet, som foreskriver, at indsatsen skal foretages på det mest hensigtsmæssige niveau. Inden for EU er det nødvendigt at vurdere fremtidige nummereringsstrukturer i forhold til målene om et fuldt liberaliseret og konkurrencepræget marked for teletjenester i hele EU samt i forbindelse med dannelsen af et effektivt indre marked. På denne baggrund har Kommissionen offentliggjort en grønbog om en nummererings politik for teletjenester i Europa2, hvori der opstilles forskellige valgmuligheder for en fælles holdning til bestemte nummereringsproblemer med det sigte at opnå enighed om fælles mål for et liberaliseret indre marked for telekommunikation. I grønbogen lægges der op til en bred offentlig høring om holdningerne til disse muligheder, således at der kan indhentes oplysninger til en mere konkret handlingsplan, som afspejler de behov og ønsker, som de almindelige borgere, erhvervslivet og nye aktører på telemarkedet måtte have, samtidig med at eventuelle begrænsninger i de bestående telestrukturer belyses. KOM(96)590, endelig udgave, 20. 11. 1996 II. HØRINGSPROCESSEN Nummereringsgrønbogen var en anledning til for alle interesserede parter at fremkomme med deres kommentarer og synspunkter angående rammerne for og opbygningen af et nummereringssystem, som kan virke fremmende for reel konkurrence på et liberaliseret telemarked og bidrage til udviklingen af et indre marked til fordel for brugerne. Grønbogen blev offentliggjort offentlig høring med over hundrede deltagere den 5. februar 1997. i november 1996, hvorefter der blev arrangeret en er modtaget omkring 80 Der fra borger- og erhvervssammenslutninger, udbydere af teletjenester og -net, producenter af udstyr og programmel samt fra nationale lovgivende myndigheder og deres sammenslutninger. kommentarer skriftlige Grønbogen er ligeledes kommet på Europa-Parlamentets dagsorden (Udvalget om Økonomi, Valutaspørgsmål og Industri, Det Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget). Der har fundet indledende meningsudvekslinger sted i disse fora, men der er endnu ikke vedtaget formelle synspunkter. Det paritetiske udvalg for telekommunikation, som består af leder- og fagforeninger inden for EU's telenet- og tjenesteudbydere, fremsatte deres synspunkter den 28. februar. En oversigt over de skriftlige bidrag, som Kommissionen har modtaget, er vedlagt som bilag. ^6- III. KOMMENTARER MODTAGET TIL GRØNBOGENS HOVED OMRÅDER III. l Generelle bemærkninger Grønbogen om nummerering blev godt modtaget, og de omhandlede emner blev anerkendt som værende afgørende for fremkomsten af effektiv konkurrence inden for det indre europæiske telemarked. Grønbogen blev rost for bestræbelserne på at genop live diskussionen om nummerering på europæisk plan og for forsøget på at skitsere en sammenhængende holdning til nummereringsforholdene ledsaget af konkrete forslag til handling. Samtidig viser reaktionerne, at brugernes behov bør sættes i fokus i forbindelse med alle nummereringsændringer og nummermekanismer. Ændringer i nummereringsplaner medfører altid en væsentligt forøget udgift for erhvervslivet og de almindelige borgere og bør derfor kun gennemføres, såfremt fordelene klart opvejer udgifterne. En forbrugersammenslutning og flere tjenesteudbydere understreger betydningen af en objektiv oplysningskampagne, som i god tid skal informere brugerne om de nye mulig heder med især overførbart nummer, transportørvalg og fælleseuropæiske tjeneste numre. Brugerne bør have tydelig oplysning om, hvorledes de kan drage fordel af disse nye muligheder. Nogle af de etablerede operatører insisterer på, at indførelsen af centrale nummererings- mekanismer bør harmoniseres og synkroniseres inden for det samlede EU-område med det formål at undgå konkurrenceforvridning. Andre operatører giver udtryk for frygt for, at en sådan holdning kan medføre uønskede forsinkelser i lande, som er rede til at gå hastigere frem. Visse nationale lovgivere mener, at der bør være forskellige gennem- førelsesdatoer for de enkelte medlemsstater, afhængig af deres nets udviklingstrin og i overensstemmelse med de overgangsordninger, som blev aftalt i forbindelse med liberalisering af teletjenesterne. Adskillige respondenter stiller det spørgsmål, om ikke grønbogen tegner et rigeligt optimistisk billede af fordelene ved nummerenngsændringerne og de nye mekanismer og samtidig undervurderer omkostningerne. III. 2 Transportørvalg / Forvalg af transportør Grønbogens forslag Gennemførelse af transportørvalg i to trin: 1) Valg af transportør for det enkelte opkald fra 1. januar 1998; 2) Forvalg af transportør fra 1. januar 2000. Kommentarer - Centrale spørgsmål Skal kravet kun omfatte fastnetoperatører eller også mobilnetoperatører? Skal kravet kun omfatte operatører, der har en stærk markedposition, eller også nye aktører? Let adgang eller lige adgang? • • Øvrige spørgsmål • Omkostningsmekanismer • Faktureringssystemer • Teknisk gennemførlighed • Tildeling af præfikser • Metode til tildeling af default-transportør • Timing Mulighederne for øget konkurrence gennem frit transportørvalg bliver generelt anerkendt både af dem, som derfor taler for en hurtig og generel gennemførelse og af dem, som af de samme årsager insisterer på, at der bør vælges en mere forsigtig og begrænset tilgang. Kommentarerne samler sig om de tjenestetyper (faste net, mobilnet), som bør omfattes, og om de operatørkategorier (udelukkende de store operatører eller alle), som skal have pligt til at tilbyde transportørvalg. Derudover understreges fordelene ved forskellige transportørvalgsmekanismer. Mobilnetoperatører over for fastnetoperatører Mobiloperatører argumenterer typisk for, at mobilsektoren ikke bør pålægges nogen form for transportørvalg, eftersom der allerede hersker tilstrækkelig konkurrence. Der nævnes også tekniske komplikationer i forbindelse med gennemførelse af transportør valg for de mobile net, således at det vil være nødvendigt først at udvikle standar diserede løsninger. Operatører af landstrafik insisterer til gengæld på, at alle udbydere af abonnentnet (såvel fastnet- som mobilnetoperatører) bør have pligt til at tilbyde trans portørvalg. Etablerede over for nye aktører Forskellige udbydere af faste abonnentnet anfører, at diskussionen om transportørvalg hviler på en (forkert) antagelse om, at et abonnentnet skal opfattes som 'et offentligt værk' og ikke er et produkt underlagt konkurrence. De vurderer, at transportørvalg er et nyttigt midlertidigt instrument til at tvinge lavere takster igennem på international og - 9- landstrafik hos operatører, der har en stærk markedsposition. Imidlertid vil ethvert generelt krav om, at udbyderne af abonnentnet skal tilbyde transportørvalg, virke som en hindring for investering i lokal infrastruktur. Andre argumenterer imod disse synspunkter (især udbyderne af lands- og international trafik), idet de anfører, at lovgivningen ikke bør favorisere et særligt endeligt strukturmønster som følge af den øgede konkurrence (konkurrence baseret på infrastruktur eller tjenester). Desuden tilføjer de, at transportørvalg også vil virke som et incitament til at investere i abonnentnet, når der tænkes på betydningen af brugerejerskab. 'Let adgang'3 over for 'lige adgang'4 Hvad angår transportørvalgsmekanismen er det kun et mindretal, som mener, at let adgang som instrument er tilstrækkeligt for at fremme konkurrencen med det formål at gennemtvinge lavere takster for lands- og international trafik. De insisterer desuden på, at hvor der allerede er gennemført let adgang, vil omkostningerne ved obligatorisk migration til lige adgang ikke opveje fordelene. Ikke desto mindre går et flertal af respondenterne ind for lige adgang, og støtten kommer ikke blot fra de nye aktører på markedet for lands- og international trafik, sammenslutninger af almindelige borgere og erhvervsbrugere, men også fra største parten af de etablerede transportører samt fra nationale lovgivere. Adskillige interna tionale tjenesteudbydere udtrykker stor utilfredshed med risikoen for, at lige adgang vil vise sig helt utilstrækkelig i bestræbelserne for at tilvejebringe reel konkurrence, fordi de etablerede operatører favoriseres kraftigt. De anfører, at erfaringer viser, at brugerne finder det vanskeligere at indtaste de nødvendige ekstra cifre for at vælge en anden transportør end default-transportøren, som vælges af abonnentnetudbyderen. Sidstnævnte vil i de fleste tilfælde være den primære transportør, selv på et fuldt liberaliseret marked. I denne sammenhæng understreger de eksisterende operatører behovet for en harmoniseret og synkroniseret gennemførelse af nummereringsmekanismer til fremme af konkurrence i hele EU med det sigte at undgå konkurrenceforvridninger (se under 'timing'). Omkostningsberegning Mange respondenter understreger behovet for en retfærdig og gennemskuelig beregning af samtrafikomkostningerne, som abonnentnetudbyderne opkræver hos den valgte transportørernes transportør, fordi disse omkostninger har stor betydning for dækningsbidrag. Det er et afgørende krav, at abonnentnettet ikke stilles til rådighed som en komplet 'pakke', men at der sikres mulighed for, at transportøren og dennes kunde kun betaler for den del af nettet, som faktisk anvendes for at etablere et opkald. En afgørende detalje er, hvorvidt abonnentnetudbyderen også vil kræve betaling for ugennemførte opkald (optaget/intet svar). Lige adgang i forhold til transportørvalg anvendes om den situation, hvor default-landstransportøren bestemmes af abonnentnetudbyderen, således at abonnenten har mulighed for bortvalg ved at indtaste en (kort) kode i forbindelse med hvert enkelt opkald. I forbindelse med transportørvalg drejer lige adgang sig om den situation, hvor landstransportøren forvælges af abonnenten, således at der er mulighed for bortvalg ved hvert enkelt opkald. - 10- Faktureringssystemer I forbindelse med beregning af omkostninger findes problemet med fakturerings systemer. På baggrund af kommentarerne kan der ikke tegnes et billede af en klar tendens inden for dette område; men der er enighed om, at faktureringssystemerne er vigtige. Forskellige respondenter mener, at det er vigtigt for tjenesteudbyderne at kunne fakturere direkte til kunderne, fordi det giver dem mulighed for at styrke deres navn og kundeforhold. Dette kræver imidlertid, at abonnentnettet kan overføre CLI (identifikation af A-abonnent) til landstransportøren. Andre anfører, at udvalgte transportører bør have valgmuligheden mellem direkte fakturering og underleverance status afhængig af forhandlinger med abonnentnetudbyderen. En forbrugersammen slutning gør opmærksom på, at det vil være i brugernes interesse, at faktureringen gennemføres af en tredje instans, således at brugerne ved at udøve deres valgmuligheder for hyppigt at skifte transportører ikke ender med at have lige så mange forskellige regninger, som der anvendes transportører. Teknisk gennemførlighed Den tekniske gennemførlighed af transportørvalg og forvalg af transportør inden for den foreslåede tidsramme bliver næsten ikke anfægtet, bortset fra i forbindelse med abonnentlinier tilsluttet analoge centraler. Især betragtes manglende CLI-muligheder i forbindelse med sådanne linier som et problem, eftersom CLI er en forudsætning for, at en valgt transportør kan identificere sin kunde. Der gives udtryk for, at det ikke vil være hensigtsmæssigt alene ud fra et ønske om at sikre forvalg af transportør at holde fast i en omkostningskrævende opgradering af de analoge centraler, når der allerede i investeringsplanerne er taget hensyn til overgang til digitale centraler. Transportørpræfiks Angående transportørpræfiks holder de fleste respondenter fast i, at det er for sent at harmonisere koderne på europæisk niveau , eftersom de forskellige medlemsstater allerede har reserveret forskellige præfiksserier til transportørvalg. Det ville være dyrt, forstyrrende og forvirrende at harmonisere disse præfiksserier så kort tid efter deres indførelse. Andre kommentarer angående præfikser lægger vægt på betydningen af opkaldsparitet med bestående operatører samt behovet for at have korte præfikser, som er nemme at huske og ikke afskrækker brugerne fra at anvende dem på grund af deres længde i de tilfælde, hvor de ikke blot kan indprogrammeres i brugernes udstyr. På den anden side vurderes det, at encifrede præfikser vil være uhensigtsmæssige, fordi de kun rummer mulighed for 6-7 forskellige transportører. Forskellige lovgivningsorganer henleder opmærksomheden på, at tildelingen af transportørpræfikser vil afhænge af en bestemt transportørs evne til at dække (største delen af) nationale områder. Andre gør opmærksom på, at ved på forhånd at forudse transportørpræfikser af varierende længde vil det være muligt at stimulere investeringer Et første harmoniseringsniveau ville være at indføre en struktur for præfikser over hele Europa (f. eks. lOxy), således at 'xy' aftales på nationalt plan. Det næste niveau kunne kunne så være tildeling af 'xy' på europæisk niveau, således at en operatør kan vælges med den samme kode overalt i Europa. - 1 1- i infrastrukturen ved at tildele korte præfikser til infrastrukturbaserede transportører og længere præfikser til tjenestebaserede transportører. På vej mod lige adgang Blandt fortalerne for forvalg af transportør er der bred støtte til at overlade initiativet om valg af default-landstransportør til kunden og bruge markedsføringskampagner som instrument til at påvirke kundernes valg. Blandt aktørerne på markedet er der bred modstand mod den metode, hvor alle abonnenter anmodes om ved afstemning afholdt af lovgiverne at tilkendegive deres foretrukne default-landstransportør. Ikke desto mindre giver en forbrugerorganisation udtryk for, at lovgiverne burde spille en stor rolle med hensyn til at øge forbrugernes viden og give fuldstændig og neutral oplysning om de forskellige muligheder. Timing Nationale lovgivere og etablerede operatører har meget klare synspunkter om behovet for at harmonisere og samordne gennemførelsen af f. eks. transportørvalg og forvalg inden for hele EU. Når der tages højde for de væsentlige konkurrencemæssige konsekvenser af især valg og forvalg af transportør, bliver der fra et flertal givet udtryk for, at en situation, hvor forskellige mekanismer anvendes i forskellige medlemsstater på forskellige lille mindretal har det modsatte synspunkt og anfører, at en udvælgelsesmekanisme burde afhænge af graden og arten af konkurrence på de forskellige nationale markeder samt af nettenes tekniske udviklingsstade. tidspunkter, medfører uacceptable korikurrenceforvridninger. Et Ikke desto mindre synes der at være generel accept af, at transportørvalg og forvalg af transportør bør samordnes med liberaliseringen af taletelefoni, hvilket betyder, at i medlemsstater med forlængede overgangsordninger vil gennemførelsen af valg og forvalg af transportør skulle ske på et tilsvarende senere tidspunkt. Nogle operatører gør opmærksom på, at i sådanne tilfælde burde den mellemliggende fase (let adgang) springes over for at skabe lige adgang overalt i EU på samme tid. Adskillige tjenesteudbydere mener, at en gennemførelse i to trin er unødvendig og uønsket. De anfører det synspunkt, at den eneste grund til at udskyde forvalg af trans portør er et ønske om at beskytte bestående markedsandele. Imidlertid er flertallet enige i en obligatorisk gennemførelse i en eller anden form af transportørvalg fra den 1. januar 1998, efterfulgt af forvalg af transportør fra den 1. januar 2000. Selv for de operatører og bmgersammenslutninger, som mener, at tidsplanen kunne være mere ambitiøs, synes dette at være et acceptabelt forslag. III. 3 Overførbart nummer Grønbogens forslag 12 Gennemførelse af overførbart nummer for (faste) abonnentnet fra 1. januar 1998 og senest fra 1. januar 2000 i alle større befolkningscentre og fra 1. januar 2000 for mobilnet og specialtjenester. - Kommentarer Centrale spørgsmål • dækning (tjenestetyper) • delt omkostningsmekanisme • • tekniske løsninger timing Det anerkendes bredt, at overførbart nummer er en af de faktorer, som kan lede frem til reel konkurrence mellem abonnentnetudbydere. Diskussionen koncentrerer sig om teknisk gennemførlighed, udgifterne ved gennemførelse samt om den mekanisme, der kan sikre omkostningsdeling mellem de berørte operatører. Dækning Der gælder det samme som ved transportørvalg: Der er modstand fra mobiloperatørerne, som anfører, at med den herskende konkurrence på mobilmarkederne er der ikke behov for overførbart nummer, og gennemførelsesudgifterne vil være større end fordelene. Hvad angår forbrugernes ønsker inden for dette område, mener forskellige mobil operatører, at det ikke er et alvorligt handicap at skulle skifte telefonnummer. Imidlertid gør en mobiloperatør sig til talsmand for overførbart nummer for mobilsektoren og henviser til en markedsundersøgelse, som konkluderer, at 40% af mobiltelefonbrugerne (især erhvervsbrugere) opfatter det som en væsentlig hindring for at skifte udbyder, at det er nødvendigt også at skifte telefonnummer. En større forbrugersammenslutning går ligeledes ind for overførbart nummer også for mobilsektoren. Der er almindelig enighed om behovet for gensidighed i forbindelse med overførbart nummer, forstået på den måde at det skal gælde for både eksisterende og nye udbydere. I modsætning til forslaget i grønbogen (og bestemmelserne i samtrafikdirektivet) taler mange af respondenterne for generel områdedækning snarere end en gradvis overgang, som forudsætter en indledende fase, hvor kun de store befolkningsområder dækkes. Årsagen er, at sidstnævnte mulighed måske ikke rummer incitamenter til investeringer i infrastrukturen i de tyndt befolkede områder. Et antal internationale operatører og nogle lovgivere understreger, at det haster med indførelsen af overførbare numre for specialtjenester (ring gratis, overtaksering og delt omkostning), fordi indehaverne af sådanne numre vil tøve mere med at skifte operatør, hvis det forudsætter, at de også skal skifte telefonnummer. 13- 'Geografisk overførbarhed' (telefonnummeret kan beholdes, selvom brugeren flytter) opfattes ikke som en væsentlig valgmulighed for kunderne som helhed, men anses for at være mest ønskværdigt for crhvervssegmentet. Denne kundegruppes behov kan imidlertid dækkes ved hjælp af ikke-geografiske numre6. Forbmgersammenslutninger og operatører lægger i deres kommentarer vægt på, at de eksisterende numre indeholder vigtige takstoplysninger, som bør bevares (dvs. de fortæller, om opkald er lands- eller overtakseringsopkald). Overførbart nummer bør ikke medføre, at det bliver vanskeligere at gennemskue den forventede pris for et opkald. Tekniske løsninger Der er enighed om, at enhver form for centralbaseret7 gennemførelse af overførbart nummer (f. eks. fjernbetjent viderestilling og 'drop back') er utilfredsstillende i det lange løb på grund af manglende effektivitet og muligvis vil forringe kvaliteten af net tjenesterne. Endvidere vil den operatør, som overtager nummeret, vedblive med at være afhængig af den operatør, som afgiver det nummer, som er nødvendigt for at afslutte opkaldene. Dertil kommer, at overdragelsesomkostningcrne for opkaldsomdirigering bliver høje, samtidig med at der ikke vil være noget incitament til at begrænse dem. Der er enighed om, at den teknisk og økonomisk set bedste løsning med hensyn til over førbart nummer er en parallel database med lige adgang for alle operatører og ingen indbyrdes afhængighed. Imidlertid understreger en del respondenter, at omkostningerne i forbindelse med databaseløsningen er undervurderet. En international operatør anfører i modsætning hertil, at gennemførelsen af en intelligent netløsning bør være et formelt krav, for hvilken der burde gælde en tidsfrist. En anden respondent foreslår, at ved at følge FCC's eksempel burde der indføres minimumskriterier for en langsigtet løsning for overførbarhed på en sådan måde, at der tages højde for de nuværende nationale nummereringssystemers særtræk og forskelle, således at producenterne af centraler kan arbejde hen imod en fælles standard. Visse lovgivere fastholder, at metoderne til gennemførelse af overførbart nummer bør afgøres af lovgiverne, og tilsvarende anfører de etablerede operatører, at de tekniske løsninger bør være deres gebet, forudsat at de kan få sikkerhed for interoperabilitet på grundlag af ETSI-standarderne. Omkostninger og omkostningsdeling Der er modtaget meget få konkrete oplysninger om anslåede omkostninger. Der er mange kommentarer til og forskellige meninger om de samlede omkostninger i forbindelse med de forskellige løsninger og den måde, som de skulle deles af de involverede operatører; men de var ikke alle lige velbegrundede. Der er imidlertid fuld enighed om, at det er meget vigtigt for en god gennemførelse af overførbart nummer, at man finder en rimelig omkostningsdelingsmekanisme. Ikke-geografiske numre er (nationale) nummerserier, som ikke er specifikke for bestemte geografiske regioner, byområder eller lokalsamfund. De anvendes f. eks. til ring gratis-, delt omkostning- og overtakseringsrj enester. En løsning med overførbart nummer, hvor det overførte nummer kun kan genkendes på den oprindelige, terminerende lokale central. - 1 4- På grundlag af specifik erfaring med netop dette område foreslår en lovgiver, at der kan etableres en omkostningsdelingsordning, hvor de administrative og liniebaserede etableringsomkostninger kan dækkes af 'modtageroperatøren', således at hver operatør kan afholde sine egne systemetableringsomkostninger. Eventuelle yderligere over- dragelsesomkostninger burde så i princippet erholdes af 'donoroperatøren', og de kan således dækkes ind gennem de almindelige nettakster. Dette ville være et incitament til, at der anvendes de mest effektive trafikrutemetoder. Der bør imidlertid være mulighed for i en overgangsfase at opkræve yderligere overdragelsestakster hos 'modtageren' for at gøre det muligt at gennemføre de mest effektive trafikruter. intelligent netløsning international operatør, at alle foreslår en Angående tjenesteudbydere kunne pålægges en afgift i forhold til deres indtægt fra tjenester med det sigte at dække de almindelige udgifter i forbindelse med oprettelsen og driften af den nødvendige database. Det foreslås endvidere, at Kommissionen udarbejder detaljerede retningslinier for omkostningsforholdene. Timing Adskillige af de etablerede operatører understreger det vigtige i, at overførbart nummer bliver indført efter en synkroniseret tidsplan, mens andre er af den opfattelse, at en mere gradvis gennemførelse vil være mere passende for at give operatørerne mulighed for kapacitetsmæssigt at tage højde for gennemførelsen af overførbart nummer i deres almindelige udbygningsplaner. Hvad angår tidsfristen for gennemførelse, er overførbart nummer allerede indført i adskillige medlemsstater og står foran indførelse i andre i løbet af næste år. Disse medlemsstater og de pågældende operatører er af den opfattelse, at den foreslåede tids ikke er tilstrækkeligt ambitiøs. Brugersammenslutninger, producenter og plan forskellige udbydere foreslår ligeledes fremskyndede tidsfrister. Imidlertid mener et mindretal af lovgivere og etablerede operatører, at den foreslåede tidsfrist (1. januar 2000) ligger for tidligt og holder fast ved, at den i samtrafikdirektivet fastsatte tidsfrist (2003) bør stå ved magt. III. 4 Omlægning af nationale nummereringsplaner - Grønbogens forslag - Gennemgang af de nationale nummereringsordninger med henblik på yderligere integrering af nationale nummereringsordninger. Tilpasning af nationale numme reringsordninger i overensstemmelse med de aftalte fælles retningslinier med gennemførelse senest år 2000. Ingen tildeling af numre længere end 13 cifre (ekskl. præfikser for transportørvalg og internationale opkald). - 1 5- - Kommentarer - Der udtrykkes bred bekymring over omkostningerne ved og konsekvenserne for brugerne af yderligere ændringer i de nationale nummereringsplaner på kort og mellemlangt sigt. Der er for nylig blevet gennemført gennemgribende revisioner af de nationale nummereringsplaner, og alle parter vil hilse en periode med stabilitet velkommen. Samtidig udtrykkes der støtte til en langsigtet gradvis tilnærmelse af grundlaget for de fælles retningslinier; men tidsfristerne bør ligge en del senere end det forslag, som fremgår af grønbogen (år 2000). Desuden understreger de fleste respondenter betydningen af åbne, ikke-diskrimine- rende og gennemsigtige nationale nummereringsplaner, som bør forvaltes af uafhængige myndigheder for at sikre den ønskede konkurrence på markedet. En lov giver foreslår, at de nationale nummereringsplaner bør gennemgås systematisk med teknisk assistance fra CEPT/ECTRA for at sikre, at konkurrencekravene overholdes. Alle andre eventuelle ændringer bør ske inden for rimelige gennemførelsesperioder. III. 5 Europæisk telenummereringsområde (ETNS) - Grønbogens forslag - Gennemførelse af et europæisk telenummereringsområde fra senest 1. januar 1998. - Kommentarer - Tværeuropæiske transportører og andre operatører med europæiske strategivisioner udtrykker stærk støtte til udviklingen af et europæisk telenummereringsområde, og der er tillid til, at det vil gøre det muligt at udvikle fælleseuropæiske tjenester. Selvom de ganske vist ikke er direkte imod ideen stiller mange andre spørgsmålstegn ved det nuværende behov for europæiske numre for specialtjenester. Det indrømmes dog af nogle respondenter, at der i dette tilfælde er behov for udbud, før efterspørgslen kan melde sig. til støtte Der udtrykkes bred fælleseuropæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388'. Men set i lyset af, at International Telecommunications Union først frigiver denne kode i maj 1997, bliver den foreslåede gennemførelsesdato (1. januar 1998) opfattet som urealistisk og bør derfor erstattes af en tidsfrist ultimo 1998/primo 1999. gennemførelsen af et I mange kommentarer lægges der meget vægt på, at enhver udvikling af europæiske tjenester ikke må virke hindrende for udviklingen af globale tjenester, og at dobbelt- - 1 6- arbejde bør undgås. Nogle respondenter mener af samme grund, at '388' under alle omstændigheder ikke bør anvendes til ring-gratis-tjenester, eftersom de allerede kan rummes inden for det internationale 800-nummer. De argumenterer for, at brugen af de globale numre kan begrænses til Europa, såfremt tjenesteudbyderne ønsker det. I modsætning hertil presser andre på for at beholde et bredt spektrum af specielle europæiske tjenester inden for det europæiske telenummereringsområde. Adskillige kommentatorer viser interesse for at holde multinationale virksomheders nummere- ringsbehov inden for det europæiske telenummereringsområde. Visse forbrugersammenslutninger understreger, at der bør være en klar adskillelse mellem ring-gratis-numre og overtakseringstjenester med det formål ikke at forvirre brugerne med hensyn til priserne på deres opkald. Derudover ville det være nødvendigt at indføre muligheder for selektiv opkaldsspærring samtidig med indførelsen af fælleseuropæiske overtakseringsnumre. Flere respondenter foreslår, at '388' vil kunne tjene som en nyttig prøvesten for behovet efter fælleseuropæiske tjenester samt værditilvækst gennem nummererings- forvaltning på europæisk niveau. Der kunne så aftales yderligere udvikling afhængig af den succes, som opnås med denne indledende kode. III. 6 Forvaltning af det europæiske telenummereringsområde - Grønbogens forslag - EU skal sammen med ECTRA foreslå en ny struktur for regulering og forvaltning af numre i Europa senest fra og med 1. januar 1998. - Kommentarer - De fleste kommentarer til dette emne er modtaget fra lovgivere og etablerede opera tører. Der indkom kun få kommentarer fra andre net- og tjenesteudbydere. Der er almindelig accept af, at tilvejebringelse af et europæisk telenummereringsområde selv i begrænset omfang vil kræve forvaltning af nummertildelingen på europæisk niveau. I tråd med de beskedne ambitioner, som blev udtrykt angående det europæiske tele nummereringsområde i den indledende fase, ville forvaltningsopgaverne efter de fleste respondenters opfattelse imidlertid ikke kræve en nye struktur i denne udviklingsfase. Forskellige respondenter forslår, at ETO bør forvalte det europæiske telenummereringsområde. En forbrugersammenslutning peger på, at enhver nyetableret forvaltningsstruktur også bør inddrage forbrugernes interesser. 17- III. 7 Langsigtet europæisk nummereringsplan - Grønbogens forslag - Udvikling af en langsigtet strategisk plan for nummerering i Europa fra og med 1. januar 1998. Dette bør omfatte etablering af en europæisk landekode (3xy) med overdragelse af ansvar for forvaltningen og ledelsen af de 2 sidste cifre til Europa og et fælles nummereringssystem fra og med år 2000. - Kommentarer - Et flertal af respondenterne giver udtryk for, at fordelene ved og efterspørgslen efter et fælleseuropæisk nummereringssystem ikke er tilstrækkeligt påvist. Der er bred enighed om, at omkostningerne er større end fordelene, og at den foreslåede tidsfrist (1. januar 2000) under alle omstændigheder er urealistisk. Der er også bred enighed om, at både omkostninger og fordele såvel som de tekniske forhold i forbindelse med en sådan udvikling bør undersøges grundigt, før der træffes beslutning. Erfaringerne med udviklingen af '388'-koden og det europæiske telenummereringsområde vil kunne spille en central rolle. Hvis resultatet af de videre undersøgelser bliver positive, bør europæisk nummerering under alle omstændigheder skulle planlægges over en 10- 20-års periode. III. 8 Alfanumerisk opkald - Grønbogens forslag - Vedtagelse af en fælles standard for tastaturer, som understøtter alfanumerisk opkald. - Kommentarer - Der er stærk opbakning til en fælles holdning til alfanumerisk opkald på grundlag af ITU's rekommendation E. 161, option A, som indeholder et format for associering mellem bogstaver og tal. En forbrugersammenslutning gør opmærksom på, at det vil ligeledes kunne være hensigtsmæssigt, hvis standardiseres. funktionskoderne '*' og '#' En respondent advarer om, at det er vigtigt ikke at give det indtryk, at brugerne reelt bliver ejere af deres numre. Selv hvis numre udbredt associeres med bogstaver, bør det ikke føre til krav om varemærkeregistrering fra erhvervsbrugere. 18 111. 9 Navne og adresser på Internettet - Grønbogens forslag - Der bør sikres rimelig og ikke-diskriminerende tildeling af internetnavne og - adresser. Situationen i medlemsstaterne skal gennemgås med det formål at vurdere behovet for konkrete tiltag. - Kommentarer - Navne og adresser på Internettet er genstand for mindre opmærksomhed end andre emner, som tages op i grønbogen. Ikke desto mindre er der almindelig enighed om analysen af navne og adresser, og det er opfattelsen, at de berørte problemer skal behandles. Nogle er af den opfattelse, at der er behov for global harmonisering og omstrukturering af brugen og tildelingen af internetnavne og -adresser. En respondent insisterer på, at brugen af nationale topniveaudomænenavne bør styrkes for at sikre, at tildelingspraksis kan omfattes af national lovgivning om varemærker. Med globale topniveaudomænenavne er det meget vanskeligere at beskytte varemærkerne. Generelt kan det udledes af kommentarerne, at den bedste måde at løse problemerne er fortsat selvregulering og ikke lovgivningsmæssig indblanding. Der er imidlertid forskellige opfordringer til at gennemføre europæiske ikke-lovgivningsmæssige initiativer med det sigte at sikre bedre repræsentation af de europæiske interesser i den globale debat. 19 IV EVALUERING IV. l Forhold, hvor der er enighed eller overvejende opbakning På grundlag af de modtagne skriftlige kommentarer og debatmødet konkluderer Kommissionen, at høringen viser følgende: • • der er almindelig enighed om, at nummerering spiller en afgørende rolle for at sikre effektiv konkurrence; der er bred opbakning til gennemførelsen af transportørvalg på de faste net for operatører, der har en stærk markedsposition, samtidig med at markederne åbnes for fuld konkurrence; • det er kun forvalg af transportør, der kan give brugerne den fulde fordel af konkurrence på lands- og internationale opkald, og dette kan og bør gennemføres senest 1. januar 2000 for udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk markedsposition; • det opfattes som en vigtig forudsætning, at der gensidigt (dvs. gældende for både etablerede og nye aktører) gennemføres overførbart nummer på operatørplan på de faste net; • det opfattes ikke som nødvendigt eller ønskværdigt at gennemføre områdevis indførelse (begyndende i de største befolkningscentre) af overførbart nummer; i stedet foretrækkes generel områdedækning; • overførbarhed af ikke-geografiske numre (ring gratis, overtaksering, delt omkostning) betragtes bredt som en funktion, der bør indføres så hurtigt som muligt; der er bred enighed om, at gennemførelse af et europæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388' er den bedste metode, således at det er muligt at anvende det som prøvesten for eventuel yderligere udvikling; der efterlyses en fælles holdning til alfanumerisk nummerering baseret på en gennemførelse i hele EU af ITU's rekommendation E. 164; fortsat selvregulering ses som den bedste fremgangsmåde til løsning af eventuelle problemer i forbindelse med tildeling af navne og adresser på Internettet: imidlertid er der behov for at undersøge disse forhold nærmere i lyset af europæiske initiativer til at sikre bedre repræsentation af Europas synspunkter på globalt plan. 20 Hvad angår spørgsmålet om transportørvalg for det enkelte opkald, hvor default transportøren vælges af abonnentnetudbyderen ("let adgang"), og forvalg af trans portør, hvor det er kunden, der vælger, ("lige adgang"), fremdrog høringen i detaljer argumenterne fra både modstandere af og fortalere for "lige adgang" (hvor sidstnævnte udgør et stort flertal). Uden at komme ind på de øvrige argumenter i denne debat skal der her skabes klarhed over et af hovedaspekterne i diskussionen, nemlig virkningen af "lige adgang" på konkurrencen inden for lokal infrastruktur og Kommissionens synspunkter i dette spørgsmål. Et mindretal hævder med udgangspunkt i gældende forskrifter, at transportørforvalgs- ordninger reducerer abonnentnetudbydernes fortjeneste ved at åbne markedet for lands- og internationale opkald for stærk konkurrence. Dette vil mindske incitamentet til at investere i alternativ lokal infrastruktur, og dermed vil der i de fleste tilfælde kun være en enkelt abonnentnetudbyder med de facto-monopol. Hovedparten af respondenterne hævder imidlertid, at det ikke vil medføre økonomisk effektivitet og ej heller være nogen fordel for kunderne, hvis man opretholder barrierer for konkurrencen på tjenestesiden for at stimulere konkurrencen på infrastruktursiden. For det første giver et duopol inden for lokal infrastruktur ikke nogen garanti for reel konkurrence i udbuddet af abonnentnet, og for det andet vil manglende brugervenlige midler til at forvælge andre tjenesteudbydere via abonnentnettet uvægerligt betyde fortsat høje takster for tjenesteydelserne. Desuden skaber resterende barrierer for konkurrencen på tjenestesiden et kunstigt incitament til infrastrukturinvesteringer, som måske ikke er bæredygtige på lang sigt. På grundlag af de argumenter, der er kommet frem under høringen, mener Kommissionen, at "lige adgang" er det bedste middel til at skabe lige vilkår for etablerede og nye operatører. Endvidere har brugersammenslutninger påpeget, at forbrugerne er bedst tjent med brugervenlige faciliteter, der giver adgang til alle tilrådighedværende tjenester, og de betragter ikke transportørvalg for det enkelte opkald uden mulighed for, at kunden kan vælge sin egen default-transportør, som brugervenlig. Af disse grunde foreslår Kommissionen, at der indføres transportør forvalg overalt på det indre marked inden for en nærmere fastsat dato. Kommissionen deler dog bekymringerne vedrørende tilstrækkelige investeringer i abonnentnetinfra- struktur. Imidlertid er det sandsynligt, at investeringerne i abonnenentnettet i stigende grad vil blive drevet af udbuddet af nye multimedietjenester, snarere end af konkur rence inden for traditionel taletelefoni. Og endnu vigtigere: Spørgsmål om kvalitet og adgang i forbindelse med abonnentnet skulle være dækket af forsyningspligten, der nu er fast forankret i EU-lovgivningen. Forsyningspligten sikrer, at alle har adgang til tjenester af en nærmere fastsat kvalitet og til en overkommelig pris, uanset hvor i EU de er bosat. 21 IV. 2 Forhold, hvor der er behov for yderligere debat eller undersøgelser På grundlag af kommentarerne konkluderer Kommissionen, at det på nuværende tidspunkt ikke vil være rimeligt at pålægge udbydere af abonnentnet, der ikke har en stærk markedsposition, pligt til at tilbyde transportørvalg og forvalg af transportør. Hvis abonnentnetudbydere, der har en stærk markedsposition, pålægges sådanne forpligtelser, vil markedskræfterne i sig selv sandsynligvis levere incitamentet for abonnentnetudbydere, der ikke har en stærk markedsposition, til at tilbyde tilsvarende faciliteter, uden at de pålægges krav herom. En anden mulighed er, at de sænker deres takster til et konkurrencedygtigt niveau. Hvis ikke, vil de ikke være et attraktivt alternativ for kunderne, som derfor vil blive hos eller skifte tilbage til en netudbyder, der tilbyder sådanne muligheder. led Spørgsmålet om, hvorvidt der er behov for en bredere forpligtelse, vil blive behandlet igen som forskellige liberaliserings- og harmoniseringsforanstaltninger på teleområdet virker. Denne undersøgelse, der allerede er planlagt ifølge de pågældende direktiver, skal finde sted i 1999. i den overordnede undersøgelse af, hvordan de For det andet finder Kommissionen, at det må undersøges nærmere, om det er nødvendigt at pålægge mobiloperatører pligt til at tilbyde transportørvalg, forvalg af transportør og overførbart nummer, navnlig da dette vil kræve tekniske ændringer i GSM-standarden (der i øjeblikket undersøges af ETSI), og det vil kunne medføre høje introduktionsomkostninger. Mens der er en høj grad af konkurrence på visse nationale mobilmarkeder, der giver forbrugerne rimelige valgmuligheder, befinder mange andre markeder sig stadig i de indledende faser af en udviklingsproces, og det er uvist, hvor stor konkurrencen vil blive. Derfor er det Kommissionens opfattelse, at det er rimeligt at tage behovet for indførelse af nye nummereringsmekanismer, der øger forbrugernes valgmuligheder på mobilområdet, op til fornyet overvejelse inden udgangen af 1998. Endvidere konkluderer Kommissionen, at der er behov for yderligere undersøgelser af følgende: • en hensigtsmæssig mekanisme til omkostningsdeling for overførbart nummer: • mulighederne for en eventuel gennemførelse af en intelligent netløsning for overførbart nummer og mulighederne for at opfylde kravene om interoperabilitet på den bedst mulige måde; de tekniske og omkostningsrelaterede aspekter angående gennemførelse af transportørvalg og overførbart nummer på de mobile net: • i forbindelse med omkostninger og fordele samt de harmonisering af de nationale nummereringsplaner i lyset af en langsigtet nummergringsplan. europæisk tekniske aspekter. - 2 2- V. PRIORITERET HANDLINGSPLAN V. l Nummerering og tilvejebringelse af effektiv konkurrence Høringen har vist, at der er bred enighed om den store betydning af hensigtsmæssige nummereringsordninger og -mekanismer med det formål at sætte brugerne i stand til at drage nytte af konkurrencen på et liberaliseret marked. Ud over de generelle konkurrenceregler i traktaten er der i lovrammerne for tele området fastsat forpligtelser for medlemsstaterne med hensyn til nummerering. Ifølge Kommissionens direktiv vedrørende gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester skal der senest den 1. juli 1997 stilles et passende antal numre til rådighed for alle teletjenester. I samtrafikdirektivet gentages dette krav, og endvidere fastsættes det, at de nationale tilsynsmyndigheder sikrer, at nummereringsplaner og - procedurer administreres på en måde, som sikrer at alle virksomheder, der udbyder offentlige teletjenester, behandles lige og retfærdigt samt at medlemsstaterne skal sikre, at en organisation, som har fået allokeret en bestemt nummerfølge, ikke diskriminerer i forbindelse med de numre, der giver adgang til andre teleoperatørers tjenester. Endvidere sætter samtrafikdirektivet en frist, den 1. januar 2003, for ind førelse af overførbart nummer på operatørniveau i alle større befolkningscentre, men resultatet af høringen tyder på, at denne frist bør fremrykkes. I øvrigt indebærer konkurrencereglerne, som der henvises til i direktiv 96/19/EF, at medlemsstaterne ikke må føre en nummereringspolitik, der medvirker til at opretholde kunstigt høje barrierer for markedsadgang, som kunne føre til, at en virksomhed kan opnå, bevare eller styrke sin dominerende position, selv om de særlige og eksklusive rettigheder er afskaffet. 1. Transportørvalg/Forvalg af transportør På et marked med mange operatører skal brugerne være i stand til på en enkel og billig måde selv at vælge den foretrukne operatør, selv i de situationer hvor operatøren ikke er udbyder af den direkte linie til kundens kontor eller hjem. I denne sammenhæng er transportørvalg og samtrafik to sider af samme sag. Hvis vi er enige om, at det er vigtigt at forpligte etablerede operatører til at tilbyde nye aktører samtrafik, bør vi også være sikre på, at brugerne har passende muligheder for at nå de nye aktører, som benytter sig af samtrafikmulighedeme. Høringen viste, at der er bred opbakning om en hurtig gennemførelse af transportør valg som et umiddelbart skridt og efterfølgende gennemførelse af forvalg af transportør for at give lige adgang. Kommissionens direktiv af 13. marts 1996 om ændring af direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester, EFT L 74 af 22. 3. 1996, s. 13. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/ /EF om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne, endnu ikke formelt vedtaget. 23- Samtrafikdirektivet fastsætter ikke regler for, om default-tjenesteudbyderen skal vælges af kunden eller af abonnentnetudbyderen, men det stiller krav om, at alle tjenesteudbydere behandles lige og retfærdigt i nummereringsspørgsmål. I praksis betyder dette, at medlemsstaterne som mindstekrav skal etablere et præfikssystem, der giver kunderne adgang til andre tjenesteudbydere end deres abonnentnetudbyder. Med benblik på effektiv konkurrence mener Kommissionen, at der må iværksættes nationale gennemførelsesforanstaltninger baseret på de eksisterende forskriftsrammer for at sikre følgende: tilbyde • Fra 1. januar 1998 skal alle udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk markedsposition, og brugervenlig mekanisme, som giver brugerne mulighed for at foretage direkte valg af transportør til lands- og internationale opkald; dette skal ske i alle de medlemsstater, hvor liberaliseringen af taletelefoni skal være gennemført inden denne dato. ikke-diskriminerende en • Udbydere af lands- og internationale tjenester skal have mulighed for at opnå konkurrencefremmende aftaler om omkostningsberegning og fakturerings- ordninger med den eksisterende operatør. Der er behov for yderligere EU-foranstaltninger for at sikre følgende: • Alle udbydere af faste abonnentnet, der har en stærk markedsposition, skal tilbyde deres kunder mulighed for forvalg af transportør fra 1. januar 2000 i alle medlemslande. Behovet for at udvide kravet om transportørvalg og forvalg af transportør til også at omfatte mobiloperatører skal vurderes igen inden udgangen af 1998, og behovet for at udvide kravet til at omfatte udbydere af faste abonnentnet, der ikke har en stærk markedsposition, skal undersøges i forbindelse med undersøgelsen i 1999. 2. Overførbart nummer Det er blevet tydeligt påvist, at det for både erhvervskunder og almindelige brugere er en væsentlig hindring for at skifte netudbyder, at det også er nødvendigt at skifte tele fonnummer. Tilstedeværelsen af overførbart nummer på operatørniveau er derfor af afgørende betydning for at stimulere konkurrencen på abonnentnettet. Det er allerede et lovkrav i samtrafikdirektivet, at overførtbart nummer indføres i større befolknings centre senest den 1. januar 2003. Der er bred enighed om behovet for at indføre overførbart nummer; men høringen afspejlede til gengæld forskellige synspunkter, med hensyn til omfanget af og tidsplanen for gennemførelsen. - 2 4- På grundlag af høringen mener Kommissionen, at samtrafikdirektivet bør ændres, så der stilles følgende krav: • Alle operatører, som udsteder ikke-geografiske numre for specialtjenester (ring gratis, delt omkostning og overtakseringstjenester), skal tilbyde overfør bart nummer for denne type numre fra 1. januar 2000. • Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overførbart nummer senest fra 1. januar 2000. lyset af disse krav har høringen vist, at der er behov for visse I ledsageforanstaltninger, især vil følgende være nødvendigt: Inden 1998 skal der udarbejdes retningslinier for rimelige konkurrence fremmende ordninger for beregning og deling af omkostningerne ved over førbart nummer mellem de involverede operatører. En undersøgelse af mulige minimumskriterier og standardiseringskrav med henblik på at sikre interoperabilitet inden for rammerne af en langsigtet løsning for overførbart nummer (intelligente net). Med hensyn til eventuel yderligere udvideise af overførbart nummer drager Kommissionen følgende konklusioner fra høringens resultater: • Idet der tages hensyn til ETSI's undersøgelser, skal det inden udgangen af 1998 tages op til fornyet overvejelse, om det bør gøres obligatorisk for mobil operatører at tilbyde overførbart nummer på operatørniveau, og i givet fald fra hvilken dato. • Det vil ikke være ønskværdigt at gennemføre overførbart nummer på geogra fisk plan eller overførbart nummer mellem forskellige tjenestekategorier (fastnet og mobilnet) i de tilfælde, hvor det berøver brugerne oplysninger om takster. I denne sammenhæng vil det være nødvendigt at undersøge, hvorledes et system med on-Iine-takstoplysninger ved hvert enkelt opkald kan gennemføres på et marked med mange operatører, hvor numrene ikke længere rummer pålidelige oplysninger om opkaldstakster. 3. Åbning af nationale nummereringsplaner for konkurrence 25 Høringen af grønbogen har endnu en gang understreget, hvor stor vægt operatører og tjenesteudbydere (især nye aktører og etablerede aktører med en europæisk strategi) lægger, på, at der eksisterer ikke-diskriminerende og gennemsigtige nationale nummereringplaner forvaltet af uafhængige myndigheder. Disse krav er fuldt ud aner kendt i Fællesskabets lovgivning på teleområdet, og i tråd hermed er medlemsstaterne blevet underlagt krav desangående. I henhold til direktivet om fri konkurrence skal Kommissionen undersøge de nationale nummereringsplaner for at tilse, at de er blevet tilstrækkeligt tilpassede til det nye konkurrenceprægede marked. En del af de oplysninger, som er nødvendige for at kunne foretage denne vurdering, beror på en analyse, som ETO er i færd med. På grundlag af denne ETO-analyse, og efter at den er blevet diskuteret mellem alle berørte parter, bør Kommissionen komme med henstillinger om yderligere omlægninger af de nationale nummereringsplaner, som måtte være nødvendige for at imødekomme de nummereringsbehov, som følger af et marked med mange transportører, på en ligelig og ikke-diskriminerende måde. V. 2 Nummerering og det indre marked I den nuværende situation, hvor teletjenester og -net stadig i høj grad organiseres og drives inden for nationale grænser, er det vanskeligt at tænke frem i tiden og komme med bud på de krav, som vil blive stillet på et europæisk indre marked for telekommunikation. Der er kun fa respondenter, som har været j stand til at forestille sig dette spring i tiden og derved pege på de krav og muligheder, som opstår på et enhedsmarked for telekommunikation. Praktisk talt alle respondenterne understreger behovet for lange til meget lange overgangsperioder i tilfælde af ændringer i nummereringsplanerne. Det betyder, at nummereringsplanerne ikke er en vare, som nemt og hurtigt kan tilpasses skiftende behov - især ikke når der skal foretages ændringer i mindst 15 forskellige numme reringsplaner. 1. Gennemførelse af et europæisk nummereringsområde Den bedste vurderingsmekanisme, der kan anvendes til at afgøre, hvilket af de forskellige scenarier for fremtidige krav til fælleseuropæiske tjenester er det korrekte, er markedet selv. Men for at markedet 'kan give sig til kende', er det nødvendigt at indføre fælleseuropæiske numre, for at afdække efterspørgslen. Kommissionens direktiv 96/16/EF om ændring af Kommissionens direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen af markederne for teletjenester, EFT L 74, 22. 03. 1996, s. 13. - 2 6- Kommissionen mener, at følgende er hensigtsmæssigt: • at stile efter at gennemføre det europæiske telenummereringsområde (ETNS) fra 1. januar 1999 på grundlag af landekoden '388'; • at definere en bred vifte af tjenester, som kan virke under landekoden '388', samtidig med at det sikres, at brugerne nemt kan skelne mellem de forskellige tjenestetyper og tilhørende takster; • at overdrage det til et organ under CEPT/ECTRA at behandle ansøgninger om fælleseuropæiske numre samt at forestå behandlingen af eventuelle uoverensstemmelser. 2. Konvergens mellem nationale nummereringsplaner Høringen har vist, at harmoniseringen i sig selv ikke opfattes som tilstrækkelig grund til at ændre de nationale nummereringsplaner. Samtidig anerkendes fordelene ved en vis grad af harmonisering; men for at opnå den, slås der til lyd for en gradvis, naturlig konvergens byggende på konsensus. Derfor er Kommissionen af den opfattelse, at fremtidige ændringer i nummereringsplanerne bør hvile på aftalte fælles retningslinier med det dobbelte formål at fremme både konkurrence og konvergens. På den måde er det muligt at sikre, at den fælleseuropæiske dimension inden for det europæiske nummereringssystem både vokser og ekspanderer, uden at det bliver nødvendigt at foretage væsentlige yderligere ændringer i de nationale nummereringsplaner. De henstillinger, som Kommissionen agter at fremlægge angående yderligere omlægning af de nationale nummereringsplaner, som er nødvendig for at sikre lige kvalitativ og kvantitativ adgang til nummerressourcerne for alle markedets aktører (se ovenfor), bør også omfatte kriterier, som sikrer en passende grad af konvergens mellem de nationale nummereringsplaner. 3. Langsigtet europæisk nummereringsplan Høringen om grønbogen har vist, at der hersker betydelig usikkerhed med hensyn til omkostningerne og fordelene ved et fælles europæisk nummereringsområde, og der er derfor behov for yderligere undersøgelser af dette forhold. 27 Set i lyset af erfaringerne med det liberaliserede indre marked og det europæiske telenummereringsområde inden udgangen af 1999 vil Kommissionen iværksætte en detaljeret undersøgelse af de omkostninger og fordele, som sandsynligvis vil være forbundet med et fælles europæisk nummereringsområde. 4. Alfanumerisk opkald Den brede støtte til en fælles holdning til alfanumerisk opkald på grundlag af ITU's rekommendation E. 161, option A bør omsættes til en fælles standard. Forbrugerne ønsker ligeledes en harmonisering af funktionskoderne '*' og '# '. Det er en temmelig anderledes og mere kompliceret form for harmonisering, eftersom det forudsætter en fælles standard for disse koder, for at de kan være tilgængelige som funktioner på nettet. Derfor involverer det samarbejde og enighed mellem alle netoperatørerne. ETSI arbejder for tiden på en fælles standard. Kommissionen mener, at ETSI bør bestræbe sig på at vedtage fælles standarder for såvel alfanumerisk opkald som koderne **' og '#' inden udgangen af 1997. 5. Navne og adresser på Internettet Skønt der er bred enighed om både betydningen af navne og adresser på Internettet og de problemer, som er afledt heraf, så har der ikke vist sig enighed om, hvilke og hvor omfattende initiativer og foranstaltninger, der er behov for i denne sammenhæng. Kommissionen ser dette udfald som støtte til, at den yder et uformelt men aktivt bidrag til, at europæiske interesser forsvares i den globale debat. Kommissionen vil holde situationen under opsyn og foreslå ikke-lovgivnings- mæssige tiltag, hvor de kan sikre en bedre repræsentation af europæiske interesser på globalt plan. 28 VI. TIDSPLAN På grundlag af det foregående kapitel om en prioriteret handlingsplan fremkommer følgende tidsplan for gennemførelse af transportørvalg og forvalg af transportør, overførbart nummer og fælleseuropæiske numre: Fra 1. januar 1998 Der skal tilbydes transportørvalg ved det enkelte opkald af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk markedsposition, i alle de medlemslande, hvor der er krav om fuld liberalisering inden denne dato samt inden udløbet af overgangsperioden i de medlemsstater, hvor der er aftalt forlænget overgangsperiode. Fra 1. januar 1999 Der skal oprettes et europæisk telenummereringsområde på grundlag af landekoden '388'. Fra 1. januar 2000 Brugerne skal tilbydes forvalg af transportører af alle udbydere af faste abonnentnet, som har en stærk markedsposition, i alle medlemslande Alle udbydere af faste abonnentnet skal tilbyde overfør bart nummer. Alle operatører skal tilbyde overførbart nummer for ikke-geografiske specialtjenestenumre (ring gratis, delt omkostning, overtakseringstjenester). Følgende aktioner bliver nødvendige for at nå disse målsætninger og træffe beslutninger om opfølgning: Inden medio 1997 Rådet og Europa-Parlamentet vedtager resolutioner som bekræftelse på de prioriteter og den handlingsplan, som er fremkommet efter høringen Iværksættelse af revision af de nationale nummereringsplaner i lyset af kravene i direktivet om fuld liberalisering af telemarkederne Inden ultimo 1997 Forslag til passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra den 1. januar 2000 29- ETO-rapport med en detaljeret beskrivelse af de nationale nummereringsplaner Vedtagelse af ETSI-standard for alfanumerisk telefontastatur Iværksættelse af følgende undersøgelser: 1) mulige minimums kriterier og standardiseringskrav med henblik på langsigtede løs ninger for overførbart nummer; 2) alternative on-screen-/on-line- muligheder for takstoplysninger til brugerne valg og overførbart nummer til at omfatte mobiloperatører Inden ultimo Undersøgelse af muligheden for at udvide kravene om transportør- 1998 Inden primo Vedtagelse af passende lovgivningsmæssige foranstaltninger med henblik på at sikre, at der stilles faciliteter til rådighed til forvalg af 1999 transportør og overførbart nummer overalt på det indre marked fra den 1. januar 2000 Medlemsstaterne indfører '388' for det europæiske telenumme reringsområde Kommissionen udsteder fælles retningslinier for rimelige og af konkurrencefremmende omkostningerne ved overførbart nummer foranstaltninger deling til Kommissionen offentliggør sine henstillinger angående yderligere omlægning af de nationale nummereringsplaner i lyset af kravene om konkurrence og gradvis konvergens mellem de nationale nummereringssystemer Inden ultimo Undersøgelse af, om kravet om transportørvalg bør udvides til også at omfatte udbydere af faste abonnentnet, der ikke har en stærk 1999 markedsposition Primo 2000 Yderligere undersøgelser af behovet for og lønsomhedsvurdering af et fælles europæisk nummereringssystem set i lyset af erfaringerne med et liberaliseret indre marked for telekommunikation og med det europæiske telenummereringsområde (ETNS). 30 VII. KONKLUSION Høringen har vist, at der er stor støtte til grønbogens forslag om at indføre transportørvalg, forvalg af transportør og overførbart nummer, så brugerne kan drage fordel af det nye liberaliserede marked. Kommentarerne udgør ligeledes et nyttigt grundlag for at træffe beslutning om det mest hensigtsmæssige omfang i henseende til vilkårene for tjenester og tjenesteudbydere, for de obligatoriske krav til disse nummereringsforhold, og samtidig udgør de klare strømpile for en tidsplan for gennemførelsen. Kommissionen vil foreslå konkrete initiativer for at sikre, at disse nummereringsmekanismer gennemføres inden for de tidsrammer, som anses for ønskværdige og mulige. Resultaterne af høringen viser endvidere, at der er et stort ønske om, at nationale nummereringsplaner skal sikre lige kvantitativ og kvalitativ adgang til nummer ressourcerne for alle transportører. Der gives generelt udtryk for, at dette er en central forudsætning for ikke-diskriminerende adgang til de liberaliserede telemarkeder. Kommissionen vil fortsat nøje overvåge situationen vedrørende nummererings planerne i medlemsstaterne, og den vil tage affære i nødvendig udstrækning. Derudover vil der blive fremsat anbefalinger om yderligere omlægninger. Disse anbefalinger vil også tage højde for konvergenskravene. Der er udpeget forskellige handlingspunkter i forbindelse med andre nummererings- spørgsmål, der vedrører det indre marked, og Kommissionen vil aktivt følge og anspore til tiltag inden for CEPT/ECTRA med hensyn til oprettelsen af et europæisk telenummereringsområde (European Telephony Numbering Space). I nødvendigt omfang vil der blive givet mandat og arbejdsbeskrivelser til ETSI og ETO angående specifikke forhold, som er blevet afdækket gennem høringen. På langt sigt vil det være nødvendigt at udvikle et europæisk nummereringssystem på grundlag af de erfaringer, som er indhøstet med et liberaliseret marked og det europæiske telenummereringsområde. Kommissionen vil følge op på dette i form af en detaljeret lønsomhedsundersøgelse. Hermed overdrager Kommissionen denne meddelelse, som er udarbejdet på grundlag af offentlig høring, til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Sociale Udvalg og Regions udvalget. 31 Glossar Alfanumerisk opkald/tastatur At kalde et telefonnummer ved at bruge de bogstaver på telefonens tastatur, der svarer til navnet på den person eller tjeneste, der kaldes, f. eks. '0-800-BLOMSTER'. Delt o vertakseringstj enester indtægt ved Tjeneste med overtaksering, hvor opkald faktureres af teleoperatøren. Indtægterne deles mellem operatøren og tjenesteudbyderen. Delt omkostning-tjenester ECTRA ETNS ETO ETSI Forvalg af transportør Ikke-geografiske tjenester Disse tjenester giver netadgang til særlige takster, hvor omkostningerne deles mellem den, der ringer op, og tjenesteudbyderen. Den, der ringer op, betaler normalt en takst, som svarer til en lokal samtale, og den, der ringes til, betaler evt. yderligere udgifter. for Telecommunications The European Committee Regulatory Affairs, oprettet som et af tre udvalg under CEPT. Omfatter en række projekthold, som dækker bl. a. licenstildeling, nummerering, samtrafik, mobilkommuni kation, prøvning og typegodkendelse. Rådets resolution 92/C318/EØF af 19. november 1992 om et fælleseuropæisk samarbejde om nummerering inden for teletjenester. Heri blev fastlagt flere opgaver for ECTRA inden for koordinering af nummerering, inklusive oprettelse af et europæisk nummereringsområde og udarbejdelse af europæiske holdninger til diskussioner i ITU. European Telephony Numbering Space (endnu ikke op rettet). Et telenummereringsområde, som fungerer parallelt med de nationale nummereringsområder. Numre fra ETNS vil være til rådighed alle steder i Den Europæiske Union (og senere i hele Europa). European Telecommunications Office er et kontor, som er oprettet under ECTRA med det formål at forestå teknisk forberedende arbejde. European Telecommunications Standard Institute har til opgave at udarbejde for telesektoren. fælleseuropæiske standarder Muligheden for at kunden kan forudbestemme sin egen foretrukne transportør på halvpermanent basis og derved undgå at skulle indtaste yderligere numre. Teletjenester (nationale) nummerserier, som ikke identificeres med en bestemt nummereret fra ud de 32 ITU ITU-T Let adgang Lige adgang Overførbart nummer Ring-gratis-tj eneste Transportørvalg geografisk region, eller et byområde eller lokalsamfund. International Telecommunications Union, FN's særlige agentur for telekommunikation. ITU's telekommunikationssektor. En mulighed for gennemførelse af transportørvalg, hvor default-transportøren fastlægges af den lokale transportør, men hvor kunden har mulighed for at fravælge denne operatør ved det enkelte opkald. Metode til valg af transportør uden at en bestemt lands- eller udlandstransportør favoriseres, idet default-transportøren enten bestemmes af kunden ved det enkelt opkald, eller ved at der ikke vælges default-transportør, og hver enkelt lands- eller udlandsopkald indledes med et præfiks (sidstnævnte metode betragtes ikke som brugervenlig). Overførbart nummer tillader kunderne at beholde deres telefonnummer, når de beslutter at skifte a) operatør, b) tjenestetype eller/og c) adresse. En tjeneste, der kan kaldes (der er adgang til) uden bereg ning. Adgangskoden '800' forbindes generelt med ring- gratis. Muligheden for at kunden kan vælge egen (foretrukket) langdistance- eller udlandsoperatør, f. eks. ved at indtaste en kode eller forudbestemme en foretrukket transportør. - 3 3- SKRIFTLIGE BIDRAG Myndigheder og nationale lovgivningsinstanser i medlemslandene Belgien Danmark Det Forenede Kongerige Finland Frankrig Grækenland Irland Italien Nederlandene Norge Portugal Schweiz Tyskland Østrig BIPT /IBPT Forskningsministeriet /Telepolitisk Kontor Permanent Representation to the EU Telehallintokeskus/ Telefërvaltningscentralen Permanent Representation to the EU Ministry of transport and telecommunications Department of Transport, Energy and Communications Ministero dell Poste e delle Telecommunicazioni Ministerie van Verkeer en Waterstaat Ministry of transport and communications Instituto das comunicaçoes de Portugal BAKOM (Bundesamt fur Kommunikation) Bundesministerium fur Post und Telekommunikation Bundesministerium fur Wissenschaft, Verkehr und Kunst Sammenslutninger téléphone et des (Association Française des Utilisateurs cju AFTEL AFUTT télécommunications) AK Wien (Bundeskammer flir Arbeiter und Angestellte - Vienna) AOST (Association des Opérateurs de Services de Télécommunications) BEUC (Bureau Européen des Unions des Consommateurs) CEEP (Centre Européen des Entreprises à Participation Publique) CIGREF (Club Informatique des grandes entreprises françaises) CNPF (Conseil National du Patronat français) DIH (Deutscher Industrie- und Handelstag) ECCO (European Competitive Carrier's Organization) ECMA ( European Computer Manufacturers Association) ECTEL (European Telecommunications Manufacturers Asociation) ECTRA (European Committee of Telecommunications Regulatory Affairs) ETNO (European Public Telecommunications Network Operators' Association) ETO (European Telecommunications Office) ETSI (European Telecommunications Standards Institute) EU Committee of the American Chamber of Commerce EURIM (European Informatics Market) FEDIM (Fédération Européenne du marketing direct) 34- FEI (Federation of the Electronics Industry) GITEP (Groupement des Industries de Télécommunications et d'Electronique Professionnelle en France) GSM MoU Association HDE (Hauptverband des Deutschen Einzelhandels) ICSTIS (The Independent Committee for the Supervision of Standards of Telephone Information Services) INTUG (International Telecommunications Users Group) ONP-CCP / EIF (European Interconnection Forum) RNID (Royal Institute for Deaf People) UNICE (Union des Confédérations de l'Industrie et des Employeurs d'Europe) Union Internationale des Chemins de fer Udbydere af teletjenester og -net ACC telecom UK Airtouch AT&T Belgacom British Telecom Cegetel Cellnet Companhia Portuguesa Radio Marconi Debitel Kommunikationstechnik DeTeMobil Deutsche Telekom Easynet E-plus Mobilfunk Energis France Telecom Global One Ionica Mannesmann Eurokom Mannesmann Mobilfunk Mercury communications Orange Portugal Telecom Post & Telekom Austria Proximus PTT Telecom - Netherlands STET - Italy Telecential communications Telecom Eireann Telecom Italia Telefonica - Spain - 35 Telenet operaties Telenor Unisource Vebacom & RWE VIAG Worldcom- MFS Producenter Alcatel /Alsthom Olivetti Konsulenter International Integrated Information Systems Mr. Craig Macbride NCSi Datentechnik Dr. Clive Page 36 ISSN 0254-1459 KOM(97) 203 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 01 Katalognummer : CB-CO-97-234-DA-C ISBN 92-78-19886-2 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: 1997 m. gegužės 21 d. Tarybos sprendimas dėl Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl pirmtakų ir cheminių medžiagų, dažnai naudojamų neteisėtai narkotikų ar psichotropinių medžiagų gamybai, sudarymo

eurovoc_concepts:
United States
chemical product
cooperation agreement (EU)
narcotic
psychotropic substance

formats: html pdf print

text: 108 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/26 t. 31997D0389 1997 6 21 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 164/22 TARYBOS SPRENDIMAS 1997 m. gegužės 21 d. dėl Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimo dėl pirmtakų ir cheminių medžiagų, dažnai naudojamų neteisėtai narkotikų ar psichotropinių medžiagų gamybai, sudarymo (97/389/EB) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, NUSPRENDĖ: atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 113 straipsnį kartu su 228 straipsnio 2 dalies pirmuoju sakiniu ir 228 straipsnio 4 dalimi, 1 straipsnis atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą, Bendrijos vardu patvirtinamas Europos bendrijos ir Jungtinių Amerikos Valstijų susitarimas dėl pirmtakų ir cheminių medžiagų, dažnai naudojamų neteisėtai narkotikų ar psichotropinių medžiagų gamybai. kadangi 1995 m. rugsėjo 25 d. Taryba įgaliojo Komisiją Bendri- jos vardu derėtis dėl susitarimų su AVO valstybėmis narėmis dėl narkotikų pirmtakų ir cheminių medžiagų kontrolės; Susitarimo tekstas pridedamas prie šio sprendimo. kadangi susitarimo dėl narkotikų pirmtakų, kuris apimtų kon- kretų pasirengimo gabenimui konsultacinį mechanizmą, sudary- mas Transatlantinėje darbotvarkėje numatytas kaip vienas EB ir JAV santykių prioritetų; 2 straipsnis kadangi Komisija, remdamasi šiuo įgaliojimu ir vadovaudamasi Transatlantinės darbotvarkės nuostatomis, 1997 m. balandžio 11 d. baigė derybas su Jungtinėmis Amerikos Valstijomis; kadangi reikėtų, kad Taryba įgaliotų Komisiją pasikonsultuoti su specialiuoju Tarybos paskirtu komitetu ir Bendrijos vardu patvir- tinti pataisas, jeigu Susitarime numatyta, kad jas tvirtina Jungtinė tolesnės veiklos grupė; kadangi remiantis šiuo įgaliojimu bus tvir- tinamos tik Susitarimo priedų pataisos, susijusios su medžiago- mis, kurioms jau taikomi Bendrijos teisės aktai dėl narkotikų pirmtakų ir cheminių medžiagų; 1. Bendrijai Jungtinėje tolesnės veiklos grupėje, numatytoje Susi- tarimo 11 straipsnyje, atstovauja Komisija, kuriai padeda valsty- bių narių atstovai. 2. Komisija įgaliojama Bendrijos vardu patvirtinti Susitarimo priedų pataisas, kurias priėmė Jungtinė tolesnės veiklos grupė minėto Susitarimo 12 straipsnyje nustatyta tvarka. Šią užduotį atlikti Komisijai padeda Tarybos paskirtas specialusis komitetas. kadangi šis Susitarimas turėtų būti patvirtintas, 3. Straipsnio 2 dalyje minimas įgaliojimas taikomas tik toms medžiagomis, kurioms jau taikomi atitinkami Bendrijos teisės aktai dėl narkotikų pirmtakų ir cheminių medžiagų. 11/26 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 109 Tarybos pirmininkas įgaliojamas skirti asmenį, įgaliotą pasirašyti Susitarimą siekiant įpareigoti Bendriją (1). Šis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 3 straipsnis Priimta Briuselyje, 1997 m. gegužės 21 d. Tarybos vardu Pirmininkas M. PATIJN (1) Žr. šio Oficialiojo leidinio 35 psl