title: Omprövat förslag till rådets förordning (EG) för budgetposten B7-6210 om samarbete mellan nord och syd avseende bekämpning av narkotika och narkotikaberoende -

eurovoc_concepts:
North-South relations
drug addiction
drug traffic
fight against crime
narcotic

text: EUROPEISKA GEMENKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 23. 05. 1997 KOM(97) 190 slutlig 95/0167 (SYN) Omprövat förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG^I FÖR BUDGETPOSTEN B7-6210 OM SAMARBETE MELLAN NORD OCH SYD AVSEENDE BEKÄMPNING AV NARKOTIKA OCH NARKOTIKABEROENDE (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189c d i Romfördraget) MOTIVERING I enlighet med artikel 189c godtar kommissionen följande ändringar i rådets gemensamma ståndpunkt som antogs vid Europaparlamentets andra behandling den 13 mars 1997. Ändring 1: "En av de viktigaste förutsättningarna för narkotikabekämpningen är att fattigdomen i syd drastiskt minskas och att människorna får ett lagligt alternativ till odlingen av illegala produkter. " Kommissionen anser att alternativa utvecklingsprogram har större utsikter att lyckas om ekonomierna i de länder där illegal odling äger rum blir mer mångsidiga och om fattigdomen minskas, eftersom en av de främsta orsakerna till att enskilda fattiga bönder odlar koka eller opium är att de inte har någon annan möjlighet att tjäna pengar. Ändring 2: Utgår: "Ett finansiellt referensbelopp, i betydelsen enligt punkt 2 i förklaringen från Europaparlamentet, rådet och kommissionen av den 6 mars 1995 (1) har införts i den här förordningen för perioden 1998-2000 utan att detta påverkar den budgetansvariga myndighetens befogenheter enligt fördraget. " Kommissionen anser att de medel som anslagits till budgetposten uteslutande är den budgetansvariga myndighetens ansvar. Ändring 3: "Europeiska gemenskapen skall försöka använda sitt inflytande hos internationella givare och finansinstitutioner (IMF, Världsbanken,etc. ) för att undvika konflikter mellan deras åtgärder och de mål nationella åtgärder för narkotikakontroll har. " Tanken bakom denna ändring är att sörja för att Bretton Woods-institutionernas idéer är förenliga med och inte strider mot målen för bekämpningen av narkotika. Eftersom kommissionen generellt sett internationella finansinstitutioner är det lämpligare att hänvisa till "EG" (Europeiska gemenskapen). inte åtnjuter medlemsstatus i dessa Ändring 4: "Kriterier skall uppställas för utvärdering av framstegen för varje initiativ som stöds av gemenskapen. Dessa kriterier, som skall vara ömsesidigt godtagbara för gemenskapen och deltagande regeringar eller organistaioner, skall utvecklas inom ramen för en dialog, innan gemenskapens finansiella bistånd startar. " Denna ändring kan inte godtas, eftersom kommissionen bör bibehålla sina egna kriterier för utvärdering av hur program som den har finansierat genomförs. Ändring 5: "Främja pilotprojekt för alternativ utveckling, inklusive projekt som eftersträvar alternativ produktion som kan dra nytta av handelspreferenser, speciellt till nytta för små oberoende producenter av råvaror för illegala droger. Pilotprojekt för alternativ utveckling kommer att vara föremål för samma krav som gemenskapens övriga utvecklingsprojekt (vad beträffar genomförbarhetsstudier och att få lokalbefolkningen och målgrupper att delta när aktionerna beslutas, planeras och genomförs och bör genom denna process på lång sikt såväl bekämpa som eliminera odling av illegal narkotika genom lämpliga åtgärder för landsbygdsutveckling inom ramen för en hållbar nationell ekonomisk tillväxt. Dessa projekt skall innefatta ekonomiska och sociala åtgärder som tar hänsyn till de faktorer som bidrar till den illegala framställningen samt åtgärder som kan underlätta ett bättre utnyttjande av handelsförmåner. I detta sammanhang bör man systematiskt undersöka hur andra finansiella instrument i gemenskapen (t. ex. ALA) och Europeiska utvecklingsfonden i högre grad skulle kunna användas för att främja projekt för alternativ utveckling. " latinamerikanska Alternativa utvecklingsprogram stöds via den särskilda ordning som utgörs av Allmänna preferenssystemet som vissa till. Allmänna preferenssystemet bidrar till att målet att ersätta illegal verksamhet med laglig verksamhet uppnås, antingen inom industrin eller inom jordbruket. På grund av de begränsade medel som anslagits till budgetposten är det lämpligt att ange andra finansieringskällor för alternativa utvecklingsprojekt i stor skala som t. ex. befintliga budgetposter för tekniskt bistånd. länder har tillgång Ändring 6: Ersätt "Särskild uppmärksamhet skall ägnas" med "Särskild uppmärksamhet skall riktas mot - åtgärder mot handel med och produktion av heroin, kokain och farliga syntetiska droger, - lokalbefolkningens och målgruppernas delaktighet vid identifiering, planering och genomförande av åtgärderna. I detta sammanhang bör man speciellt rikta uppmärksamhet på kvinnornas nyckelposition samtidigt som hänsyn tas till de sociala och miljömässiga konsekvenserna. - stöd till de befolkningsgrupper som har bestämt sig för att sluta producera droger eller prekursorer genom att hjälpa dem att utveckla alternativ. - åtgärder för bekämpning av penningtvätt. " Den ökande förekomsten av syntetiska droger måste uppmärksammas liksom det växande problemet med penningtvätt. Det är viktigt att engagera de människor som berörs av odling av illegala grödor i urvalet och genomförandet av alternativa utvecklingsprojekt. Ändring 7: "Gemenskapen skall endast stödja sådana projekt som garanterar att de mänskliga rättigheterna respekteras. " Det är av avgörande betydelse att frågan om de mänskliga rättigheterna tydligt uppmärksammas i varje program som finansieras. Ändring 8: "De instrument som skall användas för åtgärderna enligt artiklarna 3 och 4 skall innefatta tekniskt bistånd, utbildning eller andra tjänster, leveranser och anläggningar. De skall även innefatta preliminära studier och revision av utvärdering och kontroll som inte överstiger 10% av de anslag som anvisats denna budgetpost av den budgetansvariga myndigheten vid vart och ett budgetår. I samband med den beslutade omfattande utvärderingen efter tre år kan kostnaden undantagsvis uppgå till maximalt 20% av dessa anslag. " Sedan 1987 har en mycket låg procentandel av budgetposten använts till seminarier, genomförbarhetsundersökningar och utvärderingar av program. Bestämmelserna i artikel 12 gör det nödvändigt att planera för högre anslag till externa utvärderingar av program och projekt i framtiden, samtidigt som budgetpostens syfte att finansiera program bibehålls. Taket på 20% förefaller vara en bra kompromiss i det avseendet. Ändring 9: "Möjligheter till samfinansiering skall undersökas, särskilt med medlemsstaterna, tredje länder eller multilaterala, regionala eller andra organisationer. Denna ändring är lämplig, eftersom den utökar kretsen av bidragsgivare till program som finansieras av EG. Ändring 10: "För att kunna uppnå fördragets mål om konsekvens och komplementaritet och i syfte att optimera effekten av alla dessa åtgärder skall kommissionen med hänsyn till principen om försvarlig ekonomisk administration och den om att undvika onödigt höga administrationsutgifter vidta alla nödvändiga samordningsåtgärder, i synnerhet:" Genom denna ändring fastställs principen om god förvaltning av programmen. Ändring 11: "Alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att säkerställa en lämplig utvärdering, övervakning och dokumentering av stödet. " Genom denna ändring fastställs principen om god förvaltning av programmen. Ändring 12: Utgår: "Det finansiella referensbeloppet för att genomföra detta program skall vara 30 miljoner ecu för perioden 1998-2000. " Kommissionen anser att endast den budgetansvariga myndigheten är behörig i denna fråga. Ändring 13: Utgår: "Vid bedömningen av projekt och program skall följande faktorer beaktas: - Effekten av och möjligheten att genomfora åtgärderna. - Kulturella och sociala aspekter samt genus- och miljöaspekter. - Vilken institutionell utveckling som är nödvändig för att uppnå projektmålen. - Erfarenheter av åtgärder av samma typ. " Kommissionen måste behålla ett visst manöverutrymme för att faställa lämpliga kriterier för utvärdering av varje enskilt program och med hänsyn till varje programs särdrag. Ändring 14: Utgår: "Sådan information skall lämnas senast en vecka innan beslutet fattas. " Kommissionen anser att den allmänna debatten om riktlinjerna för användningen av budgetposten i början av varje år och den information som kommissionen lämnar i PVD~ ALA-kommittén och i årsredovisningen om användningen av budgetposten helt och hållet tillgodoser kravet på insyn. Ändring 15: Utgår: "och i" mottagarlandet och ersätts med " ' ". Tillägg: "Det kan utsträckas till" i. s. f. "och". Denna ändring är kommissionens ändrade förslag (av den 6 september 1996). Ändring 16: Ersätt "skall" med "bör" och andra meningen med följande: "Undantag får medges på villkor att den behöriga tjänstegrenen har gett sitt tillstånd, och särskilt i de fall när parterna annars skulle vara tvungna att bära extrakostnader eller onödigt betungande kostnader. " Denna ändring är kommissionens ändrade förslag (av den 6 september 1996). Ändring 17: Utgår: "Särskild uppmärksamhet skall ägnas - strävan att uppnå kostnadseffektivitet och varaktig inverkan i samband med att projekten utformas, och - klart definierade och övervakade mål samt genomförandeindikatorer för samtliga projekt. " Principerna om god förvaltning har redan förklarats i Europaparlamentets ändringsförslag 10 och 11, vilka kommissionen godtar. Därför behövs inte denna extra förklaring. Ändring 18: Ersätt "geografiskt bestämd kommitté med behörighet för utveckling" med följande: Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté med representanter för medlemsstaterna och med kommissionens representant som ordförande. Följande representanter skall ingå enligt mottagarland eller mottagarregion: - För AVS-länderna den EUF-kommittv som inrättats genom artikel 21 i det interna avtal 91/401/EEG om gemenskapsbiståndets finansiering och administration inom ramen för den fjärde Lomé-konventionen som antogs den 16 juli 1990 av medlemsstatemas representanter i rådet. - För Medelhavsländerna den MED-kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EEG) nr 1762/92 av den 29 juni 1992. - För Latinamerika och Asien den ALA-kommitté som inrättats genom artikel 15 i rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992. " Denna ändring syftar till en återgång till kommissionens förslag av den 30 juni 1995. Ändring 19: Ersätt efter "hur brådskande frågan är" med följande: "Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett utkast till de åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall yttra sig över utkastet inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är och om så krävs genom omröstning- Yttrandet skall föras in i protokollet. Dessutom skall varje medlemsstat ha rätt att begära att dess ståndpunkter förs in i protokollet- Kommissionen skall ta största hänsyn till kommitténs yttrande. Den skall underrätta kommittén om hur den har tagit hänsyn till detta yttrande. " Denna ändring är kommissionens ursprungliga förslag beträffande kommittéförfarandet (av den 30 juni 1995). Ändring 20: Tillägg: "Kommittéernas gemensamma sammanträde skall avge ett yttrande om de allmänna riktlinjerna. " Detta var kommissionens ursprungliga förslag (av den 30 juni 1995). Ändring 21: Ersätt "I slutet" med Före 1 september varje budgetår skall kommissionen överlämna en årsrapport till Europaparlamentet och rådet med en lista på parterna vid samfinansierade aktioner och deras respektive procentuella andelar av samfinansieringen, med en sammanfattning av de åtgärder som finansierats under budgetåret samt en statistisk utvärdering av hur denna förordning genomförts under denna period. Rapporten skall i synnerhet innehålla upplysningar om dem med vilka kontrakt har slutits. " Denna ändring kan inte godtas, eftersom inte alla medel under budgetposten har tagits i anspråk fram till september månad. Därför skulle den information som kommissionen skulle lämna den 1 september varje år inte vara korrekt. Ändring 22: Utgår: "Kommissionen skall regelbundet utvärdera de åtgärder som gemenskapen finansierar för att fastställa om de mål som ställdes upp för dessa åtgärder har uppnåtts och för att ange riktlinjer för att förbättra framtida åtgärders effektivitet. Kommissionen skall överlämna en sammanfattning av de utvärderingar som gjorts till den kommitté som avses i artikel 10a, vilka denna kommitté fall skall kunna granska. Utvärderingsrapporterna skall finnas tillgängliga för de medlemsstater som önskar ta del av dem. Kommissionen skall, senast en månad efter det att den fattat sitt beslut, informera medlemsstaterna om godkända åtgärder och projekt med uppgift om kostnad, art, mottagarland och parter. " i förekommande Europaparlamentets ändringsförslag 10 och 11 täcker redan denna fråga. Det är skälet till att kommissionen godtar Europaparlamentets ändringsförslag 22. Ändring 23: Ersätt "upphäva den" i artikel 12 med "ändra den". Kommissionen delar Europaparlamentets åsikt att en förordning som det kommer att ha tagit två år att anta skall ses över först tre år efter det att den har trätt i kraft i avsikt att ändra den om det finns goda skäl för det, men inte i avsikt att upphäva den. Omprövat förslag till RÅDETS FÖRORDNING (va) FÖR BUDGETPOSTEN B7-6210 OM SAMARBETE MELLAN NORD OCH SYD AVSEENDE BEKÄMPNING AV NARKOTIKA OCH NARKOTIKABEROENDE EUROPEISKA UNIONENS RAD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130widetta, med beaktande av kommissionens förslag, i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget, och med beaktande av följande: Verkningarna av en ekonomi som baseras på framställning av narkotika - eller som gör stora förtjänster på detta - på strukturen hos ett samhälle under utveckling, äventyrar en smidig integration av landet i världsekonomin. i utvecklingsländerna på grund av Snedvridningen av de sociala strukturerna narkotikamissbruk och den industri som är knuten till detta är till skada för en hållbar social utveckling och hindrar att målen för gemenskapens politik inom området för utvecklingssamarbete enligt artikel 130u i fördraget uppnås. En av de viktigaste förutsättningarna för narkotikabekämpningen är att fattigdomen i syd drastiskt minskas och att människorna får ett lagligt alternativ till odlingen av illegala produkter. Det är lämpligt att ge de utvecklingsländer som begär det ett institutionellt stöd så att de kan bekämpa narkotikan mer effektivt. Kommissionen har i sitt meddelande av den 23 juni 1994 till rådet och Europaparlamentet lagt fram sina riktlinjer för Europeiska unionens åtgärdsprogram om bekämpning av narkotika (1995-1999), särskilt på internationell nivå. Europaparlamentet har uttalat sig om dessa riktlinjer i sin resolution av den 15 juni 1995 om detta meddelande. Den fjärde Lomékonventionen och de samarbets-, associerings- eller partnerskapsavtal som Europeiska gemenskapen slutit med utvecklingsländerna innehåller klausuler som behandlar samarbete vad gäller bekämpning av knarkmissbruk och illegal handel med droger, kontroll av handeln med prekursorer, kemiska produkter och psykotropa ämnen samt utbyte av viktig information, inklusive åtgärder mot tvättning av pengar. Det finns ett samband mellan kampen mot narkotika och narkotikamissbruk och de mål som skall uppnås genom politiken för samarbete mellan gemenskapen och utvecklingsländerna. Det internationella samfundets strategi för att stävja missbruk och illegal handel med narkotika grundar sig på en allmän anslutning till konventionen om narkotiska preparat från 3 1961, ändrad genom protokollet från 1972, till konventionen om psykotropa ämnen från 1971 och till den internationella konventionen mot illegal handel med narkotika och psykotropa ämnen från 1988 och på att dessa konventioner systematiskt tillämpas på nationell och internationell nivå. Europeiska gemenskapen är part i konventionen från 1988, särskilt i kraft av dess artikel 12, och har antagit gemenskapslagstiftning som grundar sig på rekommendationerna från den aktionsgrupp för kemiska produkter (GAPC) som tillsattes av G7 och ordföranden i EG-kommissionen 1989. Effektiviteten hos denna grupp skulle stärkas rent allmänt om relevanta lagar och förfaranden antogs i andra delar av världen. En effektiv kamp mot narkotika måste också omfatta åtgärder mot tvättning av pengar som härrör från narkotikahandel, t. ex. genom att ett lämpligt rättsligt ramverk och lämpliga mekanismer antas i de berörda länderna. De mänskliga rättigheterna måste respekteras när åtgärder genomförs i enlighet med denna förordning. Europeiska gemenskapens medlemsstater har skrivit under den politiska deklaration och det globala åtgärdsprogram som antagits av FN:s generalförsamling vid dess sjuttonde specialsession. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Inom ramen för sin politik för utvecklingssamarbete och med beaktande av de skadliga verkningarna på utvecklingsinsatserna som framställning, saluförande och konsumtion av narkotika har, skall gemenskapen bedriva samarbetsverksamhet inom området narkotika och narkotikamissbruk i utvecklingsländerna, varvid företräde skall ges åt dem som har visat politisk vilja på högsta nivå att lösa sina problem med narkotika. Förekomsten av en sådan vilja kan manifesteras bl. a. genom ratificering av konventionen från 1961, ändrad genom protokollet från 1972, konventionen från 1971 och konventionen från 1988. Utvecklingsländemas engagemang skall ta sig uttryck bl. a. i genomförandet av inhemsk lagstiftning mot tvättning av pengar som härrör från illegal handel med narkotika. Artikel 2 Det bistånd som ges i enlighet med denna förordning skall komplettera och förstärka bistånd som lämnas enligt andra instrument för utvecklingssamarbete. Artikel 3 8 Gemenskapen skall prioritera begäran från ett samarbetsland om att stödja utarbetandet av en övergripande nationell plan för narkotikakontroll, i nära samråd med Förenta nationemas program för internationell narkotikakontroll (UNDCP). Dessa planer skall fastställa mål, strategier och prioriteringar i kampen mot narkotika och därtill knutna krav på resurser (inklusive finansiella krav), för att kunna skapa ett integrerat, tvärvetenskapligt angreppssätt som spänner över flera områden och kan åstadkomma största möjliga effektivitet i nationella program för narkotikakontroll och internationellt bistånd. Förebyggande åtgärder mot narkotikamissbruk och för minskad efterfrågan skall beaktas i en konsekvent politik som innefattar utbildning och objektiv information, främst riktad till ungdomar, om följderna av narkotikamissbruk. Gemenskapens samarbete skall präglas av dialog som avspeglar de genuina kulturella skillnader som påverkar synen på narkotikarelaterade problem, liken dialog är avgörande för att strategierna för narkotikabekämpning skall kunna få ett politiskt och socialt genomslag. Europeiska gemenskapen skall försöka använda sitt inflytande hos internationella givare och finansinstitutioner (IMF, Världsbanken,etc. ) för att undvika konflikter mellan deras åtgärder och de mål nationella åtgärder för narkotikakontroll har. Artikel 4 Gemenskapen skall helst arbeta inom det strategiska ramverk som har fastställts på nationell nivå och skall även stödja särskilda aktioner med mätbar inverkan (dvs. effektiva och påtagliga resultat inom en i förväg fastställd tidsperiod) på följande områden: - Utveckling av den institutionella kapaciteten, särskilt för att • "National Drug Control Master Plans" skall kunna genomföras i utvecklingsländerna, • avtal mellan gemenskapen och vissa utvecklingsländer skall kunna genomföras, särskilt när det gäller att bekämpa att kemiska prekursorer kommer på avvägar och för att stävja tvättning av pengar. - Minska efterfrågan främst genom analys av fenomenet på lokal nivå, inrättandet av kontrollmekanismer riktade mot handeln med och konsumtionen av narkotika och psykotropa ämnen, behandling och återanpassning av narkotikamissbrukare liksom begränsning av riskerna. Dessa åtgärder måste integreras i den politik som förs om hälso- och utbildningsfrågor, om utveckling och för att bekämpa fattigdom och ekonomisk och social utslagning. - Främja pilotprojekt för alternativ utveckling, inklusive projekt som eftersträvar alternativ produktion som kan dra nytta av handelspreferenser, speciellt till nytta för små oberoende producenter av råvaror för illegala droger. Pilotprojekt för alternativ utveckling kommer att vara föremål för samma krav som gemenskapens övriga utvecklingsprojekt (vad beträffar genomförbarhetsstudier och att få lokalbefolkningen och målgrupper att delta när aktionerna beslutas, planeras och genomförs och hör genom denna process på lång sikt såväl bekämpa som eliminera odling av illegal narkotika genom lämpliga åtgärder för landsbygdsutveckling inom ramen för en hall har nationell ekonomisk tillväxt. Dessa projekt skall innefatta ekonomiska och sociala åtgärder som tar hänsyn till de faktorer som bidrar till den illegala framställningen samt åtgärder som kan underlätta ett bättre utnyttjande av 3 handelsförmåner. I detta sammanhang bör man systematiskt undersöka hur andra finansiella instrument i gemenskapen (t. ex. ALA) och Europeiska utvecklingsfonden i högre grad skulle kunna användas för att främja projekt för alternativ utveckling. - Finansiering av studier, seminarier och forum för erfarenhetsutbyte inom ovan nämnda områden. "Särskild uppmärksamhet skall riktas mot - åtgärder mot handel med och produktion av heroin, kokain och farliga syntetiska droger, - lokalbefolkningens och målgruppemas delaktighet vid identifiering, planering och genomförande av åtgärderna. I detta sammanhang bör man speciellt rikta uppmärksamhet på kvinnomas nyckelposition samtidigt som hänsyn tas till de sociala och miljömässiga konsekvenserna. - stöd till de befolkningsgrupper som har bestämt sig för att sluta producera droger eller prekursorer genom att hjälpa dem att utveckla alternativ. - åtgärder för bekämpning av penningtvätt. Gemenskapen skall endast stödja sådana projekt som garanterar att de mänskliga rättigheterna respekteras. Artikel 5 Samarbetsparter som är berättigade till finansiellt stöd enligt denna förordning skall vara regionala och internationella organisationer, särskilt UNDCP, lokala och i medlemsstaterna förankrade icke-statliga organisationer, nationella, regionala och lokala styrande organ och myndigheter, organisationer förankrade i lokalsamhället, institut samt offentliga och privata aktörer. Artikel 6 1. De instrument som skall användas för åtgärderna enligt artiklarna 3 och 4 skall innefatta tekniskt bistånd, utbildning eller andra tjänster, leveranser och anläggningar, liksom även revision samt utvärderings- och övervakningsuppdrag. De skall även innefatta preliminära studier och revision av utvärdering och kontroll som inte överstiger 10% av de anslag som anvisats denna budgetpost av den budgetansvariga myndigheten vid vart och ett budgetår. I samband med den beslutade omfattande utvärderingen efter tre år kan kostnaden undantagsvis uppgå till maximalt 20% av dessa anslag. 2. Gemenskapens finansiering kan, beroende på behoven för varje åtgärd, täcka såväl investeringskostnader, med undantag av fastighetsköp, som driftskostnader i utländsk eller inhemsk valuta. Med undantag av utbildningsprogrammen skall dock driftskostnaderna normalt täckas endast under inledningsfasen, för att sedan gradvis minska. 3. Ekonomiska bidrag från de parter som anges i artikel 5 skall sökas för alla samarbetsåtgärder. Bidrag skall begäras inom ramen för de berörda partemas möjligheter och med hänsyn till varje åtgärds art. 4. Ekonomiska bidrag trän lokala samarbetsparter, i synnerhet till driftskostnaderna, skall sökas som en prioriterad åtgärd när det gäller projekt med syfte att igångsätta långsiktig A 0 verksamhet, för att på så sätt säkerställa att sådana projekt gemenskapsbidragen upphör. 5. Möjligheter till samfinansiering skall undersökas, särskilt med medlemsstaterna, tredje länder eller multilaterala, regionala eller andra organisationer. lever vidare då 6. Kommissionen skall säkerställa att gemenskapskaraktären på det bistånd som ges i enlighet med denna förordning framhävs. 7. För att kunna uppnå fördragets må! om konsekvens och komplementaritet och i syfte att optimera effekten av alla dessa åtgärder skall kommissionen med hänsyn till principen om försvarlig ekonomisk administration och den om att undvika onödigt höga administrationsutgifter vidta alla nödvändiga samordningsåtgärder, i synnerhet a) b) inrättande av ett system för systematiskt utbyte och analys av information om finansierade åtgärder samt de åtgärder som gemenskapen och medlemsstaterna har för avsikt att finansiera, samordning på platsen av genomförandet av åtgärderna med hjälp av regelbundna möten och medlemsstaternasföreträdare i mottagarlandet. information mellan kommissionens utbyte och av 8. I syfte att få största möjliga verkan globalt och nationellt, skall kommissionen tillsammans med medlemsstaterna ta alla initiativ som krävs för att säkerställa god samordning och nära samarbete med mottagarländerna och bidragsgivarna samt andra internationella organ som berörs, i synnerhet dem som ingår i Förenta nationemas organisation och då särskilt UNDCP. Artikel 7 Det ekonomiska stöd som ges enligt denna förordning skall vara i form av gåvobistånd. Alla nödvändiga åtgärder skall vidtas för att säkerställa en lämplig utvärdering, övervakning och dokumentering av stödet. Artikel 8 Årliga anslag skall beviljas av budgetmyndigheten inom budgetramarna. Artikel 9 1. Kommissionen skall ansvara för bedömning, godkännande och förvaltning av de åtgärder som omfattas av denna förordning enligt gällande budgetförfaranden och andra gällande förfaranden, särskild dem som föreskrivs för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. i budgetförordningen 2. Beslut om finansiering som överskrider 2 miljoner ecu för enskilda åtgärder enligt denna förordning samt alla förändringar som ger en ökning på mer än 20 % av den summa som / ) "! ursprungligen godkänts för en sådan åtgärd, skall fattas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 10. 3. Kommissionen skall bemyndigas att, utan att dessförinnan höra den kommitté som avses i artikel 10, godkänna de ytterligare åtaganden som kan behövas för att täcka sådana överskridanden som kan förutses eller som har konstaterats i samband med dessa åtgärder om överskridandet uppgår till högst 20 % av det ursprungliga åtagande som fastställdes genom finansieringsbeslutet. 4. I alla överenskommelser eller kontrakt om finansiering, vilka ingås enligt denna förordning, skall föreskrivas särskilt att kommissionen och revisionsrätten kanutföra kontroller på plats i enlighet med de sedvanliga villkor som kommissionen fastställer inom ramen för gällande bestämmelser, särskilt bestämmelsema i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget. 5. Om åtgärderna är föremål för finansieringsöverenskommelser mellan gemenskapen och mottagarlandet, skall i dessa föreskrivas att betalning av skatter, tullar och andra avgifter inte skall erläggas av gemenskapen. 6. Deltagande i anbudsförfaranden och i avtal skall vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och mottagarlandet. Det kan utsträckas till andra utvecklingsländer. 7. Leveranser bör härröra från medlemsstaterna, mottagarlandet eller andra utvecklingsländer. Undantag får medges på villkor att den behöriga tjänstegrenen har gett sitt tillstånd, och särskilt i de fall när partema annars skulle vara tvungna att bära extrakostnader eller onödigt betungande kostnader. Artikel 10 1. Kommissionen skall biträdas av en rådgivande kommitté med representanter för medlemsstaterna och med kommissionens representant som ordförande. Följande representanter skall ingå enligt mottagarland eller mottagarregion: -För AVS-länderna den EUF-kommitté som inrättats genom artikel 21 i det interna avtal 91/401/EEG om gemenskapsbiståndets finansiering och administration inom ramen för den fjärde Lomé-konventionen som antogs den 16 juli 1990 av medlemsstatemas representanter i rådet. - För Medelhavsländerna den MED-kommitté som inrättats genom artikel 6 i rådets förordning (EEG) nr 1762/92 av den 29 juni 1992. - För Latinamerika och Asien den ALA-kommitté som inrättats genom artikel 15 i rådets förordning (EEG) nr 443/92 av den 25 februari 1992. 2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett utkast till de åtgärder som skall vidtas. Kommittén skall yttra sig över utkastet inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. *z Yttrandet skall föras in i protokollet. Dessutom skall varje medlemsstat ha rätt att begära att dess ståndpunkter förs in i protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till kommitténs yttrande. Den skall underrätta kommittén om hur den har tagit hänsyn till detta yttrande. 3. En gång om året skall utbyte av åsikter äga mm på grundval av en framställning av kommissionens företrädare om de allmänna riktlinjerna för de åtgärder som skall vidtas under det kommande året inom de I ommittéer som avses i punkt 1. Kommittéemas gemensamma sammanträde skall avge ett yttrande om de allmänna riktlinjerna. Artikel 11 till I slutet av varje budgetår skall kommissionen överlämna en redovisning Europaparlamentet och rådet med en sammanfattning av de åtgärder som finansierats underbudgetåret samt en utvärdering av hur denna förordning genomförts under denna period. Redovisningen skall i synnerhet innehålla upplysningar om dem med vilka kontrakt har slutits. Den skall även ge sammanfattning av alla enskilda utvärderingar som genomförts beträffande en särskild åtgärd. Artikel 12 1. Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapemas officiella tidning. 2. Tre år efter det att denna förordning träder i kraft skall kommissionen lägga fram för Europaparlamentet och rådet en övergripande utvärdering av de åtgärder som har finansierats av gemenskapen enligt denna förordning, tillsammans med förslag om denna förordnings framtida tillämpning och, om så behövs, förslag om att ändra den. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar Ordföranden 1 3> ISSN 1024-4506 KOM(97) 190 slutlig DOKUMENT 05 11 01 Katalognummer : CB-CO-97-180-SV-C ISBN 92-78-19086-1 Byrån fôr Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg -1V


title: Proposta de decisão do Conselho relativa à aprovação, em nome da Comunidade, da alteração da Convenção sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação (Convenção de Basileia), nos termos da Decisão III/1 da Conferência das Partes

eurovoc_concepts:
cross-border transport
dangerous substance
waste
waste disposal
waste management

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS •it •A- -tt * Bruxelas, 23. 05. 1997 COM(97) 214 final 97/ 0134 (CNS) Proposta de DECISÃO DO CONSELHO relativa à aprovação, em nome da Comunidade, da alteração da Convenção sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação (Convenção de Basileia), nos termos da Decisão III/l da Conferência das Partes (apresentada pela Comissão) EXPOSIÇÃO DE MOTIVOS O objectivo da proposta anexa é permitir o depósito do instrumento de aprovação, em nome da Comunidade, da alteração da Convenção sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação (Convenção de Basileia), nos termos da Decisão III/l das partes na convenção. A Decisão III/l, adoptada em Setembro de 1995 por consenso da Terceira Conferência das Partes na Convenção de Basileia, estabelece uma proibição imediata dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos. ^stinados a eliminação final e uma proibição, a partir de 1. 1. 1998, dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos destinados a operações de recuperação entre os países mencionados no Anexo VII da convenção para países não mencionados nesse mesmo anexo. O Anexo VII refere os seguintes países: membros da OCDE, CE e Liechtenstein. A alteração da Convenção de Basileia deve ser ratificada (ou equivalente) por três quartos das partes que aprovaram a sua entrada em vigor. Por ocasião da Terceira Conferência, 86 países eram partes na convenção, pelo que cerca de 65 desses países deverão ratificar a alteração para que esta entre formalmente em vigor. Atendendo ao prazo-limite estabelecido pela Decisão III/l para a proibição dos transfronteiriços de resíduos perigosos destinados a operações de movimentos recuperação (1 de Janeiro de 1998) e tendo em conta que já existe legislação comunitária que o permite (Regulamento n° 120/97 do Conselho que altera o Regulamento n° 259/93), considera-sc conveniente aprovar formalmente a alteração da convenção, em nome da Comunidade, no mais breve prazo. ã. PROPOSTA de DECISÃO DO CONSELHO de relativa à aprovação, em nome da Comunidade, da alteração da Convenção sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação (Convenção de Basileia), nos termos da Decisão III/l da Conferência das Partes O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o n° 4 do seu artigo 130°-R, o n° 2, primeira frase e o n° 3, primeiro parágrafo do seu artigo 228°, Tendo em conta a proposta da Comissão1, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu2, Considerando que, através da Decisão 93/98/CEE do Conselho3, a Comunidade Económica Europeia celebrou a Convenção sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação, geralmente denominada Convenção de Basileia, tendo-se tornado parte de pleno direito na convenção em 7 de Maio de 1994; Considerando que, por força da Decisão do Conselho de 22 de Junho de 1995, a Comissão participou, em nome da Comunidade e em consulta com os representantes dos Estados-membros, nas negociações realizadas no contexto da terceira reunião da Conferência das Partes na Convenção de Basileia, tendo em vista uma alteração da convenção nos termos da Decisão 11/12 da Conferência das Partes; considerando que, em conformidade com essa decisão, as exportações de resíduos perigosos destinados à eliminação final de países da OCDE para países não membros da OCDE deveriam ser proibidas imediatamente e as exportações de resíduos perigosos destinados a operações de recuperação deveriam ser progressivamente eliminadas até 31 de Dezembro de 1997 e proibidas a partir dessa data; 3 JO n°L 39 de 16. 2. 93, p. 5 Considerando que, em resultado dessas negociações, a Conferência das Partes adoptou, em 22 de Setembro de 1995, a Decisão III/l, que introduz um novo parágrafo 7-A no preâmbulo, um novo artigo 4°-A c um novo Anexo VU na convenção; considerando que a Decisão III/l tem em vista proibir imediatamente as exportações de resíduos perigosos destinados à eliminação final das partes mencionadas no Anexo VII para países que dele não constam e eliminar progressivamente, até 31 de Dezembro de 1997, e proibir a partir dessa data as exportações de resíduos perigosos destinados a operações de recuperação das partes mencionadas no Anexo VII p*ira países que dele não constam; Considerando que a legislação comunitária em matéria de transferências de resíduos foi alterada nesse sentido através do Regulamento (CE) n° 120/97 do Conselho4, de 20 de Janeiro de 1997, que altera o Regulamento (CEE) n° 259/93 do Conselho5 relativo à fiscalização e ao controlo das transferências de resíduos no interior, à entrada e à saída da Comunidade Europeia; Considerando que, nos termos do artigo 1T da convenção, a alteração da Convenção de Basileia é passível de ratificação, aprovação, confirmação formal ou aceitação; e considerando que a alteração entrará em vigor entre as partes que a tiverem aceite no nonagésimo dia após a recepção pelo depositário dos instrumentos de ratificação, aprovação, confirmação formal ou aceitação por, pelo menos, três quartos das partes que aceitaram a alteração, DECIDE: Artigo Io É aprovada em nome da Comunidade Europeia a alteração da Convenção sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação, nos termos da Decisão III/l adoptada pela Conferência das Partes em 22 de Setembro de 1995. O texto da alteração acompanha a presente decisão. 4 5 JO n°L 22 de 24. 01. 97, p. 14. JO n°L 30 de 06. 02. 93, p. 1. 4 Artigo 2o O Presidente do Conselho fica autorizado a designar a(s) pessoa(s) com poderes para depositar(em), em nome da Comunidade, o instrumento de aprovação junto do Secretário-Geral das Nações Unidas, como previsto no artigo 17° da convenção. A presente decisão será publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Artigo S° Feito em Bruxelas, Pelo Conselho O Presidente r Alteração da Convenção de Basileia sobre o controlo dos movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos e sua eliminação Novo parágrafo 7-A do preâmbulo: Reconhecendo que os movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos, em especial para países em desenvolvimento, encerram o grande risco de não constituírem uma gestão ecológica dos resíduos perigosos, conforme exigido pela presente convenção. Novo artigo 4°-A: 1. Cada uma das partes mencionadas no Anexo VII deverá proibir todos os movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos destinados a operações referidas no ponto A do Anexo IV para países não abrangidos pelo Anexo VII. 2. Cada uma das partes mencionadas no Anexo VII deverá eliminar gradualmente, até 31 de Dezembro de 1997, e proibir a partir dessa data todos os movimentos transfronteiriços de resíduos perigosos referidos no n° 1, alínea a) do artigo Io da convenção e destinados a operações incluídas no ponto B do Anexo IV para países não abrangidos pelo Anexo VII. Tais movimentos transfronteiriços não serão proibidos, a menos que os resíduos em causa sejam considerados perigosos nos termos da convenção. Novo Anexo VII: Partes e outros países que sejam membros da OCDE, CE, Liechtenstein. 6" ISSN 0257-9553 COM(97) 214 final DOCUMENTOS PT 14 15 07 05 N. ° de catálogo : CB-CO-97-201-PT-C ISBN 92-78-19568-5 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo ?


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1721/97 af Mark WATTS til Kommissionen. Iagttagelser af UFO'er i Østkent

eurovoc_concepts:
air space
extra-atmospheric space
remote sensing
space navigation
space technology
space vehicle
use of outer space

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 1717/97 by Hiltrud BREYER to the Commission. Electricity Grid Feed Act

eurovoc_concepts:
Germany
clean technology
electrical energy
energy production
environmental protection
liberalisation of the market
price of energy
principle of subsidiarity
renewable energy
wind energy

formats: html pdf print

text: 11. 3. 98 EN Official Journal of the European Communities C 76/49 1. How does the Commission believe that the share of renewable energy can be doubled by 2010, as called for in the Green Paper on Renewable Sources of Energy, without creating the basis for payments to be made for power supplied to the grid from renewable sources such as to provide an incentive for the installation of new production capacity? 2. How can the Commission explain the assertion that the real additional costs of DM 20 million arising from wind power in 1995 obstruct intra-Community trade in electricity? Is the Commission, moreover, aware that the vertically integrated undertaking PreussenElektra, which has complained about this, does not even have to make the additional payments required by the Electricity Grid Feed Act? The Act addresses itself primarily to distributors such as Schleswag, EWE and U¤ NH. Joint answer to Written Questions E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 and E-1717/97 given by Mr Papoutsis on behalf of the Commission (31 July 1997) The Commission is not able to comment at this stage on different figures for costs and capacities of the German electricity industry. The Commission, however, wishes to confirm its commitment to promoting renewable energy sources. Given the favourable reactions to its green paper on renewable energy sources (1), the Commission intends to propose further measures to promote penetration of renewables in the Union in order to achieve the proposed indicative objective of a 12% share by 2010. Directive 96/92/EC of the Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal electricity market (2) came into force on 19 February 1997. Articles 8(3) and 11(3) explicitly offer the possibility to Member States, to give preference to electricity produced from renewables, waste or combined heat and power (CHP), at the stage of load dispatch. However, the Directive does not address the problem of financing such actions, which, following the principle of subsidiarity, will have to be solved at national level during the implementation of the Directive. The Commission will examine all proposed measures as to their compatibility with the Directive, without prejudice to relevant provisions of the EC Treaty, in particular the provisions concerning competition. In its Resolution of 27 May 1997 on a strategy for renewable energy sources, adopted on the basis of the Commission’s green paper on the same subject, the Council noted that in the framework of the liberalisation of the energy markets, a policy at the level of Member States and, within the limits of subsidiarity, at Community level, is required to improve the competitive position of renewables. The Commission intends to give further consideration to this issue, including the question of electricity feed-in laws, in the framework of the preparatory work for the establishment of a Community strategy on renewables. The Commission intends to publish its strategy in the form of a white paper and a proposal for an action plan, later in 1997, as announced in the green paper. (1) COM(96) 576 final. (2) OJ L 27, 30. 1. 1997. (98/C 76/131) WRITTEN QUESTION E-1733/97 by Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) to the Commission (23 May 1997) Subject: Use of antibiotics in animal feed The following questions concern the use of antibiotics in feedingstuffs for livestock and fish used in meat and fish production. 1. What kinds of antibiotics does the Commission consider it justified to use in feedingstuffs for livestock and fish used in meat and fish production? 2. What is the Commission willing to do to reduce the use of antibiotics?


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1733/97 van Esko SEPPÄNEN aan de Commissie. Het gebruik van antibiotica in diervoeder

eurovoc_concepts:
animal nutrition
antibiotic
fish
food additive
foodstuffs legislation
veterinary drug

text: 11. 3. 98 NL Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen C 76/49 1. Hoe denkt de Commissie een verdubbeling van het aandeel van hernieuwbare energiebronnen tot het jaar 2010 te kunnen bereiken › zoals in het Groenboek over hernieuwbare energiebronnen wordt bepleit › zonder de basis te scheppen voor een vergoeding voor toelevering van elektriciteit voor hernieuwbare energiebronnen, die een prikkel voor het scheppen van nieuwe productiecapaciteiten moet omvatten? 2. Hoe motiveert de Commissie haar bewering dat de echte door windenergie veroorzaakte extra kosten van DM 20 miljoen in 1995 de intracommunautaire handel in elektriciteit zouden belemmeren? Is de Commissie bovendien op de hoogte van het feit dat het samenwerkingsverband van ondernemingen PreussenElektra dat de klacht heeft ingediend overeenkomstig de wet op de toelevering van elektriciteit helemaal niet verplicht is tot het betalen van vergoedingen, maar dat deze wet primair gericht is tot elektriciteitsdistributieondernemingen, zoals Schleswag, EWE, U¤ NH? Gecombineerd Antwoord op de schritftelijke vragen E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 en E-1717/98 van de heer Papoutsis namens de Commissie (31 juli 1997) In dit stadium kan de Commissie geen commentaar leveren over de verschillende cijfers inzake de kosten en capaciteiten van de Duitse elektriciteitssector. De Commissie bevestigt echter haar engagement voor de bevordering van hernieuwbare energiebronnen. Gezien de positieve reacties op het Groenboek over hernieuw- bare energiebronnen (1) wil de Commissie verdere maatregelen voorstellen om de penetratie van hernieuwbare energiebronnen in de Unie te bevorderen teneinde de vooropgestelde indicatieve doelstelling van een aandeel van 12% tegen 2010 te bereiken. Richtlijn 96/92/EG van het Europees Parlement en de Raad van 19 december 1996 betreffende gemeenschap- pelijke regels voor de interne markt voor elektriciteit (2) trad op 19 februari 1997 in werking. Krachtens de artikelen 8, lid 3, en 11, lid 3, kunnen de lidstaten bij het inschakelen van stroomproductie-eenheden prioriteit geven aan productie-installaties die gebruik maken van hernieuwbare energiebronnen, afvalstoffen of warmte-krachtkoppeling (WKK). De richtlijn houdt zich echter niet bezig met het probleem van de financiering van zulke acties, dat, overeenkomstig het subsidiariteitsbeginsel, op nationaal niveau bij de uitvoering van de richtlijn moet worden opgelost. De Commissie zal alle voorgestelde maatregelen onderzoeken wat hun verenigbaarheid met de richtlijn betreft, onverminderd de relevante bepalingen van het EG-Verdrag, in het bijzonder de bepalingen betreffende de concurrentie. In zijn besluit van 27 mei 1997 over een strategie voor hernieuwbare energiebronnen, goedgekeurd op basis van het Groenboek van de Commissie over hetzelfde onderwerp, tekent de Raad aan dat in het kader van de liberalisering van de energiemarkten een beleid op het niveau van de lidstaten en › met inachtneming van het subsidiariteitsbeginsel › van de Gemeenschap noodzakelijk is om het concurrentievermogen van de hernieuwbare energiebronnen te verbeteren. De Commissie wil meer aandacht schenken aan deze kwestie, inclusief het vraagstuk van de wetten inzake toelevering van elektriciteit, in het kader van het voorbereidend werk voor de opstelling van een Gemeenschapsstrategie voor hernieuwbare energiebronnen. Zoals aangekon- digd in het Groenboek, wil de Commissie haar strategie, in de vorm van een Witboek en een voorstel voor een actieplan, later in 1997 publiceren. (1) COM (96) 576 def. (2) PB L 27 van 30. 1. 1997. (98/C 76/131) SCHRIFTELIJKE VRAAG E-1733/97 van Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) aan de Commissie (23 mei 1997) Betreft: Het gebruik van antibiotica in diervoeder Met betrekking tot het gebruik van antibiotica in diervoerder voor de vleesproductie in de veehouderij en in viskwekerijen zou ik de Commissie het volgende willen vragen: 1. Welke soorten antibiotica acht de Commissie toelaatbaar in diervoerder dat wordt gebruikt in de veehouderij en in viskwekerijen? 2. Welke maatregelen zou de Commissie willen nemen ter vermindering van het gebruik van antibiotica?


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 926/97, annettu 23 päivänä toukokuuta 1997, Israelista peräisin olevien monikukkaisten neilikoiden (spray) tuonnin etuustullin suspendoimisesta ja yhteisen tullitariffin tullin uudelleen käyttöön ottamisesta

eurovoc_concepts:
CCT duties
Israel
floriculture
import
restoration of customs duties


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1729/97 af Esko SEPPÄNEN til Kommissionen. Oprettelse af et særligt økonomisk område ved den finsk- russiske grænse til forøgelse af handelen mellem EU og Rusland

eurovoc_concepts:
Finland
Russia
competition
free zone
frontier region
market economy
trading operation

text: 10. 2. 98 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende C 45/91 Selv om osteeksporten til Ceuta og Melilla kan forekomme forholdsvis lille i sammenligning med den samlede EF-ostem(cid:230)ngde, der eksporteres med stłtte, udgłr den en betydelig del af den neds(cid:230)ttelse af den (cid:229)rlige m(cid:230)ngde, der er p(cid:229)kr(cid:230)vet for at overholde lofterne i Den Almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel (GATT). Kommissionen mener derfor, at afskaffelsen af eksportrestitutioner for Ceuta og Melilla udgłr et betydeligt bidrag til at n(cid:229) Uruguay-rundens m(cid:229)l. 2. Kommissionen mener ikke, at neds(cid:230)ttelsen af eksportrestitutionerne for konsumm(cid:230)lk vil medfłre en betydelig nedgang i eksporten af disse produkter til Ceuta og Melilla, men vil lette presset p(cid:229) ansłgninger om eksportlicenser for andre mejeriprodukter. EF(cid:146)s eksport til Ceuta og Melilla androg i 1996 ca. 20 000 t. 3. Kommissionen har aldrig ment, at dens politik for eksportrestitutioner har en social funktion. Den erindrer ogs(cid:229) om, at den gradvise neds(cid:230)ttelse af eksportstłtte (p(cid:229) verdensplan), der blev aftalt under Uruguay-runden, vil give forbrugerne betydelige fordele. Den fastholder derfor sit standpunkt om, at eksportrestitutionerne for ost og m(cid:230)lk til Ceuta og Melilla skal forblive u(cid:230)ndret ligesom for visse andre lande. (98/C 45/110) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1729/97 af Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) til Kommissionen (23. maj 1997) Om: Oprettelse af et s(cid:230)rligt łkonomisk omr(cid:229)de ved den finsk-russiske gr(cid:230)nse til forłgelse af handelen mellem EU og Rusland Indfłrelse af markedsłkonomi og tilvejebringelse af stabilitet i Rusland er en af de stłrste udfordringer for Europa i fremtiden. Finland er den eneste af EU(cid:146)s medlemsstater, der har en f(cid:230)lles gr(cid:230)nse med Rusland. Det er i EU(cid:146)s egen interesse, at EU udnytter dette naboforhold, der er vigtigt for Finland af handelsstrategiske (cid:229)rsager, ved at yde łkonomisk bistand s(cid:229)ledes, at handelen og samarbejdet mellem EU og Rusland samles i gr(cid:230)nseomr(cid:229)det mellem Finland og Rusland. EU har tidligere tilladt oprettelse af adskillige s(cid:230)rlige skattefrie omr(cid:229)der, hvoraf nogle af dem befinder sig langt fra EU(cid:146)s ydre gr(cid:230)nser. Under henvisning til ovenst(cid:229)ende bedes Kommissionen besvare fłlgende spłrgsm(cid:229)l: Er det efter Kommissionens mening rimeligt, at der etableres et s(cid:230)rligt łkonomisk omr(cid:229)de ved den finsk-russiske gr(cid:230)nse for at łge handelen og indfłre markedsłkonomi i Rusland? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Hans Van den Broek (11. juli 1997) I lighed med det (cid:230)rede medlem ser Kommissionen med tilfredshed p(cid:229) udviklingen i Rusland mod markedsłkonomi. Kommissionen er af den opfattelse, at den udvidede handel mellem Finland og Rusland i de seneste (cid:229)r har bidraget betydeligt til den łkonomiske stabilitet i det nordlige Rusland. Men der forekommer fortsat en r(cid:230)kke problemer p(cid:229) den russiske side af gr(cid:230)nsen mellem Finland og Rusland. Rusland er stadig i f(cid:230)rd med at tilpasse sig de internationale handelsprocedurer. Skulle Kommissionen blive informeret om konkrete planer om oprettelse af et s(cid:230)rligt afgiftsfrit omr(cid:229)de ved gr(cid:230)nsen, vil den straks omhyggeligt undersłge de eventuelle konsekvenser heraf. Kommissionen skal pege p(cid:229), at oprettelsen af et s(cid:229)dant omr(cid:229)de vil kunne skabe fordrejninger i handelen og modvirke m(cid:229)let med normalisering af handelsakti- viteterne mellem Rusland og F(cid:230)llesskabet. Kommissionen vil fortsat fłre tilsyn med udviklingen, og som led i Tacis-programmet stłtter den bestr(cid:230)belser for at forbedre situationen i gr(cid:230)nseomr(cid:229)det p(cid:229) omr(cid:229)der som uddannelse inden for toldv(cid:230)senet og anl(cid:230)ggelse af gr(cid:230)nseovergangssteder


title: Rozhodnutí Komise ze dne 23. května 1997 o nákupu antigenů slintavky a kulhavky Společenstvím a o složení, výrobě, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavceText s významem pro EHP

eurovoc_concepts:
EU expenditure
foot-and-mouth disease
invitation to tender
research body
vaccine
veterinary legislation

text: 102 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 21 31997D0348 6. 6. 1997 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 148/27 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 23. května 1997 o nákupu antigenů slintavky a kulhavky Společenstvím a o složení, výrobě, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavce (Text s významem pro EHP) (97/348/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, vzhledem k tomu, že jako odezvu na vyhlášení veřejné soutěže Komise obdržela žádosti o účast od tří výrobců antigenů viru slintavky a kulhavky; dne s ohledem na veterinární 26. června 1990 oblasti (1), rozhodnutím Komise pozměněné 94/370/ES (2), a zejména na článek 14 uvedeného rozhodnutí, rozhodnutí Rady o některých 90/424/EHS naposledy výdajích ve ze s ohledem na rozhodnutí Rady 91/666/EHS ze dne 11. pro- since 1991 o vytvoření rezerv očkovacích látek proti slintavce a kulhavce ve Společenství (3), a zejména na články 5 a 7 uvedeného rozhodnutí, vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí 91/666/EHS je nákup antigenů součástí akce Společenství pro vytvoření rezerv Spole- čenství očkovacích látek proti slintavce a kulhavce; vzhledem k tomu, že rozhodnutím Komise 93/590/ES ze dne 5. listopadu 1993 o nákupu antigenů slintavky a kulhavky v rámci akce Společenství týkající se rezerv očkovacích látek proti slintavce a kulhavce (4), naposledy pozměněným rozhod- nutím 95/471/ES (5), byl stanoven postup pro nákup antigenů slintavky a kulhavky; vzhledem k tomu, že postup stanovený v roce 1993 se týkal antigenů virových kmenů A5, A22 a O1; vzhledem k tomu, že kvůli výskytu choroby je třeba dalších antigenů; vzhledem k tomu, že Komise dne 16. listopadu 1996 vypsala veřejnou soutěž na inaktivované koncentrované antigeny viru slintavky a kulhavky a složení, výrobu, plnění do lahví a dis- tribuci očkovacích látek proti slintavce a kulhavce (6); vzhledem k tomu, že veřejná soutěž zahrnovala dodávku 2 milionů dávek antigenů A22 Iraq, 5 milionů dávek C1 (evrop- ského kmene) a 5 milionů dávek ASIA 1 a na složení, výrobu, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavce vyrobených z výše uvedených antigenů, které jsou rozhodnutím Komise již 93/590/ES; v bankách zřízených uloženy (1) Úř. věst. L 224, 18. 8. 1990, s. 19. (2) Úř. věst. L 168, 2. 7. 1994, s. 31. (3) Úř. věst. L 368, 31. 12. 1991, s. 21. (4) Úř. věst. L 280, 13. 11. 1993, s. 33. (5) Úř. věst. L 269, 11. 11. 1995, s. 29. (6) Úř. věst. C 346, 16. 11. 1996, s. 27. vzhledem k tomu,. nabídky s tím, že vzala v úvahu tyto faktory: že Komise prozkoumala předložené — technické požadavky přílohy II rozhodnutí 91/666/EHS a ostatní kriteria uvedená v článku 5 uvedeného rozhod- nutí, — že někteří výrobci nejsou sto dodat plný počet dávek někte- rých antigenů, — potřebu dobře zavedeného programu řízení jakosti a zajiš- ťování jakosti výrobcem; — lhůtu skladovatelnosti očkovacích látek; vzhledem k tomu, že Komise vybrala Rhône-Mérieux, aby dodala dva miliony dávek antigenů A22 Iraq, 5 milionů dávek C1 a 5 milionů dávek ASIA I a na žádost Komise provedla složení, výrobu, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavce vyrobených z uvedených antigenů a z antigenů, které již jsou uloženy ve stávajících bankách; vzhledem k tomu, že je třeba vydat finanční ustanovení dovo- lující Komisi nakoupit antigeny od Rhône-Mérieux a dohod- nout postup s touto společností ohledně složení, výroby, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavce; vzhledem k tomu, že podle ustanovení článku 7 rozhodnutí 91/666/EHS je nutné stanovit pravidla pro rozdělování rezerv antigenu mezi antigenové banky uvedené v článku 1 uvede- ného rozhodnutí; vzhledem k tomu, že je vhodné, aby zakoupené kmeny byly uloženy v různých bankách; vzhledem k tomu, že opatření tohoto rozhodnutí jsou v sou- ladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru, 03/sv. 21 CS Úřední věstník Evropské unie 103 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 4 Článek 1 Společenství zakoupí 1. a kulhavky: tyto kmeny antigenů slintavky — A22 Iraq: 2 000 000 dávek, — C1: 5 000 000 dávek, — ASIA 1: 5 000 000 dávek až do maximálních nákladů 2,4 milionu ECU. Antigen uvedený v odstavci 1 dodá společnost Rhône- 2. Mérieux. 3. Společenství dohodne složení, výrobu, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavce vyrobe- ných z antigenů uvedených v odstavci 2, a to nejprve do maximálních nákladů 1,5 milionu ECU. 4. Akci uvedenou v odstavci 3 organizuje Komise. Článek 2 1. Společenství dohodne složení, výrobu, plnění do lahví a rozdělení očkovacích látek proti slintavce a kulhavce, vyro- bených z antigenů již uložených ve stávajících antigenových bankách, a to nejprve do maximálních nákladů 1,5 milionu ECU. 1. Pro dosažení cílů uvedených v článku 1, 2 a 3 Komise uzavře s Rhône-Mérieux smlouvy jménem Evropského spole- čenství. Generální ředitel Generálního ředitelství pro zemědělství tyto smlouvy za Komisi Evropských 2. je oprávněn podepsat společenství. Platba pro Rhône-Mérieux probíhá podle podmínek 3. smlouvy uvedené v odstavci 1. Článek 3 Antigeny se rozdělují mezi stávající antigenové banky takto: a) Lyon: 2 000 000 dávek A22 Iraq; b) Brescia: 2,5 milionu dávek C1 a ASIA 1; c) Pirbright: 2,5 milionu dávek C1 a ASIA 1. Článek 4 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. 2. Akci uvedenou v odstavci 1 organizuje Komise. V Bruselu dne 23. května 1997. Článek 3 Opatření uvedená v čl. 1 odst. 3 a čl. 2 odst. 1 provádí Komise ve spolupráci s Rhône-Mérieux. Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1715/97 dell'on. Hiltrud BREYER alla Commissione. "Stromeinspeisegesetz" (legge tedesca in materia di approvvigionamento di energia elettrica)

eurovoc_concepts:
EU Member State
Germany
competition law
electrical energy
electricity supply
national implementing measure
renewable energy
single market
wind energy

text: 10. 2. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee C 45/87 (98/C 45/106) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1715/97 di Hiltrud Breyer (V) alla Commissione (23 maggio 1997) Oggetto: «Stromeinspeisegesetz» (legge tedesca in materia di approvvigionamento di energia elettrica) Nella lettera del Commissario van Miert al ministro tedesco dell(cid:146)Economia Rexrodt, in data 26. 10. 1996, si parla di conseguenze negative della «Stromeinspeisegesetz» per il commercio intracomunitario di elettricita‘. Ma il commercio di energia elettrica nel mercato interno dell(cid:146)UE viene esercitato solo da imprese di interconnessione, come la PreussenElektra, e non invece dalle imprese di distribuzione quali la Schleswag, le EWE, la U¤ NH ecc. Solo queste ultime sono tuttavia tenute, in base alla «Stromeinspeisungsgesetz», ad accettare energia eoloelettrica con i relativi abbuoni. PreussenElektra, in quanto produttore indipendente ed esercente della rete di trasmissione, non ha dovuto finora abbonare neppure un solo kilowattora di energia eoloelettrica in base alla «Stromeinspeisungsgesetz». L(cid:146)immissione di energia eoloelettrica nella rete di distribuzione ha avuto quale unico effetto per l(cid:146)impresa di interconnessione PreussenElektra una minore vendita di energia elettrica alle imprese di distribuzione. Come giudica il Commissario responsabile per l(cid:146)energia, alla luce di quanto precede, gli effetti della 1. «Stromeinspeisungsgesetz» sul commercio intracomunitario di elettricita‘? 2. Come vanno valutati tali effetti alla luce dell(cid:146)entrata in vigore della direttiva sul mercato interno dell(cid:146)elettricita‘, in particolare dell(cid:146)articolo 14, paragrafo 3, in base al quale le imprese fornitrici di energia sono tenute a separare generazione, trasmissione e distribuzione dell(cid:146)elettricita‘? Come giudica la Commissione il fatto che PreussenElektra si adoperi in favore delle sue societa‘ controllate 3. o consociate, come Schleswag e Sydkraft, in considerazione del divieto di discriminazione formulato all(cid:146)articolo 7, paragrafo 5, della direttiva sul mercato interno dell(cid:146)elettricita‘, che impone al gestore della rete di astenersi dall(cid:146)operare discriminazioni tra gli utenti e le categorie di utenti del sistema, in particolare a favore delle sue controllate o dei suoi azionisti? 4. Condivide l(cid:146)opinione che gli articoli 8, paragrafo 3, e 11, paragrafo 3, della direttiva sul mercato interno dell(cid:146)elettricita‘ prevedono espressamente la possibilita‘ di regimi preferenziali per le energie rinnovabili, quindi anche di abbuoni minimi per l(cid:146)elettricita‘ generata a partire da energie rinnovabili quali sono garantiti ad esempio in Germania dalla «Stromeinspeisungsgesetz»? Risposta data dal signor Papoutsis a nome della Commissione (26 giugno 1997) La legge tedesca «Stromeinspeisegesetz» impone alle imprese distributrici di energia elettrica l(cid:146)obbligo di riprendere, ad un prezzo minimo garantito, l(cid:146)energia elettrica prodotta da fonti energetiche rinnovabili. Questa legge e‘ stata notificata alla Commissione che nel 1990 l(cid:146)ha approvata in applicazione dell(cid:146)articolo 92 del trattato CE. Tuttavia, la Commissione constata che il sostegno all(cid:146)energia proveniente da fonti rinnovabili avviene a condizioni di mercato e di prezzi che nel frattempo sono cambiate. 1. Nella risoluzione del 27 maggio 1997 su una strategia per l(cid:146)energia da fonti rinnovabili adottata in seguito al Libro verde della Commissione (1), il Consiglio osserva che nel quadro della liberalizzazione dei mercati dell(cid:146)energia e‘ necessaria una politica governativa attiva a livello degli Stati membri e, tenendo conto del principio di sussidiarieta‘, a livello comunitario per migliorare la competitivita‘ delle energie da fonti rinnovabili. La Commissione presentera‘ prossimamente un Libro bianco ed un piano di azione sulle fonti energetiche rinnovabili ed esaminera‘ in questo contesto se un approccio comparabile alla «Stromeinspeisegesetz» costituisca uno strumento appropriato. La direttiva 96/92/CE sul mercato interno dell(cid:146)energia elettrica (2) e‘ entrata in vigore il 19 febbraio 2. e 3. 1997. Gli Stati membri dispongono di due anni per recepirla nel diritto nazionale. Attualmente la Commissione non e‘ quindi in grado di valutare il comportamento della Preussen Electra rispetto agli articoli 7, paragrafo 5 e 14, paragrafo 3 della direttiva. Gli articoli 8, paragrafo 3 e 11, paragrafo 3 della direttiva consentono effettivamente di dare la precedenza 4. agli impianti di generazione che impiegano fonti energetiche rinnovabili quando viene effettuato il dispaccia- mento degli impianti di generazione, ma la direttiva non si pronuncia sul loro finanziamento, che deve essere esaminato a livello nazionale, nel quadro del recepimento di cui ai punti 2 e 3, ferme restando le disposizioni del trattato sugli aiuti di Stato. (1) Doc. COM(96) 576. (2) GU L 27 del 30. 1. 1997


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1708/97 dell'on. Hiltrud BREYER alla Commissione. "Stromeinspeisegesetz" (legge tedesca in materia di approvvigionamento di energia elettrica)

text: 11. 3. 98 IT Gazzetta ufficiale delle Comunita‘ europee C 76/49 1. In che modo la Commissione ritiene che si possa raggiungere entro il 2010 il raddoppio della quota del consumo energetico fornita dalle energie rinnovabili › obiettivo fissato nel Libro verde sulle fonti energetiche rinnovabili › se non si creano le basi per un abbuono di elettricita‘ per le energie rinnovabili che rappresenti un incentivo alla creazione di nuove capacita‘ di produzione? 2. Come intende spiegare l(cid:146)affermazione secondo la quale i costi addizionali reali dovuti all(cid:146)energia eolica, pari a 20 milioni di marchi tedeschi nel 1995, ostacolerebbero il commercio intracomunitario dell(cid:146)elettricita‘? Le e‘ noto, per di piu‘, che la ricorrente PreussenElektra, un(cid:146)impresa di interconnessione, non e‘ tenuta ad alcun abbuono ai sensi della «Stromeinspeisungsgesetz»? I destinatari primari della legge sono le imprese di distribuzione come la Schleswag, la EWE e la U¤ NH. Risposta comune data dal sig. Papoutsis in nome della Commissione alle interrogazioni scritte E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 e E-1717/97 (31 luglio 1997) Al momento attuale, la Commissione non e‘ in grado di commentare le cifre relative ai costi e alle capacita‘ del settore dell’energia elettrica in Germania. La Commissione intende comunque confermare il proprio impegno ai fini della promozione delle fonti di energia rinnovabili. Date le reazioni favorevoli con cui e‘ stato accolto il Libro verde della Commissione sulle fonti di energia rinnovabili (1), la Commissione intende proporre ulteriori misure intese a promuovere la penetrazione delle energie rinnovabili nell’Unione europea affinche· si possa conseguire l’obiettivo indicativo proposto, vale a dire che esse possano raggiungere, nel 2010, la percentuale del 12%. La direttiva 96/92/CE del Parlamento Europeo e del Consiglio del 19 dicembre 1996, concernente norme comuni per il mercato interno dell(cid:146)energia elettrica (2) e‘ entrata in vigore il 19 febbraio 1997. All’articolo 8, paragrafo 3, come pure all’articolo 11, paragrafo 3, si offre esplicitamente agli Stati membri l’opportunita‘ di imporre al gestore della rete che effettua il dispacciamento degli impianti di generazione l(cid:146)obbligo di dare la precedenza agli impianti di generazione che impiegano fonti energetiche rinnovabili o rifiuti ovvero che assicurano la produzione mista di calore e di energia elettrica. La direttiva non affronta pero‘ il problema del finanziamento di tali azioni che, in virtu‘ del principio di sussidiarieta‘, dovra‘ essere risolto a livello nazionale nel corso dell’attuazione della direttiva. La Commissione esaminera‘ tutte le misure proposte per verificarne la conformita‘ con la direttiva, fatte salve le disposizioni pertinenti del trattato CE, in particolare le disposizioni in materia di concorrenza. Nella risoluzione del 27 maggio 1997 relativa ad una strategia per le fonti di energia rinnovabili, adottata sulla base del Libro verde della Commissione sullo stesso soggetto, il Consiglio ha osservato che nel quadro della liberalizzazione dei mercati dell’energia, a livello degli Stati membri e › fatto salvo il principio di sussidiarieta‘ › a livello comunitario, e‘ necessaria una politica intesa a migliorare la competitivita‘ delle fonti di energia rinnovabili La Commissione intende analizzare ulteriormente la questione, compreso il problema della legislazione relativa all’approvvigionamento di energia elettrica, nel quadro dei lavori preparatori per l’istituzione di una strategia comunitaria in materia di fonti di energia rinnovabili. La Commissione prevede di pubblicare tale strategia sotto forma di un Libro bianco e piu‘ avanti nel 1997, sotto forma di una proposta di piano d’azione, come annunciato nel Libro verde. (1) COM(96)576 def. (2) GU L 27 del 30. 1. 1997. (98/C 76/131) INTERROGAZIONE SCRITTA E-1733/97 di Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) alla Commissione (23 maggio 1997) Oggetto: Impiego di antibiotici nei mangimi per animali Puo‘ la Commissione rispondere alle seguenti domande in merito all(cid:146)impiego di antibiotici nel mangime del bestiame e dei pesci destinati al consumo umano? 1. Quali sono, a giudizio della Commissione, gli antibiotici la cui presenza e‘ giustificata nel mangime del bestiame e dei pesci destinati al consumo umano? 2. Con quali misure intende la Commissione ridurre l(cid:146)impiego degli antibiotici in questo settore?


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1732/97 von Esko SEPPÄNEN an die Kommission. Privilegien der EU-Beamten: Fall "Economat"- Supermärkte

eurovoc_concepts:
European official
alcohol
consumer goods
price net of tax
privilege
reduced price


title: WRITTEN QUESTION No. 1739/97 by Riccardo NENCINI to the Commission. Payment of aid for agriculture at regional level

eurovoc_concepts:
EU financing
Umbria
aid system
aid to agriculture
hill farming
less-favoured region

text: C 60/40 FI Euroopan yhteiso¤jen virallinen lehti 25. 2. 98 (98/C 60/65) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1739/97 esitta¤ja¤(t): Riccardo Nencini (PSE) › komissiolle (23. toukokuuta 1997) Aihe: Korvaukset alueiden maatalouden tukemiseksi Asetuksella ETY N:o 797/85 (1) otettiin ka¤ytto¤o¤n viljelijo¤ille maksettavat tuet, kuten epa¤edullisesta sijainnista maksettava korvaus. Umbrian alue (Italia) on antanut aluelain N:o 11/88, joka koskee kyseisen asetuksen ta¤yta¤nto¤o¤npanoa, ja antanut asiasta vastaaville vuoristoalueille tehta¤va¤ksi maksaa asiaankuuluvat korvaukset, mita¤ tehtiinkin vuoteen 1993 asti. Ta¤ta¤ myo¤hempia¤ vuosikorvauksia ei ole viela¤ maksettu, vaikka maanviljelija¤t ovat ta¤ytta¤neet voimassa olevissa asetuksissa sa¤a¤detyt vaatimukset. Lisa¤ksi on korostettava, etta¤ yhteiso¤n rahoitus on siirretty alueille. Voiko komissio kehottaa Umbrian aluetta maksamaan vuoden 1993 ja¤lkeiset vuosikorvaukset? (1) EYVL L 93, 30. 3. 1985, s. 1. Komission ja¤senen Franz Fischlerin komission puolesta antama vastaus (19. kesa¤kuuta 1997) tukija¤rjestelma¤a¤, jonka mukaan epa¤edullisilla alueilla toimiville Ja¤senvaltioiden ei ole pakko ylla¤pita¤a¤ maanviljelijo¤ille maksetaan korvauksia. Ja¤senvaltiot ja alueet voivat itse valita, ka¤ytta¤va¤tko¤ ne ta¤llaisia tukitoimenpiteita¤, joiden kustannukset katetaan osittain yhteiso¤n yhteisrahoituksella. Jos alue kuitenkin on ottanut ka¤ytto¤o¤n ta¤llaisen ja¤rjestelma¤n ja komissio on hyva¤ksynyt siihen liittyva¤t soveltamissa¤a¤nno¤kset, kyseisen alueen on sovellettava sa¤a¤nno¤nmukaisesti ja jatkuvasti ja¤rjestelma¤ssa¤ edellytet- tyja¤ toimenpiteita¤. Tukija¤rjestelma¤n lakkauttaminen ja kyseisten maksujen keskeytta¤minen edellytta¤a¤ komission hyva¤ksymista¤. Otettuaan ka¤ytto¤o¤n korvausja¤rjestelma¤n Umbrian alue ei ole missa¤a¤n vaiheessa ilmoittanut komissiolle aikeestaan keskeytta¤a¤ ta¤ma¤ tukija¤rjestelma¤. Komission ka¤yto¤ssa¤ olevien tietojen mukaan korvausmaksuja ei ole suoritettu vuonna 1994, vaikka yhteiso¤lta¤ tulevat vuoden 1995 maksut on sa¤a¤nno¤nmukaisesti maksettu. Komissio on yhteydessa¤ Italian viranomaisiin selvitta¤a¤kseen tilanteen ja muistuttaa yhteiso¤n sa¤a¤nno¤ksiin liittyvista¤ velvoitteista. (98/C 60/66) KIRJALLINEN KYSYMYS E-1742/97 esitta¤ja¤(t): Doeke Eisma (ELDR) › komissiolle (23. toukokuuta 1997) Aihe: Narkolepsia Voiko komissio antaa jonkin selvityksen seuraavista asioista: 1. Onko totta, etta¤ Euroopan yhteydessa¤ harkitaan sita¤, etta¤ kaikilta ihmisilta¤, joilla on jokin uneen liittyva¤ ha¤irio¤, mm. ihmisilta¤, joilla on narkolepsia, kielleta¤a¤n jo ennakolta ja ryhma¤na¤ kelpoisuus osallistua moottoriliikenteeseen? 2. Voiko komissio antaa selvityksen siita¤, miten asia on ja¤rjestelty muissa ja¤senvaltioissa? Komission ja¤senen Neil Kinnockin komission puolesta antama vastaus (25. kesa¤kuuta 1997) 1. Moottoriajoneuvon kuljettamiseen vaadittavaa fyysista¤ ja henkista¤ terveytta¤ koskevista va¤himma¤isvaati- muksista on sa¤a¤detty yhteiso¤n ajokortista 29 pa¤iva¤na¤ heina¤kuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/439/ETY (1) liitteessa¤ III. Ottaen huomioon, etta¤ liitteen vaatimuksissa ei erikseen ka¤sitella¤ va¤symysta¤ yleensa¤ ja erityisesti narkolepsiaa, ne kuuluvat yleisen sa¤a¤do¤ksen alaisuuteen (liitteen III 18 kohta), jossa sanotaan:


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1729/97 von Esko SEPPÄNEN an die Kommission. Einrichtung einer Freihandelszone an der finnisch- russischen Grenze zur Verstärkung des Handels zwischen der EU und Rußland

text: 10. 2. 98 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften C 45/91 Die nach Ceuta und Melilla ausgefu¤hrte Ka¤semenge mag zwar verha¤ltnisma¤(cid:223)ig gering im Vergleich zur Gesamtmenge der subventionierten Ka¤seausfuhren der Gemeinschaft erscheinen, doch macht sie einen erheblichen Teil der ja¤hrlichen Mengenreduzierung aus, die erforderlich ist, um die Obergrenzen im Allgemeinen Zoll- und Handelsabkommen (GATT) einzuhalten. Aus diesem Grund vertritt die Kommission die Ansicht, da(cid:223) die Festsetzung eines Erstattungssatzes Null fu¤r Ceuta und Melilla einen bedeutenden Beitrag zur Erreichung der Ziele der Uruguay-Runde leistet. 2. Die Kommission denkt nicht, da(cid:223) die Senkung der Ausfuhrerstattungen fu¤r Trinkmilch zu einem wesentlichen Ru¤ckgang der Ausfuhren dieses Erzeugnisses nach Ceuta und Melilla fu¤hren wird, glaubt aber, da(cid:223) hierdurch die starke Nachfrage nach Ausfuhrlizenzen fu¤r die Kategorie der anderen Milcherzeugnisse abnimmt. Die Ausfuhren der Gemeinschaft nach Ceuta und Melilla betrugen 1996 na¤mlich rund 20. 000 Tonnen. 3. Die Kommission hat in ihrer Politik der Ausfuhrerstattungen nie eine soziale Komponente gesehen. Ferner mo¤chte sie daran erinnern, da(cid:223) der (weltweite) stufenweise Abbau der Ausfuhrsubventionen, der im Rahmen der Uruguay-Runde vereinbart worden ist, greifbare Vorteile fu¤r die Verbraucher bringen wird. Die Kommission ha¤lt daher an ihrem Standpunkt fest, da(cid:223) die Erstattungen fu¤r Ka¤se- und Milchausfuhren nach Ceuta und Melilla › ebenso wie nach einigen anderen La¤ndern › nicht gea¤ndert werden sollten. (98/C 45/110) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1729/97 von Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) an die Kommission (23. Mai 1997) Betrifft: Einrichtung einer Freihandelszone an der finnisch-russischen Grenze zur Versta¤rkung des Handels zwischen der EU und Ru(cid:223)land Die Marktwirtschaft und die wirtschaftliche Stabilita¤t in Ru(cid:223)land zu fo¤rdern, ist eine der gro¤(cid:223)ten Herausforde- rungen fu¤r die europa¤ische Zukunft. Finnland ist der einzige Mitgliedstaat der Union, der direkt an Ru(cid:223)land grenzt. Es liegt im eigenen Interesse der EU, diese handelsstrategisch wichtige Stellung Finnlands als Grenznachbar zu nutzen, indem sie mit wirtschaftlichen Instrumenten Anreize dafu¤r schafft, da(cid:223) sich der Handel und die Zusammenarbeit zwischen der EU und Ru(cid:223)land in den Gebieten an der finnisch-russischen Grenze konzentrieren. Die EU hat bereits fru¤her die Einrichtung zahlreicher spezieller Freihandelszonen gestattet, die zum Teil weit von ihren Au(cid:223)engrenzen entfernt liegen. Ha¤lt die Kommission es fu¤r sinnvoll, an der finnisch-russischen Grenze eine spezielle Freihandelszone einzurichten, um den Handel zu sta¤rken und die russische Marktwirtschaft auszubauen? Antwort von Herrn Van den Broek im Namen der Kommission (11. Juli 1997) Wie der Herr Abgeordnete begru¤(cid:223)t die Kommission die Entwicklungen in Ru(cid:223)land hin zu einer Marktwirtschaft. Die Kommission ist der Auffassung, da(cid:223) die Steigerung des Handels zwischen Finnland und Ru(cid:223)land in den letzten Jahren zur wirtschaftlichen Stabilisierung im no¤rdlichen Teil Ru(cid:223)lands erheblich beitra¤gt. Jedoch gibt es weiterhin eine Reihe von Schwierigkeiten zwischen Finnland und Ru(cid:223)land auf der russischen Seite der Grenze. Ru(cid:223)land ist noch im Begriff, sich den internationalen Handelsverfahren anzupassen. Sollte die Kommission u¤ber konkrete Pla¤ne zur Einrichtung einer speziellen Freihandelszone an der Grenze unterrichtet werden, wu¤rde sie unverzu¤glich die mo¤glichen Auswirkungen solcher Pla¤ne pru¤fen. Die Kommission weist darauf hin, da(cid:223) die Einrichtung einer solchen Zone zu Handelsverzerrungen fu¤hren und dem Ziel der Normalisierung des Handels zwischen der Gemeinschaft und Ru(cid:223)land entgegenwirken ko¤nnte. Die Kommission wird weiterhin die Fortschritte u¤berwachen und unterstu¤tzt im Rahmen verschiedener TACIS-Projekte Ma(cid:223)nahmen zur Verbesserung der Lage im Grenzgebiet in Bereichen wie Ausbildung im Zollwesen und Errichtung von Grenzu¤berga¤ngen


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1727/97 van Abdelkader MOHAMED ALI aan de Commissie. Restituties voor zuivelproducten bij uitvoer naar Ceuta en Melilla

eurovoc_concepts:
Ceuta and Melilla
GATT
cheese
export refund
export subsidy
milk
milk product
tariff quota


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1719/97 van Alexandros ALAVANOS aan de Commissie. Mededingingsvoorschriften betreffende de handel in groenten en fruit in Attica

eurovoc_concepts:
Greece
agricultural product
cannery
competition law
fruit
marketing
preparation for market
vegetable


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1741/97 del Johannes BLOKLAND a la Comisión. Aplicación de la Directiva relativa a los envases

eurovoc_concepts:
EU Member State
European Commission
application of EU law
exchange of information
national implementing measure
packaging
report
waste management


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1714/97 af Hiltrud BREYER til Kommissionen. Elektricitetsindkoblingslov

eurovoc_concepts:
Germany
competition law
consumer price
electrical energy
electricity supply
energy policy
environmental protection
production cost
renewable energy
wind energy

text: C 45/86 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 10. 2. 98 (98/C 45/105) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1714/97 af Hiltrud Breyer (V) til Kommissionen (23. maj 1997) Om: Elektricitetsindkoblingslov Vedvarende energi spiller en fremtr(cid:230)dende rolle i forbindelse med miljł- og klimabeskyttelse. Den kendsgerning bekr(cid:230)ftedes senest i grłnbogen om vedvarende energi (KOM(96)0576). Det er derfor absolut nłdvendigt med effektive foranstaltninger til fremme og hurtig markedsfłring af vedvarende energi. I Tyskland har der i (cid:229)revis eksisteret et s(cid:229)dant effektivt instrument til det form(cid:229)l i form af elektricitetsindkoblingsloven, med hvilken det p(cid:229) seks (cid:229)r har v(cid:230)ret muligt at etablere en vindkraftkapacitet p(cid:229) mere end 1. 600 MW. Denne lovs succes er uomtvistelig, men har samtidig młdt modstand hos den monopolistiske tyske energiindustri, der pludselig fik ułnsket konkurrence p(cid:229) produktionssiden. Hvordan vurderer GD XI striden om statsstłtte i forbindelse med elektricitetsindkoblingsloven og 1. kommiss(cid:230)r Van Mierts skrivelse af 26. oktober 1996 til den tyske forbundsłkonomiminister? 2. Hvorn(cid:229)r fremsendte GD XI en eventuel udtalelse til GD IV? 3. Er GD XI enig i, at det i EF-traktatens artikel 130 R, stk. 2, fastsatte princip om, at forureneren betaler, (cid:229)bner mulighed for at skabe mekanismer, der głr det muligt at fordele eventuelle merudgifter ved miljłvenlig energiproduktion p(cid:229) alle elektricitetskunder, som det f. eks. er fastsat for vedvarende energi i elektricitetsindko- blingsloven i Tyskland? 4. Hvordan vurderer GD XI den rolle, vedvarende energi spiller ved opfyldelse af EU(cid:146)s klimabeskyttelses- forpligtelser? Er det ikke nłdvendigt med s(cid:230)rlige stłtteforanstaltninger til markedsfłring af vedvarende energi for at kunne udfłre denne opgave? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Ritt Bjerregaard (2. juli 1997) Kommissionen vil gerne p(cid:229)pege overfor det (cid:230)rede medlem, at den optr(cid:230)der kollektivt i overensstemmelse med sin forretningsorden (1). Vedvarende energi har en r(cid:230)kke positive virkninger for miljłet, som andre energikilder ikke har. Et rimeligt stłtteniveau er i princippet i overensstemmelse med det princip, at forureneren betaler, s(cid:229)l(cid:230)nge forbrugeren i det lange lłb b(cid:230)rer elektricitetsforbrugets fulde omkostninger. En s(cid:229)dan stłtte er ogs(cid:229) tilladt ifłlge Kommissionens retningslinjer for statsstłtte til miljłbeskyttelse. Den tyske »Stromeinspeisegesetz« eller elektricitetsindkoblingslov har indfłrt et s(cid:230)rligt kompensationssystem for de ekstra omkostninger i forbindelse med vindenergi, n(cid:229)r der skiftes fra den ene elektricitetskilde til den anden. Denne kompensation er hłjere end ekstraomkostningerne ved elektricitet fra nye vindkraftanl(cid:230)g. Fra et miljłsynspunkt kan det ikke anbefales, at kompensationen er hłjere end ekstraomkostningerne ved elektricitet fra vindkraft, da det betyder, at forbrugeren ikke b(cid:230)rer elektricitetsfremstillingens fulde omkostninger og derfor kan forbruge mere elektricitet, end der er behov for. Det ville s(cid:229)ledes v(cid:230)re i modstrid med det princip, at forureneren betaler. P(cid:229) et (cid:229)bent elektricitetsmarked er en s(cid:229)dan stłtte ikke holdbar, hvis den fłrer til illoyal konkurrence mellem indenlandsk vedvarende energi og importeret vedvarende energi som f. eks. vandkraft. Det er derfor blevet foresl(cid:229)et de tyske myndigheder at finde andre metoder, s(cid:229) stłtten ikke skaber forvridninger. Stłtte til vedvarende energi indg(cid:229)r i F(cid:230)llesskabets strategi i forbindelse med klima(cid:230)ndringen. Som det (cid:230)rede medlem n(cid:230)vner, har Kommissionen offentliggjort en grłnbog, der opstiller en strategi for fremme af vedvarende energikilder (2). (1) EFT L 230 af 11. 9. 1993. (2) KOM(96) 576


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1734/97 af Esko SEPPÄNEN til Kommissionen. Langtidsdeponering af brugt nukleart brændsel

eurovoc_concepts:
International Atomic Energy Agency
export monitoring
intra-EU trade
nuclear fuel
nuclear safety
radioactive waste
storage of waste
transport of dangerous goods
waste management
waste recycling

text: C 45/92 DA De Europ(cid:230)iske F(cid:230)llesskabers Tidende 10. 2. 98 (98/C 45/111) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1730/97 af Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) til Kommissionen (23. maj 1997) Om: Program for nordisk samarbejde og indfłjelse af Barentsomr(cid:229)det i (cid:216)stersłsamarbejdet De nordiske lande har allerede siden begyndelsen af Nordkalotten-samarbejdet i 1960(cid:146)erne forsłgt at skabe et samarbejde med omr(cid:229)det omkring Barentshavet. Landene har i f(cid:230)llesskab forsłgt at forbedre levevilk(cid:229)rene for borgerne i Europas nordligste egne. I samarbejdet mellem Barentsomr(cid:229)det og de nordiske lande prioriteres samarbejde inden for omr(cid:229)derne łkonomi, handel, videnskab og teknologi samt miljł-og infrastrukturprojekter. Herudover har landene tiln(cid:230)rmet sig hinanden gennem forskellige kulturbegivenheder og udveksling af studerende. EU(cid:146)s beslutningstagning baseres meget p(cid:229) Middelhavssamarbejdet, og i EU er der ikke i samme omfang taget hensyn til udvikling af det nordlige samarbejde. I EU er der (cid:229)benbart ikke tilstr(cid:230)kkelig viden om de samarbejdsmuligheder, som det naturrige omr(cid:229)de omkring Barentshavet tilbyder. Under henvisning til ovenst(cid:229)ende bedes Kommissionen besvare fłlgende spłrgsm(cid:229)l: 1. I hvilken fase i Kommissionen befinder forberedelsen af et program for det nordlige samarbejde sig? 2. Hvilke muligheder er der ifłlge Kommissionens mening for, at Barentshavet inddrages i (cid:216)stersłsamarbej- det? Svar afgivet p(cid:229) Kommissionens vegne af Hans van den Broek (8. juli 1997) 1. Kommissionen l(cid:230)gger stor v(cid:230)gt p(cid:229) samarbejde i det nordlige Europa. Kommissionen har fra begyndelsen v(cid:230)ret n(cid:230)rt involveret i samarbejde b(cid:229)de i (cid:216)stersł-omr(cid:229)det og i omr(cid:229)det omkring Barentshavet, og den spiller en aktiv rolle i BEAC (Barents Euro-Arctic Council) og i (cid:216)stersłr(cid:229)det. Begge disse regioner modtager stłtte fra F(cid:230)llesskabet, fłrst og fremmest via PHARE-, TACIS- og Interreg-programmet, afpasset efter deres specifikke behov. Kommissionen forst(cid:229)r at (cid:216)stersł-omr(cid:229)det og omr(cid:229)det omkring Barentshavet hver har deres specifikke behov og problemer, og at dette głr det nłdvendigt med en specifik m(cid:229)lrettet strategi. BEAC og (cid:216)stersłr(cid:229)det har etableret kontakt med hinanden og med andre regionssammenslutninger i Europa. Spłrgsm(cid:229)let om regelm(cid:230)ssige młder eller ligefrem en sammenl(cid:230)gning mellem de to organisationer er imidlertid ikke blevet rejst i nogen af organisationerne. I den udstr(cid:230)kning de to regioner har samme problemer słrger Kommissionens repr(cid:230)sentanter for den nłdvendige samordning. Hvis BEAC og (cid:216)stersłr(cid:229)det skulle forel(cid:230)gge forslag om et t(cid:230)ttere samarbejde p(cid:229) bestemte felter, vil Kommissionen naturligvis tage stilling hertil. 2. Hvad ang(cid:229)r samarbejdet i EU(cid:146)s nordlige regioner skal det n(cid:230)vnes at Kommissionen, efter en rapport fra regionsudvalget om den nordlige dimension i juni 1996, sammen med de to medlemsstater der direkte berłres heraf, afholdt et seminar den 18. marts 1997 i Rovaniemi i Finland. Form(cid:229)let var at sl(cid:229) klarere fast hvad »den nordiske dimension« indeb(cid:230)rer for EU(cid:146)s politik generelt, og i s(cid:230)rdeleshed hvad den indeb(cid:230)rer i forbindelse med en revision af strukturfondene. (98/C 45/112) SKRIFTLIG FORESP(cid:216)RGSEL E-1734/97 af Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) til Kommissionen (23. maj 1997) Om: Langtidsdeponering af brugt nukleart br(cid:230)ndsel Kommissionen bedes besvare fłlgende spłrgsm(cid:229)l om langtidsdeponering af brugt nukleart br(cid:230)ndsel: 1. Hvordan forbereder Kommissionen sig til den situation, der vil opst(cid:229), n(cid:229)r det brugte nukleare br(cid:230)ndsel skal overflyttes fra midlertidig deponering til endelig deponering efter (cid:229)r 2000?


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1743/97 del Jaak VANDEMEULEBROUCKE a la Comisión. Versiones lingüísticas y obligatoriedad de las normas europeas CEN/CENELEC

eurovoc_concepts:
Belgium
European standard
European undertaking
information technology
official language
standardisation
technical standard
telecommunications
use of languages


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1710/97 del Hiltrud BREYER a la Comisión. Ley de entrada de corriente

text: 11. 3. 98 ES Diario Oficial de las Comunidades Europeas C 76/49 1. ¿Co·mo cree la Comisio·n que se conseguira· duplicar el porcentaje de las energ(cid:14)·as renovables hasta el 2010 ›segu·n se reivindica en el Libro Verde sobre las energ(cid:14)·as renovables› sin sentar las bases para la remuneracio·n de la entrada de corriente de las energ(cid:14)·as renovables, lo que deber(cid:14)·a incluir un est(cid:14)·mulo para la creacio·n de nuevas capacidades de produccio·n? 2. ¿Co·mo pretende explicar la Comisio·n su afirmacio·n de que en 1995 los costes adicionales reales de 20 millones de marcos causados por la energ(cid:14)·a eo·lica podr(cid:14)·an obstaculizar el comercio intracomunitario de electricidad? ¿Es, adema·s, consciente la Comisio·n de que la empresa de redes litigante, Preussen Ele·ctrica, no esta· en absoluto obligada a retribuir de acuerdo con la Ley de entrada de corriente? Los destinatarios principales de dicha Ley son las empresas de distribucio·n como, por ejemplo, Schleswag, EWE y U¤ NH. Respuesta comu· n a las preguntas escritas E-1708/97, E-1710/97, E-1712/97 y E-1717/97 dada por el Sr. Papoutsis en nombre de la Comisio·n (31 de julio de 1997) Aunque por el momento la Comisio·n no esta· en condiciones de formular comentario alguno en cuanto a las cifras relativas a los costes y capacidades del sector ele·ctrico alema·n, s(cid:14)· querr(cid:14)·a, no obstante, reiterar su compromiso en la promocio·n de fuentes de energ(cid:14)·a renovables. Habida cuenta de la favorable acogida reservada a su Libro Verde sobre fuentes de energ(cid:14)·a renovables (1), la Comisio·n tiene la intencio·n de proponer medidas complementarias para fomentar la penetracio·n de este tipo de energ(cid:14)·as en la Unio·n, a fin de alcanzar el 12 % de cuota de mercado propuesto como objetivo indicativo para el an(cid:152)o 2010. La Directiva 96/92/CE del Parlamento Europeo y del Consejo de 19 de diciembre de 1996 sobre normas comunes para el mercado interior de la electricidad (2) entro· en vigor el 19 de febrero de 1997. En el apartado 3 de su art(cid:14)·culo 8 y en el apartado 3 de su art(cid:14)·culo 11, se ofrece expl(cid:14)·citamente a los Estados miembros la posibilidad de dar preferencia, en la ordenacio·n del funcionamiento de las instalaciones de generacio·n, a las instalaciones que utilicen fuentes de energ(cid:14)·a renovables, a las de residuos o a las de produccio·n combinada de calor y electricidad. Sin embargo, la Directiva no trata la cuestio·n de la financiacio·n de tales acciones, ya que e·sta, en virtud del principio de subsidiariedad, debera· resolverse a escala nacional cuando se proceda a la aplicacio·n de la Directiva. La Comisio·n estudiara· todas las medidas que se propongan, a fin de determinar su conformidad con la Directiva, sin perjuicio de las disposiciones pertinentes del Tratado CE, en particular en materia de competencia. En su Resolucio·n de 27 de mayo de 1997 relativa a una estrategia para las fuentes de energ(cid:14)·a renovables, aprobada sobre la base del correspondiente Libro Verde de la Comisio·n, el Consejo observa que en el marco de la liberalizacio·n de los mercados de la energ(cid:14)·a resulta necesario que los Estados miembros y (cid:151)observando el principio de subsidiariedad(cid:151) la Comunidad realicen una pol(cid:14)·tica para mejorar la competitividad de la energ(cid:14)·a procedente de fuentes renovables. La Comisio·n seguira· avanzando en el estudio de esta cuestio·n, incluido el aspecto de la legislacio·n sobre alimentacio·n de la red ele·ctrica, en el marco de los trabajos preparatorios para el establecimiento de una estrategia comunitaria en materia de energ(cid:14)·as renovables. La Comisio·n tiene previsto publicar un libro blanco con su estrategia, para despue·s realizar, ma·s avanzado 1997, una propuesta de plan de accio·n, tal y como se anuncio· en el Libro Verde. (1) COM(96)576 final. (2) DO L 27 de 30. 1. 1997. (98/C 76/131) PREGUNTA ESCRITA E-1733/97 de Esko Seppa¤nen (GUE/NGL) a la Comisio·n (23 de mayo de 1997) Asunto: Utilizacio·n de antibio·ticos en la alimentacio·n animal En relacio·n con la utilizacio·n de antibio·ticos en la alimentacio·n de peces y animales dome·sticos destinados a la produccio·n de carne: 1. ¿Que· tipo de antibio·ticos considera la Comisio·n que tienen justificada su utilizacio·n en la alimentacio·n de peces y animales dome·sticos destinados a la produccio·n de carne? 2. ¿Que· medidas esta· dispuesta a adoptar la Comisio·n para reducir la utilizacio·n de antibio·ticos?


title: VERORDENING (EG) Nr. 925/97 VAN DE COMMISSIE van 23 mei 1997 betreffende de afgifte van uitvoercertificaten van het B-stelsel in de sector groenten en fruit

eurovoc_concepts:
export licence
export refund
fruit
quantitative restriction
vegetable


title: QUESTION ECRITE no 1714/97 de Hiltrud BREYER à la Commission. Loi sur l'alimentation en électricité

text: C 45/86 FR Journal officiel des Communaute·s europe·ennes 10. 2. 98 (98/C 45/105) QUESTION E· CRITE E-1714/97 pose·e par Hiltrud Breyer (V) a‘ la Commission (23 mai 1997) Objet: Loi sur l(cid:146)alimentation en e·lectricite· Les e·nergies renouvelables jouent un ro(cid:136)le e·minent au regard de la protection de l(cid:146)environnement et du climat. Ce fait a e·te· confirme· en dernier lieu par le Livre vert pour les ER (COM(96) 576 final). Il est donc indispensable de prendre des mesures efficaces en vue d(cid:146)encourager et d(cid:146)introduire rapidement sur le marche· les ER. En Allemagne, la loi sur l(cid:146)alimentation en e·lectricite· a permis de cre·er pour les ER un instrument efficace gra(cid:136)ce auquel plus de 1 600 MW d(cid:146)e·nergie e·olienne ont pu e(cid:136)tre installe·s en six ans. Le succe‘s de cette mesure juridique qui est incontestable a suscite· l(cid:146)hostilite· des responsables de l(cid:146)e·nergie allemands organise·s en monopole lesquels ont e·te· aussito(cid:136)t soumis a‘ la concurrence fa(cid:136)cheuse au niveau de la production. Que pense la DG XI de la pole·mique juridique autour de la loi sur l(cid:146)alimentation en e·lectricite· et de la lettre 1. du commissaire Van Miert au ministre allemand de l(cid:146)e·conomie en date du 26 octobre 1996? 2. A‘ quelle date un e·ventuel avis de la DG XI a-t-il e·te· transmis a‘ la DG IV? 3. La DG XI estime-t-elle que le principe du pollueur-payeur inscrit a‘ l(cid:146)article 130 r(2) du Traite· CE permet de cre·er des me·canismes autorisant un pre·le‘vement des e·ventuels cou(cid:136)ts supple·mentaires d(cid:146)une production d(cid:146)e·nergie respectueuse de l(cid:146)environnement sur tous les consommateurs, comme le pre·voit la loi sur l(cid:146)alimentation en e·lectricite· pour les e·nergies renouvelables en Allemagne? 4. Que pense la DG XI du ro(cid:136)le que peuvent jouer les e·nergies renouvelables en vue d(cid:146)exe·cuter les engagements de l(cid:146)Union europe·enne en matie‘re de protection du climat? L(cid:146)accomplissement de cette ta(cid:136)che ne requiert-elle pas l(cid:146)adoption de mesures spe·ciales visant a‘ favoriser l(cid:146)introduction des e·nergies renouvelables sur le marche·? Re·ponse donne·e par Mme Bjerregaard au nom de la Commission (2 juillet 1997) La Commission tient a‘ signaler a‘ l(cid:146)Honorable Parlementaire qu(cid:146)elle agit collectivement conforme·ment a‘ son re‘glement inte·rieur (1). Les e·nergies renouvelables ont des effets positifs sur l(cid:146)environnement que d(cid:146)autres sources d(cid:146)e·nergie n(cid:146)ont pas. Des niveaux raisonnables de subventions sont en principe compatibles avec le principe du pollueur-payeur pour autant que le consommateur supporte a‘ long terme la totalite· du prix de revient de sa consommation d(cid:146)e·lectricite·. Ces subventions sont e·galement compatibles avec les lignes directrices de la Commission en matie‘re d(cid:146)aides d(cid:146)E· tat a‘ la protection de l(cid:146)environnement. La loi allemande «Stromeinspeisegesetz» pre·voit un syste‘me particulier d(cid:146)indemnisation du surcou(cid:136)t de l(cid:146)e·nergie e·olienne qui sont transfe·re·s d(cid:146)un acteur de l(cid:146)industrie e·lectrique a‘ un autre. On estime que cette indemnisation est supe·rieure au surcou(cid:136)t de l(cid:146)e·lectricite· produite par les nouvelles installations e·oliennes. Du point de vue e·cologique, il n(cid:146)est pas recommandable d(cid:146)indemniser plus que le surcou(cid:136)t de l(cid:146)e·lectricite· d(cid:146)origine e·olienne, ce qui signifierait que le consommateur ne supporte pas la totalite· du prix de revient de la production d(cid:146)e·lectricite· et consommerait de‘s lors plus d(cid:146)e·lectricite· qu(cid:146)il n(cid:146)est ne·cessaire. Ce serait aller a‘ l(cid:146)encontre du principe du pollueur-payeur. Sur un marche· de l(cid:146)e·lectricite· de·re·glemente·, des aides de cette nature ne seraient pas tenables si elles entra(cid:14)(cid:136)naient une concurrence de·loyale entre les e·nergies renouvelables inte·rieures et les e·nergies renouvelables importe·es, comme l(cid:146)e·nergie hydro-e·lectrique. D(cid:146)autres me·thodes visant a‘ rendre les aides moins de·loyales ont donc e·te· propose·es aux autorite·s allemandes. Les aides aux e·nergies renouvelables s(cid:146)inscrivent dans le cadre de la strate·gie communautaire concernant les changements climatiques. Comme le note l(cid:146)Honorable Parlementaire, la Commission a publie· un livre vert de·finissant une strate·gie destine·e a‘ renforcer la pe·ne·tration des sources d(cid:146)e·nergie renouvelables (2). JO L 230 du 11. 9. 1993. (1) (2) COM(96) 576