title: Meddelande från kommissionen om ett handlingsprogram för gemenskapen för förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoområdet

eurovoc_concepts:
EU programme
disease prevention
exchange of information
health policy
public health

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 14. 05. 1997 KOM(97) 178 slutlig 97/0132 COD MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om ett handlingsprogram för gemenskapen för förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet (framlagda av kommissionen) MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN om ett handlingsprogram för gemenskapen för förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet INNEHÅLL 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. INLEDNING FÖREBYGGANDE AV OLYCKOR OCH PERSONSKADOR 4 5 ÖVERSIKT ÖVER ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS I MEDLEMSSTATERNA OCH AV INTERNATIONELLA ORGANISATIONER 8 ÖVERSIKT ÖVER PÅGÅENDE VERKSAMHET GEMENSKAPEN INOM EUROPEISKA 9 BEHOVET AV GEMENSKAPSÅTGÄRDER INOM RAMEN FÖR INSATSER PÅ FOLKHÄLSOOMRADET 13 FÖRSLAG TILL ÅTGÄRDER FÖR ETT FEMÅRSPROGRAM KONSULTATION, UTVÄRDERING OCH RAPPORTER 16 21 1 1. 2. 3. 4. 5. INLEDNING Genom artiklarna 3 o och 129 i Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen har gemenskapen för första gången fatt en uttrycklig rättslig grund för att vidta åtgärder på folkhälsoomradet. Gemenskapens roll är att medverka till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå, att besluta om åtgärder för förebyggande av sjukdomar - särskilt genom att främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser, samt arbeta för en samordning av deras riktlinjer och program. I kommissionens meddelande av den 24 november 1993 om en ram för gemenskapsåtgärder på folkhälsoomradet1 fastslogs att gemenskapens roll skall vara att stödja medlemsstaternas insatser på folkhälsoomradet, bistå vid utformning och genomförande av mål och strategier, samt bidra till att en hög hälsoskyddsnivå uppnås inom gemenskapen. Målsättningen är att uppnå de bästa resultat, som redan uppnåtts på ett givet område var som helst inom gemenskapen. I enlighet med betoningen av "de stora folksjukdomarna" i artikel 129 är förebyggande av avsiktliga och oavsiktliga personskador och olyckor ett av de områden, som kommissionen skall prioritera. 1991 ledde personskador till 190 000 dödsfall i de tolv EG-länderna (mer än någon annan kategori förutom kardiovaskulära och respiratoriska sjukdomar och cancer). Inom Europeiska gemenskapen är personskador fortfarande den främsta dödsorsaken i alla åldersgrupper mellan 1 och 34 år. Denna koncentration av dödsfall i de yngre åldersgrupperna innebär att personskador är en oproportionerligt stor orsak till förlust av potentiella levnadsår. Även om dödsorsaken för äldre människor oftast är en annan än personskador, så är antalet dödsfall på grund av skador fortfarande högre i åldersgruppen över 75 år än i någon annan åldersgrupp. Invaliditet och sjukdomstillstånd är också mycket omfattande. I England behöver uppskattningsvis vart tionde barn sjukvård på grund av skada de ådragit sig vid olyckor varje år, liksom 500 000 personer över 65 år, som skadat sig vid olyckor i hemmet och på fritiden. Varje år läggs uppskattningsvis 700 000 personer i EG-länderna in på sjukhus på grund av självmordsförsök. I Frankrike beräknas 2,9 % av befolkningen (mer än 1,5 miljoner människor) vara funktionshindrade till följd av olyckor. De ekonomiska konsekvenserna av personskador är också omfattande. I Danmark beräknas 11% av alla sjukhusdagar bero på olyckor och i Nederländerna uppskattas de medicinska kostnaderna för olyckor i hemmet och på fritiden uppgå till mer än 450 ecu per år. Kostnaderna för den skadade personen och hans eller hennes familj är mycket högre än de direkta vårdkostnaderna. Skadeersättningar från försäkringsbolag kan ge en antydan om vad det rör sig om: i Frankrike är ersättningen i genomsnitt över 15. 000 ecu för varje barn som skadas i en trafikolycka. Mera uppmuntrande är dock de bevis som finns på att förebyggande åtgärder kan vara mycket kostnadsefFektiva. Det finns väl underbyggda bevis för att den investering som görs i initialskedet kan betala sig på så kort tid som tre år, framför allt i de länder som deltar i WHO:s program för säkra samhällen, däribland Sverige som redovisar en minskning på 25 % eller mer av antalet olyckor under denna period. Det finns få hälsofrämjande insatser som gett så goda resultat när det gäller kostnadseffektivitet. Av dessa skäl och av de skäl som diskuteras nedan föreslår kommissionen ett program för gemenskapsåtgärder för att förebygga personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet. KOM(93) 559 slutlig, 24. 11. 1993 2. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. FÖREBYGGANDE AV OLYCKOR OCH PERSONSKADOR Vid en översikt av personskador och förebyggande av dem är det lämpligt att börja med en genomgång av alla yttre orsaker till personskador och förgiftningar, t. ex. genom att utgå från definitionen International classification of diseases (ICD). Denna definition innefattar olyckor, självtillfogad skada, misshandel, "ingripande av ordningsmakt", krig, komplikationer vid medicinsk åtgärd och följder av allt detta. Bland alla dessa områden kommer ett urval för gemenskapsåtgärder att diskuteras i avsnitten 5 och 6. sjukdomsklassifikation, internationella i WHO: s Det främsta syftet med ett förebyggande program måste vara att bemöta den fatalistiska uppfattningen att "olyckor inträffar" och därför inte går att förebygga. Denna inställning måste ersättas av insikten att olyckor och personskador inte behöver inträffa. Stora ansträngningar måste därför göras för att kartlägga risker och orsaker, så att olyckor kan undvikas, förebyggas eller så att man åtminstone kan skydda sig mot dem på bästa möjliga sätt. Olyckor och personskador kan med fördel betraktas utifrån tre huvudperspektiv vad gäller förebyggande insatser: var de inträffar, vem som drabbas och hur de inträffar. "Var" och "när" aktualiserar den traditionella uppdelningen mellan arbetsolyckor, olyckor på väg till eller från arbetet, trafikolyckor (främst på vägarna) och olyckor i hemmet eller på platser för sport och fritidsaktiviteter. Denna uppdelning präglar de flesta aktuella gemenskapsåtgärder på detta område. De grupper av personer som drabbas av olyckor eller personskador - och de som förorsakar dem - är viktiga därför att de är målgrupper för förebyggande åtgärder. Viktigast anses oftast barnen vara, eftersom de är mest utsatta och har mest att förlora vad gäller levnadsår och livskvalitet. Olyckor och personskador är de största hotet mot dem. Äldre människor är en annan sårbar grupp, och antalet mycket gamla ökar kontinuerligt. Det finns också andra, mer avgränsade målgrupper såsom ungdomar som medvetet söker sig till farliga aktiviteter, idrottsfolk, kvinnor och barn (som ofta lever under torftiga socioekonomiska omständigheter) som utsätts för våld i hemmet och vissa grupper som är särskilt självmordsbenägna såsom jordbrukare, poliser och läkare. Vilken typ av olycka eller skada det rör sig om och den direkta orsaken är givetvis mycket viktigt, när det gäller förebyggande åtgärder, eftersom detta kan ge antydningar om fel och farliga brister i produkter, utrustning, ämnen, tjänster och miljö som går att rätta till eller reducera eller som man kan varna för. En viktig åtskillnad görs ofta när det gäller att förebygga olyckor mellan "aktivt förebyggande", att ändra riskgruppernas beteende, och "passivt förebyggande", att anpassa omgivningen så att människor inte kommer i kontakt med riskkällorna och/eller att eliminera riskkällorna. Det kommer fram allt fler belägg för att passivt förebyggande är mer effektivt och kostnadseffektivt. Barn i trafiken är exempel på båda förhållningssätten. I en värld, som är så dominerad av motorfordon, är det uppenbarligen viktigt att barn har kunskaper i trafiksäkerhet (aktivt förebyggande). Det finns dock forskningsresultat som visar att barn under 8-9 år förstår säkerhetsföreskrifter mycket bra, men däremot inte kommer ihåg att de måste följas hela tiden. Barns säkerhet kan garanteras endast om de hålls helt borta från fordon i trafik (passivt förebyggande). Möjliga områden för skadeförebyggande insatser Befolkningsgrupper 13. 14. 15. 16. 17. 18. Fastställandet av vilka befolkningsgrupper som bör bli föremål för förebyggande insatser handlar inte bara om vilka som är mest utsatta för olyckor eller personskador, utan också om förslag till lämpliga åtgärder och tillvägagångssätt. Fastställandet av var olika grupper kan nås har stor betydelse för att åtgärderna skall bli effektiva. Barn är mer utsatta för risker på grund av sin relativa oförmåga att bedöma risker och på grund av att de i övrigt är mer sårbara. Olycksrisken är nära förbunden med socialt armod i form av t. ex. trånga och dåliga bostäder, billiga och dåligt utformade produkter, bristande tillsyn och till och med avsiktliga skador, som barn tillfogas av stressade föräldrar. Att ungdomar är besvikna, uttråkade eller helt enkelt bara har för mycket energi leder till att de medvetet utsätter sig för risker som kan få tragiska konsekvenser. Balansen mellan förebyggande insatser, kännedom om risker, lämplig förberedelse och utbildning för farliga aktiviteter och överbeskydd är svår att upprätthålla, och den beror på vilka relationer som finns till de ungdomar det gäller. Äldre människor löper störst risk att råka ut för olyckor när deras rörlighet inskränks och deras sinnen börjar svikta, eller när de förlorar sin partner eller den sin invanda omgivning. Förebyggande insatser vad gäller förmåga att klara av saker och att kunna använda lämpliga redskap eller hjälpmedel kan bidra till att personskador undviks och att livskvaliteten förbättras avsevärt. Ett ökat självförtroende och ökad självtillit tack vare att man på ett säkert sätt kan använda redskap, delta i sociala aktiviteter och förflytta sig inomhus och utomhus är oerhört viktigt. Behovet av olycks- och skadeförebyggande åtgärder för professionella idrottsmän och idrottskvinnor kan troligen bäst bedömas av deras egna organisationer. Amatöridrottsmän, särskilt de som håller på helt på egen hand och som inte har någon kontakt med idrottsföreningar och inte får någon information eller några råd, löper större risk, eftersom de kan hamna i farliga situationer utan att ha adekvat skydd och utbildning. Personer som på egen hand reser i olika världsdelar kan drabbas av liknande problem. Det är mycket svårt att få fram information och råd till sådana personer. Även gör-det-själv-entusiasten som använder för honom ovanliga verktyg och ämnen, eller en trädgårdsmästare som använder maskiner och olika material, kan vara svåra att nå. Andra befolkningsgrupper som är i behov av förebyggande insatser är psykiskt och fysiskt handikappade, socialt utslagna, narkomaner och alkoholmissbrukare och i vissa fall etniska minoriteter, som är ovana vid de försiktighetsåtgärder som måste vidtas i ett urbaniserat, västerländskt samhälle, från användning av gas och elektricitet till risk för matförgiftning, mat som förvarats vid fel temperatur eller användning av frätande ämnen som används i hushållet. Beteenderektterade olyckor och personskador 19. Denna rubrik täcker både avsiktliga och oavsiktliga olyckor och personskador, men man behöver inte fasta alltför stor uppmärksamhet vid den exakta skillnaden mellan dem. Detta ar en av de stora fördelarna med ett program som omfattar båda kategorierna. Avsiktligt slarv eller allvarligt risktagande kan vara svårt att skilja från självmord, pseudosjälvmord eller, om det är andra personer som kommer till skada, från mord och överfall. Medan det klart kan definieras vilka förebyggande åtgärder som skall sättas in om handlingen är avsiktlig eller oavsiktlig, är det svårare att definiera åtgärder när dessa begrepp delvis överlappar varandra. Att förmedla erforderlig kunskap, information, sakkunskap och sjärvtillit kan vara relativt okomplicerat när det gäller personer, vars fysiska och psykiska förmåga är helt intakt, men det krävs specialutbildade rådgivare och konsulenter i andra fall. 20. Förebyggande av självmord och pseudosjälvmord innebär särskilda problem och kräver särskilda insatser, som måste vara tillgängliga just när de behövs. Möjlighet till samtal, framför allt genom telefonrådgivning, har visat sig vara mycket effektivt i detta sammanhang. Social isolering är ofta en bidragande orsak till självmord och telefonrådgivning är ett sätt för socialt isolerade personer att på ett acceptabelt sätt få hjälp av andra, utan att de behöver känna sig hotade av ett personligt sammanträffande. Andra former av rådgivning och stöd kan dock behövas på något längre sikt, när det akuta hotet väl har undanröjts. Miljörelaterade olyckor och personskador 21. Miljöfaktorer kan spela en stor roll när det gäller orsaker till olyckor och personskador, oavsett om olyckan inträffar i hemmet, i trädgården, på gatan, i skolan eller på någon annan plats. Det går aldrig att helt eliminera risker eller att helt skydda sig mot dem, men det går att fastställa vilka miljöfaktorer som oftast bidrar till olyckor, och man kan bygga säkrare hem, skolor och lokalsamhällen. Brand- och säkerhetskontroller börjar bli allt vanligare, men mer allmänna säkerhetsöversikter borde kunna göras och mer långsiktiga planer i förebyggande syfte kan visa sig vara mer effektiva än panikreaktioner på katastrofrapporter. 22. 23. 24. Det är trafikolyckor som är den främsta orsaken till personskador i Europa. Enbart vägtrafikolyckor förorsakar 48 000 dödsfall per år inom Europeiska gemenskapen. Detta har angripits genom en rad förebyggande åtgärder, av vilka en del nämns i avsnitten 3 och 4. Man bör komma ihåg att trafiksäkerhet enligt artikel 75 är av gemenskapens ansvarsområden och att förbättrad trafiksäkerhet är ett av de främsta målen för gemenskapens transportpolitik. Olyckor och personskador i arbetet är ett annat område som redan blivit föremål för många förebyggande åtgärder. Detta har lett till en imponerande minskning av antalet olyckor på en del områden under de senaste årtiondena. Förebyggande verksamhet på europeisk nivå ingår i gemenskapens socialpolitik. Produktrelaterade olyckor och personskador snabbrapportering angående På detta område kommer uppgifter i huvudsak att samlas in genom gemenskapens system för farliga produkter eller genom gemenskapens informationssystem angående olyckor i hemmet och på fritiden (EHLASS), som inrättats inom ramen för gemenskapens konsumentskyddspolitik. 2 Anpassningar av produkter, märkning, varningsmärken, information och standardisering hör till de områden, som EGT nr L 319, 21. 12. 1993, utvidgad genom EGT nr L 331, 21. 12. 1994 7 behandlas inom ramen för gemenskapens politik vad gäller rörlighet för varor och tjänster. Detta har haft stor betydelse för den allmänna produktsäkerheten. 3. ÖVERSIKT ÖVER ÅTGÄRDER SOM VIDTAGITS I MEDLEMSSTATERNA OCH AV INTERNATIONELLA ORGANISATIONER Åtgärder i medlemsstaterna på regeringsnivå Dödsfall, personskador, lidande och kostnader till följd av olyckor och skador har lett till att man i alla medlemsstater utarbetat program för att försöka minska detta. En del leds av ett ministerium eller av flera ministerier i samarbete med icke-statliga organisationer. För andra program ansvarar olika statliga myndigheter. Det är oftare ministerier och organisationer för konsumentfrågor än ministerier på hälsovårdssidan, som har ansvaret för program för att förebygga olyckor i hemmet och på fritiden. Trafikolyckor och arbetsolyckor handhas av en rad organisationer som samarbetar med transport- och arbetsministerier. En stor del av den viktigaste förebyggande verksamheten sköts på regional och lokal nivå. Frivilliga och icke-statliga organisationer Frivilliga och icke-statliga organisationer spelar en mycket viktig roll i den olycks- och skadeförebyggande verksamheten, eftersom de ofta når ut till allmänheten genom lokala avdelningar och i sina program ofta har medverkan av yrkesmässig och akademisk expertis från nationella och lokala organisationer. Sjukvårdspersonalens insatser för förebyggande av personskador genom t. ex. rådgivning till patienter och till allmänhet är ofta ett av de viktigaste bidragen. När det gäller att förebygga självmord har frivilligorganisationer spelat en avgörande roll genom att man ofta prövat nya metoder för att nå personer i riskzonen och ett internationellt samarbete håller nu på att utvecklas. I många fall gör centraler för förgiftningar och brännskador en särskild insats när det gäller att informera allmänheten om risker. Internationella organisationer Internationella organisationer spelar också en viktig roll när det gäller att förebygga olyckor och personskador. Åtgärder inom Europeiska gemenskapen kan ge mycket gott resultat, om de genomförs i samarbete med verksamhet i sådana organisationer i Europa, så att dubbelarbete undviks och åtgärderna kompletterar varandra. Arbetet med Världshälsoorganisationens (WHO) olycksförebyggande program leds från organisationens huvudkontor i Geneve. WHO ansvarade för det program som genomfördes i samband med Världshälsodagen (7 april) 1993 med temat "förebygg olyckor och vårdslöshet". Flera WHO-projekt härrör från detta program: "hjälminitiativet" (cyklister), piojektet "säkra samhällen", skaderegister och datasystem och utvärdering av personskadors påverkan på hälsan. WHO arrangerar världskonferenser om säkerhetsfrämjande och skadekontroll. Organisationen har också ett nätverk av enheter som samarbetar i frågan. t. ex. Icke-statliga produktsäkerhetsstandarder, bamsäkerhet, brandsäkerhet, förebyggande av idrottsskador, organisationer i Europa områden arbetar som på 25. 26. 27. 28. olycksfellsforskning och bestämmelser som stärker konsumentskyddet. De gör också snabba hjälpinsatser i samband med olyckor, innan den drabbade kommer till sjukhus. Sådana åtgärder kan bidra till att följderna av olyckan inte blir så allvarliga och bestående som de i annat fall skulle ha blivit. Det arbete som yrkesorganisationer på europeisk nivå utför är också ett viktigt inslag. 4. ÖVERSIKT ÖVER PÅGÅENDE VERKSAMHET GEMENSKAPEN INOM EUROPEISKA Säkerhet och hälsa i arbetet 29. 30. I juli 1995 antog kommissionen ett meddelande om gemenskapsprogram för säkerhet, hygien och hälsa i arbetet (1996-2000)3. Tyngdpunkten i programmet ligger på ökat stöd för att förbättra säkerheten i små och medelstora företag och åtgärder, som inte kräver lagstiftning, som vägledning, information och utbildning. Projektet angående europeisk statistik om arbetsolyckor statistik om arbetsolyckor inom högriskyrken, fortsätter sitt arbete med att öka antalet variabler för att öka kunskaperna om orsakerna till arbetsolyckor. Vidare har ett pilotprojekt som gäller jämförbara uppgifter om yrkessjukdomar i Europa (EODS-projektet) kommit igång. Kommissionens arbete för att fastställa harmoniserade yrkeshygieniska gränsvärden fortsätter också4 och i september 1995 framlades ett förslag att ändra direktiv 90/394/EEG om karcinogener genom att fastställa gränsvärden och utvidga direktivets ursprungliga räckvidd. 5. (ESAW-projektet), tillhandahåller som Transport När det gäller landsvägstrafik omfattar de nuvarande åtgärderna trafikkontroller, hastighetsbegränsande anordningar i lastbilar och bussar, införande av nya standarder för körkort vad gäller teoretiska, praktiska och medicinska prov, och framtagande av ny utrustning för kontroll av yrkesförarnas körtid. Föreslagna åtgärder som inte innefattar lagstiftning är bl. a. informationskampanjer om rattonykterhet och unga förare. Genom Care- programmet som antogs 19936 har en databas om trafikolyckor upprättats, som gör det möjligt att analysera omfattande information om orsaker till trafikolyckor i hela gemenskapen. Andra trafiksäkerhetsåtgärder på senare tid är bl. a. en förordning om säkerhetsansvar på ro-ro-passagerarfarjor7 och direktiv om transport av farligt gods. 8. 3 4 5 6 7 8 KOM(95) 282 slutlig, 12. 7. 1995 Inbegripet antagandet av kommissionsbeslut om inrättandet av en vetenskaplig kommitté för yrkeshygieniska gränsvärden för kemiska agenser: EGT nr L 188, 9. 8. 1995 EGT nr C 317, 28. 11. 1995 Rådets beslut 93/104/EG, EGT nr L 329, 30. 12. 1993 EGT nr L 320, 30. 12. 1995 EGT nr L 145, 19. 6. 1996, EGT nr L 235, 17. 9. 1996 9 31. 32. Kontroll av olyckor i hemmet och på fritiden I rådets beslut 86/138/EEG9 godkändes ett demonstrationsprojekt med inriktning på att upprätta ett informationssystem på gemenskapsnivå för information om olyckor beträffande konsumentprodukter (EHLASS). Det första målet var att kartlägga på vilka områden förebyggande åtgärder var nödvändiga. insamlades uppgifter från olycksfallsavdelningarna på vissa sjukhus och genom enkäter till hushållen. Systemet har gjort det möjligt att fastställa vilka produkter som framkallat olyckor, behov av sjukhusvård, genomsnittslängd på sjukhusvistelsen, typ av skada och den skadade personens ålder. Denna information har använts som underlag för förebyggande kampanjer (information och medvetandegörande), förhandlingar med företag om ändring av produkter och införandet av standarder eller regler. EHLASS-projektet har nu förlängts till slutet av 199710. I projektet Produktsäkerhet Rådet antog direktiv 92/59/EEG om allmän produktsäkerhet den 29 juni 199211. Detta är en omfattande lagbestämmelse som föreskriver att endast säkra produkter får släppas ut på marknaden, att man skall informera om eventuella risker och införa regler för rapportering om riskprodukter och för att de skall kunna dras tillbaka från marknaden, när så är nödvändigt. En produkts säkerhet festställs genom gemenskapsbestämmelser, nationella bestämmelser eller frivilliga praxisöverenskommelser beroende på vad som gäller för den aktuella produkten. Medlemsstaterna har ansvaret för att det införs lagstiftning om kontroll av produktsäkerhet, stickprov, tillfälliga förbud osv. och måste meddela kommissionen om de inför försäljningsrestriktioner (RAPEX), i synnerhet när det krävs omedelbara restriktioner på grund av allvarliga risker. Kommissionen kan sedan kräva att alla medlemsstater vidtar temporära åtgärder och ange orsakerna till detta. En rådgivande kommitté för produktsäkerhet har inrättats för att bistå kommissionen. Produkter som används vid byggnadsarbete: brand 33. Gemenskapsåtgärder som är brandförebyggande grundas huvudsakligen på bestämmelser om brandsäkerhet vad gäller material eller komponenter som används i byggnadsarbete. Ett direktiv av den 21 december 198812 fastställer gemenskapsstandarden på detta område. 9 10 11 12 EGT nr L 109, 26. 4. 1986 EGT nr L 331, 21. 12. 1994 EGT nr L 228, 11. 8. 1992 Rådets direktiv 89/106/EEG av den 21 december 1988, EGT nr L 40, 11. 2. 1989 10 34. 35. 36. Produktstandarder Det arbete som de europeiska standardiseringsorganisationerna EN, CENELEC, och ETSI utfört har sedan 1983 fått stöd av SECO, det europeiska sekretariatet för samordning av konsumentmedverkan på standardiseringsområdet. Sedan den nya inriktningen att minska tekniska handelshinder inom gemenskapen antogs 1985 innehåller lagstiftningen bara allmänna säkerhetskrav. Tillverkarna förväntas anpassa sig till grundläggande säkerhetskrav, om deras produkter tillverkas enligt godkända europeiska standarder, som fastställts av standardiseringsorganisationerna. 1994 enades man om en gemensam struktur för att samordna konsumentrepresentationen i standardiseringsprocessen från sjutton EG- och EFTA-stater, benämnd ANEC. Livsmedelssäkerhet och jordbruk Gemenskapen har alltid inriktat en hel del av sina resurser på att skydda konsumenten mot matförgiftning t. ex. genom att fastställa regler när det gäller hygien vid produktion och distribution, restriktioner för import av riskprodukter och att fastställa maximigränser för tillåtna rester av bekämpningsmedel i livsmedel. År 1995 antogs tre direktiv om att harmonisera högsta tillåtna restmängder för nio aktiva bekämpningsmedel och att ändra tillåtna gränsvärden för tjugo andra ämnen13, ett direktiv om ändring av direktiv 64/433/EEG om produktion och utsläppande på marknaden av färskt kött14, och ett förslag till direktiv om skydd mot vissa zoonoser inklusive rabies15. Miljörelaterad exponering för förgiftning och andra skador På motsvarande sätt är en av hörnstenarna i gemenskapens miljöpolitik att skydda människors hälsa enligt vad som föreskrivs i artikel 130r i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. De flesta potentiella hoten mot hälsan återfinns under rubriken yttre orsaker till personskador och förgiftningar, som inleder avsnitt 2 i detta meddelande. 1995 behandlades t. ex kommissionens förslag rörande luftkvalitet16, kontroll av luftföreningar genom avgaser från motorfordon och andra maskiner17; samordnat förhindrande och bekämpande av föroreningar18, ändringar i utkastet till direktiv om biocidprodukter,19 revidering av direktivet om skydd för personer som genomgår medicinsk undersökning eller behandling inklusive joniserande strålning20. Direktivet om grundläggade säkerhetsnormer för skydd av arbetstagare och allmänhet mot faror i samband med 13 14 15 16 17 18 19 20 Rådets direktiv 95/38/EG, EGT nr L 197, 22. 8. 1995; 95/39/EG, EGT nr L 197, 22. 8. 1995 och 95/61/EG, EGT nr L 292, 7. 12. 1995 EGT nr L 243, 11. 10. 1995 KOM(95) 491 slutlig, 23. 10. 1995 KOM(94) 109 slutlig, 4. 7. 1994 KOM (94) 558 slutlig, 16. 12. 1994, KOM (94) 559 slutlig, 16. 12. 1994 och KOM (95) 350 slutlig, 6. 9. 1995 KOM (95) 88 slutlig, 15. 5. 1995 KOM (95) 387 slutlig, 20. 7. 1995 84/466/EURATOM, EGT nr L 265, 5. 10. 1984. Förslaget till revidering finns i KOM (95) 560. 11 joniserande strålning reviderades 199621 och en anpassning skedde till den tekniska utvecklingen och klassifikationen och märkningen av farliga ämnen ändrades. 22 RÅDET 37. Rådet och medlemsstaternas representanter, församlade i rådet, uppmanade i resolutioner 198623 och 199024 kommissionen att vidta särskilda åtgärder för bättre toxikologi och förebyggande och behandling av akuta förgiftningar. Arbetet har sedan fortsatt i samarbete med giftcentraler i medlemsstaterna. I rådets resolution 1991 om grundläggande val på hälsopolitikens område25 erkändes behovet av närmare samarbete mellan medlemsstaterna, och bland de ämnen som förutsatte gemensamma överväganden framhölls särskilt insamlandet av jämförbara uppgifter, fastställandet av strategier för att underlätta prioriteringar och uppmuntrandet av vetenskaplig och allmän debatt. I maj 1993 bekräftade rådet ånyo behovet av nära samarbete och fastställde ett antal viktiga riktlinjer för gemenskapsåtgärder, bl. a. att man skulle verka för ökad livslängd och ökad livskvalitet, utarbeta flerårsplaner och fastställa åtgärdsområden med beaktande av om de var lämpliga för förebyggande åtgärder. 26 Dessa teman utvecklades i rådets resolution 199427 som svar på kommissionens meddelande om ram för åtgärder på folkhälsoomradet1. EUROPAPARLAMENTET 38. Europaparlamentet har i flera resolutioner uttryckt önskemål om att gemenskapen borde öka sina insatser för att förebygga olyckor och personskador. 28 Kommissionen uppmanades framför allt i parlamentets resolution om folkhälsopolitik efter Maastricht i oktober 199329 att utveckla och genomföra olycksförebyggande åtgärder inom ramen för åtgärder på folkhälsoomradet. 21 22 23 24 25 26 27 28 29 80/836/EURATOM, 89/618/EURATOM, 96/29/EURATOM, EGT nr L 159, 29. 5. 1996 Direktiv 96/56/EG, EGT nr L 236, 18. 9. 1996 och direktiv 96/54/EG, EGT nr L 248, 30. 9. 1996 EGT nr C 174, 23. 7. 1986 EGT nr C 329, 31. 12. 1990 EGT nr C 304, 23. 11. 1991 Resolution av den 27 maj 1993, EGT nr C 174, 25. 6. 1993 EGT nr C 165, 17. 6. 1994 i bl. a. resolutioner om farliga ämnen (mer än 12 sedan 1982), hälsa och säkerhet i arbetet (mer än 30 sedan 1981), olyckor och katastrofer (mer än 8 sedan 1984), toxikologi (1985), föroreningar (fler än 14 sedan 1980) och olyckor och faror förenade med konsumentprodukter (3 sedan 1980). EGT nr C 329, 6. 12. 1993 12 39. 5. 40. 41. 42. EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN Yttranden har under de senaste åren avgivits om bl. a. akuta förgiftningar hos människor30 och informationssystem på gemenskapsnivå om olyckor som rör konsumentprodukter. 31 Kommitténs omfattande yttrande den 6 juli 199432 om kommissionens meddelande om ram för åtgärder på folkhälsoomradet uppmanade till en vid tolkning av området för hälsoframjande insatser. • BEHOVET GEMENSKAPSNIVÅ AV YTTERLIGARE FOLKHALSOÅTGÄRDER PÅ En genomgång av det spektrum av åtgärder som beskrivits ovan avslöjar luckor, som visar att det finns behov av nya åtgärder på folkhälsoomradet mot olyckor och personskador utöver de gemenskapsåtgärder, som redan pågår. I detta avsnitt redovisas först de allmänna principer som gäller för folkhälsoåtgärder på gemenskapsnivå, och därefter följer ett resonemang, som leder fram till ett mindre antal nyckelområden, där det nu finns behov av nya insatser. I avsnitt 6 följer därefter en mer detaljerad beskrivning av de åtgärder som nu föreslås. AHmän inriktning på gemenskapens insatser på folkhälsoomradet I enlighet med principerna i artikel 129 och i kommissionens meddelande om ram för åtgärder på folkhälsoomradet kommer gemenskapen att lägga särskild vikt vid att främja samarbete mellan medlemsstaterna och att i nära samarbete med dem främja en ändamålsenlig samordning av deras riktlinjer och program och främja samarbete med tredje land och internationella organisationer. Gemenskapsåtgärder måste också ta hänsyn till subsidiaritetsprincipen enligt artikel 3b i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I frågor där gemenskapen inte har exklusiv behörighet ingriper gemenskapen därför bara när den föreslagna åtgärden på grund av dess omfattning eller verkningar bättre kan utföras på gemenskapsnivå. Oavsett om en fråga omfattas av gemenskapens exklusiva behörighet eller inte, måste gemenskapens insatser stå i proportion till de mål som skall uppnås. Insatserna måste fastställas på grundval av förhandsbedömning och skall medföra ett mervärde för gemenskapen och samtidigt vara så kostnadseffektiv som möjligt. 43. De kriterier som nämns i kommissionens meddelande om ram för åtgärder på folkhälsoomradet kan tillämpas på följande sätt när gemenskapen i detta program väljer teman och medel för åtgärderna: a) temat skall vara en väsentlig orsak till dödlighet eller sjuklighet eller vara orsak till dödlighet eller sjuklighet som ökar i oroväckande grad, 30 31 32 EGT nr C 124, 21. 5. 1990 EGT nr C 62, 12. 3. 1990 EGT nr C 388, 31. 12. 1994 13 b) c) d) de åtgärder som föreslås får inte överlappa andra pågående åtgärder och om det pågående arbete är relevant skall åtgärderna samordnas med detta, det bör finnas skäl att tro att de medel som föreslås kommer att bli kostnadseffektiva, och de åtgärder som föreslås skall medföra ett mervärde för gemenskapen genom att de uppfyller en av nedanstående definitioner åtgärder i en omfattning som medlemsstaterna själva inte skulle kunna vidta eller som de endast med svårighet skulle kunna vidta, åtgärder, som med gemensam tillämpning skulle medföra uppenbara fördelar, även med beaktande av de extrakostnader som uppkommer, verksamhet, som till följd av att liknande arbete utförs på nationell nivå gör det möjligt att uppnå betydande resultat inom gemenskapen som helhet, verksamhet, som där behovet erkänns, leder till normer och standarder för bästa praxis, verksamhet, som bidrar till att stärka solidariteten och den sociala samhörigheten i gemenskapen och som främjar en harmonisk utveckling. Val av åtgärdsområden 44. Med beaktande av att gemenskapen förfogar över begränsade medel måste stora och potentiellt lovande uteslutas. Ovannämnda kriterier ger en rationell grund för detta. Vad gäller det första kriteriet, epidemiologi, är det berättigat att begränsa åtgärderna till barn, unga vuxna och äldre, eftersom det är dessa grupper som drabbas av flest personskador. Det är också lämpligt att utesluta personskador till följd av kriminella handlingar, eftersom de är relativt få i förhållande till skador till följd av olyckor och självmord. Detsamma gäller medicinska olyckor, naturkatastrofer, skador på grund av miljöförstöring och internationella konflikter. Vad gäller det andra kriteriet, att undvika dubbelarbete, bör de åtgärder som skall vidtas inom ramen för ett allmänt hälsoprogram under rådande omständigheter undvika följande områden, där det redan pågår verksamhet: olyckor som drabbar bilpassagerare, arbetsolyckor, olyckor till följd av defekta produkter samt de former av kronisk och akut förgiftning, som redan täcks av en rad åtgärder vad gäller toxikologi, livsmedelssäkerhet, miljön osv. 45. Överlappning med gemenskapsprogrammet om hälsoframjande, undervisning och yriœsutbildning33 skall undvikas. Medan det sistnämnda programmet tar upp övergripande frågor som strategier för hälsoframjande, sätt att nå ut till de grupper som behöver hjälp, näring, hälsoutbildning och yrkesutbildning vad gäller hälsoframjande, kommer det skadeförebyggande programmet att strikt koncentreras på åtgärder som direkt skall förebygga personskador. Genom ett motsvarande nära samarbete kommer kan man undvika 33 Beslut nr 645/96/EG, EGT nr L 95, 16. 4. 1996 14 46. 47. 48. 49. 50. överlappning med de åtgärder i detta program, som är riktade till skolor och åtgärder som redan kommit igång inom ramen för gemenskapsprogrammet om hälsa och säkerhet. 34 Det tredje kriteriet, kostnadseffektivitet vad gäller de medel som används är oförenligt med att gemenskapen direkt inleder kampanjer för att informera och utbilda allmänheten. Kampanjer skulle förmodligen inte vara de mest kostnadseffektiva sättet att använda en mycket begränsad tillgänglig budget för åtgärder på gemenskapsnivå. Man bör hålla detta kriterium i minnet vid val av åtgärder Kriteriet om ett mervärde för gemenskapen utesluter många åtgärder vad gäller förebyggande av personskador: det är lätt att sammanställa en lång lista över åtgärder som kan vara effektiva eller som kan tänkas vara effektiva, men vid närmare påseende är de allra flesta åtgärderna mera lämpade att genomföras på nationell eller regional nivå. Två verksamhetsområden är lämpliga för insatser på gemenskapsnivå. Det första är gemensam utveckling av sakkunskap, i synnerhet vid val av insatser och skadeepidemiologi. Det finns en enorm sakkunskap och förmåga att förebygga personskador i medlemsstaterna, men de är ojämnt fördelade och de sakkunniga känner ofta inte till varandras erfarenheter. Åtgärder för att sprida redan vunna erfarenheter inom ett mycket större område uppfyller absolut kriteriet i punkt 43 d genom att de tar fram viktiga kompletterande resultat från arbete som utförs på nationell nivå. I vissa fall kan resultaten huvudsakligen vara ett informationsflöde med erfarenheter från medlemsstater som varit industrialiserade under längre tid till de stater som nu lider av effekterna från sin snabba ekonomiska utveckling under 1970- och 1980-talet. Självmordsfrekvensen håller t. ex. på att stiga i vissa av medlemsstaterna i Sydeuropa och deras folkhälsomyndigheter kanske vill dra nytta av erfarenheten i andra medlemsstater som redan har utarbetat åtgärder för att förebygga självmord. Andra former av sakkunskap har en mindre förutsägbar fördelning. Värdet ligger i att hitta sakkunskapen och göra den tillgänglig. Erfarenheten ger vid handen att de sakkunniga som ger information i ett visst fall också vinner på att se över sina metoder för att ta reda på vilka de starka sidorna är och vad som kan vara lämpligt att sprida. Det andra området som är lämpligt för insatser på gemenskapsnivå är att förbättra kvaliteten på dokumentationen. Bra dokumentation är livsviktig för att förebygga olyckor eftersom den möjliggör en epidemiologisk utredning av vilka situationer, produkter, beteenden, händelseförlopp och platser som är farliga. På så sätt kan begränsade resurser inriktas mot rätt vägkorsning, leksak, sport osv. På europeisk nivå skulle jämförbara nationella registreringssystem och en harmoniserad metodik, i de fall detta kan beslutas, göra dokumentation till ett mycket kraftfullare verktyg. Kommissionen har redan föreslagit ett program för gemenskapsåtgärder för hälsokontroll35 där denna typ av åtgärder förutses. Uppgjftsinsamlandet i programmet för att förebygga personskador kommer att noga samordnas med detta programs insatser. 34 35 De viktigaste bestämmelserna om hälsa och säkerhet i arbetet finns i direktiv 89/391/EEG av den 12 juni 1989 om vidtagande av åtgärder för att främja förbättringar av säkerhet och hälsa i arbetet för arbetstagare, ofta hänvisat till som "ramdirektivet", EGT nr L 183, 29. 6. 1989 KOM(95) 449 slutlig, 16. 10. 1995 och KOM(96) 581 slutlig, 11. 11. 1996 15 6. FÖRSLAG TDLL ÅTGÄRDER FÖR FEMÅRSPROGRAMMET Verksamhetsområde och målsättningar 51. Kommissionen anser att det verksamhetsområde som anges genom detta urvalsförfarande är värdefiillt, eftersom det som tillförs folkhälsan kan spela en viktig roll för att förebygga personskador. Programmets mål skall vara att bidra till folkhälsoatgärder som strävar efter att minska förekomsten av personskador genom att främja effektivare spridning och tillämpning av förebyggande metoder, som accepterats av experter och genom att förbättra folkhälsomyndigheters allmänna resurser att genomföra effektiva åtgärder, som förebygger personskador. Programmet bör inriktas mot följande fem verksamhetsområden som väljs utifrån ovannämnda elimineringsförfarande: a) Olyckor som drabbar barn i hemmet, på fritiden, och i skolan. b) Olyckor som drabbar ungdomar i hemmet och på fritiden. c) Olyckor som drabbar äldre människor i hemmet och på fritiden. d) Självmord. e) Kapacitet att förebygga personskador. Kategorin fritid kommer att innefatta resurser att förebygga idrottsskador. 52. Målsättningen för gemenskapsåtgärder bör på vart och ett av de första fyra områdena vara att bidra till effektivare spridning och tillämpning av tekniker för att förebygga personskador som är vida accepterade av experterna. Detaljerade ämnen föreslås mer för varje område i punkterna 70-75 nedan. 53. Smärre generella investeringar på gemenskapsnivå inom folkhälsoomradet för förebyggande av personskador (e) är berättigade utöver verksamhet inom dessa verksamhetsområden. Resultat inom dessa områden kan förbättras genom att sprida sakkunskap vid organisationen och vid tilldelningen av verksamhet för att förebygga personskador. Detta skulle hjälpa folkhälsomyndigheter att förbättra sin kapacitet för att samla, tolka och använda dokumentation, identifiera de lämpligaste områdena för arbete, söka stöd, bygga allianser, välja de bästa insatserna, övervaka hälsoeffekterna, utvärdera program och göra nödvändiga ändringar. Detaljerade ämnen som kan tänkas innefattas i vart område föreslås i punkt 75 nedan. Målsättningen skulle vara att bidra till att stärka folkhälsoorganens möjligheter att vidta effektiva åtgärder för att förebygga personskador. Metoder 54. Lämpliga metoder för att sprida sakkunskap på gemenskapsnivå kommer att vara likartade för alla fem områdena. De är att skapa nätverk, sprida information om kampanjer, stödja undersökningar och tekniska utredningar, förbättra kvaliteten på dokumentationen och hjälpa medlemsstaterna att samordna strategier och program. Detta diskuteras i det följande. 16 Skapa nätverk 55. 56. Informationsutbytet mellan statliga och icke-statliga organisationer är en av de vanligaste europeiska samarbetsformerna, och icke-statliga organisationer som arbetar för att förebygga självmord och olyckor bland barn har redan visat intresse för att skapa nätverk. Det kan också finnas möjligheter att främja förbindelser med tredje land som har intressen i vissa aspekter av ämnet. En del av verksamheten kan inriktas mot att utveckla nya tillvägagångssätt eller nyskapande metoder för att bekämpa gemensamma problem. Utbyte av material, riktlinjer och handböcker kan spara mycket tid och kraft vid utveckling av förebyggande åtgärder för lokala befolkningar. Intresserade organisationer kan får hjälp via telematiska medel såsom Internet så att information kan spridas över gränserna. Utbildning av personalgrupper genom olika yrkesorganisationer skulle underlätta särskilt för att sprida meddelanden om och metoder för att förebygga noga identifierade aspekter av olyckor och personskador. Utbildning av personal för telefonrådgivning och utveckling av rådgivningsgrupper och organisationer, som arbetar lokalt kan utgöra ett användbart tillskott i kampen mot självmord. Ett annat exempel är utbildning av personal som arbetar med barn och familjer så att de kan identifiera risker och ge förslag till åtgärder för att undvika dessa. Professionella organisationer för idrottsmedicin eller andra professionella ledare och tränare från idrottsklubbar och grupper kan uppmuntras att utbilda rekreationscenter. 57. Gemenskapsåtgärderna skall uppmuntra och stödja europeiska organisationer eller kombinationer av institutioner från medlemsstaterna att vidta olika åtgärder genom att arbeta i nätverk. Sprida information om kampanjer 58. 59. 60. Gemenskapen kommer inte själv att organisera kampanjer inom programmet, men kommer att stödja kampanjer i medlemsstaterna genom att främja samarbete och utbyte av sakkunskap, personal och material mellan de olika arrangörerna. Kommissionen kommer för att underlätta detta att utveckla en kunskapsbank med information om utförda kampanjer med uppskattning av deras värde, effekter och överförbarhet i tillämpliga fall. Det kan vara möjligt att organisera en tävling för att finna de bästa kampanjerna för att förebygga personskador. Inom vissa områden kan det vara lämpligt att gemenskapen främjar parallella kampanjer i ett antal medlemsstater och deltar i utvecklandet av grundläggande material och information som kan användas av alla deltagande med vissa smärre ändringar. Inom ramen för programmet kommer man också att göra en förteckning över "mönsterkampanjer" för att förebygga personskador, där man åskådliggör förfaranden för att hitta fakta, förhandsprova metodik och material och lämpliga övervaknings- och utvärderingsmekanismer. 17 61. 62. 63. Förbättra skadedokumentationen Uppgifter om olyckor i hemmet och på fritiden har sedan 1986 samlats in genom EHLASS- systemet Men enbart insamling av uppgifter räcker inte, på grund av systemets storlek, för att tjäna som statistiskt belägg. Förbättrad dokumentation om olyckor skulle avsevärt insatser. Användning av avtalade underlätta planeringen av kostnadseffektiva tillvägagångssätt för kodning, bättre registrering av såväl olycksplatser som av beteendevetenskapliga aspekter och av händelseförlopp, närmare precisering av dödsorsak, gradering av personskadornas omfattning och angivelse av obligatoriska uppgifter skulle ge resultat. Harmonisering av såväl definitioner som obligatoriska uppgifter samt undersökning av täckningen hos befintliga system för uppgiftsinsamling och vid behov utveckling av åtgärder för att förbättra denna täckning bör ske för att möjliggöra jämförelser mellan länder och i samarbete med EHLASS bör det möjliga värdet för EG maximeras av resultat från internationella statistikuppgifter om personskador {International Collaborative Effort on Injury Statistics). skulle under åtgärder. Gemenskapen lägga till frågor eller moduler till Det är vanligt att utföra särskilda utredningar och analyser då man planerar förbättrade föreslagna förebyggande riälsoövervakningsprogram kunna innevarande utvärderingar i gemenskapen. Programmet för att förebygga personskador skulle kunna göra samma sak på sitt område i nära samarbete med hälsoövervakningsprogrammet. Kunskaperna och kontakterna som nåtts i programmet för att förebygga personskador skulle göra det möjligt att fastställa behovet av sådant arbete och en databas över utförda undersökningar skulle kunna skapas för att hjälpa dem som planerar en åtgärd så att de vet vad som redan gjorts inom området. Detta kunde leda till att dubbelarbete undviks t. ex. vid utarbetandet av metodik. sitt Tekniska undersökningar De som utarbetar strategier och de som är ansvariga för förebyggande åtgärder behöver tekniska tjänster för att informera om sina åtgärder och beslut, samt för att se över sannolikheten för olyckor, utröna olyckomas troliga kostnader och finna orsaker och tekniska förbättringar som kan göras. Gemenskapen kommer att främja samarbete mellan institutioner som har sådana specialkunskaper och sådan specialutrustning som behövs för dessa åtgärder. Gemenskapen kan utarbeta en förteckning över institutioner och deras projekt så att dubbelarbete med analys- och testprogram kan undvikas och medlemsstaterna kan dra nytta av redan tillgänglig information och utrustning. Gemenskapen kommer också att främja konferenser och utbyten mellan sådana institutioner och program. 64. Den här typen av tekniska institutioner har ibland också goda förutsättningar att utföra utvärderingar av förebyggandeprojekt och kampanjer på ett opartiskt och kunnigt sätt. Gemenskapen kommer att stödja sådan utveckling. 18 65. 66. 67. 68. 69. Samråd och samarbete Enligt artikel 129 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall gemenskapen främja samarbete mellan medlemsstaterna och samordning av deras politik och deras program för att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå. Kommissionen har befogenhet att vidta initiativ för att främja detta. Samråd kan ske för alla aspekter av ämnet, men de huvudsakliga områdena kommer att vara utveckling av offentlig strategi på olika förvaltningsnivåer (internationell, nationell, regional och lokal) samt jämförelser av åtgärder för att genomföra dessa olika strategier som kan vara i form av lagstiftning, administration eller förhandling om frivilliga standarder och koder. De områden som är särskilt viktiga för sådant samarbete är sådana som avser val av prioriteringar för insatser, utvärderingar av allmänhetens inställning till olyckor, risktagande och självmord, förebyggande verksamhet inriktad mot vissa befolkningsgrupper t. ex. småbarn, och åtgärder för att minska miljörelaterade risker. Åtgärder som organiseras, delfinansieras eller understöds av kommissionen kan vara formella och informella möten på olika nivåer vad gäller förvaltning, konferenser, seminarier, arbetsgrupper och rådgivande grupper. Samråd skulle kunna innefatta oberoende experter och representanter för icke-statliga organisationer. Dessa grupper kommer att ha fasta och tidsbegränsade mandat. Kommittén för det program, som beskrivs i punkt 76, kommer att ha den allmänna överblicken över denna verksamhet. Folkhälsomervärde till andra gemenskapsprogram av verksamhet skulle också gagnas Det femte särskilda verksamhetsområdet, att stärka folkhälsoresurser för att förebygga personskador som ökar den nytta hälsovårdsmyndigheter kan ha av andra gemenskapsinsatser för att förebygga personskador. Ett flertal paraplyorganisationer stöder redan sina medlemmar genom att höja medvetenheten om gemenskapsprogram och vilka deltagandevillkor de ställer. De hjälper till att inrätta föreningar över nationella gränser och hjälper intressegrupper att finna de mest lämpliga kontaktpersonerna i gemenskapsinstitutionerna. Programmet skulle kunna stödja liknande verksamhet som i större grad syftar till att förebygga personskador och som riktas till dem som berörs av personskador. Detaljerad redogörelse för de valda områdena 70. Valet av fem områden för åtgärder som beskrevs i punkterna 51-53 och punkterna 54-69 visade hur gemenskapens mål inom dessa områden kan genomföras. Nu återstår att redogöra för innehållet på ett mer ingående sätt. Olyckor som drabbar barn i hemmet, på fritiden, och i skolan 71. Bästa tillvägagångssättet inom detta område skulle kunna vara metoder för kontroll av spädbarns säkerhet i hemmet, stöd till och utbildning av föräldrar, tilldelning av säkerhetsglas eller säkerhetsfilm för glas, bestämmelser om förpackningar med barnsäkra 19 förslutningar, brandvarnare och annan säkerhetsutrustning för hemmet, utbildning för utövande av olika sporter och fritidssysselsättningar, simkunnighet, färdigheter för det dagliga livet t. ex. i köket och på lekplatsen, specialarbete som utförs av skolhälsovården, schemalagd undervisning om säkerhet, utbildning av personal inom barnomsorgen och utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper. Olyckor som drabbar ungdomar i hemmet och på fritiden Särskilt lämpliga områden här är utbildning för utövande av olika sporter och fritidssysselsättningar, införandet av mer allmän säkerhetsinformation på förpackningar för sportprodukter, medvetenhet om vilka effekter alkohol och droger har på riskbenägenheten, medvetenhet vid sporter som innebär höga risker som t. ex. risken för ryggradsskador då man dyker i okänt vatten, första hjälpen och aterupplivning, identifiering av sammanlänkade faktorer som cykelaffärer, skivaffärer och ungdomsgrupper, ökad medvetenhet om faror i köket och vid gör-det-själv-arbete och utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper. Den sakkunskap som finns hos sportorganisationer och hos professionella idrottsmän kan vara värdefull vid förebyggande av personskador hos amatörer. Olyckor som drabbar äldre människor i hemmet och på fritiden Inom detta område bör bästa tillvägagångssätt tillämpas inom områden som metoder för kontroll av äldres säkerhet i hemmet, övningar för personlig rörlighet och smidighet, rådgivning i lämpliga sammanhang som vid kontakter med hälsovården, upprätthållande av säkra och av säkerhetsstrategier uppvärmingsanordningar, översyn av läkemedel (i synnerhet vad gäller lugnande medel, och blodtryckssänkande medel) för att undvika missbruk, tillräcklig belysning, inklusive gatubelysning och utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper. Man bör i synnerhet inrikta sig mot att förebygga fallolyckor, som permanent kan invalidisera de allra äldsta. i äldrevården, kontroll trottoarer, jämna Självmord De som arbetar för att förebygga självmord kan använda programmet för att utbyta information inom sådana områden som effektiv hjälp för dem som försökt begå självmord (den grupp som löper störst risk att göra ett nytt försök), tillhandahållande av en god omvårdnad för dem som försökt begå självmord, så att riskerna för upprepade försök minskar, ökad förståelse för depressioner och stöd till dem som har svåra somatiska sjukdomar, utvärdering av olika former av telefonrådgivning och rådgivning, och utveckling av självhjälps- och frivillighetsgrupper (inklusive för alkoholmissbrukare och psykiskt sjuka). Stärka folkhälsosektorns kapacitet Utöver de åtgärder som beskrevs i punkt 69 och som ger mervärde till annan gemenskapsverksamhet, kan som omfattar skadeepidemiologi, ökade aktiviteter i samhället (genom att t. ex. bygga vidare på WHO:s program för säkra samhällen i samarbete med de ansvariga för detta), bygga allianser mellan inom områden information spridas 20 72. 73. 74. 75. organisationer, effektivitet och kostnadseffektivitet för åtgärder för att förebygga personskador och för utvärderingsverktyg. 7. KONSULTATION, UTVÄRDERING OCH RAPPORTER Konsultation 76. i detta programs kommer att genomföras i nära samarbete med Åtgärderna medlemsstaterna, särskilt vad gäller samordning av deras riktlinjer och program. Kommissionen föreslår att det inrättas en rådgivande kommitté bestående av medlemsstaternas representanter. Lämpliga kontakter kommer också att upprätthållas med Europeiska miljöbyrån, WHO, andra relevanta organisationer och tredje land i enlighet med gemenskapens övriga bestämmelser. Utvärderingsrapporter 77. Bedömningen av programmet kommer att göras i två rapporter: En utvärdering under programmets tredje år till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Syftet med denna rapport är att säkerställa att gemenskapsinstitutionerna, och därigenom alla berörda parter far fullständig information om hur de vidtagna åtgärderna framskrider. En slutrapport om programmets genomförande, som också innehåller en utvärdering av de åtgärder som vidtagits, kommer att lämnas till ovan nämnda institutioner av kommissionen efter programmets slutförande. Allmän informationsverksamhet 78. Kommissionen kommer, utöver den informationsverksamhet som finns i programmet, att säkerställa att allmänheten och alla berörda parter får tillgång till rapporter om genomförda åtgärder. 21 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT Förslag till om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet 22 1. 2. 3. 4. 5. MOTIVERING I sitt meddelande (KOM (93) 559 slutlig) av den 24 november 1993 om ramen för åtgärder på folkhälsoomradet angav kommissionen principerna och strategin som skulle följas vid vidtagandet av gemenskapsåtgärder med inriktning på att uppnå målen inom hälsoskyddet enligt artiklarna 3 o och 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Gemenskapens uppgift är att stödja medlemsstaternas satsningar på folkhälsoomradet, att bistå vid utformningen och uppfyllandet av mål och genomförandet av strategier samt att bidra till tillhandahållandet av hälsoskydd i hela gemenskapen, varvid som mål uppställs de bästa resultaten som redan har uppnåtts på ett givet område varsomhelst i gemenskapen. I enlighet med artikel 129 lägger kommissionen fram förslag till inledande åtgärder som skall bidra till att säkerställa ett hälsoskydd på hög nivå som Europaparlamentet och rådet skall godkänna. Kommissionens meddelande som nämns ovan fastställer kriterier för hur ett prioriterat område för gemenskapens handlingsprogram skall bestämmas. I enlighet med dessa kriterier fastställdes det att förebyggande av personskador utgör ett sådant område som skall prioriteras. Kommissionens nuvarande förslag som grundar sig på artikel 129 och som redan har tillkännagivits i kommissionens årliga arbetsprogram omfattas av principen för delad behörighet mellan kommissionen och medlemsstaterna och strävar efter att främja folkhälsan genom att bidra till åtgärder som minskar personskadomas omfattning. Personskador är ett vidsträckt begrepp som i princip täcker enligt internationellt accepterade definitioner all slags ohälsa som framkallas av yttre orsaker (som kontrast till sjukdomsförlopp), till exempel stötar, brännskador, förgiftning, bett och stick och krosskador, samt utan att göra skillnad mellan orsaken till det yttre skeendet avsiktligt skada sig själv eller på lagligt eller olagligt sätt avsiktligt eller oavsiktligt skada en annan person. Målet med kommissionens nuvarande förslag är ett litet antal nyckelområden inom detta vidsträckta område, vilka har valts ut på grundval av att de utgör en betydande orsak till personskador och dödsfall som kan undvikas, att det inte redan finns åtgärder på gemenskapsnivå som är inriktade på dem, att de erbjuder möjligheter till kostnadseffektiv verksamhet och att de skulle ge gemenskapen mervärde genom att sammanföra och komplettera den verksamhet som sker på nationell nivå och inom medlemsstaterna. De områden som har valts ut är barns, ungdomars och äldre människors olyckor i hemmet och på fritiden, olyckor som drabbar barn i skolan samt självmord och lindrigare former av att avsiktligt skada sig själv (pseudosjälvmord). Detta urval av områden kan motiveras väl med de ovannämnda kriterierna och behandlar alla slag av personskador som är de största orsakerna till dödsfall, invaliditet och ohälsa till skillnad från arbetsskador och trafikolyckor, som redan behandlas genom andra gemenskapsåtgärder. Uppgifter som har insamlats genom Irlands system för förfrågning av sjukhuspatienter {Hospital In-Patient Enquiry System) visar att de kategorier som har valts omfattar trefjärdedelar av alla personskador som ledde till intagningar på sjukhus i Irland 1993. De föreslagna stimulansåtgärderna är av två slag. Det första är understöd till expertsamarbete - och utveckling av det - särskilt vid val av sätt att ingripa och vad gäller skadans epidemiologi. Medlemsstaterna besitter stor erfarenhet och förmåga att förebygga personskador, men den är ojämnt fördelad och de som verkar på området känner många gånger inte till andras erfarenheter. Åtgärder för att sprida de för närvarande bästa tillvägagångssätten kommer att bidra till att de bästa resultaten, som redan har uppnåtts någonstans inom gemenskapen, får en större spridning. När antalet personskador som förekommer i en medlemsstat är högre än det lägsta nationella antalet i någon annan av 23 6. 7. 8. 9. gemenskapens medlemsstater, kunde skillnaden med skäl kallas för de personskador som kan undvikas, och detta förslag skulle kunna bidra till att överföra nödvändig expertis för att hjälpa till att minska sådana personskador. Det andra slaget av föreslagna stimulansåtgärder är att uppmuntra förbättring av uppgifternas kvalitet. Uppgifter om personskador är väsentliga vid förebyggande av skador, eftersom de ger möjlighet till epidemiologisk undersökning av de situationer, produkter, beteenden och platser som är farliga. Även om kunskaperna om många sjukdomars epidemiologi har ökat inom gemenskapen, finns det fortfarande allvarliga brister vad gäller uppgifter som behövs som stöd för en riktig epidemiologi av en skada. Detta resulterar på motsvarande sätt i att det är svårt att rikta in de knappa resurserna på de mest effektiva förebyggande åtgärderna. På gemenskapsnivå skulle bättre uppgifter underlätta betydligt arbetet för dem som planerar förebyggande åtgärder på gemenskapsnivå, eftersom de skulle kunna använda uppgifterna för att till exempel fastställa om deras nationella eller regionala belastning av sport- och cykelolyckor är mycket större än grannländemas och i så fall på vilket sätt. Samtidigt skulle de kunna föreslå områden som bör uppmärksammas. Gemenskapsåtgärder bör enligt detta förslag utformas till att uppmuntra och stödja skapande av nätverk, spridning av information om förebyggande kampanjer samt förbättring av uppgifter inklusive förfrågningar och tekniska undersökningar. Det kunde också uppstå lämpliga möjligheter att hjälpa medlemsstaterna med att samordna deras riktlinjer och program enligt artikel 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Det finns bevis på att åtgärder som förebygger personskador kan vara både effektiva och lönsamma, särskilt de så kallade passiva förebyggande åtgärderna, genom vilka man skapar en säkrare miljö istället för att lära människor att vara försiktigare i miljöer som fortsättningsvis kan vara farliga. Alla åtgärder fungerar emellertid inte lika bra, och betydelsen av kommissionens förslag ligger i att det skulle bidra till att ge publicitet åt det som har visat sig fungera bäst och informera dem i de andra medlemsstaterna som vill genomföra motsvarande åtgärder om de principer som ligger till grund. Europaparlamentet har länge visat intresse för åtgärder som förebygger personskador på gemenskapsnivå, och det aktuella förslaget är i synnerhet ett svar på parlamentets resolution om folkhälsopolitik efter Maastricht, i vilken det ingår en särskild begäran om åtgärder som förhindrar olyckor. Åtgärder avseende förebyggande av personskador är också ett svar på de prioriteringar som rådet har fastställt på folkhälsoomradet, såsom behovet att välja åtgärdsområden med beaktande av hur de lämpar sig för förebyggande åtgärder. 10. Detta program kan endast vidtas på grundval av Europaparlamentets och rådets beslut enligt artikel 129. Det hör inte till gemenskapens exklusiva kompetensområde och strävar inte efter eller förutsätter inte harmonisering av nationella bestämmelser på det berörda området. 11. De åtgärder som skall genomföras enligt det föreslagna programmet kommer att ge mervärde på ett antal olika sätt: 1) De kommer att leda till att åtgärder som redan har vidtagits relativt isolerat på nationell nivå sammanförs och kompletterar varandra med betydande resultat för gemenskapen som helhet, såsom vidsträckt spridning av bra tillvägagångssätt som tidigare endast förekommit inom en region, mer rationella och effektiva fördelning 24 av arbetskraften på tekniska områden och utarbetande av uppgifter som är jämförbara inom hela gemenskapen. 2) De kommer att bidra till att solidariteten och sammanhållningen inom gemenskapen stärks och till en övergripande harmonisk utveckling genom att hjälpa de regioner där det förekommer mest personskador att dra fördel av erfarenheterna i de regioner där förebyggande av personskador har uppmärksammats mer. 3) De kommer att vid behov leda till att normer och standarder för de bästa tillvägagångssätten utarbetas. 12. En utvärdering av de åtgärder som vidtas inom programmet kommer att ges i två rapporter: en utvärdering under programmets tredje år, en slutrapport om programmets genomförande. I dessa rapporter kommer att ingå information om gemenskapens finansiering av de olika åtgärdsområdena samt om utvärderingsresultaten. De kommer att överlämnas till rådet och Europaparlamentet samt Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. 25 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT Förslag till om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 129. 4 första strecksatsen i detta, med beaktande av kommissionens förslag36, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande37, med beaktande av Regionkommitténs yttrande38, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 189b i fördraget39, och med beaktande av följande: 1. 2. 3. 4. 5. 36 37 38 39 40 41 Inom hela gemenskapen är personskador att anses som en av de främsta orsakerna till ohälsa som avses i artikel 129 och de ger upphov till stor allmän oro. I enlighet med artikel 3 o i fördraget skall gemenskapens verksamhet inbegripa insatser som syftar till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå. I artikel 129 fastställs uttryckligen gemenskapens befogenhet på detta område genom att främja samarbete mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser; främja samordning av deras politik och program och främja samarbete med tredje land och internationella organisationer behöriga på folkhälsoomradet. Gemenskapsåtgärder bör vara inriktade på att förebygga sjukdomar och att främja hälsoupplysning och hälsoundervisning. I rådets och hälsovårdsministrarnas, som möttes i rådet, resolution av den 27 maj 1993 om framtida åtgärder på folkhälsoomradet40 bekräftades behovet av gemenskapsåtgärder som strävar efter att förbättra livskvaliteten och tillföra levnadsår samt att välja områden för sådana åtgärder med beaktande av områdenas lämplighet vad gäller förebyggande åtgärder. Europaparlamentet uppmanade i sin resolution om folkhälsopolitik efter Maastricht av den 19 november 199341 kommissionen att utveckla och genomföra åtgärder som förhindrar olyckor. EGT nr EGT nr EGT nr EGT nr EGT nr C 174, 25. 6. 1993, s. 1. EGT nr C 329, 6. 12. 1993, s. 375. 26 6. Kommissionen fastställde i sitt meddelande av den 24 november 1993 om ramar för åtgärderna på folkhälsoomradet42 att avsiktliga och oavsiktliga skador och olyckor är åtgärdsområden som skall prioriteras på folkhälsoomradet. 7. 8. Europaparlamentet och rådet framlade i sitt beslut nr 3092/94/EG43 ett informationssystem inom gemenskapen öm olyckor som sker i hemmet och på fritiden, med vilket detta förslag bör samordnas. I enlighet med subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen enligt artikel 3b i fördraget bör åtgärder vad gäller förebyggande av personskador, endast vidtas av gemenskapen om och i den utsträckning som dessa, på grund av sin omfattning och verkningar, bättre kan genomföras på gemenskapsnivå. Detta program kommer att leda till ett mervärde på gemenskapsnivå genom att de sammanför åtgärder som redan har vidtagits relativt isolerat på nationell nivå samt genom att de kompletterar varandra med viktiga resultat för gemenskapen som helhet, bidrar till att stärka solidariteten och sammanhållningen inom gemenskapen och leder till upprättande av normer och standarder för det bästa tillvägagångssättet. 9. Samarbetet med behöriga internationella organisationer på folkhälsoomradet och med tredje land bör främjas. 10. Programmet kommer att bidra till att gemenskapens mål som anges i artikel 129 uppnås genom att stödja förbättring av kunskaperna om och förståelsen för, samt en större spridning av information om, förebyggande av personskador, genom att säkerställa en bättre jämförbarhet av uppgifter av detta slag och genom att utveckla åtgärder som kompletterar gemenskapens befintliga program och åtgärder, samtidigt som onödigt dubbelarbete undviks. 11. För att öka programmets värde och verkningar bör en fortlöpande granskning ske av de åtgärder som vidtagits, särskilt vad gäller deras effektivitet och huruvida de uppställda målen uppfyllts, med inriktning på att vid behov göra nödvändiga anpassningar. 12. Detta beslut föreskriver en finansiell ram som utgör den viktigaste utgångspunkten för den budgetansvariga myndigheten under det årliga budgetförfarandet enligt punkt 1 i Europaparlamentets, rådets och kommissionens deklaration av den 6 mars 1995. 44 13. Gemenskapens budgetplan är giltig fram till 1999 och kommer därefter att ses över. 14. Detta program bör ha en varaktighet av fem år för att man skall ha tillräcklig tid att genomföra de åtgärder genom vilka de uppställda målen skall uppnås. 42 43 44 KOM (93) 559 slutlig, 24. 11. 1993. EGTnrL 331, 21. 12. 1994, s. 1. EGT nr C 102,4. 4. 1996, s. 4 27 HÄRIGENOM FORESKRIVS FÖLJANDE: Artikel 1 Programmets upprättande 1. 2. Ett program för gemenskapsåtgärder om förebyggande av personskador, nedan kallat "programmet", antas härmed för perioden 1 januari 1999 till 31 december 2003 inom ramen för verksamhet på folkhälsoomradet. Programmets mål skall vara att bidra till folkhälsoatgärder för att minska antalet personskador genom att främja effektivare spridning och tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter och genom att förbättra folkhälsomyndigheters allmänna möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som förebygger personskador. 3. De åtgärder som skall genomföras inom ramen för detta program och deras specifika mål anges i bilagan. Artikel 2 Genomförande Kommissionen skall i nära samarbete med medlemsstaterna säkerställa att de åtgärder som anges i bilagan genomförs. Kommissionen skall samarbeta med institutioner och organisationer som är aktiva vad gäller förebyggande av personskador. Artikel 3 Budget 1. 2. Finansieringsramen för genomförande av programmet för 1999 skall i enlighet med nuvarande finansiella mål vara 1,3 miljoner ecu Finansieringsramen för programmets fyra sista år (2000 - 2003) skall avgöras i detalj efter det att framtida finansiella mål upprättats. De årliga anslagen skall fastslås av den budgetansvariga myndigheten i enlighet med de aktuella finansiella målen. 28 Artikel 4 Överensstämmelse och komplettering Kommissionen skall säkerställa att det råder överensstämmelse mellan de åtgärder, och att de kompletterar varandra, som skall genomföras inom ramen för programmet och de som genomförs enligt andra relevanta gemenskapsprogram och åtgärder. Artikel 5 Kommitté 1. Kommissionen skall bistås av en rådgivande kommitté, i det följande kallad "kommittén", bestående av företrädare från medlemsstaterna och en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är, om nödvändigt genom omröstning. Yttrandet skall protokollföras och dessutom har varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till protokollet. Kommissionen skall ta största hänsyn till det yttrande som kommittén avgett. Den skall underrätta kommittén om det sätt på vilket dess yttrande har beaktats. 2. Kommittén skall rådfrågas, särskilt avseende a) kriterier och förfaranden för urval och finansiering av projekt inom ramen för detta program, b) utvärderingsförfarande. 3. Kommissionens företrädare skall regelbundet informera kommittén om förslag från kommissionen eller gemenskapsinitiativ och genomförande av program inom andra politikområden som är av betydelse för att målen i detta program skall uppnås. Artikel 6 Internationellt samarbete 1. 2. Vid genomförande av detta program skall samarbete med tredje land och med behöriga internationella organisationer på folkhälsoomradet främjas. I programmet skall de associerade länderna i Central- och Östeuropa kunna delta i enlighet med de villkor som fastställs i de associeringsavtal eller därtillhörande tilläggsprotokoll om medverkan i gemenskapsprogram. I programmet skall Cypern och Malta kunna delta med 29 stöd av tilläggsanslag enligt samma regler som tillämpas för EFTA-länderna i enlighet med förfaranden som skall fastställas i överenskommelse med dessa länder. Artikel 7 Kontroll och utvärdering 1. 2. 3. 4. Kommissionen skall vid genomförandet av detta beslut vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa övervakning och fortlöpande utvärdering av programmet och i samband med detta beakta de allmänna och särskilda mål som anges i artikel 1 och i bilagan. Kommissionen skall under programmets tredje år lägga fram en utvärderingsrapport till Europaparlamentet och rådet. Kommissionen skall lämna in en slutlig rapport till Europaparlamentet och rådet, när hela programmet genomförts. Dessa två rapporter skall innehålla information om gemenskapsfinansiering inom olika verksamhetsområden, om komplettering med övriga åtgärder som anges i artikel 4, samt om utvärderingsresultat. Kommissionen skall också sända dessa rapporter till Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. Utfärdat i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar Ordförande Ordförande 30 BILAGA SPECIFIKA MÅL OCH ÅTGÄRDER L OLYCKOR SOM DRABBAR BARN, UNGDOMAR OCH ÄLDRE MÄNNISKOR45 Mål: Att bidra till folkhälsoatgärder som strävar efter att minska antalet personskador i hemmet, på fritiden och i skolan genom att främja effektivare spridning och tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter. IL SJÄLVMORD Mål: Att bidra till folkhälsoatgärder som strävar efter att minska antalet personskador, som personer avsiktligt vållat sig själva, genom att främja effektivare spridning och tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter. HL MÖJLIGHETER ATT FÖREBYGGA PERSONSKADOR Mål: Att bidra till att förbättra folkhälsomyndigheters möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som förebygger personskador. Åtgärder som skall vidtas för att stödja vart och ett av dessa mål: (Åtgärder kan höra samman med fler än ett mål: till exempel ett projekt vad gäller sportsäkerhet kan beröra barn, ungdomar och äldre människor. ) 1 2. Nätverk: Att uppmuntra och bidra till att skapa sådana nätverk som är avsedda att särskilt utveckla nya tillvägagångssätt eller nyskapande metoder för lösning av vanliga problem, utbyte av material, riktlinjer och handböcker samt anordnande av utbildning. Kampanjer. Att stödja spridningen av information om kampanjer inklusive utveckling av en databank över genomförda kampanjer med, om möjligt, utvärderingar av kampanjernas värde, verkningar och överförbarhet samt anordnande av tävlingar för att få fram de bästa kampanjerna för förebyggande av personskador, att i förekommande fall främja anordnande av parallella kampanjer i ett antal medlemsstater samt att bistå vid utveckling av grundläggande material och marknadsföring. 45 Kommissionens arbete när det gäller civilskydd är borttaget från detta program (jfr särskilt förslaget bil Rådets beslut om att upprätta ett Gemenskapsprogram gällande civilt skydd COM(95) 155 slutlig). 31 3. 4. 5. Uppgifter om personskador - i samarbete med EHLASS (Europeiska övervakningssystemet för olyckor i hemmet och på fritiden!: Att främja avtalade tillvägagångssätt vad gäller registrering och definition av uppgifter, bättre registrering av olycksfallsplatsen samt av beteendemönster och händelseförlopp, närmare precisering av orsaken till dödsfallet, användning av relevant gradindelning för personskadornas omfattning och angivande av obligatoriska uppgifter, att stödja tillämpning av viktiga resultat från internationella statistikuppgifter om personskador {International Collaborative Effort on Injury Statistics), att undersöka befintliga datainsamlingssystems räckvidd och var det är nödvändigt att utveckla åtgärderna för att förbättra räckvidden, att inbegripa ytterligare frågor eller moduler i pågående undersökningar som omfattar hela gemenskapen, att bistå vid fastställande av undersökningsbehov samt att främja upprättande av en databas över gjorda undersökningar. Tekniska undersökningar av riskfaktorer avseende personskador: Att främja samarbete mellan institutioner som har sådana specialkunskaper och sådan specialutrustning som behövs för dessa åtgärder, att stödja upprättande av en förteckning över institutioner och dessas projekt samt utvärderingar av förebyggande projekt och kampanjer. Samråd och samarbete: Att stödja formella och informella sammanträden på olika nivåer inom förvaltning, vid konferenser och seminarier, i arbetsgrupper och rådgivande grupper. Även följande åtgärder stöder mål III: 6. Åtgärder som främjar folkhälsomyndigheternas möjligheter att dra nytta av gemenskapens andra verksamhetsområden som är inriktade på att förebygga personskador: Att höja medvetenheten om gemenskapsprogram och villkoren för att delta i dem, att hjälpa till med att upprätta gränsöverskridande konsortier och att hjälpa grupper som är intresserade av specialområden att få kontakt med de förhandlingsparter vid gemenskapens institutioner som de kan ha mest nytta av. 32 FINANSIERINGSÖVERSIKT ÅTGÄRDENS BETECKNING Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om antagande av ett program för gemenskapsåtgärder 1999-2003 om förebyggande av personskador inom ramen för insatser på folkhälsoomradet. BERÖRDA BUDGETPOSTER B3- RÄTTSLIG GRUND Artikel 3 o och artikel 129 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN 4. 1 Allmänt mål Att bidra till att de mål som har fastställts i fördraget uppnås: - Enligt artikel 3 o skall gemenskapen bidra till att uppnå en hög hälsoskyddsnivå. Enligt artikel 129 skall gemenskapen bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå för människor, särskilt genom att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och vid behov stödja deras insatser, främja samordning av deras politik och program och främja samarbete med tredje land och behöriga internationella organisationer på folkhälsoomradet. Gemenskapens insatser skall inriktas på att förebygga sjukdomar, särskilt de stora folksjukdomarna, genom att främja forskning om deras orsaker och överföring samt hälsoupplysning och hälsoundervisning. Handlingsprogrammets allmänna mål är att bidra till folkhälsoatgärder som är inriktade på att minska antalet personskador som uppkommit vid olyckor i hemmet, på fritiden och i skolan och personskador som uppkommit genom att någon avsiktligt skadat sig själv, genom att förbättra spridning och tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter samt genom att förbättra folkhälsomyndigheters möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som förebygger personskador. 33 Metoden för att uppnå detta mål inbegriper följande åtgärder: - - - Att uppmuntra och stödja skapande av nätverk för dem som är verksamma inom förebyggande av personskador. Att sprida information om kampanjer för att förebygga personskador. Att förbättra tillgängliga uppgifter om olyckor genom undersökningar och andra sätt. Att genom närmare samarbete mellan expertcentrum främja bättre tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador. Att främja samråd och samarbete i förekommande fall mellan medlemsstater. - Att hjälpa folkhälsomyndigheter att bättre utnyttja gemenskapens övriga verksamhetsområden med anknytning till förebyggande av personskador. 42 Period som omfattas av åtgärden och bestämmelser om förnyelse eller förlängning Femår: 1. 1. 1999-31. 12. 2003 - - En rapport om genomförande skall lämnas till rådet och Europaparlamentet under programmets tredje år. En rapport lämnas till rådet och Europaparlamentet tillsammans med utvärderingsresultaten efter att programmet har avslutats. 5 KLASSIFICERING AV UTGIFTER OCH INKOMSTER Icke-obligatoriska utgifter Differentierade anslag 6 TYP AV UTGIFTER OCH INKOMSTER Bidrag till samfinansiering med andra finansieringskällor inom den offentliga eller privata sektorn (får inte överskrida ett visst procenttal av den totala kostnaden för de föreslagna projekten). Nivån på beviljade anslag beror på vilken omfattning som de åtgärder som skall finansieras har och på i vilken utsträckning som handlingsprogrammet återspeglas i olika planerade verksamheter. Anslag av detta slag kommer inte att överskrida 70 % av den totala budget som har öronmärkts för de planerade projekten, förutom när det gäller nätverk och arbeten 34 som har beställts av kommissionen eller som kommissionen har direkt nytta av, varvid bidragen kan uppgå till 100 %. BUDGETKONSEKVENSER 7. 1 Metod för att beräkna åtgärdens totala kostnad (definition av kostnad per enhet) Kalkyleringsmetoden är ett resultat av de erfarenheter som har erhållits av tidigare verksamhet med anknytning till hälsofrågor i miljösammanhang. Detta omfattar de olika typer av gemenskapsåtgärder som listas i tabell 4 i kommissionens meddelande (93)559 slutlig av den 24 november 1993. Metoden representerar 10 års kunnande om finansieringssamarbete med medlemsstaterna och icke-statliga organisationer inom insamling, analys och spridande av information, nätverk, kvalitetsutvärdering av olika kampanjer såsom Europaveckor, inrättande av mekanismer och förferanden för rådfrågning och samarbete för inrättande av gemensamma mål, och för att samordna insatser, och för att utarbeta och utveckla strategier på gemenskapsnivå. De särskilda kostnadsberäkningarna grundar sig på antagandet att hälften av den verksamhet som skall genomföras inom detta program kommer att fordra bidrag till 100 %, medan den andra hälften kommer att fordra bidrag till 50 % och att den verksamhet som kommer att genomföras inbegriper de flesta eller alla medlemsstaterna. Ett belopp på 1,3 miljoner ecu har bedömts som nödvändigt för dessa åtgärder under 1999. Den nya budgetramen för se sista fyra åren kommer att upprättas under år 2000 samt beakta den framtida gemenskapens finansiella mål. De årliga anslagen kommer att beslutas i enlighet med de normala budgetförfarandena. 7. 1. 1 Minskning av olyckor Nätverk För 1999 har tre nätverk per år planerats till en genomsnittskostnad av 200 000 ecu per år. Spridande av information Eftersom detta är en ny åtgärd har den uppskattade kostnaden (100 000 ecu per år) beräknats utifrån tidigare erfarenheter och kostnader av befintliga program inom folkhälsoomradet (cancer, aids och överförbara sjukdomar, narkotika, hälsoframjande). 7. 1. 2 Självmord Nätverk För 1999 har ett nätverk per år planerats till en genomsnittskostnad av 200 000 ecu per år. 35 Spridande av nätverk Eftersom detta är en ny åtgärd har den uppskattade kostnaden (100 000 ecu per år) beräknats utifrån tidigare erfarenheter och kostnader av befintliga program inom folkhälsoomradet (cancer, aids och överförbara sjukdomar, narkotika, hälsobefrämjande). Förbättra uppgifter om självmord Eftersom detta är en ny åtgärd har den uppskattade kostnaden (200 000 ecu per år) beräknats utifrån erfarenheterna från Eurostat och EHLASS- systemet för olyckor i hemmet och på fritiden. 7. 1. 3 Förebyggande Stöd till minst två nationella evenemang årligen med 50 000 ecu (med särskild relevans för 1999) vid programmets inledande. 36 7. 2 Kostnadernas fördelning mellan åtgärdens olika delar (i mfljoner ecu) MÅL VERKSAMHETSOMRÅDE ÅR till Bidrag minskning av olyckor bland barn, ungdomar och äldre människor Uppmuntran och bidrag till att skapa nätverk, spridande av information om kampanjer, förbättrade uppgifter om olyckor, tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador och samråd och samarbete. till Bidrag minskning av antalet självmord Uppmuntran och bidrag till att skapa nätverk, spridande av information om kampanjer, förbättrade uppgifter om olyckor, tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador och samråd och samarbete. till Bidrag förbättra möjligheterna förebygga personskador att att Uppmuntran och bidrag till att skapa nätverk, spridande av information om kampanjer, förbättrade uppgifter om olyckor, tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador och samråd och samarbete. Åtgärder för att öka folkhälsomyndigheters användning av gemenskapens andra verksamhetsområden med anknytning till förebyggande av personskador. Totalt 1999 2000 Vägledande planer 0,7 0,4 0,1 0,1 1,3 Jk™. m >. m Totalt 1 0,7 0,4 0,1 0,1 1,3 37 7. 3 Vägledande tidsplan över anslag (i miljoner ecu) 1999 2000 2001 2002 2003 TOTALT Åtagandebe- myndiganden Betalningsbe- myndiganden 1999 2000 2001 2002 2003 Följande budgetår 1,3 = = = 0,78 0,52 = = = = = = = - = = = = = = = = = = = = = = = = = = = 1,3 0,78 0,52 = = = = | TOTALT 1,3 p. m p. m p. m p. m 1,3 BESTÄMMELSER OM BEDRAGERDBEKAMPNING. RESULTAT AV ÅTGÄRDER På ansökningsblanketterna för stöd skall eventuella stödmottagare ange kontaktuppgifter och organisationens slag för att deras tillförlitlighet skall kunna fastställas på förhand. Bestämmelser om bedrägeribekämpning (checkar, delrapporter, slutrapporter) ingår i avtalen eller kontrakten mellan kommissionen och stödmottagama. Kommissionen kommer att kontrollera rapporterna och försäkra sig om att arbetet har genomförts väl innan del- och slutbetalningarna görs. Dessutom gör kommissionen stickprov för att kontrollera hur medlen har använts. Kontroller har redan genomförts av andra budgetposter för folkhälsan i samband med budgetåren 1991 till 1995 och har påvisat deras effektivitet. ANALYS AV KOSTNADSEFFEKTIVITET 9. 1 Särskilda och kvantifierbara mål Handlingsprogrammets allmänna mål är att bidra till att säkerställa en hög hälsoskyddsnivå mot personskador genom att främja effektivare spridning och tillämpning av förebyggande metoder som accepterats av experter samt genom att förbättra folkhälsomyndigheters möjligheter att genomföra effektiva åtgärder som förebygger personskador. 38 De indikatorer som visar om målen på detta område har uppnåtts eller inte kommer att inbegripa åtgärder av följande slag. De kommer att ytterligare förbättras i samarbete med det nya programmet om hälsokontroll, vars arbetsuppgifter inkluderar utvecklingen av indikatorer för gemenskapens folkhälsoinsatser. Metoden för att uppnå detta mål inbegriper följande åtgärder: Att uppmuntra och stödja skapande av nätverk för dem som är verksamma inom förebyggande av personskador. Att mäta hur aktiva nätverken är (medlemsskap, utarbetande av t. ex. nyhetsbrev, anordnande av konferenser, www-diskussionsgrupper. ). Att sprida information om kampanjer för att förebygga personskador (t. ex. utredning av hur många publikationer som programmet bistår samt deras kvalitet). Att förbättra tillgängliga uppgifter om olyckor genom undersökningar och andra sätt (t. ex. vilka nya åtgärder som tas i bruk och i vilka länder). Att genom närmare samarbete mellan expertcentrum främja bättre tekniska undersökningar av riskfaktorer vad gäller personskador (antalet och kvaliteten på rapporter som bistås av programmet). Att främja samråd och samarbete i förekommande fall mellan medlemsstater (beskrivning av fall av samråd av detta slag osv). Att hjälpa folkhälsomyndigheter att bättre utnyttja gemenskapens andra verksamhetsområden med anknytning till förebyggande av personskador (antal och beskrivning). Målgrupp 1. 2. 3. Medlemsstaternas behöriga offentliga myndigheter på nationell, regional och lokal nivå samt behöriga internationella organisationer på folkhälsoomradet och inom förebyggande av personskador. Personer som är verksamma inom hälso- och sjukvården, epidemiologiska vårdinrättningar, hälso- och sjukvårdssammanslutningar, specialister på förebyggande av olika slag av personskador, akademiska institutioner osv. Icke-statliga organisationer och andra organ som är intresserade av hälsofrågor och förebyggande av personskador samt allmänheten. 9. 2 Skäl för åtgärden När verksamhet enligt artikel 129 påbörjas skall gemenskapen delta i förebyggande av sjukdomar och i hälsoskydd. Kommissionens meddelande om ramen för insatser på folkhälsoomradet (KOM (93) 559 slutlig av den 24 november 1993) fastställer kriterier för prioritering av områden i gemenskapsprogrammen. I enlighet med dessa kriterier utvärderade rammeddelandet 1993 de olika möjligheterna som finns för att hantera sjukdomar, i synnerhet de stora folksjukdomarna och deras bakomliggande orsaker, samt utifrån kriterierna i detta meddelande, åtta prioriterade områden där förebyggande av skador var ett. Det nuvarande förslaget är inriktat på ett litet antal nyckelområden inom detta vidsträckta område, vilka på grundval av tidigare utvärderingar har valts ut för att de utgör en betydande orsak till personskador och dödsfall som kan undvikas, för att det inte redan finns åtgärder på gemenskapsnivå som är inriktade på dem, för att de erbjuder möjligheter till kostnadseffektiv verksamhet och för att de skulle ge gemenskapen mervärde genom att sammanföra och komplettera den verksamhet som sker på nationell nivå och inom medlemsstaterna. Detta skulle vara mycket mera effektivt än att dessa frågor sköts genom mellanstatligt samarbete utan gemenskapens bistånd. På detta område räknas det med att gemenskapens och kommissionens insats i enlighet med artikel 129 tillhandahåller ett allmänt ramverk av klara bestämmelser genom vilka man kan undvika förutsättningslösa och tidskrävande förhandlingar och som leder till snabbare framsteg på en stabilare grund. De områden som har valts ut ar olyckor bland barn, ungdomar och äldre människor i hemmet och på fritiden, olyckor som drabbar barn i skolan samt självmord och lindrigare former av att någon avsiktligt skadat sig själv (pseudosjälvmord). Detta urval av områden har motiverats väl genom tidigare utvärdering som har använt de ovannämnda kriterierna och det behandlar alla slag av personskador som är de största orsakerna till dödsfall, invaliditet och ohälsa till skillnad från arbetsskador och trafikolyckor, som redan behandlas genom andra gemenskapsåtgärder. Avseende metoder för ingripande och anslag gäller följande: Särskild tillämpning av subsidiaritetsprincipen vid fastställande av åtgärder som skall vidtas och samfinansieras. Fastställande av kriterier och val av projekt för samfinansiering avseende förebyggande av personskador. - Mervärde för gemenskapen, som även i fortsättningen kommer att uppnås särskilt genom samordning av nationella åtgärder, spridning av information och erfarenheter, fastställande av prioriteringar, utveckling av lämpliga nätverk, val av europeiska projekt och motivering och mobilisering av alla inblandade. Två metoder kommer att användas vid genomförandet av programmet. Den ena är att stödja projekt som genomförs i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå. Valet av projekt som prioriteras grundar sig i stor utsträckning på allmänna mål och mål på medellång sikt. Genomförandet av själva åtgärderna beror på hur kvalitativa och 40 effektiva projekt som under året överlämnas till den behöriga avdelningen är. Den andra metoden är att vidta särskilda åtgärder som är nödvändiga för att uppnå programmets mål, som helt och hållet kommer att finansieras av programmet. Projektens urvalskriterier är följande: Förenlighet med målen och överensstämmelse med åtminstone ett av de uppställda målen. Granskning av projektens "mervärde för gemenskapen" (transnationellt deltagande, utveckling av en mall som är tillämplig i andra medlemsstater, information som är användbar i andra medlemsstater osv). - Förmodad effektivitet och lönsamhet. Klara och motiverade bestämmelser. - Den valda metodikens relevans. Organisatorisk behörighet och erfarenhet. Lämplig budget för målen. Stöd för nationella samarbetspartners projekt. Objektiv bedömning. - Yttrande av den inblandade rådgivande kommittén. Den budget på 1,3 miljoner ecu som har föreslagits för programmets första år svarar mot den budget som samtidigt har föreslagits för programmen för ovanliga sjukdomar och sjukdomar orsakade av miljöförorening Detta återspeglar att varje område i kommissionens meddelande från 1993 ges samma prioritet, vilket fortfarande gäller. Det föreslagna beloppet utgör den minsta möjliga summa som behövs för att inleda programmet. 93 Uppföljning och utvärdering av åtgärden 9. 3. 1 Uppföljning av åtgärden Kommissionen skall verkställa uppföljning på gemenskapsnivå och överlämna en rapport till rådet, Europaparlamentet, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén då halva programmet har genomförts samt en slutrapport efter att i nationella rapporter samt programmet har avslutats, med utgångspunkt utvärderingar av programåtgärder och enskilda projekt. 9. 3. 2 Utvärdering Utvärderingen sker på följande sätt: - En utvärdering av huvudåtgärderna och subventionerade projekt, i vilken i förekommande fall oberoende experter medverkar. 41 En utvärdering under det tredje året. - En övergripande rapport om kvaliteten och effektiviteten på projekten som har genomförts inom handlingsplanen, vilken skall överlämnas av kommissionen till de övriga gemenskapsinstitutionerna efter att programmet har slutförts. Följande resultatindikatorer har valts för denna utvärdering: - - Kommissionens tjänstemän eller deras samarbetspartner utvärderar projekten. Analysering av delrapporter om planerade och finansierade åtgärder, i vilka en variation av tyngdpunkten tillåts där det är möjligt. Externa organ undersöker verkningarna. Den av anordnarna använda metodikens relevans. Lämplig budget för målen. Organens kunskaper och erfarenhet. - Spridning av resultaten. Utvärderingarnas form och frekvens är följande: Utarbetande av del- och slutrapporter om olika åtgärder som vidtagits på området. Utvecklande av en "standardiserad" utvärderingsblankett för åtgärder, som stödmottagarna lämnar in tillsammans med sina slutrapporter. Dessa dokument kontrolleras antingen av kommissionens tjänstemän eller av tjänstemän på området. 10 ADMINISTRATIVA UTGIFTER (DEL A 1 BUDGETEN) Den faktiska avsättningen av nödvändiga administrativa medel kommer att grundas på kommissionens årliga beslut om fördelning av medel, med hänsyn till det antal tjänster och de ytterligare medel som beviljas av den budgetansvariga myndigheten. 42 10. 1 Konsekvenser för antalet tjänster Typ av tjänster Erforderlig personal för att administrera tjänster varav Period • Fasta tjänster Tillfälliga tjänster Ytterligare tjänster Befintliga tjänster inom berört GD eller berörd enhet Fast anställda eller tillfällig tjänster A B C Övriga tjänster Totalt 1 1 1 3 0 0 0 0 1 ' 1 1 3 0 0 0 0 10. 2 Budgetkonsekvens av ytterligare personal Ytterligare tjänster kommer inte att tillsättas. 10. 3 Ökning av övriga administrativa utgifter till fölid av åtgärden Budgetpost Belopp Beräkningsmetod Möten A2510 104 250 ecu 2 möten för rådgivande kommittén/år, 1 representant/medlemsstat = 2 möten/år x 15 repr. x 695 ecu/repr. x 5 år = 104 250 ecu De medel som behövs för att täcka utgifterna nedan under femårsperioden kommer att erhållas genom att befintliga finansiella resurser omplaceras och tilläggsresurser inte kommer att behövas. a) Personalutgifter (Avdelning Al, A2 och A5) 3 x 100 000 ecu x 5 år = 1 500 000 ecu b) Driftutgifter 43 b) Driftutgifter Utgifter för möten (A-250) 2 möten/år x 15 experter x 825 ecu/expert x 5 år = 123 750 ecu Reseutgifter (A-l 30) 24 uppdrag/år Bryssel-Luxemburg x 200 ecu/uppdrag x 5 år = 24 000 ecu 60 uppdrag/år för medlemsstater x 1000 ecu/uppdrag x 5 år = 300 000 ecu c) Totalt: 1 947 750 ecu 44 ISSN 1024-4506 KOM(97) 178 slutlig DOKUMENT SV 04 05 15 01 Katalognummer : CB-CO-97-189-SV-C ISBN 92-78-19438-7 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: 97/815/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 14ης Μαΐου 1997 με την οποία κηρύσσεται συγκέντρωση συμβιβάσιμη με την κοινή αγορά και τη λειτουργία της συμφωνίας ΕΟΧ [Υπόθεση IV/M.856 - British Telecom/MCI (II)] (Το κείμενο στην αγγλική γλώσσα είναι το μόνο αυθεντικό) (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
European Economic Area
common market
competition
economic concentration
telecommunications

formats: html pdfa1b print


title: Kommissionens Forordning (EF) nr. 865/97 af 14. maj 1997 om en eksportafgift i kornsektoren

eurovoc_concepts:
cereal flour
cereals
durum wheat
export tax
groat
meal


title: 97/815/EG: Beschikking van de Commissie van 14 mei 1997 waarin een concentratie verenigbaar wordt verklaard met de gemeenschappelijke markt en met de werking van de EER-Overeenkomst (Zaak nr. IV/M.856 - British Telecom/MCI (II)) (Slechts de tekst in de Engelse taal is authentiek) (Voor de EER relevante tekst)


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 1771/97 af Arlene McCARTHY til Kommissionen. Europa-Kommissionens betingelser for opbevaring af dokumentation for tildeling af stipendier til europæiske ansøgere

eurovoc_concepts:
EU aid
Structural Funds
administrative formalities
archives
document
information medium
support policy
use of aid

formats: html print


title: Beschluß über den vom Vermittlungsausschuß gebilligten gemeinsamen Entwurf einer Entscheidung des Europäischen Parlaments und des Rates über Leitlinien für transeuropäische Telekommunikationsnetze (C4-0166/97 95/ 0124(COD))

eurovoc_concepts:
collective interest
combined transport
computer network
cultural heritage
general education
information technology
job mobility
language teaching
less-favoured region
means of public conveyance
peripheral region
small and medium-sized enterprises
social situation
trans-European network
transmission network
university


title: Rådets förordning (EG) nr 910/97 av den 14 maj 1997 om att anta protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Folkrepubliken Angolas regering om fiske utanför Angolas kust för tiden från och med den 3 maj 1996 till och med den 2 maj 1999

eurovoc_concepts:
Angola
EU Member State
authorised catch
fishing agreement
fishing area
protocol to an agreement


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 1635/97 von Doeke EISMA an die Kommission. Kormorane

eurovoc_concepts:
bird
protected species
protection of animal life
wildlife

formats: html pdf print

text: C 21/76 DE Amtsblatt der Europa¤ischen Gemeinschaften 22. 1. 98 Die Kommission ist an den Arbeiten der GASP in vollem Umfang beteiligt. Die Kommission ist jedoch nicht in der Lage, ku¤nftige Entwicklungen im Hinblick auf eine mo¤gliche Verha¤ngung weiterer Sanktionen gegenu¤ber Burma vorwegzunehmen, vor allem, weil die Mitgliedstaaten noch daru¤ber diskutieren, ob wirtschaftliche Sanktionen zur Erreichung politischer Ziele sinnvoll sind. (1) ABl. L 348 vom 31. 12. 1994. ABl. L 160 vom 29. 6. 1996. (98/C 21/169) SCHRIFTLICHE ANFRAGE E-1635/97 von Doeke Eisma (ELDR) an die Kommission (14. Mai 1997) Betrifft: Kormorane Anla¤(cid:223)lich von Bemerkungen von Kommissionsmitglied Bjerregaard u¤ber Kormorane wird die Kommission um Beantwortung folgender Fragen gebeten: 1. Trifft es zu, da(cid:223) die Kommission erwa¤gt, den Kormoran von Anhang I der Vogelschutzrichtlinie (79/409/EWG) (1) zu streichen? 2. Wann gedenkt sie dies zu tun, und wie wird das Europa¤ische Parlament daru¤ber unterrichtet werden? 3. Worauf gru¤ndet die Auffassung der Kommission, da(cid:223) die Streichung des Kormorans von Anhang I der Vogelschutzrichtlinie notwendig ist? 4. Kann sie mitteilen, ob sie auch daran denkt, bestimmte Vogelarten in Anhang I der Vogelschutzrichtlinie aufzunehmen? (1) ABl. L 103 vom 25. 4. 1979, S. 1. Antwort von Frau Bjerregaard im Namen der Kommission (25. Juni 1997) In Anhang I der Richtlinie des Rates 79/409/EWG u¤ber die Erhaltung der wildlebenden Vogelarten stehen drei Kormoranarten bzw. Unterarten: Zwergscharbe (Phalacrocorax pygmeus), die Mittelmeer-Unterart der Kra¤hen- scharbe (P. aristoteles desmarestii) und die kontinentale Unterart des Kormorans (P. carbo sinensis). Da die Zwergscharbe insgesamt in ihrem Bestand bedroht und die Mittelmeer-Unterart der Kra¤henscharbe weiterhin besonders schutzbedu¤rftig ist, wu¤rde die Kommission ihre Streichung in Anhang I der Richtlinie nicht befu¤rworten. Wie es in der Entschlie(cid:223)ung des Parlaments vom Februar 1996 anerkannt wurde, haben sich die Besta¤nde des Kormorans (Phalacrocorax carbo) stark erho¤ht. Auf Grund der verfu¤gbaren wissenschaftlichen Informationen und nach mehreren Konsultationen ist die Kommission der Ansicht, da(cid:223) die Erhaltung dieser Art auf europa¤ischer Ebene einen gu¤nstigen Stand erreicht hat. Insofern haben sich die Erhaltungsma(cid:223)nahmen bewa¤hrt. Aus diesem Grund arbeitet die Kommission z. Zt. einen Vorschlag aus, demzufolge Phalacrocorax carbo sinensis in Anhang I der Richtlinie 79/409/EWG des Rates u¤ber die Erhaltung der wildlebenden Vogelarten zu streichen ist. Das Parlament wurde u¤ber diese Lage unterrichtet; die Kommission verweist den Herrn Abgeordneten deshalb auf ihre fru¤here Antwort auf die schriftliche Anfrage Nr. 3950/96 von Herrn T. P. Bebear (1) und auf ihre Antwort auf die mu¤ndliche Anfrage H-124/97 von Frau Schwaiger in der Fragestunde wa¤hrend der Tagung des Parlaments vom Ma¤rz 1997 (2). Angesichts der Dringlichkeit dieser Sache wurde der Entwurf eines Vorschlags auf der Sitzung des Ausschusses zur Anpassung der Richtlinie u¤ber die Erhaltung der wildlebenden Vogelarten an den technischen und wissenschaftlichen Fortschritt zur Abstimmung vorgelegt. Der Entwurf wurde vom Ausschu(cid:223) angenommen und informationshalber an das Parlament weitergeleitet. Die Dienststellen der Komission werden dafu¤r sorgen, da(cid:223) die Kommission die Annahme des Vorschlags eingehender pru¤ft. Im derzeitigen Stadium beabsichtigt die Kommission jedoch nicht, kurzfristig eine Erweiterung der Artenliste in Anhang I der Richtlinie u¤ber die Erhaltung der wildlebenden Vogelarten vorzuschlagen. (1) ABl. C 186 vom 18. 6. 1997. (2) Debatten des Parlaments (Ma¤rz 1997)


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation supplementing Regulation (EEC) No 2092/91 on organic production of agricultural products and indications referring thereto on agricultural products and foodstuffs to include livestock production (COM(96)0366 C4-0481/96 96/0205(CNS))

eurovoc_concepts:
agricultural product
animal production
foodstuff
organic farming


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1658/97 van Nikitas KAKLAMANIS aan de Commissie. Verslag over drugs in Europa

eurovoc_concepts: European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction


title: WRITTEN QUESTION No. 1621/97 by Eva KJER HANSEN to the Council. Minority rights

eurovoc_concepts:
Roma
anti-discriminatory measure
fundamental rights
human rights
national minority
protection of minorities
racism
rights of minorities
schooling
xenophobia


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 1656/97 dell'on. Nikitas KAKLAMANIS alla Commissione. Abolizione di un dazio sui prodotti tessili turchi

eurovoc_concepts:
Türkiye
abolition of customs duties
anti-dumping duty
anti-dumping legislation
customs regulations
customs union
free zone
import
textile product
third country