title: Beretning fra Kommissionen om adgang til efter- og videreuddannelse i den Europæiske Union - (Rådets henstilling af 30. juni 1993)

eurovoc_concepts:
EU policy
continuing education
new technology
vocational retraining
vocational training

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 30. 04. 1997 KOM(97) 180 endelig udg. i-I. 2} " ?t,$ tf BERETNING FRA KOMMISSIONEN om adgang til efter- og videreuddannelse i den Europæiske Union (Rådets henstilling af 30. juni 1993) INDHOLDSFORTEGNELSE Indledning Kapitel 1 De seneste års fremskridt med hensyn til adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse 1. 1 FÆLLESSKABSPROCESSEN BASERET PÅ RÅDETS HENSTILLING 1. 2 DE NATIONALE RAPPORTER BESKRIVER EN LANG RÆKKE FORSKELLIGARTEDE NATIONALE INITIATIVER 1. 3 MODSATRETTEDE HOLDNINGER HOS ARBEJDSMARKEDETS PARTER KAPITEL 2 EN MERE AMBITIØS STRATEGI FOR DEN EUROPÆISKE UNION: ADGANG TIL KOMPETENCE 2. 1 STORE SKÆVHEDER INDEN FOR EU 2. 2 MÅLSÆTNINGERNE FOR ERHVERVSUDDANNELSESPOLITIKKEN MA OMPRIORITERES 2. 3 KONKURRENCEEVNE OG BESKÆFTIGELSE HAR FAET ØGET VÆGT KAPITEL 3 K O N K L U S I O N ER OG RETNINGSLINJER 3. 1 KONKLUSIONER OM METODEN 3. 2 KONKLUSIONER OM MÅLSÆTNINGERNE 3. 3 RETNINGSLINJER FOR DEN FREMTIDIGE INDSATS a-i 8_ 8 11 28 W 34 36 38 42_ 42 43 44 Indledning og organisatoriske Allerede i begyndelsen af 90'erne gjorde Kommissionen opmærksom på efter- og videreuddannelsens afgørende betydning, og hvor vigtigt det er at skabe bedre adgang til disse former for uddannelse. Kommissionen understregede i sit memorandum om erhvervs uddannelse i Det Europæiske Fællesskab i 90'erne , at den hurtige udvikling på det område teknologiske tilligemed udviklingen i befolkningsstrukturen betyder, og videreuddannelse vil få en central placering. i vidt omfang blevet Dette synspunkt er yderligere understøttet i de drøftelser, der har fundet sted med medlemsstaterne på grundlag af ovennævnte memorandum. Desuden slog Kommissionen allerede i samme memorandum til lyd for en udvikling på uddannelsesområdet, hvor efter- og videreuddannelse med en solid grunduddannelse som udgangspunkt skulle fortsætte livet igennem. politikken efter- for at Fællesskabet fik et vigtigt instrument i hænde, da Rådet den 30. juni 1993 vedtog en henstilling om adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse2. Det samarbejde, der nogle år forinden var blevet indledt på fællesskabsplan for at skabe bedre adgang til efter- og videreuddannelse, kunne nu udbygges omkring en fælles referenceramme. og den situation Sideløbende hermed har den debat om beskæftigelsen, der er opstået som følge af den økonomiske øgede spørgsmålet om internationalisering, gjort arbejdstagernes kvalifikationer og færdigheder og muligheder for at forbedre disse stadigt mere i vækst, hvidbog Kommissionens konkurrenceevne og beskæftigelse udpegede Det Europæiske Råd i Essen i december 1994 udgangspunkt om aktuelt. Med KOM(91) 397 endelig udg. af 12. EFT L 181 af 23. 7. 93, s. 37 (vedføjet 1 december 1991. 2 som bilag). øgede investeringer i uddannelse som ét af de fem vigtigste indsatsområder for Fællesskabet. særlig Den Reformen af strukturfondene, Europæiske Socialfond (ESF), der gælder for perioden 1994-1999, har gjort det til en prioriteret opgave at højne kvalifikationer og færdigheder. Specielt indebærer det nye mål 4, der går ud på at lette arbejdstagernes tilpasning til omlægninger industrien og for ændringer i produktionssystemerne, at der lægges særlig vægt på betydningen af at bevare kvalifikationer og færdigheder på et højt niveau, og at det nu for første gang er muligt for arbejdstagere med job at få gavn af ESF i samtlige medlemsstater. inden fællesskabsprogrammer, Andre herunder FORCE3 (1991-1994) og senest Leonardo da Vinci-programmet (1995-1999)4, er ligeledes fortrinlige fællesskabsinstrumenter med henblik på at fremme adgangen til uddannelser: de tager sigte på at stimulere nyskabelser inden for erhvervsuddannelse og på den måde især bidrage til at udvikle nye uddannelsesmetoder til og -hjælpemidler, der uddannelse og til kvalifikationer. letter adgangen Året 1996 var "Det Europæiske År for Livslang Uddannelse"; det satte gang i en bred debat i de europæiske befolkninger om, hvor vigtigt det er at forbedre og udbygge sine kundskaber og færdigheder hele livet igennem. Denne debat afslørede, at mange står i kø til uddannelsesforanstaltninger, og at der er et kraftigt misforhold mellem ønskerne om igennem og de konkrete uddannelse europæiske der muligheder, arbejdstagere og borgere på dette felt. tilbydes livet Ved den lejlighed fremhævede Kommissionen et nyt perspektiv, som i endnu højere grad bringer spørgsmålet om adgang til uddannelse i 3 4 EFT LI 56 af 21. 6. 90, s. 1. EFT L 340 af 29. 12. 94, s. 1. nemlig fokus, kognitive begrebet samfund". I sin hvidbog "Undervise og lære - samfund"5 På vej mod det kognitive understreger Kommissionen følgende: "det idé: adgangen til "Anden grundlæggende uddannelse skal udvikles gennem hele livet. Selv om alle, dvs. de offentlige myndigheder og virksomhederne, understreger nødvendigheden heraf, er der kun sket få fremskridt. Disse bliver i endnu højere grad utilstrækkelige, fordi ændringerne i arbejdsorganisationen, som især skyldes informationsteknologien, betyder, at der er et presserende behov for uddannelse i anvendelsen af de nye værktøjer. " De eksisterende kvalifikationer og færdigheder kan ikke længere fornyes via det naturlige generationsskifte i arbejdsstyrken; det skal gå endnu hurtigere på grund af to forskellige faktorer, som tilsammen er helt afgørende for udviklingen : • • en de teknologiske ændringer sker stadigt hurtigere, og det samme gælder den måde, hvorpå arbejdet tilrettelægges i forbindelse med bæredygtig udvikling; aldersstrukturen i den erhvervsaktive befolkning ændrer sig radikalt, og der bliver på flere arbejdsmarkedet, og det betyder, at også ældre arbejdstagere for uddannelse. får behov kvinder stadig Erhvervsuddannelsespolitikken og især de tiltag, som Fællesskabet er ansvarligt for i medfør af artikel 127 i EF-traktaten, må tage udgangspunkt i denne strukturudvikling og lægge øget vægt på efter- og videreuddannelse af arbejdstagerne. til den I fortsættelse af de forskellige foranstaltninger i tilknytning tillidspagt om beskæf tigelsen, som Kommissionen lancerede i april 1996, fremkom Det Europæiske Råd i sine ( ju n' 1996) med konklusioner fra Firenze følgende erklæring, som blev yderligere bekræftet på Det Europæiske Råd i Dublin (december 1996): "Det Europæiske Råd understregede, at uddannelsessystemerne i Den Europæiske Union har behov for en dybtgående tilpasning. Det noterede sig, at Kommissionen agter at til og fremsætte om adgang forslag anerkendelse af erhvervet ved livslang uddannelse. " kvalifikationer, der er Arbejdsmarkedets forelagde Det parter Europæiske Råd i Dublin en fælles erklæring i denne om beskæftigelsessituationen, og erklæring prioriteres behovet livslang for uddannelse som ét af de vigtigste spørgsmål. Der står bl. a. : de og socioøkonomiske arbejdsmarkedet og forandringer, nye informations "De beskæftigelsessituationen teknologiers, herunder teknologiens, fremmarch medfører dybtgående i forandringer på samfundet som helhed. Disse udviklinger fører til et behov for udvidelse af den enkeltes hvilket kompetence, en livslang uddannelse. til holdningsændring til Desuden bør der være bedre adgang erhvervsuddannelse det erhvervsaktive liv. Livslang uddannelse vil være af stadigt større betydning for virksom- $$hedernes konkurrenceevne. Det forholder sig på samme mådefor lønmodtagerne med hensyn til geografisk og erhvervsmæssig mobilitet. '" nødvendiggør gennem hele Rådets afgørelse om et tredje flerårigt program for små og mellemstore virksomheder i Unionen (1997-2000)6 går i samme retning ved at fremme uddannelser, som skal forbedre lederevner og således virksomhedsledernes styrke de små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne. i ses sammenhæng med Den foreliggende "Rapport om adgang til efter- og videreuddannelse i Den Europæiske Union" skal denne fællesskabsproces og har som hovedformål at give en samlet vurdering af de fremskridt, der er gjort med hensyn til anvendelsen af Rådets henstilling og at anvise nye veje med hensyn til, hvorledes fællesskabsindsatsen til fremme af adgangen til uddannelse kan styrkes under indtryk af de nuværende udfordringer. ønsket Kommissionen har således valgt ikke kun at udarbejde en beskrivende rapport på grundlag af en blot og bar konstatering af forholdene, denne men har evalueringsrapport i til overvejelserne om problematikken omkring adgang til efter- og videreuddannelse på unionsplan: hvor langt er vi reelt nået, hvilke væsentlige forskelle gør sig gældende, og hvordan kommer vi videre? redskab gøre at et KOM(95) 590 af 29. november 1995. EFT L 6 af 10. 01. 97, s. 25. Det er desuden Kommissionens ønske, at denne rapport skal danne grundlag for en regulær debat om indholdet af den fremtidige politik for efter- og videreuddannelse med henblik på livslang uddannelse. Debatten skal ligeledes gøre det muligt at bane nye veje for en mere ambitiøs indsats for at udbygge og højne den enkeltes færdigheder. Kommissionen vil derfor gerne understrege, at foreliggende tillægger den stor betydning, og at evalueringsrapport kvalifikationer den og fællesskabsinstanserne bør gennemgå den nøje. Kommissionen gør opmærksom på følgende : om det er første gang, der foreligger en fællesskabsrapport erhvervs uddannelse; spørgsmålet om uddannelse indtager en stadigt vigtigere plads i debatten om beskæftigelsen, konkurrenceevnen og selve vor samfundsmodel, samt i den føres med henblik på debat, der opbygningen af det kognitive samfund. Kapitel 1 De seneste års fremskridt med hensyn til adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse 1. 1 FÆLLESSKABSPROCESSEN BASERET HENSTILLING PA RÅDETS Udgangspunktet : fællesskabspagten Spørgsmålet om adgang til erhvervsuddannelse er omhandlet i flere fællesskabstekster. Det var dog fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende og arbejdsmarkedsmæssige elleve sociale rettigheder, vedtaget medlemsstater på Det Europæiske Råd i Strasbourg i 1989, som gav startskuddet til den egentlige debat om adgang til uddannelse. Der står således i artikel 15 : af "Enhver arbejdstager skal kunne have adgang til erhvervsuddannelse, lige så længe De den pågældende er erhvervsaktiv kompetente myndigheder, offentlige virksomhederne og arbejdsmarkedets parter bør inden for hvert deres kompetenceområde tilvejebringe de nødvendige tilbud om livslang efter- og videreuddannelse, således at alle borgere får mulighed for at ajourføre deres faglige viden, bl. a. gennem frihed i forbindelse med uddannelse, at dygtiggøre sig og erhverve ny viden, navnlig med hensyn til den tekniske udvikling. '''' i handlingsprogrammet Også om gennemførelsen af fællesskabspagten, blev det understreget, hvor vigtigt det er at skabe nye muligheder for adgang til uddannelse, og medlemsstaterne, og arbejdsmarkedets parter blev opfordret til at træffe foranstaltninger til, at alle arbejdstagere skal kunne fortsætte deres uddannelse igennem hele arbejdslivet. erhvervslivet adgang vedrørende Ifølge programmet skulle Kommissionen også forelægge Rådet et forslag til et fællesskabs instrument til erhvervsuddannelse. Fællesskabspagten om arbejdstagernes arbejds rettigheder markedsmæssige udgjorde for den i realiteten grundlaget institutionelle debat på fællesskabsplan, som resulterede i vedtagelsen af henstillingen om adgang til efter- og videreuddannelse. grundlæggende og sociale Den sociale dialog De arbejdsmarkedsorganisationer, der deltager i den europæiske sociale dialog (LTNICE, CEEP og ESF7), erkender, at bedre adgang til erhvervsuddannelse bliver stadigt vigtigere for virksomhedernes konkurrenceevne og for den sociale samhørighed; problemstillingen har fået en fremtrædende plads i drøftelserne under den sociale dialog omkring almen og erhvervsfaglig uddannelse, og i december 1991 vedtog parterne en "Fællesudtalelse om, hvordan man letter den bredest mulige adgang til erhvervsuddannelse. " I præamblen konstaterer parter, at : arbejdsmarkedets "En stor del af den i dag voksne befolkning gik nemlig ud af skolen uden de kvalifikationer, der i dag er behov for, eller har aldrig fået nogen systematisk efter- og videreuddannelse. Deres den lave kvalifikationsniveau fører til 7 UNICE = Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa. CEEP = Det Europæiske Center for Offentlige virksomheder. EFS = Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation. paradoksale situation, at mange af de eksisterende erhvervsuddannelsestilbud ikke står åbne for dem på grund af deres manglende basale viden og færdigheder. '''' Desuden påpeges det, at de "virksomheder, der er konkurrencedygtige, og som klarer sig godt, er dem, der efter grundig høring af medarbejderne og/eller disses repræsentanter iværksætter de mest relevante og bedste erhvervsuddannelsesprogrammer" Det understreges også, at "arbejdsmarkedets parter kan og bør spille en betydelig rolle ved at etablere regionale partnerskaber med henblik på at fremme øget synergi mellem virksomhedernes uddannelsesprogrammer og prognoser over den fremtidige efterspørgsel efter bestemte kvalifikationer på regionalt plan. " a) b) c) På sektorplan henstilling. Det er i øvrigt interessant at se, at principperne i denne fællesudtalelse i vidt omfang går igen i har Rådets arbejdsmarkedets parter på møder i paritetiske udvalg eller uformelle arbejdsgrupper vedtaget en række fælles udtalelser om adgangen til og og erhvervsuddannelse videreuddannelse det gennem erhvervsaktive liv. Bl. a. : efter- hele til * * * (16. Fællesudtalelsen om bedre adgang for kvinder til erhvervsuddannelse i tekstil- og beklædningsindustrien juni 1994) Udtalelsen om erhvervsuddannelse for ingeniører og vedligeholdelsespersonale (15. september 1993) Forhandlinger om en rammeaftale for beskæftigelsen der forventes undertegnet i juni 1997, i hvilken og videreuddannelse spiller en central rolle, og hvor arbejdsmarkedets parter giver udtryk for forventning om, at der senere kan indgås en specifik aftale om dette emne. erhvervsmæssig landbruget, efter- i Vedtagelsen af Rådets henstilling i juni 1993 efter en grundig drøftelse af indholdet med fællesskabsinstanserne (Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg) og arbejdsmarkedets parter (bl. a. i Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse) markerede starten på en fællesskabsproces, der forløb på tre indbyrdes komplementære niveauer : Fastlæggelse af en generel målsætning - på grundlag af fællesskabspagten - som går ud på, at "enhver arbejdstager skal have adgang til erhvervsuddannelse, lige så er erhvervsaktiv" (jf. punkt I). pågældende længe den af 15 den henblik af med specifikke Fastlæggelse på målsætninger opfyldelsen generelle målsætning, idet det dog er overladt til medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter selv at fastlægge de nærmere vilkår for og metoder til at opfylde disse målsætninger (jf. punkt II). tendenser Iværksættelse på fællesskabsniveau af en række foranstaltninger for at følge op på i og problemstillingen omkring adgang til efter- og videreuddannelse både i medlemsstaterne og på fællesskabsplan Qf. punkt III og IV). udviklinger Denne opfølgning er baseret på en treleddet proces : 1. nationale rapporter om De gennemførelsen af Rådets henstilling og opfyldelsen af dens målsætninger (punkt 1V. 1) Medlemsstaterne blev opfordret til på grundlag af en fælles model, de selv havde godkendt, at udarbejde nationale rapporter om de foranstaltninger, de har truffet siden 1993 specielt for at skabe bedre og videreuddannelse. Medlemsstaterne blev i øvrigt også opfordret til at udarbejde samråd med i disse arbejdsmarkedets parter, og ganske mange af medlemsstaterne fulgte denne opfordring. rapporter adgang efter- til 2. Indførelse af en støttemekanisme for den sociale dialog vedrørende efter- og videreuddannelse (punkt III. 3). at støtte I denne I henstillingen opfordres Kommissionen til dialogen mellem arbejdsmarkedets parter omkring dette sammenhæng har emne. til en taget Kommissionen "støttemekanisme for den sociale dialog på efter- og videreuddannelsesområdet" i tæt samarbejde med de europæiske i den organisationer, der deltager initiativ europæiske sociale dialog, dvs. UNICE, CEEP og EFS. 3. er det blevet muligt Hermed i medlemsstaterne at afdække en række initiativer fra arbejdsmarkedets parters side, som tager sigte på at skabe bedre efter- og videreuddannelsesmuligheder, og som i mange tilfælde har direkte indvirkning de adgangen på forskellige uddannelsestilbud. til af fælles interesse initiativer I denne forbindelse er der udgivet to "kompendier" i henholdsvis 1994 og 1996. Disse kompendier gennemgår ti emner for arbejdsmarkedets parter, og illustrerer dem med i konkrete virksomheder, bestemte brancher og sektorer, på regionalt plan eller på som landsplan. De to arbejdsmarkedets (i oktober 1994 og i maj 1996) for at samle og videreformidle resultaterne, viste, at sådanne konkrete redegørelser har stor værdi som udgangspunkt for yderligere overvejelser og analyser og af nyskabende og til forskelligartede initiativer med henblik på at give øget viden om de faktiske forhold "på gulvet" i medlemsstaterne. formidling seminarer, afholdt parter en Udarbejdelse af europæisk evalueringsrapport titlen videre efter- "Adgang uddannelse i Den Europæiske Union" (punkt IV. 2). med og til Som nævnt i indledningen er formålet med denne rapport at foretage en evaluering af de samlede fremskridt, der er opnået, og påvise de igangværende til de tendenser under hensyntagen meget nationale systemer. Rapporten skal ligeledes vise, hvad der gøres fra medlemsstaternes side, og hvilke initiativer der er taget af de sociale aktører i almindelighed og arbejdsmarkedets parter i særdeleshed. forskelligartede Denne evalueringsrapport er således baseret på: a) b) de nationale rapporter, som de enkelte i medlemsstater har forbindelse med af nærmere ovennævnte betegnet i medfør af punkt IV. I8 i henstillingen som nævnt tidligere; udarbejdet iværksættelsen henstilling, udarbejdet af rapporter arbejdsmarkedets parters europæiske organisationer, henholdsvis EFS og UNICE/CEEP, i medfør af punkt IV. 2 i henstillingen. I de ti emner, som arbejdsmarkedets parter har valgt, indgår mange af de centrale aspekter fra målsætningerne i punkt II i Rådets henstilling. EMNER STØTTEMEKANISMEN FOR DEN SOCIALE DIALOG Emne 1 Planlægning af uddannelsesforløb Emne i virksomheden Små 2: og mellemstore virksomheder Emne 3 : Udvikling af organisationen Emne 4 : Bestemte typer beskæftigelse Emne 5 : Indpasning af de unge Emne 6: Nye former for samarbejde på regionalt plan Emne 7 : Validering / anerkendelse Emne 8 : Midler og metoder Emne 9 : Allokering af ressourcer Emne 10:Nye løsninger på individuelle behov 10 Kommissionen har også følgende : taget hensyn til 1) 2) de første sammenlignelige kvantitative data fra fællesskabsundersøgelsen om efter- og videreuddannelse (CVTS9) og arbejdsstyrkeundersøgelsen (LFSl0); resultaterne af den støttemekanisme for den sociale dialog vedrørende efter- og videreuddannelse, jf. de to kompendier, der blev offentliggjort i 1994 og 1996. af Materialet fra disse rapporter er desuden sammenholdt og suppleret med data fra de flerårige programmer, der er udarbejdet som en fra Det opfølgning vedrørende Europæiske Råd beskæftigelsen. 9 CVTS = Continuing Vocational Training Survey. 10 LFS = Labour Force Survey. konklusionerne i Essen 1. 2 DE NATIONALE RAPPORTER Forfølgelse af målsætningerne BESKRIVER EN LANG RÆKKE FORSKELLIGARTEDE NATIONALE INITIATIVER 1. 2. 1 Indledning Medlemsstaternes rapporter udgør et særdeles interessant informations- og analysemateriale om udviklingen og de fremskridt, der er registreret med hensyn til adgangen til efter- og videreuddannelse, og om vilkårene for adgang i de forskellige medlemsstater. Ganske mange af rapporterne indeholder en særdeles fyldig beskrivelse af efter- og videre- uddannelsessystemer og -tilbud. En samlet rapporter konstateringer: vurdering giver anledning af de til nationale følgende 1. 2. 3. i og direkte Der er i alle Den Europæiske Unions løsninger på lande vilje til at finde til efter- og problemerne relation videreuddannelse eller indirekte at forbedre adgangen til disse landene uddannelser. Næsten alle kunne pege på nye foranstaltninger, der var iværksat i 90'erne, og som har haft konsekvenser for adgangen til efter- og videreuddannelse. Størstedelen af disse initiativer med henblik på at skabe bedre adgang er dog normalt integreret i mere omfattende "reformer" selve af i medlems uddannelsessystemerne staterne, hvilket undertiden begrænser mulighederne for at foretage en mere detaljeret konsekvensanalyse. i er de eller som gennemføres Desuden er der en række interessante initiativer, som den offentlige forvaltning tilsyneladende ikke har føling med, fordi de enkelte brancher. De virksomheder udfærdiget rapporter, i arbejdsmarkedets samarbejde med række parter, omhandler dog en I visse initiativer. særdeles lovende indhente kunnet lande har man yderligere oplysninger om emnet via de førnævnte kompendier, som er udgivet i forbindelse med støttemekanismen for den sociale dialog. og de Som nævnt indeholder de nationale rapporter i tilfælde en generel beskrivelse af mange uddannelsessystemerne forskellige initiativer med henblik på at skabe bedre adgang til disse uddannelser, og de kommer sjældent mere præcist ind på de enkelte målsætninger i Rådets henstilling af 30. juni 1993. Det forekommer derfor mere interessant at enkelte analysere medlemsstater ud andre synsvinkler. udviklingen fra i forskellige de • • • • • • • til til for i store uddannelse uddannelse Det første aspekt er spørgsmålet om adgang og virksomhedernes politik på dette træk område. Det vedrører målsætningerne nr. 1, 2, 6, 8 og 9 i Rådets henstilling. Det andet aspekt drejer sig mere specifikt om adgang til uddannelse og hensyntagen individuelle behov (målsætningerne nr. 3 og 7) og omhandler adgang til uddannelse via individuelle initiativer. Det tredje aspekt vedrører omskoling af arbejdstagere (målsætning nr. 4). Det fjerde aspekt drejer sig om adgang bestemte til målgrupper, de mindst f. eks. kvalificerede arbejdstagere (målsætning nr. 11), kvinder (målsætning nr. 12), unge og 13) landtidsledige (målsætning nr. 14). Et femte aspekt vedrører adgang til uddannelse og de nye partnerskaber (målsætningerne nr. 5 og 15). Et sjette aspekt drejer sig om adgang til uddannelse teknologi (målsætning nr. 10). Hensigten er, at man på de enkelte områder vil afdække de vigtigste tendenser og give eksempler på og initiativer. Endelig er der et sidste aspekt, som vedrører brug af fællesskabsmidler til støtte for lokale initiativer. foranstaltninger (målsætning konkrete via nr. ny 1. 2. 2 Adgang virksomhedernes område til uddannelse og dette politik på Adgang til uddannelse og virksomhedernes politik på dette område er et meget bredt emne, 11 og som omhandler initiativer navnlig vedrørende uddannelsesplaner arbejdstagernes muligheder for orlov til uddannelsesformål; informering og høring af arbejdstagerne i virksomheden; af eventuel uddannelsesbehov. foregribelse De nationale rapporter bekræfter, at det er virksomhedernes ansvar at formulere en politik for erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse af deres ansatte. Det er virksomhederne, der som de vigtigste aktører ofte tager initiativerne på dette område og i vidt omfang også finansierer dem. af opfyldelse Virksomhedernes denne forpligtelse indgår i visse medlemsstater som led i bindende regler for erhvervslivet på dette område. Således har Frankrig ved lov af 16. juli 1971 indført en generel forpligtelse til at bidrage til uddannelsesudgifterne. Frankrig er dog ikke det eneste land, der opererer med potentielt bindende regler for erhvervslivet på dette felt. Disse forpligtelser kan f. eks. bestå i: tvungne bidrag til en "solidaritetsfond", i for Belgien, de fælles risikogrupperne; et særlige afgifter/tilskud i visse sektorer i Irland; eller den lovgivning omkring uddannelsesorlov, som er vedtaget i Finland, Sverige og i visse delstater i Tyskland. Spanien opererer derimod med indirekte bidrag til finansiering af erhvervsuddannelse. Midlerne opkræves via socialsikringen og beregnes på grundlag af 0,7% af arbejdsulykker og erhvervsskader. fonde system med fordel til Der er i øvrigt nogle medlemsstater, der helt korrekt påpeger, at adgangen til erhvervs mæssig efter- og videreuddannelse er ujævnt fordelt mellem virksomhederne (størrelse, aktivitetsområde osv. ), men også mellem arbejdstagerne og faglige vedtægter) inden for virksomhederne helt uafhængigt af, om der er tale om obligatoriske eller frivillige ordninger. (arbejdsmarkedsregler Retten til information I visse medlemsstater forsøger man at forbedre informationsniveauet og sikre, at arbejds tagernes repræsentanter i højere grad tages med på råd omkring virksomhedernes uddannelses politik. Der er ingen af medlemsstaterne, der opererer med en regulær informationspligt. Alting tyder på, at informationspolitikken er udviklet langs 12 i Oplysninger ad vejen og afhænger af aktørerne og mål grupperne. I Tyskland vil funktionærer og informeret om deres arbejdere ofte blive forbindelse med uddannelsesmuligheder ansættelsessamtalerne. om uddannelsesmulighederne kan også indgå i i de kollektive eller arbejdskontrakterne overenskomster, eller de offentliggøres af branche- og erhvervsorganisationer. Specielt gør og brancheorganisationerne meget for at forbedre informationsinfrastrukturen. F. eks. blev disse parter i december 1996 enige om at udvikle et informationssystem ved Forbundsinstituttet for vedrørende Erhvervsuddannelse faglig på efteruddannelse med dygtiggørelse og udvikling for til brug medlemmer af efteruddannelsesudvalgene. arbejdsmarkedets henblik parter Man kan dog konstatere, at medlemsstaterne har forstærket oplysningsindsatsen med såvel generelle som mere målrettede kampagner. Som eksempel kan nævnes offentliggørelsen i "Kennis in juni 1995 af meddelelsen om i Nederlandene. 1 Frankrig beweging" oplyser de f. eks. FONGECIF, om deres regler for individuel og uddannelsesorlov pressemeddelelser samt via de audiovisuelle medier. Finland lancerede med stor succes en omfattende kampagne i 1994 for at informere virksomhederne om uddannelsesmulighederne i tilknytning til lærlingekontrakter. større organisationer, gennem opslag 1 Storbritannien er oplysningskampagnerne hovedsagelig rettet mod virksomhederne via programmer som f. eks. Investors in People og Small Firms Initiatives. Det samme gælder i Irland, hvor man i 1995 iværksatte det nye projekt, Excellence in People. Det drejer sig om programmer, som tager sigte på at skabe høje kvalitetsstandarder gennem investeringer i menneskelige ressourcer. Målet er at knytte virksomhedens målsætninger strategiske sammen med de erhvervsuddannelsespolitiske målsætninger. Danmark nævner i samme forbindelse de som bl. a. offentlige oplysningskampagner, og mellemstore små på sigte tager virksomheder. Det skal understreges, at oplysningsindsatsen ikke udelukkende hidrører fra det offentlige og fra virksomhederne selv, men også fra fagbevægelsen. I den henseende anbefales det rapport, at i den danske oplysningsvirksomheden i højere grad skal overgå til arbejdsmarkedets parter, især på regionalt og lokalt plan. er på, også eksempler Der at oplysningsindsatsen omkring mulighederne på markedet for erhvervsuddannelse støttes af erhvervsvejledningscentre, i mange tilfælde i forbindelse med undersøgelser af udbuddet af kvalifikationer og færdigheder. I Norge er der f. eks. indført et system med kontaktsteder, som skal sikre, at kursusudbyderne bringes sammen med brugerne, det være sig virksomheder eller enkeltpersoner. Mange af rapporterne omtaler også oprettelse af databanker og udgivelse af vejledninger af og/eller informationssteder. Både i Storbritannien, Irland og Luxembourg, men også i andre medlemsstater betragter man det som et middel til at sikre bedre information og dermed også bedre adgang til erhvervsuddannelse. etablering Portugal har for nylig iværksat et program for til mikrovirksomheder og uddannelsestilbud små virksomheder; sigtet er at forbedre informationen og gøre både virksomhedsledere og ansatte mere bevidste om nødvendigheden af at udvikle de menneskelige ressourcer gennem erhvervsuddannelse. Samråd i virksomhederne i og fra Der synes at være en klar tendens til, at arbejdsmarkedets parter stigende grad involveres i problematikken omkring efter- og videreuddannelse. Som eksempel kan nævnes, at arbejdsmarkedets parter i Nederlandene i forbindelse med revisionen af loven om erhvervsmæssig undervisning og uddannelse (WEB), der trådte i kraft i januar 1996, har fået øget ansvar på dette felt. De nationale institutioner, der inkluderer representanter fra arbejdsgiverside arbejdstagerside uddannelsesinstitutioner samarbejder med omkring udvikling af kvalifikationer, der kan anvendes på alle typer erhversuddannelse, indenfor sektorielle grupper eller erhverskategorier. Det er også fungere arbejdsmarkedsparternes opgave at forbindelse med som ressourcecentre informationsformidling, motivere at virksomhederne til at få afdækket deres egne tilrettelægge de kvalifikationsbehov og at nødvendige uddannelsesforanstaltninger for at opfylde disse behov. I Finland har regeringens 1996-1999 beskæftigelsesprogram om at resulteret medarbejderuddannelse i forbindelse med trepartsforhandlingerne. Også i Italien og Portugal lægges der øget vægt på inddragelse af arbejdsmarkedets parter, som via for spørgsmålet er industrisektorer, taget alle op i, i iværksætte og I mange deres sektororganisationer arbejder sammen med de offentlige myndigheder på at gennemføre formulere, uddannelsespolitikker. tilfælde indeholder de kollektive overenskomster også en mere af hensigtsmæssig erhvervsuddannelsesudbuddet i de enkelte sektorer og virksomheder. principper styring generelle for I Spanien er arbejdsmarkedets parters rolle slået fast i den landsdækkende trepartsaftale om erhvervsuddannelse, og de er også inddraget i den såkaldte "efter- og videreuddannelsesfond" (FORCEM), der er et paritetisk organ, som skal tilrettelægge, administrere og gennemføre de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i aftalen, med støtte fra Den Europæiske Socialfond. I Frankrig skal arbejdstagerrepræsentanterne ifølge loven informeres og høres om udarbej delsen og iværksættelsen af uddannelsesplaner og -programmer. Virksomhedsnævnene (eller, hvis en sådan ikke findes i virksomheder med under da skal konsulteres personalerepræsentanterne) omkring om mindst virksomhedens uddannelsesplan og -principper. Også i Tyskland har virksomhedsnævnene krav på at blive informeret. ansatte, gang året 50 én det samarbejde i kollektive og I denne sammenhæng kan der også registreres en anden tendens. Samrådet omkring erhvervs uddannelse synes i stigende grad at blive indarbejdet overenskomster. mellem Samråd arbejdsmarkedets tre parter er et væsentligt led i den danske model, og de kollektive overenskomster vigtigste er reguleringsmiddel (de dækker over 90% af det danske arbejdsmarked). Også Tyskland har valgt en løsning, der går i denne retning, idet man finder, at lovgivning på dette felt hverken er hensigtsmæssig eller nødvendig, fordi der er behov for meget stor fleksibilitet på markedet for efter- og videreuddannelse. Der er i Tyskland tradition for, at virksomhederne, dvs. arbejdsgiverne i erhvervsmæssig forbindelse med grunduddannelse og efter- og videreuddannelse - har en særlig forpligtelse til at være med til at højne arbejderes kvalifikationer, men også den enkelte selv og det offentlige har et ansvar på dette område. række Statens ansvar er f. eks. forskellige love om Berufsbildungsgesetz fagbevægelsen både funktionærers fastslået i en som lov og og - - 13 af - erhvervsuddannelse erhvervsuddannelse (1969); Berufsbildungsfôrderungsgesetz lov om (1994); fremme Arbeitsfôrderungsgesetz - lov om fremme af beskæftigelsen (1969); Aufstiegsfortbildungs- fôrderungsgesetz af - faglig efteruddannelse med henblik på videreudvikling i (. ); Bildungsurlaubsgesetze om uddannelsesorlov (flere forskellige datoer); og Erwachsenen- und Weiterbildungs- bildungsgesetze - lovene om efteruddannelse og voksenuddannelse (forskellige datoer). delstaterne lov lov om fremme - i Også i Nederlandene, Sverige og Norge peges der på de kollektive overenskomsters voksende betydning. I den svenske rapport anføres det, at spørgsmålene om efter- og videreuddannelse i mange tilfælde varetages af de enkelte sektorer. overenskomster kollektive De indeholder nogle generelle henstillinger, men den egentlige behandling af spørgsmålet foregår i stigende grad på regionalt plan. centrale 1 Finland er der en klar tendens til, at spørgsmål omkring uddannelse forhandles i de enkelte virksomheder. Uddannelse er dog under alle omstændigheder et emne, det kan være svært at nå til enighed om, og det gælder især med hensyn til formålet med uddannelsen og finansieringen, hvilket også understreges i den danske rapport. 1 mange medlemsstater foregår der netop nu en omfattende debat på dette felt. Denne debat indgår også i den luxembourgske regerings overvejelser forud for udarbejdelsen af den kommende og videreuddannelse. rammelov efter- om for især spørgsmålet om Tyskland fremhæver ansvaret af finansieringen uddannelsesforanstaltningerne, og her går tendensen i retning af at lægge en større del af ansvaret over på den enkelte. er tendens også mærkbar Denne i Storbritannien, hvor et stadigt større antal arbejdere og individer tager ansvar for deres egen uddannelse. Storbritaniens regering har som en vigtig bestanddel af sin strategi for kompetenceudvikling at opfordre individer til at blive pro-aktive i opbygningen af deres egne kompentencer. I Belgien er der udelukkende tale om samråd omkring uddannelse for risikogrupperne, mens 14 spørgsmålet i øvrigt ikke er på dagsordenen for forhandlingerne i de enkelte virksomheder. Uddannelsesplanernes betydning strategiske de vigtigste Et af gennemførelsen af uddannelsesforanstaltninger er de såkaldte uddannelsesplaner. instrumenter for konkrete i virksomhederne at at til I Frankrig er uddannelsesplanen det vigtigste redskab arbejdsgiverne sikre, overholder deres forpligtelser både med hensyn til dækning af de faktiske udgifter og med hensyn til uddannelsestilbud til de ansatte. Uddannelsesplanerne er også en integreret del af erhvervsuddannelsesstrategien i Finland. I henhold til loven om samråd i virksomhederne er virksomheder med over 30 ansatte forpligtet til hvert år at udarbejde en personale- og uddannelsesplan, som skal forhandles med personalerepræsentanterne. I Portugal får virksomhederne økonomisk og faglig støtte i forbindelse med den anden til gengæld er fællesskabsstøtteramme, og virksomhederne til at udarbejde og oplyse om deres planer for udvikling af de menneskelige ressourcer. forpligtet juridisk af I forbindelse med den i 1992 undertegnede landsdækkende trepartsaftale i Spanien dækker erhvervsuddannelser finansieringen virksomhedernes hovedsagelig godkendte uddannelsesplaner, teoretiske uddannelsesforløb uddannelse, i led der lærlingekontrakter. individuelle og den indgår som har Derfor I den danske rapport gøres der meget rigtigt opmærksom på, at virksomhedernes størrelse ofte er afgørende for, hvorvidt der er tale om en egentlig planlægning af uddannelsesforanstalt danske ningerne. arbejdsminister oprettet to puljer, der begge til kan tilskud Som uddannelsesplanlægningsaktiviteter. af støtte er helhed uddannelsesplanlægning, regionale forsøgsprojekter samt oplysningskampagner de vigtigste elementer i den danske strategi. finansiering yde den til for har IMPULS iværksat Nederlandene programmet flere forskellige sektorer. Det består i en integreret strategi for hver enkelt sektor, som på grundlag inden nylig for af en strategisk plan skal resultere i en bedre tilpasning af erhvervsuddannelsestilbuddene til beskæftigelsesmarkedet. Bedre forståelse i virksomhederne for mellem sammenhængen virksomhedernes konkurrenceevne og arbejdstagernes kvalifikationer den sammen med Hvad angår uddannelsesplaner er Frankrig gået nye veje ved i stigende grad at knytte forventede planer teknologiske og markedsmæssige udvikling. Denne politik bygger på kontrakter med erhvervslivet med en perspektivundersøgelse, den såkaldte "Contrat foregribe d'études prospectives", der skal udviklingen forskellige inden fagområder. En sådan perspektivundersøgelse danner i stadigt flere tilfælde grundlag for forpligtende af erhvervsuddannelsesti Ibud. udgangspunkt udvikling aftaler om for de i for større forståelse en bedre særprogram En række medlemsstater har taget initiativ til at for denne fremme sammenhæng. Tyskland har i forbindelse med sit sikkerhed på arbejdspladsen gennem øget faglig viden, der får økonomisk støtte under Den Europæiske Socialfonds mål nr. 4, udviklet foranstaltninger, der i virksomhederne for sammenhængen mellem og arbejdstagernes virksomhedernes konkurrenceevne. kvalifikationer forståelse skabe større skal Frankrig: Kontrakter om perspektivundersogelser Desuden kan nævnes gennemførelsen af en række særprogrammer i f. eks. Storbritannien og Irland og det såkaldte kvalitetsprogram i Belgien. Kontrakter om perspektivundersøgelser, som blev lanceret allerede i 1980'erne, er stadig et effektivt analyseredskab, når det drejer sig om at afdække uddannelsesbehov og nødvendige indsatsområder. Et tæt samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter er en forudsætning for om hele perspektivundersøgelser to grundprincipper: Kontrakten bygger idéen. på • • er en kontrakt Det mellem arbejdsmarkedets parter, staten og én flere private konsulenter eller eller offentlige institutioner, som udfører perspektivundersøgelser. Staten dækker halvdelen af de anslåede udgifter. Arbejdsmarkedets parter og staten udvælger i fællesskab den, der skal udføre undersøgelsen, og det sker på grundlag af et åbent udbud efter de almindelige regler. Et trepartsudvalg skal sikre, at udbudsreglerne og tidsfristerne overholdes, med undersøgelsesarbejdet og kontrollere resultaterne. tilsyn føre I Storbritannien er uddannelsesplan med økonomiske målsætninger programmet "Investors Virksomhederne vedtager i "Investors people in en arbejdsramme erhvervsuddannelse og for praktikkultur. for in virksomheds en de til hensyn en vigtig del af people". stadig højere grad som i investering udviklingen af en standard" i til relation "Investors som formål at iværksat ganske mange Systemet i Storbritannien er præget af, at der initiativer og er programmer, der som helhed tager sigte på at give den enkelte bedre adgang til uddannelses foranstaltninger. I denne sammenhæng skal in nævnes programmer People", der har forbedre til virksomhedernes økonomiske resultater ved at sætte de ansattes uddannelse og personlige udvikling virksomhedens strategiske mål. Der er tale om en standard, som er fastsat af erhvervsuddannelses- og virksomhedsrådene (TECs") og for Skotlands lokale erhvervsselskaber vedkommende de (LECs12), og som danner grundlag for udviklingen af de menneskelige ressourcer i af virksomhederne uddannelsesaktiviteterne en økonomisk investering. Det er hensigten, at der fra 1997 i det såkaldte "Local Competitiveness Budget" fleksible ordninger med henblik på et bedre samarbejde mellem til støtte for og uddannelsesforanstaltninger virksomhederne, så de målsætninger, der er opstillet for programmet "Investors in People", kan opfyldes, og virksomhedernes økonomiske resultater forbedres. Et andet program med samme mål og med titlen "National Training Award". Der er tale om en særlig præmie, der tildeles arbejdsgivere, kursusudbydere og enkeltpersoner, der har udmærket sig ved en indsats med umiddelbare specielt effektiv struktureringen af form lokale partnerskaber indarbejdes mere skal og i 11 TEC = Training and Enterprise Councils. 12 LEC = Local Enterprise Companies. 15 konsekvenser for virksomhedens økonomiske resultater enkeltes udfoldelsesm ul igheder. eller den til, stadigt I Belgien har den vallonske region især støttet konkrete foranstaltninger med henblik på at gøre både arbejdsgivere og arbejdstagere mere opmærksomme på kvalitetsbegrebet gennem mærkning af produkter og certificering af virksomheder. Også i Tyskland er der en flere at tendens uddannelsesinstitutioner bliver certificeret. Det er vigtigt, at mange flere aktører inden for erhvervsuddannelserne arbejder sammen om at løse de mange komplicerede opgaver på dette felt. En anden vigtig tendens går på, at visse større virksomheder begynder at lægge efter- og videreuddannelse uden for virksomheden - også af økonomiske hensyn - og overlader det forbedre til udbuddet uddannelsesmarkedet (outsourcing). eksterne kursusudbydere på at Spørgsmålet om kvalifikationer hensyn En af de mest markante tendenser er den øgede interesse for adgang til og anerkendelse af til Af kvalifikationer. konkurrenceevnen er det således blevet et afgørende mål at få både arbejdsgivere og virksomheder til at forstå betydningen af en erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse, der kan give kvalifikationer af for beskæftigelsesmarkedet. relevans evne kvalifikationer sprog- og I den tyske rapport konstateres det, at den moderne arbejdsproces i stigende grad kræver og tværfaglige og nøglekvalifikationer, til kommunikationsfærdigheder kreativitet og nytænkning, dvs. langt bredere faglige færdigheder. Disse krav afspejles i den udvikling, der er sket inden for erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse, bl. a. øget decen tralisering, fokusering på kundens behov, aktiv medvirken af både funktionærer og arbejdere, i de ansattes karriereforløb og integrering tættere mellem sammenhæng arbejdssituationen og almen og erhvervsfaglig uddannelse. Der skal derfor nye metoder og nye uddannelsessteder til for at opnå en bedre kvalitet. Det er symptomatisk, at de fleste medlemsstater fremhæver om kvalifikationer. I Nederlandene oprettedes således i 1993 en kommission for anerkendelse omfattende debat den af erhvervskvalifikationer (EVK). Et system, der har fungeret siden 1994, med kursusbeviser for erhvervsuddannelsesforløb for voksne gør det muligt i Finland at få et anerkendt eksamensbevis inden for et givet fagområde, uanset hvordan de relevante færdigheder er erhvervet. Siden 1995 har der kørt et projekt med betegnelsen ALVAR, der tager sigte på at kontrollere kvaliteten af det materiale, der anvendes i forbindelse med erhvervsuddannelser. til eksamen Finland: JDet nationale sprogdiplom Det nationale sprogdiplom med hjemmel i loven af 1994 opererer med sprogfærdigheder på ni tage dette niveauer. Hvis man ønsker at sine kan man diplom, sprogkundskaber, uanset hvordan man har erhvervet dem. Der er tale om et officielt diplom, der er underlagt myndighedernes kontrol. I øjeblikket omfatter det ni sprog: finsk, lappisk, engelsk, svensk, fransk, tysk, russisk, italiensk og spansk. afprøvet få resulterer I den franske lovgivning har man altid lagt vægt på behovet for erhvervsmæssig efter- og i videreuddannelse, der kvalifikationer for beskæftigelsesmarkedet. De tidligere nævnte kontrakter om perspektivundersøgelser har samme sigte. I Danmark er man også meget opmærksom på at gøre uddannelsesforløbene kompetencegivende. relevans af Storbritannien: Nationale erhvervskvalifikationer I 1986 blev der i Storbritannien gennemført omfattende ændringer med det formål at rationalisere det meget komplicerede britiske system inden for erhvervskvalifikationer. Der blev indført et overordnet system af såkaldte nationale erhvervskvalifikationer I Skotland er der indført et tilsvarende system med skotske erhvervskvalifikationer (SVQ). (NVQ). for de Disse NVQ og SVQ er et mål færdigheder og kvalifikationer, som ifølge arbejdsgiverne er nødvendige for at udføre bestemte job i det moderne erhvervsliv. De er baseret på nationale præstationsstandarder på arbejdspladsen, som er fastlagt af og for arbejdsgiverne. De afspejler de reelle behov i forbindelse med en given beskæftigelse og sikrer en alsidig og fleksibel arbejdsstyrke med 16 en bred basisviden, således som det er nødvendigt på det stærkt konkurrenceprægede internationale marked i dag. for kvalifikationer forbindelse med behovet af større I anerkendelse arbejder medlemsstaterne nu på at udvikle værktøjer, der giver dem mulighed for at påvirke denne problemstilling i positiv retning. Det gælder f. eks. i Nederlandene, hvor man netop har oprettet en fond, der skal finansiere nyskabelser inden for teknologi og erhvervsuddannelse. 1 Belgien er der planer om at oprette et overvågningsorgan for arbejdsmarkedsrelevante kvalifikationer. Indsatsen til fordel for de små og mellemstore virksomheder en naturlig Det er et faktum, at små og mellemstore virksomheder og deres ansatte har vanskeligere ved at få adgang til efter- og videreuddannelse. Som har medlemsstaterne gennemført en lang række for små og mellemstore støtteprogrammer virksomheder, det være sig i form af støtte til uddannelsesrådgivning, støtte til analyse af uddannelsesbehovene andre støtteforanstaltninger. konsekvens eller Det finske projekt med den relevante titel "Det velkvalificerede Finland" er et godt eksempel på målsætningerne og problemerne på dette felt. Finland: Projektet "Det velkvalificerede Finland at 1996 projektet lanceredes i samarbejde mellem I "Det velkvalificerede Finland". Der er tale om et projekt forskellige ministerier og Direktoratet for Undervisning. Formålet er at udvikle de ansattes know-how i små og mellemstore virksomheder og disses underleverandører, undersøge, ved hvorledes eksamensbeviser (udstedt i henhold til loven af 1994) kan tjene som specifikke hjælpemidler for virksomheder, der ønsker at forbedre kvalifikationer. Specialister, der er ansat ved projektet, bistår virksomhederne med at evaluere de ansattes aktuelle færdigheds- og videnniveau, afdække fremtidige behov på dette område og finde frem til de rigtige kursusudbydere, der kan tilrettelægge den nødvendige uddannelse. ansattes deres Generelt går tendensen i retning af udarbejdelse og afprøvning af specifikke programmer, gennemførelse og ansvarliggørelseskampagner samt oprettelse af specialinstitutioner, og endvidere i retning af et smidigt og mere mere individualiseret uddannelsesudbud. fleksibelt, mere oplysnings- af Storbritannien har således iværksat en lang række forskellige programmer som f. eks. Skiils for Small Businesses og Skills Challenge, som opfordrer virksomhederne til at gå sammen om at finde fælles nyskabende løsninger. Small Business Training Loans Scheme er et program, der skal hjælpe de pågældende virksomheder med at finansiere deres uddannelsesforanstalt ninger. I Nederlandene lanceredes i 1994 et fordel særligt program små og programmet virksomheder: mellemstore VRIJMARKT. Også forskellige former for vekseluddannelse afprøves, som f. eks. en og mellemstore for særlig linje virksomheder videregående inden erhvervsrettede uddannelser. Også i Spanien lægges der stor vægt på at hjælpe de små og mellemstore virksomheder på dette felt. små for for til for kunne indsats af I den tyske rapport understreges behovet for en rent kvalitativt og regional kvantitativt imødekomme efterspørgslen fra især små og mellemstore virksomheder og for at kunne skabe tættere sammenhæng mellem økonomiske udvikling og arbejdsmarkedet. Netop med henblik og mellemstore små virksomheders behov opererer man med tæt uddannelsesmetoder, der integrering af arbejdssituationen, dvs. virksom hederne, i den erhvervsmæssige efter- og videreuddannelse. tilstræber en den på de statsstøtte til under I Frankrig er der også gennemført en lang række forskellige foranstaltninger, men det må dog erkendes, at nogle af dem kun har haft begrænset succes, det gælder f. eks. ordningen vikarer med visse for medarbejdere uddannelse. Andre foranstaltninger er af rent økonomisk karakter som f. eks. skattefradrag for uddannelse, som er en skattelempelse til virksomheder, der er villige til at forøge deres uddannelsesudgifter fra det ene år til det andet. Også i Østrig lægges der vægt på fiskale foranstaltninger. 17 Luxembourg: Forberedelse af en ny rammelov om og erhvervsmæssig videreuddannelse efter- fremgangsmåde er med til at sikre en bedre udnyttelse fordi skolernes kursusforløbene kører kontinuerligt på flere niveauer samtidigt. udstyr, af tilknytning Den luxembourgske regering er i øjeblikket i færd med at forberede indførelsen af nye strukturer med til direkte erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse. Det er regeringens opfattelse, at det nok er nødvendigt med en generel lovgivning på området, men at man skal passe på ikke at bremse den begyndende dynamiske udvikling på dette marked med alt for centraliserede og støtteprægede foranstaltninger. Den har således i sinde at begrænse sig til kun at varetage koordineringsfunktioner og fastlægge den ramme, inden for hvilken markedet kan videreudvikle sig. På grundlag af en udtalelse fra Luxembourgs Økonomiske og Sociale Råd er en tværministeriel gruppe i øjeblikket i færd med at indeholdende udarbejde overordnede for erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse i Luxembourg. Reglerne vil antageligt blive baseret på følgende fire hovedprincipper: for markedet lovforslag regler et • • • • efter- og finansieres af arbejdstagerne og erhvervsmæssig videreuddannelse skal virksomhederne, staten; vilkårene for adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse skal være ens for alle; virksomhederne skal have mulighed for at beskytte deres i erhvervsmæssig og for at undgå, at videreuddannelse virksomheder, der i uddannelse, lokker de ansatte over til sig; der skal være uddannelsesforløb. investeringer efter- tale om anerkendte investerer ikke I Danmark mener man, at en bedre, mere fleksibel og individualiseret tilrettelæggelse på udbudssiden gennem større markedsstyring og mere konkurrence mellem kursusudbyderne er nødvendig, hvis de små og mellemstore virksomheder skal gøre brug af de offentlige efteruddannelsesmuligheder. De såkaldte "jobrotationsprojekter" er led i denne strategi. Det samme gælder de "Åbent værksted"-modeIIer, man er ved at opbygge, og individualiserede som uddannelsestilbud. De små og mellemstore virksomheder kan sende deres medarbejdere på frist. Denne kurser med meget sikre mere kort skal Den regionale dimensions betydning illustreres tydeligt af Finland, hvor der under Industri- og regionale Handelsministeriet er kontorer, assistance og skal yde rådgivning omkring en række programmer som f. eks. ProStart, Kunto m. fl. oprettet som Tyskland: Oprettelse af et erhvervsmæssigt efter- i Bayern, og "Lern-Netzwerk,' videreuddannelsesnet dette mønsterprojekt I Bayern er man i øjeblikket ved at etablere et "Lern-Netzwerk", dvs. et erhvervsmæssigt efter- videreuddannelsesnet med moderne og teknologi- og telekommunikationsværktøjer. Nettet omfatter mellemstore virksomheder i I forbindelse metal- og elektronikindustrien. udvikler og med tyskerne iværksætter fjernundervisningsprogrammer lokale virksomheder. Nettet har til formål at spare virksomhederne for udgifterne ved at have medarbejdere til at følge erhvervsmæssige efter- og videreuddanelseskurser uden for virksomheden. Projektet er koncentreret omkring de landdistrikter, der har vanskeligst ved og adgang få videreuddannelsestilbuddene. efter- at til i Her skal også nævnes det initiativ, der er taget af det flamsktalende samfund i Belgien. Initiativet er baseret på en regeringsaftale, der dækker perioden 1995-1999, og går ud på at tilbyde forskellige økonomiske fordele for at få virksomhederne til at skaffe både private og offentlige (det flamsktalende samfund) midler til erhvervsuddannelses i foranstaltninger. investere at former forskellige Endelig nævnes for multimedieundervisning og i vidt omfang også fjernundervisning til at og mellemstore imødekomme virksomheders særlige behov. som et middel små de 18 I ITALIEN: Et videreuddannelse nyt strategisk perspektiv for i regeringen 1996 mellem Lov L236/93 introducede et bidrag på 0. 3% af til udvikling af virksomhedernes lønmasse indgået for erhvervsuddannelsen. En aftale nyligt og arbejdsmarkedets partner definerer dermed perspektiverne videreuddannelse: "Videreuddannelse er det nye strategiske perspektiv og bekraftelsen af borgernes ret til kvalificering og til berigelsen af sine erhverskompetencer. " Aftalen sætter sig som mere generelt mål at skabe betingelserne for at sikre adgangen til uddannelsen gennem hele livet. for Aftalen fastlægger at: • Videreuddannelse skal udvikles gennem og intégrale tildelelse af af af den gradvise virksomhedernes lønmassen) arbejdsmarkedets partner. (=0. 3% deltagelse bidrag med • Gennem en godkendelse af årlige planer, dels på virksomhedsniveau, dels på nationalt niveau mellem arbejdsmarkedets for parter at skabe nye muligheder på ind at personner arbejdsmarkedet igen. komme til • Bekræfte retten til uddannelse og voksenuddannelse en optimalisering af allerede eksisterende kontraktuelle systemer og brugen af uddannelsesorlov og sabbatperioder. gennem en ligeledes omhandler række Aftalen bestemmelser angående erhvervsvejledning, motivering og uddannelse, der retter sig mod arbejdsløse og mennesker der risikerer at blive udstødt en og rekvalificering af arbejdsserviceydelserne. arbejdsmarkedet fra En anden meget interessant innovation er den rolle man giver uddannelses institutioner, der fokuserer på en vekseluddannelse mellem uddannelses- og praktikperioder (konrakter for uddannelse og arbejde, praktiksystem), når disse uddannelser er del af en eksplicit og sammenhængende for strategi arbejdsløshedsbekæmpelse. Den dobbelte natur som disse blandede kontrakter har i en grænsezone mellem placerer dem (på grundlæggende arbejdet) (på og arbejdspladsen). erhversvuddannelser videreuddannelse En anden tendens er oprettelsen af i mange institutioner, der skal tilfælde halvoffentlige 19 at for efter- støtte de små og mellemstore virksomheder og arbejde på at finde mere skræddersyede løsninger til dem. I denne forbindelse kan som eksempel nævnes Luxembourg, hvor man i 1992 ved lov oprettede et nationalt institut for udvikling og erhvervsmæssig videreuddannelse (INFPC), eller Irland med en national myndighed uddannelse og beskæftigelse (FAS), som blev oprettet ved loven om arbejdssystemet i 1987, og som har til formål at forbedre efteruddannelsen af lønmodtagere tilbyde de nødvendige uddannelsesforanstaltninger til de ledige. Det samme gælder den strategi, man har fulgt i Portugal, hvor offentlige institutioner med deltagelse af arbejdsmarkedets tre parter, f. eks. og Erhvervsuddannelse og Overvågningsorganet for Beskæftigelse og Erhvervsuddannelse (IEFP), har til opgave at bistå virksomhederne med en forvaltning af deres menneskelige ressourcer og iværksættelsen af en erhvervsuddannelsespolitik. for Beskæftigelse Irland og fremsynet Instituttet i i de lande, der omfattes konsekvenser færdigheder. De nationale strategier omkring disse aspekter, navnlig af samhørighedsprincippet, er i mange tilfælde blevet udformet med støtte fra Den Europæiske Socialfond, specielt i relation til de industrielle for omlægningers arbejdstagernes Via strukturfondenes mål 4 (herunder ADAPT- initiativet) ydes der fra 1994 til 1999 ca. 4 mia. og ECU til omskolingsforanstaltninger, af uddannelsesordninger, og mekanismer, der skal sikre, at man er på forkant med udviklingen, når det gælder færdigheder og kvalifikationer og de uddannelsesmæssige konsekvenser af omlægninger inden for industrien. uddannelses- opbygning 1. 2. 3 Adgang hensyntagen behov uddannelse via initiativer til uddannelse og individuelle til individuelle adgang samt til et en Det Tilpasning af uddannelsen til arbejdstagernes andet vigtigt er individuelle behov omfattende spørgsmål. er støtte problemstilling: Hvordan kan man og virksomhedernes efter- tage videreuddannelsesområdet og samtidig hensyn til arbejdstagernes særlige behov i de (målsætning nr. 3)? samme virksomheder Hvordan selv kunne vurdere deres uddannelsesbehov (målsætning skal arbejdstagerne tiltag på nr. 1)1 Og endelig, hvilke muligheder har den enkelte for at tilrettelægge sin uddannelse på grundlag af individuelle initiativer? foreninger; tilfælde om sociokulturelle sprogkurser. Andre er eksempler Det skal først og fremmest slås fast, at i samtlige medlemsstater har alle arbejdstagere mulighed for at tilmelde sig alle former for uddannelsesforanstaltninger for egen regning. Denne form for uddannelse drejer sig dog i mange eller fritidsmæssige aktiviteter og varetages af som eksempel kan kulturelle typiske og nævnes traditionsrige tyske de Volkshochschulen og Open Universities i Nederlandene, og Storbritannien voksenundervisningen Luxembourg, voksenundervisning i Østrig og universiteterne for folk i den tredje alder i Frankrig. Men i disse tilfælde er der kun delvis tale om erhvervsuddannelsesforanstaltninger, fordi kurserne ikke hænger direkte sammen med erhvervsmæssige aktiviteter og kun meget indvirkning på de sjældent har direkte pågældendes erhvervskarriere. i I Storbritannien bidrager virksomhedslederne (ca. 800 virksomheder) gennem programmet "Employee Development Scheme" med ekstra financiering til arbejdstagere som gennemfører en uddannelse, de selv vælger. Disse aktiviteter bliver tit foreslået af arbejdsgiverne selv, som derved ønsker at tiltrække de arbejdstagere, som general modtager mindst uddannelse. som erhvervsrettede Kun såkaldte i den indgår uddannelsesaktiviteter, enkeltes erhvervskarriere, er relevante for den foreliggende analyse. I denne sammenhæng at de konkrete skal det understreges, initiativer med muligheder henblik på at supplere eller færdiggøre en uddannelse er begrænsede. I de fleste tilfælde er det noget, arbejdsgiveren bestemmer. for personlige Uddannelsesorlov som et middel til at skabe bedre adgang til efter- og videreuddannelse Visse Uddannelsesorlov omtales generelt som et af de vigtigste midler til at lette adgangen til efter- og videreuddannelse. medlemsstater opererer således med muligheden for lovfæstet form af uddannelsesorlov arbejdsfrihed (Frankrig, Belgien, Finland, Sverige og visse delstater til uddannelsesorlov i henhold til de kollektive overenskomster som f. eks. i Danmark. i Tyskland) eller ret i have form Orlovsmulighedeme kan af arbejdsfrihed et bestemt antal dage til at følge uddannelseskurser, eller der kan være tale om mere ambitiøse modeller som f. eks. de jobrotationsordninger, der praktiseres i visse skandinaviske medlemsstater. forbedre effikaciteten Uddannelsesorlov synes dog ikke i alle tilfælde at være en ubetinget succes. Således søger Belgien at af den belgiske ordning med betalt uddannelsesorlov, som blev indført ved lov af 22. januar 1985, ikke er effektiv. Reglerne er derfor ændret, så der bl. a. er lagt loft over løngodtgørelsen, og antallet af orlovstimer er skåret ned. Det skal tyske rapport er også bemærkes, at den særdeles forbeholden på dette punkt. I Danmark blev der i forbindelse med overenskomsterne på det private arbejdsmarked i 1993 indført ret til frihed til uddannelse (uden løn) i højst to uger om året. 1 de statslige overenskomster i 1993 og 1995 blev der indført uddannelsesorlov med fuld løn. Her skal også i Italien. Denne nævnes de "150 timer" foranstaltning, til tilbage som går helt 1970'erne, opererer med et timebudget for hver den enkelt pågældendes uddannelse. Ordningen tager især sigte på de ringest kvalificerede. På tilsvarende måde den landsdækkende aftale i 1992 en ordning med uddannelsesorlov med løn for at imødekomme individuelle uddannelsesbehov. arbejdstager Spanien indførte brug med for til Orlov med løn er en veletableret foranstaltning i visse medlemsstater, mens den kritiseres åbent i andre medlemsstater, og der foregår under alle omstændigheder mange steder en heftig debat om, hvorvidt uddannelsesorlov skaber bedre adgang til uddannelse. I Nederlandene blev der i september 1995 indledt en debat om de forskellige som investering i arbejdskvalitet og omsorg for familien. Den Nederlandske for udtalelse om Beskæftigelse spørgsmålet om afbrydelser i karrieren. Det samme gælder i Luxembourg. Her har Det Økonomiske og Sociale Råd allerede afgivet en udtalelse, og det er nu op til regeringen at træffe en politisk afgørelse. orlovsformers betydning afgive Fond skal Evaluering af kompetence Der er tale om en markant udvikling i retning af øget anerkendelse af kompetence. De er såkaldte NVQ/SVQ i Storbritannien 20 tidligere omtalt. Her skal desuden nævnes, at det fra 1997 er planen at sammenlægge de eksisterende myndigheder på dette felt og oprette en Qualifications and National Curriculum Authority, som skal dække både universitetsuddannelser erhvervsrettede uddannelser, for at få etableret en kvalitativ og sammenhængende strategi på begge områder. og indført for systemer Norge har netop som opererer med kompetenceevaluering, attestationer uafhængigt af, hvordan den pågældende kompetence er erhvervet. I dette tilfælde lægges der vægt på at udvikle modeller for evaluering af komptence som grundlag for at til bedre erhvervsuddannelsesaktiviteter. Italien peger på fællesskabsprojekt om individuelle kompetencekombinationer. interessant adgang skabe et har enkelte erhvervet I Belgien tilbydes folk undervisning i, hvordan de kan forbedre deres sociale status, og med udgangspunkt heri forsøger man at udvikle et testningssystem for at udnytte den kompetence, den gennem arbejdserfaring, så vedkommende kan vurderes på grundlag af sit reelle kvalifikationsniveau. I Norge har man i forbindelse med den seneste gymnasiereform også lagt øget vægt på håndværkeruddannelserne. I dag er det muligt at få anerkendt sit kompetenceniveau på grundlag af faglig erfaring inden for enten et praktisk eller et teoretisk område. en skal som fungere dækkende alle Som eksempel skal også nævnes Irland, som har oprettet en national institution, TEASTAS, national der certjficeringsstruktur ikke- akademiske videregående uddannelser samt efter- og videreuddannelser. Der tages øget hensyn til individuelle behov og evalueringen af disse behov, bl. a. gennem oprettelse af individuelle uddannelsesbehov. Der opereres med forskellige løsningsmodeller, hvoraf den for personlig mest udbredte er en form "kompetencestatus". evaluering centre for af I nogle medlemsstater, som f. eks. Belgien og Luxembourg, er uddannelsesinstitutionerne begyndt at tilbyde denne form for service til både virksomheder og enkeltpersoner. Det ser også ud til, at fagbevægelsen i stigende grad støtter denne fremgangsmåde, især hvor det drejer sig om personer, der har mistet deres job. efter- og videreuddannelse, har man i Frankrig indført loven af 31. december 1991 med "personlig kompetencestatus" som en hjælp til både virksomheder og arbejdstagere. Nu, hvor i snart fem år, er ordningen har fungeret begrebet blevet stadigt mere udbredt i en erhvervsuddannelsesmæssig sammenhæng, og bl. a. har arbejdstagerne mulighed for at få finansieret udarbejdelsen af en sådan individuel "kompetencestatus" uden for arbejdstiden. I Danmark går man en lidt anden vej. Således har AMU-centrene13 siden 1995 som noget nyt tilbudt "individuel kompetenceafklaring", der kan kombineres med kompetencegivende kurser i længere forløb. Som allerede nævnt er der også oprettet "Åbent værkstedskurser, som indledes med en evaluering af den enkelte kursusdeltagers niveau, og som differentieres efter deltagernes behov og forudsætninger. indført For at kunne foretage en løbende evaluering af uddannelsesbehovene har TEC og LEC i forskellige Storbritannien programmer, som f. eks. Gateways to Learning, der omfatter et helt net af rådgivnings- og at øge vejledningsorganer; og udbuddet erhvervsvejledningsforanstaltninger. Et andet program, Skill Choice, opererer med et system for anerkendelse og godskrivning af tidligere erhvervede kvalifikationer og vejlednings- og orienteringsforløb. uddannelses- formålet af er 1. 2. 4 Omskoling af arbejdstagere tilrettelægge Som en fremsynet foranstaltning har man i Finland i loven om ansættelses- og arbejds kontrakter fastsat, at arbejdsgiverne har pligt til uddannelsesforanstaltninger at med henblik på at lade en arbejdstager varetage i virksomheden, hvis andre arbejdsopgaver afskedige undgå man at kan derved vedkommende eller til lade ham overgå korttidsarbejde. 1 Sverige har den svenske arbejdsgiversammenslutning og LO forstærket felt og oprettet en indsatsen på dette finansiere sikringsfond, der for uddannelsesforanstaltninger arbejdstagere, der er truet af ledighed. skal til fordel Som eksempel kan også nævnes, at Frankrig støtter projekter, der indgår som led i virksom udviklingsplaner. hedernes strategiske at For arbejdstagernes behov gøre det lettere evaluere for erhvervsmæssig at 13 AMU = Arbejdsmarkedsuddannelser (erhvervsrettet voksenuddannelse). 21 hvor for de spørgsmål Projekterne forhandles hovedsagelig mellem enkelte parter arbejdsmarkedets erhvervsgrene, omkring modernisering og konkurrenceevne kan tages op i en bredere sammenhæng. Projekterne løber over flere år, så uddannelsesforanstaltningerne i planer på mellemlang sigt. kan Projekterne kan også være geografisk baseret og etableres i så fald sammen med tværfaglige organisationer med henblik på at skabe i et givet område. økonomisk udvikling Ordningen bygger på statsstøtte. indgå jobfunktioners forsvinden og de mennesker, der er midtvejs i deres erhvervsaktive liv; (ii) Nederlandenes satsning på arbejdstagere med indvandrerbaggrund og med utilstrækkelige sprogfærdigheder i betragtning af den stigende betydning, som kommunikationsfærdigheder får i vores sammensatte industrisamfund; og (iii) Finlands de ældste satsning arbejdstageres forældede færdigheder. på Foranstaltninger til fordel for de mindst kvalificerede Portugal har iværksat en række programmer og foranstaltninger, der skal gøre den erhvervs aktive befolkning fortrolig med de teknologiske og organisatoriske ændringer sikre omskolingstilbud til ledige og arbejdstagere, der Sådanne foranstaltninger udvikles normalt i fællesskab af erhvervslivet og Instituttet for Beskæftigelse og Erhvervsuddannelse og får støtte fra den anden fællesskabsstøtteramme og det flerårige beskæftigelsesprogram. ledighed. truet og er af foregår indsatsen I Storbritannien på sektorplan og varetages af de såkaldte Industry Training Organisations (ITO), der er oprettet af virksomhederne i de enkelte sektorer. De skal følge kvalifikations- og uddannelsesbehovene, opstille faglige standarder og støtte og bistå arbejdsgiverne på uddannelsesområdet. Mål 4 i socialfonden for Nederlandene har som specifik målgruppe de minst kvalificerede arbejdstagere og fokuserer på aktiviteter, der fremmer adgangen til uddannelse for denne type arbejdstagere. 1. 2. 5 Adgang særlige målgrupper til uddannelse for et er træk, gennemgående Det at medlemsstaterne tilsyneladende satser stærkt på særlige programmer, som tager direkte sigte på bestemte de mindst kvalificerede arbejdstagere, kvinder, unge og langtidsledige. grupper såsom under Den Programmerne Europæiske socialfonds mål 4 i syv medlemsstater er målrettet mod de mennesker, der er mest udsat fra udelukkelse for erhvervsuddannelsestilbudene. Eksempelvis kan nævnes (i) Frankrigs satsning på de mennesker, som er mest udsat på grund af deres deres kvalifikationsniveau, lave de f. eks. udvikles handicappede. Bag i samtlige Det kan konstateres, at der særlige gennemføres medlemsstater foranstaltninger særlige og pædagogiske værktøjer til fordel for en lang række målgrupper, funktionelle analfabeter, voksne med ringe skolekundskaber forskellige og foranstaltninger, der gennemføres for at give bedre adgang til erhvervsuddannelse, ligger et ønske både hos de politiske beslutningstagere og hos arbejdstagerrepræsentanterne om at give i befolkningen en de mindst kvalificerede fortrinsstilling til med erhvervsuddannelse. Fagbevægelsen er også interesseret i, at arbejdstagere, som står i fare for at miste deres job, og arbejdstagere, som er vanskeligere beskæftigelse, skaffe prioriteres højest, når det gælder adgang til erhvervsuddannelse. kan eksempel i 1995 nedsatte et nævnes, at Finland trepartsudvalg, der skal pege på løsninger, som involverer samtlige aktører. hensyn Som at i i af til risiko finansiering er det den faglig udvikling. bevilger Ministeriet officielle I Storbritannien opfattelse, at erhvervelse af grundlæggende kvalifikationer er forudsætningen for en senere I denne tilfredsstillende for sammenhæng Undervisning og Beskæftigelse hvert år store beløb initiativer og infrastrukturer. Målet er at give de grupper, der er fra for at arbejdsmarkedet, bedre mulighed erhverve nogle grundlæggende kvalifikationer. Som eksempel kan nævnes initiativet Basic Skills Agency. Tanken er at udvikle en landsdækkende strategi på dette felt. I 1995 blev at omfatte grunduddannelse på arbejdsstedet for ledige og unge, og det omfatter nu også et særligt program med titlen Family Literacy Initiative. at blive udstødt for initiativet udviklet til I denne sammenhæng skal også nævnes en række foranstaltninger, programmer, initiativer, regelsæt og love på dette felt i de forskellige 22 at er, medlemsstater, som f. eks. ledsageplanerne for differentierede i Belgien og de ledige i Frankrig. undervisningsningsværksteder Formålet forladt skolesystemet, skal have tilbudt en supplerende almen eller teknologisk grunduddannelse eller en individuel uddannelsesorlov, hvis de ønsker at grundlæggende nogle erhverve kvalifikationer. alle, der har 1 Danmark gøres der en ihærdig indsats for bl. a. at forbedre vilkårene for personer med læsevanskeligheder. Undervisningsministeriet tilbyder nu gratis læsekurser til denne gruppe. længerevarende Her skal også nævnes de mange såvel kortere- som foranstaltninger med henblik på ajourføring af færdigheder eller som grundlæggende samfinansieres af strukturfondene. Det er bl. a. tilfældet i Portugal. kvalifikationer, I Nederlandene er koblingen mellem en uddannelse og en erhverserfaring betragtet som et meget til at øge effektivt middel kvalifikationsniveauet. Som eksempel kan nævnes at et niveau under basisuddannelsen vil blive indført, nemlig assistent-niveauet, fordi dette kan hjælpe de mindst kvalificerede til at opnå et elementært niveau (især med henblik på at få adgang til arbejdsmarkedet). Foranstaltninger til fordel for kvinder særlige foranstaltninger for tilrettelægges normalt denne De af de målgruppe offentlige myndigheder, lokalforvaltninger, sociale institutioner og private foreninger og organisationer, og formålet er at etablere nogle strukturer, der gør det lettere for kvinder at deltage i erhvervsuddannelsesforanstaltninger. Det om bl. a. erhvervsvejledning, jobforberedelseskurser og børnepasningstilbud. drejer tilbud om sig I de fleste medlemsstater finansieres disse foranstaltninger af det offentlige og/eller samfinansieres og -initiativer til fordel for kvinder, der er truet af ledighed, arbejdsløse kvinder og kvinder, der er på vej ind på arbejdsmarkedet. EU-programmer via administreres foranstaltninger efter Disse forskellige modeller. I Belgien har man f. eks. vedtaget en lovgivning på området (arrêté royal af 14. juli 1987 for den private sektor og af 27. februar 1990 for den offentlige sektor), og i 23 femte spørgsmålet om Frankrig er ligestilling mellem mænd og kvinder med hensyn til adgang til erhvervsuddannelse et af de punkter, som arbejdsmarkedets parter er forpligtet til at forhandle om mindst hvert år. Storbritannien og Irland har afsat særlige midler til at udvikle programmer for kvinder, der vender tilbage til arbejdsmarkedet efter en pause, også heri børnepasningsforanstaltninger for forældre, der ønsker at vende tilbage til arbejdsmarkedet, samt finansiering af kursusudgifter og børnepasning. I Norge er ligestillingen grundlæggende af præmisser i loven om voksenuddannelse. I Spanien har man oprettet et kvindeinstitut, som skal tage sig af kvindernes særlige problemer. til kvinder indgår lån og de en til FAS' handlingsprogram for kvinder Den Nationale Myndighed for Uddannelse og Beskæftigelse i Irland - FAS - indledte sit første handlingsprogram for kvinder i 1990 med det formål at rette op på kvindernes ugunstige stilling på arbejdsmarkedet. Programmet er siden blevet revideret hvert år. Det har følgende målsætninger: 1. 2. 3. og forbedre at udvide beskæftigelsesudbuddet til kvinder på arbejdsmarkedet; at hjælpe kvinderne med at løse deres særlige problemer på arbejdsmarkedet; at afdække og afskaffe eksisterende regler og praksis, som skaber ulige vilkår for mænd og kvinder især gjort Det fremgår af FAS' handlingsprogram for 1995, at stadigt flere kvinder deltager i FAS' uddannelses- og beskæftigelsesprogrammer, fremskridt på nye og der er til uddannelsesområder og med hensyn kvindernes i lokalsamfundene. I 1996/97 vil FAS fortsætte med at gennemføre foranstaltninger, der skal få flere kvinder ind på de uddannelsesområder, hvor de er underrepræsenteret, og bidrage til at højne nuværende kvalifikationsniveau. beskæftigelsesmuligheder kvindernes karakter. Visse medlemsstater, som f. eks. Danmark, gør opmærksom på, at ligestillingsdiskussionen har generelle ændret uddannelsesniveau viser, at kvinder i dag er I Danmark bedre uddannede end mænd. fortsætter man dog med at tilrettelægge foranstaltninger, der specifikt henvender sig til Det for den f. eks. daghøjskoler almene kvinder inden for voksenuddannelse, kvinder og åbne datastuer specielt for kvinder. Det samme gør sig gældende i Finland. Lige stillingen på uddannelsesområdet synes at være et faktum, og støtteforanstaltninger i den sammenhæng hører under socialpolitikken. i af Det skal også nævnes, at medlemsstaterne deltager bl. a. samfinansiering foranstaltninger med henblik på at give kvinder bedre adgang til erhvervsuddannelse via strukturfondene; i bestemmelserne for disse strukturfonde indgår en målsætning om, at princippet om ligestilling mellem kønnene skal overholdes og styrkes. Derudover bidrager under også NOW-programmet fællesskabsinitiativet vid udstrækning til at opfylde denne målsætning. EMPLOI i Foranstaltninger til fordel for unge på dette Her kan der registreres tre hovedtendenser: udvikling af nye typer lærlingeuddannelse med henblik på erhvervsmæssig indpasning af unge, større ansvar til regionale og lokale myndig heder specifikke foranstaltninger til fordel for virksomheder, der tilbyder disse unge ansættelseskontrakter. Endelig skal det understreges, at man mange steder opererer med særlige for ungdoms- og efterskoler, hvor de unge får en ny chance. former felt og I I samtlige medlemsstater lægges der stor vægt på at nå ud til unge med utilstrækkelige eller denne kvalifikationer. uanvendelige reformer af forbindelse skal nævnes de lærlingeordningerne, der er gennemført i mange medlemsstater i de seneste år, og som i flere tilfælde har resulteret i indførelse af nye vekseluddannelsesforløb, men også i en højere af gennemsnitsalder tendenserne at går lærlingesystemet gradvist udvides til at omfatte alle niveauer inden for de tekniske uddannelser, især på det postgymnasiale niveau. I de fleste tilfælde udgår initiativerne på dette felt fra undervisningsmiljøet selv, men de konkrete projekter gennemføres stadigt oftere med støtte og medvirken fra erhvervslivet. lærlinge. En på, ud for i øvrigt 24 Tyskland: Handlingsprogram til fordel for særligt talentfulde unge/stipendiater 1991 indførte fag. Umiddelbart Tyskland programmet i Begabtenfôrderung berufliche Bildung til fordel for unge håndværkere og andre unge lønmodtagere, der udviste særlige evner inden for deres efter deres erhvervsuddannelse i det såkaldte "Duales System", kan de unge, der gør sig fortjent til et MBegabtenfûrderung"-stipendium, forbedre fagkundskaber afhængigt af deres deres særlige individuelle erhvervsmæssige og videreuddannelsesforløb (f. eks. sprogkurser, edb-kurser, kurser i politiske og økonomiske emner m. m. ). via efter- behov I Spanien ydes der støtte til praktikophold i virksomheder med henblik på erhvervsmæssig indpasning af unge. Det skal også nævnes, at frivillige foreninger og organisationer spiller en afgørende rolle for indsatsen til fordel for disse unge, fordi de kan være med til at kombinere uddannelse med arbejde og fagligt relevante sociale aktiviteter. tager sigte på at lang række projekter i de forskellige En tilbyde medlemsstater kompetencegivende og erhvervsvejledning uddannelse til unge arbejdsløse, som i mange tilfælde kommer fra såkaldte "risikozoner" i byerne. Der kan også være tale om uddannelses- og jobforberedelsestilbud til de unge via specifikke erhvervsrettede kurser. Nogle medlemsstater, f. eks. Grækenland, har indført undervisnings- og uddannelsestilbud forladt det specielt almindelige undervisningssystem uden nogen form for kvalifikationsbevis. til unge, som har ansættelse og uddannelse I Belgien har bystyret i Bruxelles indført en præmieringsordning, som går ud på at tilskynde til af unge arbejdssøgende under 26 år, som ikke har afsluttet nogen form for ungdomsuddannelse, eller som har været ledige i over seks måneder. tendens gør sig gældende Den samme i Frankrig. Her opereres der med særlige foranstaltninger for unge mellem 16 og 25 år via en uddanneIseskontrakt, der tager sigte på dem, nogen har kvalifikationer under skolegangen, eller hvis erhvervet ikke som kvalifikationer skaffe dem i beskæftigelse. ikke er tilstrækkelige til at I mange medlemsstater opererer man med særlige foranstaltninger for at få disse unge, som ikke har fået nogen erhvervsmæssig kompetence gennem en uddannelse, til at gå i gang med en relevant uddannelse. Det skal også særlige foranstaltninger kan indgå i mere omfattende beskæftigelsesprogrammer, som det bl. a. er tilfældet i Danmark. bemærkes, disse at Også i Storbritannien er der iværksat en række foranstaltninger og initiativer, som f. eks. programmet Modem Apprenticeship fra 1995. Initiativet bygger på et partnerskab mellem erhvervslivet og det offentlige og tager sigte på at give unge større erhvervsmæssig, teknisk og ledelsesmæssig kompetence. Det er planen i september 1997 at iværksætte programmet Relaunch Strategy, der skal tilskynde unge til at deltage i lokale partnerskabsprojekter. tillader I Nederlandene "Youth Work Guarentee Aet" unge under 23 år, som har arbejdet gennem en periode på 6 måneder at få et midlertidigt arbejde, en uddannelse eller en kombination af disse. I 1996 blev en ny aktion for at styrke praktikantssystemets tiltrækningskraft, som ellers var faldet meget siden 1991. Den går ud på at hjælpe virksomheder for hver praktikant som de accepterer at uddanne. Denne hjælp er en mindskelse af det sociale ydelsesniveau. I Italien vil et lovforslag om praktik skabe et forbindelsesled mellem ekstern uddannelse som fører til en certificeret kvalifikation og intern uddannelse i virksomheden med hjælp fra en tutor. Statsstøtten er underlagt en forpligtelse til at bevise at undervisningen har fundet sted. Foranstaltninger langtidsledige til fordel for finske rapport Den at erhvervsuddannelse af arbejdstagerne er et vigtigt redskab i en aktiv beskæftigelsespolitik, som i Finland finansieres af Arbejdsministeriet. peger på, Der lægges særlig vægt på langtidsledige og ledige over 50 år, og der gennemføres mange programmer idet man for denne gruppe, i Frankrig forsøger at kombinere ligesom uddannelsesforanstaltninger med indpasningsforanstaltninger, erhvervsmæssige 25 som tilfælde i mange som oftest via praktikophold i virksomheder. På den måde kan de pågældende erhverve nye er færdigheder, basiskvalifikationer, kombineret med en vis erhvervserfaring. I de senere år er der også iværksat specifikke foranstaltninger til fordel for funktionærer. I Finland lancerede man for to år siden en såkaldt ÅÆ/rø-uddannelse, der giver en ledig mulighed for at følge et uddannelsesforløb på mellem seks og ni måneder, samtidig med at den pågældende kan hæve dagpenge. Initiativet administreres af de regionale forvaltninger. Finland opererer også med særlig uddannelsesydelse fra Erhvervsuddannelses- og Fristi llingsfonden. en Som noget nyt er man også begyndt at tilbyde arbejdsgiverne økonomisk støtte til at ansætte unge eller arbejdssøgende, hvis de til gengæld vil medvirke til at give dem en uddannelse; det er f. eks. tilfældet i Belgien, i Frankrig eller i Nederlandene hvor arbejdsgiverne betaler lavere socialsikringsbidrag, hvis de ansætter ledige. af ledsaget desuden uddannelsestilbud I Danmark lægges der også stor vægt på til kompetencegivende ledige. Man er meget opmærksom på uddannelsestilbuddenes kvalitet og indbyrdes koordinering, og der udarbejdes individuelle handlingsplaner. Denne grundlæggende indsats forskellige er aktiveringsinstrumenter. Et andet træk er, at arbejdsløshedsbekæmpelsen i stigende grad foregår på regionalt plan og varetages af regionale og lokale institutioner. I Danmark er det de regionale arbejdsmarkedsråd, der afgør, hvilke aktiveringsredskaber der skal benyttes. I denne nævnes jobswitching- jobrotationsordningen modellerne, i Danmark, men også anvendes i de andre skandinaviske lande Sverige og Norge. er meget udbredte sammenhæng som skal og kortere varighed, I Grækenland og Luxembourg findes der erhvervsuddannelsescentre, som bl. a. tilbyder af uddannelsesprogrammer eller kompetencegivende længere ajourføringskurser, eller uddannelsesforløb egentlig skoleundervisning og praktikophold. I mange tilfælde suppleres de aktiviteter, som det offentlige iværksætter på dette område, med initiativer fra arbejdsgiversammenslutninger, fagbevægelse eller frivillige foreninger og organisationer. I de fleste tilfælde opereres der med særlige foranstaltninger for bestemte kategorier af ledige. Det samme er tilfældet i der den hvor i indgår Portugal, anden støtteforan fællesskabsstøtteramme staltninger med henblik på genindpasning af ledige på arbejdsmarkedet, f. eks. programmet INTEGRAR, der tager sigte på social og erhvervsmæssig integrering af langtidsledige supplerende via specifikke skal uddannelsesforanstaltninger. anden understreges, omfatter fællesskabsstøtteramme specifikke andre målgrupper, der risikerer at blive udstødt fra arbejdsmarkedet. foranstaltninger denne også eller Det for at forbedre beskæftigelse, I Storbritannien er der gennemført en række initiativer for at gøre de arbejdsløse mere "jobegnede". Her kan nævnes programmet Training for Work, som henvender sig til langtidsledige, og som skal hjælpe dem til at finde deres erhvervskompetence og give dem forskellige kvalifikationer, bl. a. med henblik på de førnævnte NVQ. En tilsvarende strategi kender man i Irland med programmet Community Employment, hvor skal forsøge at skaffe de arbejdsløse i beskæftigelse, især i form af deltidsjob til langtidsledige. Hensigten er, at de dårligst stillede på arbejdsmarkedet også skal have en chance. lokalsamfundene på for at forbedre to I Nederlandene har man gennemført for situationen aktioner langtidsledige arbejdsmarkedet. Hos arbejdstjenesten har man en aktion "Sectoral Training for Unemployed Grants Scheme" (BBSW) som gør det mulig at give folk, der søger arbejde en støtte til uddannelse til jobs i specifikke sektorer. Den berørte sektor skal sende til Central uddannelsesplan Employment Service Board. en i mange medlemsstater Der findes også programmer, der tilbyder uddannelse og økonomisk støtte til arbejdsløse, der ønsker at oprette egen virksomhed. 1. 2. 6 De nye partnerskaber Øget decentralisering, som bl. a. betyder, at der lægges stadigt flere opgaver ud til regionale og lokale instanser, er også en gennemgående tendens. Målet er at få afpasset erhvervs- uddannelsestilbuddene efter virksomhedernes specifikke behov i regionen eller lokalområdet, og det gøres ved hjælp af forskellige regionale foranstaltninger og infrastrukturer. Denne fremgangsmåde har også den fordel, at den 26 lokale giver mulighed for et langt tættere samarbejde myndigheder, mellem erhvervsuddannelsesorganisationer, undervisnings- og forskningsinstitutioner og erhvervslivet, især de små og mellemstore virksomheder. I mange medlemsstater er der i denne regionale uddannelsesnetværk, som bl. a. skal formidle om informationer selve uddannelsesforanstaltninger virksomhederne. forbindelse oprettet rådgive og i af Decentraliseringen af den erhvervsmæssige efter- og videreuddannelse fremhæves således som en meget væsentlig tendens i Tyskland. Udnyttelsen af erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse som et vigtigt redskab i den regionale og lokale udviklingsproces er et naturligt led i de mere generelle regionale planer for udvikling af erhvervsuddannelserne. Analysen og i visse informationsformidlingen varetages og medlemsstater, Frankrig Grækenland, af regionale overvågnings- organer for beskæftigelsen, der normalt drives og finansieres af staten og de regionale i fællesskab. Disse strukturer forvaltninger for støtteorganer som fungerer uddannelsesinstitutionerne med henblik på at tilpasse uddannelsesudbuddet til de specifikke behov i regionerne og lokalområderne. lokale behov f. eks. de er for den står Norge, Sverige, samme måde På aktive arbejdsmarkedspolitik, der føres i Danmark, Finland, Italien, Nederlandene og Belgien, præget af øget regionalisering med oprettelsen af regionale både arbejdsmarkedsråd, der erhvervsindpasnings- og uddannelsesforanstaltninger. I disse råd sidder som oftest repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, kommuner, amter o. lign. , og de har til opgave at tilrettelægge hele indsatsen på arbejdsmarkedsområdet. De skal sørge for, at virksomhederne kan få den arbejdskraft, de har behov for, og de skal samtidig arbejde på at forebygge eller nedbringe langtidsledigheden. De disponible er uddannelse, personlig rådgivning og vejledning og jobtræning. aktiveringsinstrumenter Danmark: Initiativer, arbejdsmarkedets parter der udgår Med efteruddannelsesindsatsen formål det at intensivere i de små og virksomheder mellemstore har arbejdsmarkedets parter i Danmark i tilknytning til de kollektive overenskomster etableret en række uddannelsesplanlægningsmodeller, som f. eks. AIDA, VIRUM, MEKHON og SUM. er udvikling (strategisk Dansk Industri og CO-Industri har således i finansieret og udviklet SUM- fællesskab konceptet af medarbejdere), som er et redskab til analyse og i virksomhederne. uddannelsesplanlægning benyttet SUM-metoden planlægningsværktøj i Danmark. Der er oprettet et SUM-sekretariat, sælger værktøjerne, dels uddanner såkaldte SUM- konsulenter blandt lærere på erhvervsskoler og i stand til at AMU-centre, der så sættes foretage på virksomhederne, så man i højere grad kan matche tilbud med behov. uddannelsesplanlægningen som dels ofte et SUM-systemet bygger på principper: to fundamentale 1. 2. samarbejdet mellem ledelse og ansatte i virksomhederne og et fælles ejerskab af SUM-processen; en bevidst bestræbelse på at knytte de små og mellemstore virksomheder tæt på via uddannelsesleverandørerne herved SUM-konsulentsystemet etablere partnerskaber. Det er samtidigt disse konsulenters opgave at være med til at etablere netværk mellem små og mellemstore virksomheder, således at de sammen i højere grad kan udnytte efteruddannelsestilbuddene. og De samme idéer gør sig gældende i Portugal, hvor der er etableret et netværk af lokale konsulenter, som skal fremme den industrielle og mellemstore små udvikling virksomheder ved hjælp af kompetencegivende uddannelsesprogrammer, som er tilpasset disse virksomheders reelle behov. de i Også Storbritannien går denne vej med lokale TEC/LEC, som skal oprettelsen af tilpasse landsdækkende statslige de programmer til de lokale forhold og iværksætte lokale foranstaltninger, som er specielt afpasset efter de lokale behov. I den flamsktalende del af Belgien er der opstået en ny form for formidlerfunktion. Der er hovedsagelig tale om private initiativer for at skabe kontakt mellem henholdsvis og erhvervsuddannelses- undervisnings institutionerne. Mere generelt er oprettelsen af netværk et markant træk i udviklingen af arbejdsverdenen og 27 i erhvervsuddannelsessystemet den flamsktalende del af Belgien; formålet er at og kombinere undervisningsinstitutionernes og virksomhedernes aktiviteter og udnytte dem bedre via fælles projekter. uddannelses- Den flamsktalende del af Belgien: Et eksempel pa et uddannelsesprojekt med deltagelse af flere virksomheder tilbage. Det postuniversitære tekniske Alcatels uddannelsesforløb henvender sig først og fremmest til højt kvalificerede medarbejdere, hvis kandidateksamen efterhånden ligger nogle intensive og komplette år studieprogram giver dem mulighed for at ajourføre deres viden på grundlag af den undervisning, der gives i dag på læreanstalter og universiteter. Uddannelsen er udformet som en række moduler: deltagerne sammensætter selv deres program afhængigt af det valgte fagområde. Kurserne er også åbne for ansatte i andre virksomheder og kan tages på selve kursusstedet eller som fjernundervisning via et videokonferencesystem. 1. 2. 7 teknologi Adgang til uddannelse via ny bedre adgang dagsorden står i næsten Princippet om åbne, fleksible og differentierede på uddannelsesforanstaltninger den politiske samtlige medlemsstater som et middel til at give endnu til flere mennesker erhvervsuddannelse. Der gøres en stadigt mere ihærdig indsats for at udvikle metoder til at lade folk uddanne sig selv på arbejdsstedet eller og deltage fjernundervisning med øget anvendelse af ny computerstøttet teknologi, undervisning eller multimedieindlæringssystemer. Det siger sig selv, at man rundt omkring er i gang med at at udnytte undersøge mulighederne Internettet til andre uddannelsesformål for at integrere den nye teknologi i fjernundervisningsprocessen. for hjælpemidler undervisning f. eks. åben eller som i bl. a. Norge, Storbritannien, I den flamsktalende del af Belgien satser man kraftigt på fjernundervisning og brug af informationsteknologien. Direktoratet for Undervisning i Finland har således fra 1991 til 1995 projekt et (OPINNET) med det formål at skabe mere gennemført ambitiøst smidige åbne og uddannelsesmiljøer muligheder for at udnytte den nye teknologi. kompetencegivende for voksne med bedre med bankerne i spidsen er et godt eksempel i Luxembourg og Portugal. de enten tilhører oprettet institutioner fjernundervisnings- som for Fjernundervisning institution For at sikre, at indførelsen af ny teknologi i uddannelsesprocessen skal give de ønskede resultater, arbejder man meget på at udvikle mere hensigtsmæssige undervisnings- og indlæringsmetoder, og det foregår bl. a. i eksisterende og f. eks. Det uddannelsesorganisationer, Nationale Center i tilrettelægger Frankrig. Denne grunduddannelseskurser og erhvervsrettede efter- og videreuddannelseskurser. I øvrigt har mange medlemsstater særlige institutioner til dette formål. Man kan næsten sige, at alle fagfolk på uddannelsesområdet, hvad pædagogiske for forskningscentre, teknologioverførsel, undervisningsinstitutioner og universiteter eller fagbevægelsen, er i fuld gang med til eller computerstøttede multimedieforløb. I relation til den tekniske organisation bør nævnes erfaringerne med åbne "datastuer", hvor interesserede har fri adgang til computere og programmel, der kan benyttes i Belgien med til eks. i Bruxelles, der FORCESPACE-projektet tilbyder arbejdstagere og arbejdssøgende i regionen computerstøttede selvstudiumprogrammer. Desuden har det flamske undervisningsministerium planer om at omlægge fjernundervisningen gennem støtte til et nyt "åbent universitef-konsortium, som for omfatter videregående uddannelser. Målet er at udvikle nye modeller og metoder på dette felt. at udvikle programmer uddannelseskurser institutioner selvstudier største de at I Danmark har Centret for Teknologistøttet Uddannelse (CTU), der blev oprettet i 1995, til opgave understøtte uddannelsesinstitutionernes omstilling til ny teknologi, samle og formidle viden og erfaringer og bidrage til opbygning af decentral ekspertise. I AMU-systemet er der udviklet og gennemført af uddannelser i informationsteknologi og med informationsteknologi. I mange tilfælde støttes udviklingen af nye og innovative multimedie værktøjer af det offentlige og tilgodeses i særlig grad, når der skal fordeles offentlige midler, som det er tilfældet i Grækenland. omfattende system et Også inden for mange brancher og sektorer er man i fuld gang med at udvikle værktøjer baseret på den nye teknologi. Servicesektoren 28 I Portugal ønsker man at fremme indførelsen af ny teknologi som uddannelsesværktøj, især i forbindelse med det nye uddannelsesprogram for små og mellemstore virksomheder eller via og Instituttet nyt Erhvervsuddannelse, undervisningsprogrammel og undervisningsmetoder til multimediesystemer. Beskæftigelse der udarbejder for for uddannelse I Storbritannien begyndte man allerede i 1980'erne at etablere en meget effektiv og åben infrastruktur fjernundervisning for at skabe bedre adgang til fjernundervisning via et bredere udbud af undervisningsforløb og dermed støtte både virksomheders og enkeltpersoners investering i uddannelse. Blandt de vigtigste skal nævnes National Extension College, The Open College og The Open University. Desuden har den britiske regering i de seneste år støttet ganske mange forskningsinitiativer og -programmer for at skabe endnu flere muligheder for fjern indlæring, især med brug af den nye teknologi til undervisningsformål. MODSATRETTEDE 1. 3 HOLDNINGER HOS ARBEJDSMARKEDETS PARTER Med Rådets henstilling blev der indført en vigtig metodemæssig nyskabelse: De arbejds markedsorganisationer, som er involveret i Fællesskabets sociale dialog, deltager sammen forberedende med medlemsstaterne arbejde Kommissionens evalueringsrapport. i det med Procedurer EFS og UNICE-CEEP, har selv bestemt, hvordan deres rapporter skulle udarbejdes. Det er interessant at se, at både arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationerne har sikret sig, at de nationale organisationer blev hørt. er på udarbejdet Denne høring af de nationale organisationer har i vidt omfang været positiv, og de rapporter, der fællesskabsplan, indeholder nyttige oplysninger for vurderingen af mellem arbejdsmarkedets fællesskabsindsatsen parters initiativer i de enkelte medlemsstater og i et vist omfang også i de enkelte virksomheder. sammenhængen og i er indført Man har i arbejdet med de to rapporter i øvrigt forsøgt at udnytte den støttemekanisme for den relation til efter- og sociale dialog på som videreuddannelse, fællesskabsplan I). (se Støttemekanismen er blevet brugt dels til at underbygge arbejdsmarkedets parters vurdering på de mere kontroversielle områder i relation til efter- og videreuddannelse, bl. a. omkring de emner af fælles interesse, der er defineret i forbindelse med støttemekanismen, dels til at pege på interessante nyskabende eksempler. kapitel ikke Det skal også bemærkes, at det i forbindelse med udarbejdelsen af disse første rapporter har været muligt at foretage en fuldstændig og systematisk indsamling af informationer om arbejdsmarkedets parters initiativer i de enkelte medlemsstater, selv om tale om væsentlige der nyskabelser. tilsyneladende er Rapporten fra EFS | • • EFS ikke er særligt kendt gør Med hensyn til henstillingens virkninger konkluderer EFS, at Rådets henstilling i generelt medlemsstaterne. også opmærksom på, at man ikke har kunnet registrere særlige foranstaltninger eller aktiviteter fra myndighedernes side med henblik på at iværksætte henstillingen. I fællesskabsinstrumenternes relation karakter at konkluderer henstillingen ikke har haft nogen direkte virkning. EFS, til EFS' rapport indeholder en generel vurdering af udviklingen, som går ud på, at det er i de færreste medlemsstater, der er gjort reelle fremskridt med hensyn til at forbedre adgangen til efter- og videreuddannelse. EFS erkender, at man er blevet mere opmærksom på hele problemstillingen, men at spørgsmålet om bedre adgang til uddannelse ikke er gjort til et fælles og strategisk politisk spørgsmål. Det anføres oven i købet i rapporten, at de offentlige bevillinger til dette formål i mange medlemsstater er blevet beskåret, hvilket kan have resulteret af adgangsmulighederne. forringelse en (Sverige, har haft en positiv indvirkning på adgangen til efter- og videreuddannelse. Der nævnes i rapporten en halv snes Storbritannien, lande Spanien, Danmark, Frankrig, Østrig, Tyskland og Portugal), hvor der er gjort en stor indsats for at give bedre adgang til uddannelse. Finland, øget deltagelse EFS-rapporten peger også på, at der i nogle sektorer og brancher har kunnet registreres i uddannelsesforanstaltninger. Rapporten sætter dette i direkte forbindelse med ændringer i arbejdets tilrettelæggelse i virksomhederne generelle og tendens i retning af øget vægt på kvalitet. I rapporten nævnes flere aftaler om uddannelsesforanstaltninger, som er indgået i de enkelte virksomheder. den Uddannelse i virksomhederne (stottemekanismen) og • Unibon - Italien Behov for efter- og videreuddannelse i ISO 9000- tilknytning til brugen af standarderne skærpede konkurrencevilkår. Der anvendes et hvorefter multiplikatorprincip, udvikler arbejdslederne kvalitetsbegreber og derefter formidler deres erfaringer videre til de forskellige arbejdshold. selv • LflnsfOrsekringar Uppsala form Sverige forbindelse med en ny I for tilrettelæggelse af arbejdet, som er mere kunde- og kvalitetsorienteret, deltager i den pågældende alle de ansatte forvaltningsgren i uformelle efter- og videreuddannelsesforanstaltninger og er oven i købet selv med til at tilrettelægge undervisningen. og selv • ABB Motorfabrik - Danmark Konkurrenceevnen sikres ved, at der er oprettet arbejdshold, som administrerer for sig kompetenceudviklingen og formidlingen af erfaringer mellem medarbejderne, og samtidig er efter- og videreuddannelse gjort obligatorisk for alle medarbejderne. blevet viden selv står og • Som noget positivt fremhæver EFS dog, at der i visse lande har været tale om initiativer, som også betydningsfulde Rapporten også utilstrækkelige muligheder peger på for de at 29 uddannelsesbehovene evaluere hos medarbejderne i en virksomhed, og det i er noget, der gør sig gældende størsteparten af medlemsstaterne. Det understreges også rapporten, at muligheden for at erhverve formelle kvalifikationer eller en eller anden form for - blot delvis - anerkendelse af det for tillærte er en afgørende medarbejdernes og deltagelse i uddannelsesforanstaltninger. motivation faktor i femten målsætninger I rapporten gennemgås punkt for punkt resultaterne i relation til hver enkelt af de i Rådets henstilling. Der kan på grundlag af denne detaljerede gennemgang uddrages følgende hovedkonklusioner: • Det vurderes, at det er de færreste virksomheder, der opererer med formelle uddannelsesplaner, men at man i øvrigt har mange erfaringer sådanne med uddannelsesplaner og inddragelse af medarbejderne; udarbejdelse af • det er positivt at konstatere, at der række en findes incita støtteforanstaltninger menter til små og mellemstore virksomheder og virksomheder, der er industriel midt omstillingsproces; og en i • der findes især på regionalt og lokalt plan omfattende information om virksomhedernes og arbejdstagernes behov, men det kniber stadig med at få etableret partnerskaber, der kan analysere behovene; • den informationsformidling til arbejdstagerne, der foregår i dag, er hverken dækkende tilstrækkeligt eller effektiv; • der gøres ikke tilstrækkeligt for at arbejdstagernes især evaluere individuelle uddannelsesbehov; • der er i mange tilfælde tale om en alt for af sammenhængen mellem uddannelse arbejdets og tilrettelæggelse; ændringer opfattelse snæver i for om selv efter- inden få adgang uddannelsestilbud, udviklingen går langsomt; der gøres en betydelig indsats for at sikre ligestilling mellem mænd og kvinder og videreuddannelse; det er fortsat meget vanskeligt for unge uden kvalifikationer eller uden beskæftigelse til at erhvervsuddannelsesforanstaltninger ne; der er en tendens til, at det offentlige skærer ned på uddannelsestilbuddene til de arbejdsløse, med en præcis reference til de gode erfaringer med "jobrotation"; der samarbejdes i stigende grad tværnationalt omkring efter- og videreuddannelse, men er det enkelte den vanskeligt arbejdstager at få adgang til kurser i andre lande. for Danmark: [Jobrotation I den danske jobrotationsordning erstattes de medarbejdere, der er under efteruddannelse, af arbejdssøgende, der ansættes tidsbegrænset. Jobrotation kan bruges både i forbindelse med og virksomhedens i uddannelsesplan forskellige forbindelse med arbejdstagernes oriovsmuligheder (forældreoriov, uddannelsesorlov og sabbatorlov). direkte at deltage for arbejdstagere Der er tale om en ordning, hvorefter en arbejdsløs overtager jobbet fra en person under uddannelse, så længe uddannelsesforløbet varer. Formålet er dobbelt: dels at gøre det lettere i uddannelseskurser, dels at give de arbejdsløse mulighed for at vikariere for en beskæftiget under uddannelse. Ordningen finansieres enten i via tilskud arbejdsgiverbetalingen. dog konstateres, at det først og fremmest er den offentlige sektor, der benytter sig af muligheden for at ansætte vikarer for medarbejdere under uddannelse, og servicesektoren. Det er vigtigt, at de små virksomheder i den private sektor får øjnene op for fordelene ved at kunne ansætte vikarer efter denne ordning. fradrag må eller Det omsorgs- specielt i • der foregår en positiv udvikling med og uddannelses- hensyn til undervisningsmetoder; • der er et udbredt ønske om især at give de dårligst kvalificerede bedre 30 I EFS-rapportens generelle konklusion peges der på fire væsentlige punkter i relation til den fremtidige udvikling: de fremskridt, der kan konstateres, vedrører i højere grad virksomhedernes fælles for målsætninger arbejdstagernes individuelle behov; frem EFS er fast besluttet på at udbygge den europæiske sociale dialog i relation til spørgsmålet om adgang til efter- og videreuddannelse; er begrundet eftersom Rådets henstilling kun har haft ringe virkning, opfordres Kommissionen til at fremlægge et forslag til direktiv om adgang til efter- og videreuddannelse. i den Opfordringen forventede udvikling og de dermed forbundne Europa: problemer i indførelse af informationssamfundet, nye måder at tilrettelægge arbejdet på, ny teknologi, omfattende arbejdsløshed og en "skæv" befolkningsudvikling; medlemsstaterne opfordres til at tage initiativer til støtte for arbejdsmarkedets parter på nationalt plan i deres bestræbelser på at skabe forudsætninger for "fri adgang" til uddannelse. • • at bedre skabe for til uddannelse, og der peges på, hvor vigtigt det er at samarbejde og koordinere indsatsen på dette område. adgang Rapporten omtaler de vigtige bidrag, som de fælles udtalelser udgør i denne forbindelse, og det faktum, at den vigtigste af disse fælles udtalelser netop drejede sig om "hvordan man letter den til bredest erhvervsuddannelse". Efter arbejdsgivernes opfattelse er denne fælles udtalelse et udmærket grundlag for yderligere fremskridt med hensyn til adgang til efter- og videreuddannelse. adgang mulige dog også påpeges i Det arbejdsgiverorganisationernes rapport, at Rådets henstilling kun har haft meget begrænset rækkevidde, og at den ikke har influeret på den omfattende indsats fra arbejdsgiverside. Arbejdsgiverne udtrykker dog tilfredshed med, at visse punkter i den fælles udtalelse går igen i Rådets henstilling. Rapporten fra UNICE/CEEP Den høring, der er foretaget af de nationale organisationer, har også resulteret i værdifulde oplysninger: • • • indeholder generel en Rapporten fremmest først og vurdering, som hidrører arbejds fra giverorganisationerne, og som går ud på, at der er gjort betydelige fremskridt i det seneste tiår med hensyn til adgangen til uddannelse, og det såvel på nationalt plan som på fællesskabsplan. rapport i deres Arbejdsgiverorganisationerne fremhæver den målsætning, som går igen i mange af deres udtalelser og erklæringer, nemlig at det drejer sig om at udvikle og opretholde en højt kvalificeret og velmotiveret arbejdsstyrke. Det anføres også, at arbejdsgiverne bruger ganske megen tid og mange økonomiske ressourcer på uddannelse undervejs i den enkelte medarbejders arbejdsliv. Det understreges også i rapporten, at der i forbindelse med under høringerne rapportens forberedelse blev fremdraget mange eksempler på et samarbejde mellem arbejdsgivere, arbejdstagere og offentlige myndigheder på nationalt plan • • • 31 er, holdning generelle Den at uddannelse er et væsentligt element i virksomhedernes strategi for at holde sig konkurrencedygtige på deres markeder. Denne tendens kan tilskrives presset fra markedet, den teknologiske udvikling og de nye måder at tilrettelægge arbejdet på. Der er bred enighed om, at adgangen til uddannelse er blevet markant forbedret i Fællesskabet. Det er værd at bemærke, i at henholdsvis og arbejdstagernes rapport er diametralt modsat på dette afgørende punkt. arbejdsgivernes vurdering generelle den Arbejdsgiverrapporten belyser et andet vigtigt aspekt: udviklingen i de enkelte sektorer. Rapporten konkluderer på grundlag af bidragene fra de nationale forbund, at der i mange sektorer kan registreres øget deltagelse i uddannelse både i private virksomheder. Desuden hævdes det i rapporten, at dereguleringen i den sektor har medført øget offentlige i offentlige og konkurrence og dermed været med til at højne uddannelsesniveauet. Et vigtigt punkt i analysen drejer sig om udarbejdelsen af uddannelsesplaner og -programmer. Rapporten slår fast, at hvis uddannelsesforanstaltningerne skal være effektive, er det nødvendigt med uddannelsesplaner og -programmer med klare målsætninger. Arbejdsgiverne erkender, at der kan gøres mere for at sikre, at disse planer imødekommer både virksomhedernes behov og mere langsigtede behov i relation til udvikling af de menneskelige ressourcer. med forskellig måde, tilsyneladende gjort hensyn store Der er fremskridt til informationsformidlingen, og det er sket via f. eks. på uddannelsesudvalg, samarbejdsudvalg, kollektive aftaler, arbejdsklubber og intern og ekstern annoncering og oplysning. i til til ressourcer nødvendige Problemet små og relation mellemstore virksomheder understreges i rapporten, og det påpeges, at disse virksomheder kun har begrænsede interne at udvikle uddannelsesforanstaltninger, og at de i vidt omfang er afhængige af bistand udefra for at kunne give medarbejderne uddannelse. Det den fremgår dog af bidragene fra de nationale organisationer, at der er gjort store fremskridt: i mange medlemsstater er der taget initiativ til at formidle og behovsanalyse, uddannelsestilbud små og virksomheder. Andre mellemstore medlemsstater har afsat et bestemt beløb til på statsbudgettet i små og uddannelsesforanstaltninger mellemstore virksomheder, men i mange tilfælde er virksomhederne ikke selv klar over, hvilke muligheder de har. Rapporten understreger, at der er brug for yderligere informationsformidling på dette felt. planlægning til de Rapporten belyser også den indsats, der gøres for at imødekomme behov i forbindelse med omstillingsprocesser. Det understreges, i tilstrækkelig grad er lykkedes at tilpasse på udbud efterspørgsel at det ikke og uddannelsesområdet på regionalt og lokalt plan. Der er taget initiativ til et øget samarbejde mellem erhvervslivet uddannelsesorganisationer og og nationale regionale og/eller tilsynsorganer, og der er gennemført forskellige oplysningskampagner i den anledning. Ifølge rapporten er arbejdstagerne i stigende grad selv med til at vurdere deres uddannelsesbehov. De har således mulighed for at give udtryk for deres egne behov, f. eks. i forbindelse med evalueringskurser eller i arbejdsklubber samt i givet fald via rundspørger eller gennem præstationsevalueringer. Det understreges i rapporten, at der hele sammenhæng tiden bør være nøje mellem uddannelse, produktion og arbejdets tilrettelæggelse. Uddannelsesmetoderne synes at være et af de områder, hvor der er gjort store fremskridt i virksomhederne, bl. a. gennem etablering af uddannelsestiltag i form af moduler, multimedieværktøjer selve og arbejdsstedet. uddannelsesforløb på om kan tanken og Det erkendes, at arbejdstagere med meget ringe kvalifikationer udgør et helt problem. Arbejdsgiverne særlige tiislutte sig motiverings- oplysningsforan staltninger for denne gruppe, men det understreges også, at der er brug for en betydelig indsats fra dem, der har et medansvar pågældendes personlige udvikling, hvis de skal kunne udnytte deres potentiale fuldt ud. for de Arbejdsgiverne peger på, at der er gjort store fremskridt i de seneste år for at give kvinderne bedre til uddannelse, uanset om de i forvejen er i beskæftigelse, på vender arbejdsmarkedet efter en pause eller kommer ind på arbejdsmarkedet for første gang. adgang tilbage Arbejdsgiverne arbejder stadigt tættere med sammen at uddannelsesleverandørerne udvikle kursusforløb, der kan give de kvalifikationer. unge at det, Ligeledes i aktivt arbejdsgiverne understreges deltager anerkendte for 32 integreringen af de arbejdsløse i form af flere og bedre tilbud om uddannelse. Det gøres på mange forskellige måder. • Arbejdsgivernes rapport fremhæver fem væsentlige aspekter, der anses for at være afgørende for at give bedre adgang til af uddannelse: kvalitetsstandarder, anerkendte kvalifikationer, erhvervsvejledning, oplysning og motivering. fastlæggelse og udforske videreudvikle hensigtsmæssige metoder med støtte fra de relevante organisationer på såvel nationalt plan som på fællesskabsplan. bør Medlemsstaterne formulere hensigtsmæssige uddannelsespolitikker i samarbejde med arbejdsgiverne og støtte koordineringen og af effektive metoder både på nationalt og europæisk plan. formidlingen Rapporten munder ud i nogle konklusioner og både henstillinger, og arbejdsgiverne, Kommissionen til at sætte ind på bestemte områder: medlemsstaterne opfordrer der • som efter- Arbejdsgiverne bør fortsætte med at og forbedre et videreuddannelsesti lbuddene strategisk i element virksomhedspolitikken, de bør fortsætte samarbejdet med de offentlige instanser i medlemsstaterne og de relevante organisationer omkring udarbejdelsen af bør uddannelsespolitikker, og de til Kommissionen bør gå sammen med arbejdsgiverne om at skabe bedre fællesskabsprogrammerne, adgang reducere de administrative byrder, bedre overveje mulighederne oplysning af og hensigtsmæssige metoder, fortsætte de omkring igangværende erhvervsvejledning og kvalifikationer og med støtte fra arbejdsgiverne afholde seminarer om de mest effektive metoder. for formidling drøftelser om 33 Kapitel 2 En mere ambitiøs strategi for den Europæiske Union: adgang til kompetence 2. 1 STORE SKÆVHEDER INDEN FOR EU CVTS: Hovedtræk til 1. Siden Rådets henstilling blev vedtaget i 1993, er der indsamlet ny viden om de faktiske og hensyn forhold med videreuddannelse i Den Europæiske Union som helhed og i de enkelte medlemsstater. De nye oplysninger kan danne grundlag for en nyorientering af debatten i Fællesskabet om dette spørgsmål. De hidrører hovedsagelig fra to kilder: efter- • • den fællesskabsundersøgelse af efter- og (CVTS), der blev videreuddannelse gennemført i 1994 med deltagelse af næsten 50 000 virksomheder, og som for første gang leverer sammenlignelige om statistiske virksomhedernes politik på dette felt; oplysninger har rapporter, henstilling, udarbejdet iværksættelsen som som de nationale i medlemsstaterne af forbindelse med Rådets for størstepartens vedkommende indeholder taloplysninger, som stammer enten fra særlige nationale undersøgelser eller fra afsnittet pågældende medlemsstat i fællesskabsundersøgelsen. den om og indeholdt I forbindelse med den foreliggende 2. rapport vil man begrænse analysen af tal oplysningerne til de spørgsmål, som er direkte relevante for de retningslinjer og målsætninger, i Rådets henstilling: en der er helhedsvurdering af arbejdstagernes adgang til efter- og videreuddannelse, omfanget af efter- og i videreuddannelsesforanstaltninger virksomhederne, karakteren og arten af de pågældende uddannelsesforanstaltninger samt forskelle med hensyn til virksomhedsstørrelse og brancher. De af i efter- Europa og Undersøgelsen blev videreuddannelse i 1994 med 1993 som gennemført referenceår. 50 000 næsten virksomheder, som blev interviewet, var udvalgt blandt virksomheder med over 10 ansatte uden for landbrugssektoren, offentlig forvaltning, sundhedsvæsen og undervisning samt private husholdninger med lønnet arbejdskraft og eksterritoriale organisationer. I de virksomheder, som havde afholdt en eller anden form for efteruddannelseskursus for medarbejdere i 1993, blev der indhentet oplysninger om deltagerne og kurserne. Gennemsnitsniveauet efteruddannelse for adgang til Det første resultat, der falder i øjnene, 3. er, at den generelle målsætning i henstillingen, hvorefter enhver arbejdstager skal kunne have adgang til erhvervsuddannelse lige så længe, den pågældende er erhvervsaktiv, forudsætter yderligere store fremskridt med hensyn til adgangen til efter- og videreuddannelse. Det fremgår - som var referenceåret for den europæiske undersøgelse - deltog kun godt hver fjerde arbejdstager (28%) for en efteruddannelse. således, at i 1993 anden form eller i Store forskelle mellem medlemsstaterne 4. Det fremgår også, at dette gennemsnit for Fællesskabet som helhed præges af store forskelle med hensyn til adgangen i de enkelte medlemsstater, eftersom deltagelsesfrekvensen i de enkelte lande går fra 13% (Portugal og Grækenland) til 43% (Irland). 34 Medlems stater IRL, UK, F, DK NL, B, D, L E, I, P, GR Deltagelses- frekvens Over gennemsnittet for EUR 12 Tæt på gennemsnittet for EUR 12 Væsentligt under gennemsnittet for EUR 12 Gennemsnit for EUR 12: 28% der Fællesskabsundersøgelsen, blev 5. gennemført i 1994, omfattede EU med 12 medlemsstater. Det er derfor vanskeligt at inddrage de tre nye medlemsstater, Sverige, Finland og Østrig, i sammenligningen. De nationale rapporter, som disse tre lande har udarbejdet i forbindelse med iværksættelsen af Rådets henstilling, indeholder dog en række statistiske data om forholdene i de pågældende lande. På grundlag heraf vurderes det, at: • Sverige og Finland ligger øverst i den lande med gruppe første deltagelsesfrekvenser på langt over 40%14; af Østrig ligger tæt på gennemsnittet for EUR 12. kan således konstatere, Man at deltagelsesfrekvensen på årsniveau i relation til efteruddannelse varierer mellem hver ottende arbejdstager i de medlemsstater (Portugal og Grækenland), hvor adgangsmulighederne er i de ringest, og hver anden arbejdstager medlemsstater, hvor der generelt er langt bedre adgang (Sverige og Finland). Virksomhedernes politik 6. Disse to generelle resultater med hensyn til adgangen til efteruddannelse kan belyses om yderligere virksomhedernes politik på dette felt. Ifølge Rådets henstilling (II. 1) er det afgørende for adgangen til uddannelse, at virksomhederne oplysninger med 14 Projiceres tallene op på EUR 15, skulle de højeste deltagelsesfrekvenser således være over 50%. 35 selv efteruddannelsesplaner og -programmer. udarbejder og gennemfører Ser man på Den Europæiske Union som helhed, er det endnu ikke almindeligt, at virksomheder opererer med uddannelsesplaner og -programmer eller med andre ord har en efteruddannelsespolitik. Ifølge fællesskabsundersøgelsen anslås det, at kun 58% af virksomhederne - dvs. langt under to som tredjedele "uddannelsesorienterede" i en eller anden form. betragtes kan - Medlemsstater DK, D, UK, IRL F, L, NL, B E, I, P, GR Uddannelsespolitik i virksomhederne Almindeligt udbredt (3 virksomheder ud af 4) Tæt på gennemsnittet for EUR 12 (ca. 2 virksomheder ud af 3) Væsentligt under gennemsnittet for EUR 12 (under hver tredje virksomhed) Gennemsnit for EUR 12: 58% 7. Virksomhedernes fteruddannelsespolitik består af en kombination af uddannelsesforan staltninger af forskellig art: kurser, der udliciteres til uddannelsesorganisationer uden organiserede for jobbet, uddannelsesforløb, undervisning på konferencer, selvstudium m. m. virksomheden, internt viser, uddannelsesorienterede uddannelsesforanstaltninger En mere detaljeret analyse af de enkelte former at for virksomhederne (det gælder ca. to tredjedele af de virksomheder) uddannelsesforanstaltningerne fordeler "købte" på ligeligt nogenlunde uddannelsesydelser og udefra uddannelsesforløb virksomheden, hvilket er de to mest anvendte former for uddannelsestilbud. selve i Virksomhedens størrelse: en afgørende faktor Deltagelsesfrekvensen i 8. efteruddannelsesforanstaltninger i de fleste medlemsstater direkte relateret til virksomhedens størrelse. Ifølge oplysningerne er således fra 13% for EUR med 12 medlemsstater varierer deltagelsesfrekvensen i virksomheder med mellem 10 og 49 ansatte til 43% i virksomheder med over 1000 ansatte. Dvs. , at en medarbejder i en virksomhed med over 1000 ansatte har tre gange så stor en for chance uddannelsesforanstaltning en medarbejder i en virksomhed med mellem 10 og 49 ansatte. deltage som at i Denne meget store forskel er specielt udpræget i lande som Italien (fra 2% til 31%), Spanien (fra 7% til 45%), Portugal (fra 5% til 32%) og Frankrig (fra 11% til 54%). Der er dog en ganske markant undtagelse fra denne direkte sammenhæng, som gør sig gældende for Den Europæiske Union som helhed (EUR 12): i Danmark (en tendensen deltagelsesfrekvens på 37% i virksomheder med mellem 10 og 49 ansatte sammenholdt med 34% i virksomheder med mellem 250 og 999 ansatte og 28% i virksomheder med over 1000 ansatte). Chancen for at kunne deltage i en uddannelsesforanstaltning i Danmark synes således ikke at være influeret af virksomhedens størrelse. 15 omvendt er Forskelle i uddannelsespolitikken i de enkelte sektorer gas- de det indbyrdes. Inden bankvæsen postvæsen vand-, findes når efteruddanner i 9. Analyserer man deltagelsesfrekvensen efteruddannelsesforanstaltningerne ser man også en række betydelige forskelle mellem for sektorerne og servicevirksomhed, og forsikringsselskaber, og telekommunikation, højeste elektricitetsforsyning gælder deltagelsesprocenter, - sig som lønmodtagere, henholdsvis 57, 53, 49%. I skarp kontrast hertil står en meget lav deltagelsesfrekvens i andre og tertiære femte restaurationsbranchen medarbejder en har uddannelsesforanstaltning). I industrisektoren kommer den højeste deltagelsesfrekvens ikke og i over tekstilbranchen er den kun henholdsvis 15% og 8%. såsom hotel- (kun ca. hver i byggebranchen deltaget erhverv 35%, og 2. 2 MÅLSÆTNINGERNE FOR ERHVERVSUDDANNELSESPOLITIKK EN MA OMPRIORITERES 1. Selvom det kun er knap fire år siden, at Rådet vedtog sin henstilling om adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse, har sig væsentligt. Den situationen ændret igangværende og forventede økonomiske, demografiske og samfundsmæssige udvikling i hele unægtelig Europa problemstillingen langt mere aktuel. gjort har Højere erhvervsaktive befolkning gennemsnitsalder i den 1 denne i den af den sammenhæng giver 2. befolkningsmæssige virkningerne i stigning udvikling og den markante gennemsnitsalderen erhvervsaktive befolkning i de fleste europæiske økonomier anledning til nye problemer. Man skal gøre sig klart, at denne udvikling vil få alvorlige konsekvenser, og at det er nødvendigt at ændre radikalt på den bestående opfattelse af, hvordan den nuværende kapital af færdigheder og kompetence skal fornyes. Det forhold, at der vil komme stadigt bedre uddannede unge ind på arbejdsmarkedet, er en væsentlig faktor, men det bliver næppe den vigtigste kilde til nye færdigheder og ny kompetence for virksomhederne. Der kan tværtimod forventes en drastisk ændring af uddannelsesbehovene med gradvis forskydning over på ældre arbejdstagere. en Der er tre forhold, der peger mod en sådan forskydning: a) b) Midtaldersgrænsen16, som er steget med under fem år fra 1960 til 1995 (fra 31,4 til 35,4), vil stige med næsten ti år i de næste 35 år fra 1995 til 2030 (fra 35,4 til 44,3). 17 i af 20-29-årige Andelen den erhvervsaktive befolkning, som forblev nogenlunde uændret (ca. 27%) fra 1960 til 1995, vil være reduceret til 23% i 2030. Den danske rapport indeholder nogle særdeles interessante overvejelser omkring forholdene i små og mellemstore virksomheder på dette felt. 16 Den aldersgrænse, der opdeler befolkningen i to lige store dele. 17 Kilde: Eurostat. 36 c) Andelen af 50-59-årige, som i dag udgør hver femte arbejdstager (20,8%), vil vokse fjerde til mere end hver arbejdstager (27,2%) i 2030. Adgangen uddannelsesforanstaltninger nøje sammen med alderen til hænger til spørgsmålet om 3. Den kraftige ændring af aldersstrukturen i den erhvervsaktive befolkning fører direkte intensivering af frem I den nuværende efteruddannelsesindsatsen. situation falder sandsynligheden for at få adgang til uddannelse meget markant med den pågældende persons alder. I foråret 1994 var der kun 5. 8 % af befolkningen i aldersgruppen 35 til 44 år, der udtalte at de havde fulgt en uddannelse i forbindelse med arbejdet i en 4- ugers undersøgelsen. Procentsatsen er kun signifikant større end EU- gennemsnittet i Danmark, Nederlandene og Storbritannien samt i Tyskland, som ligger meget tæt på EU-gennemsnittet; i alle de andre medlemsstater var sandsynligheden for, at denne aldersgruppe fik mulighed for at følge teoretiske eller praktiske kurser, kun mellem 1 og2%. 18 periode inden Arbejdet ændrer sig af del bliver stadigt Arbejdet voksende stadigt mere 4. immateriel karakter, og denne tendens er irreversibel. Alle job er præget af, at en større og af planlægningsmæssige og kreative opgaver, styring af tegn og signaler samt brug af intellektuelle værktøjer. Denne tendens er et centralt om kompetenceudviklingen. Ændringen i arbejdets indhold gør det vanskeligere at definere i relation til fag og funktioner. debatten element består i Kompetencegivende tilrettelæggelse af arbejdet 5. Stadigt flere virkomheder lægger vægt på at skabe "uddannende job" som et af de bedste midler til at give medarbejderne større kompetence - som et supplement til mere formelle uddannelsesforløb. Den løbende kompetenceudvikling bliver på denne måde et led i ændringerne i arbejdets tilrettelæggelse, i Arbejdsstyrkeundersøgelsen (LFS). arbejdssituationernes hierarkiske relationer. indhold og i de Ressourcerne I denne debat om øget efteruddannelse 6. er spørgsmålet om ressourcerne naturligvis helt afgørende, og det er særdeles interessant, at arbejdsmarkedets parter har valgt det som et af områderne af fælles interesse i drøftelserne i forbindelse med den sociale dialog. Det er klart, at skal man imødekomme behovene for øget kompetence, skal man ikke satse på en "skolegangsmodel", som blot gentages i det fremgår af liv. Som det erhvervsaktive hvidbogen "Undervise og lære - På vej mod det kognitive selve samfundsudviklingen for muligheder, der bør udnyttes: der bliver stadigt flere og mere forskelligartede "uddannelsesjob" og dermed uddannelsesressourcer. Det drejer sig derfor om at give alle bedre adgang til disse ressourcer. samfund", åbner Denne samfundsudvikling er afgørende for den enkeltes adgang til efteruddannelse. Den gør også samtidig den enkelte mere ansvarlig for afdækningen af behov og valg af uddannelses og forløb hjælpemidler. Samtidig er der et andet spørgsmål, der må afklares, og som af visse kredse opfattes som kontroversielt: spørgsmålet om den enkeltes bidrag (i form af tid og/eller penge) til de øgede uddannelsesmuligheder. velegnede metoder og af Østrig: Uddannelsesopsparingskonto (Bildungskonto) til og som almene en Ordningen med blev uddannelsesopsparingskonto, lanceret i 1994, er baseret på en personlig konto erhvervsfaglige uddannelsesformål. Ordningen er et led i et støtteprogram for arbejdstagere i delstaten Ober Osterreich, som blev iværksat på initiativ af delstatsregeringen i samarbejde med arbejdsmarkedets parter. Arbejdstagerne har ret til at få 50% af udgifterne i forbindelse med en erhvervsuddannelse refunderet (dog højst 20 000 schillings). Nye regler om tid til uddannelse 7. Spørgsmålet om tid - og fordelingen mellem arbejdstid og tid til uddannelse og forbedring af færdigheder og kompetence - er blevet endnu mere kontroversielt på grundlag 37 tid sammen med øget af usikkerheden omkring forslagene om nedsættelse og omlægning af arbejdstiden. Det må dog konstateres, at der i relation til visse virksomhedspolitikker og visse aftaler mellem arbejdsmarkedets parter er udpræget interesse for at koble omlægninger og nedsættelse af til arbejdstiden uddannelsesformål. Denne sammenhæng udgør utvivlsomt en form for "reserve" med hensyn til fleksibilitet og ressourcer, som bør udforskes nærmere. Øget tid til uddannelsesformål på vilkår, af arbejdsmarkedets parter, kan opfattes som et smidigt og til en omlægning af arbejdstiden og kan muligvis bane vejen for nye tiltag på dette felt. Det er vigtigt, at de regler der fastsættes, bidrager til, at der til mulighederne for at kombinere arbejde og familieliv, som er en problemstilling, der hovedsagelig berører kvinderne. fleksibelt modstykke i højere grad tages hensyn fastsættes bl. a. som bør livslang uddannelse. Syv europæere ud af ti udtaler, at de ønsker at udbygge deres uddannelse. Over 80% af mændene og 70% af kvinderne mener, at almen uddannelse og efteruddannelse kan bidrage forbedre deres til at afslører Rundspørget arbejdsliv. imidlertid også det negative forhold, at det kun er knap hver femte europæer, der oplyser at have deltaget i uddannelse i løbet af de seneste tolv måneder. En omfattende indsats på det konkrete plan for Livslang Det Europæiske År Uddannelse gav anledning til over 5 000 projekter, forskellige 2 500 arrangementer, 3 500 artikler i pressen og 80 000 søgninger på Internettet. Det er udtryk for en stor og reel interesse for hele problemstillingen omkring livslang uddannelse. b) Anerkendelse af kompetence som et afgørende element c) Mange originale initiativer 8. Spørgsmålet om forskellige former for anerkendelse af den erhvervede kompetence er helt afgørende i denne forbindelse. Europa- Kommissionen foreslår i sin hvidbog, at der åbnes nye muligheder for anerkendelse og godskrivning af kompetence, som den enkelte kan gøre direkte brug af. Det er et nyt tiltag, hvis praktiske gennemførelse bør drøftes grundigt, men det er under alle omstændig heder meget vigtigt. Det drejer sig om at give den enkelte mulighed for at gå videre med at erhverve viden og færdigheder på grundlag af en smidig og objektiv måling eller vurdering af den pågældendes niveau. Virkningerne af Det Europæiske Ar for Livslang Uddannelse 9. De forskellige aktiviteter, der er blevet gennemført i forbindelse med Det Europæiske År for Livslang Uddannelse, bekræfter, at de europæiske borgere tillægger dette begreb øget betydning, og de har samtidig været med til at give begrebet et mere konkret indhold. Her skal peges på flere væsentlige elementer: a) i den europæiske Tilslutningen befolking i Eurobarometers forbindelse med Det Europæiske År for Livslang Uddannelse giver et klart indtryk af den europæiske befolknings for spørgsmålet om store rundspørge interesse År for Forskellige eksempler på initiativer, der blev iværksat i forbindelse med Det Europæiske Livslang Uddannelse, vidner om nyskabende originale løsninger, f. eks. de såkaldte uddannelsesbutikker i Danmark, Adult Learners Week i Storbritannien og kundskabstoget i Finland. KONKURRENCEEVNE 2. 3. OG BESKÆFTIGELSE HAR FAET ØGET VÆGT 1. På det økonomiske plan har den vending i udviklingen, der har kunnet registreres i begyndelsen af 1990'erne, betydet, at man nu satser på at styrke og underbygge de aktiver, de europæiske økonomier råder over, for at kunne følge med den voksende internationalisering og den skærpede konkurrence. Både i de enkelte virksomheder og på makroøkonomisk plan af de menneskelige betragtes kvaliteten ressourcer arbejdstagernes Europa, kompetence og den løbende videreudvikling af denne kompetence som noget af det mest afgørende for at nå op på den produktivitet og konkurrenceevne, som er nødvendig, hvis Europa skal kunne fastholde sin position på verdensmarkedet inden for rammerne af en bæredygtig udvikling. i 38 En afgørende konkurrenceevnen faktor for er om Kommissionen peger i sin meddelelse på nylig 2. konkurrenceevnen19 for uddannelsesfaktorens afgørende betydning: "Effektiv udnyttelse af de menneskelige ressourcer er stadig en vigtig forudsætning for produktivitetsforøgelser og intern fleksibilitet. omskiftelighed Beskæftigelsens voksende i investering skaber risiko for, at den menneskelig kapital i form af især uddannelse, som og konkurrenceevne på længere sigt, ikke vil finde sted. Uddannelse og stadig forbedring af kvalifikationer er en immateriel investering, som både industrien og de ansatte i stigende grad har reelt udbytte af (og de vil få det endnu mere i fremtiden). En industriel strategi, der satser på høj uddannelse, høj kvalitet og høj industriens produktivitet, konkurrenceevne ansattes og beskæftigelsesmuligheder nødvendig vækst øge for vil de " Tættere beskæftigelsen sammenhæng med i til og sig gør gældende kompetenceniveau Analyserne af, hvordan det europæiske 3. arbejdsmarked fungerer, viser desuden, at der er en tæt sammenhæng mellem arbejdstagernes kvalifikations- og risikoen for arbejdsløshed, selvom dette forhold samtlige ikke medlemsstater. I øvrigt fremgår det af de foreliggende resultater2, at der forekommer en i relation til det niveau med tærskeleffekt almen hensyn uddannelse/erhvervsuddannelse, den pågældende har, idet en højere uddannelse kun giver en marginal fordel til de personer, der har afsluttet deres uddannelse på sekundærtrinnet, dvs. ungdomsuddannelserne, når det gælder om at være beskyttet mod risikoen for arbejdsløshed. Denne situation gør sig særlig gældende for unge under 25 år. Mens folk i alderen mellem 25 og 34 år i kraft af en erhvervsuddannelse kan nedbringe risikoen for arbejdsløshed med halvdelen i forhold til dem, der ikke er nået længere end den obligatoriske for nedbringes undervisning arbejdsløshed i aldersgruppen under 25 år kun med en tredjedel for dem, der har taget en i forhold risikoen 19 "Kortlægning af den europæiske industris konkurrencedygtighed". KOM(96) 463 endelig udg. 20 Kilde: Rapporten om beskæftigelsen i Europa, 1995. 39 ungdomsuddannelse eller en højere uddannelse til dem, der nøjes med den i forhold obligatoriske undervisning. Undersøgelser af langtidsledigheden ældste arbejdstagere bekræfter derimod, at der er en nøje sammenhæng mellem ringe eller slet ingen at kvalifikationer genindtræde på arbejdsmarkedet. og mulighederne blandt for de relevans En analyse af de flerårige programmer, som medlemsstaterne hår vedtaget i henhold til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Essen (december 1994), viser de bestræbelser, som medlemsstaterne har udfoldet for at forbedre for uddannelsernes kvalitet og lønmodtagere såvel som for personer uden arbejde. Analysen viser også, at selvom en højnelse og udbygning af arbejdstagernes færdigheder og kvalifikationer, og det gælder især de mindst kvalificerede, kan anses for at være den mest rentable investering for at forhindre arbejdsløshed, er det et spørgsmål, om virksomhederne og regeringerne udfolder tilstrækkelige bestræbelser på at omskole dem, som allerede er i arbejde, for at imødekomme den stigende efterspørgsel på kvalificeret arbejdskraft. Derfor understreges det da også i den fælles rapport om beskæftigelsen, at der fortsat skal gøres en stor indsats for at gøre de langtidsledige bedre rustet til arbejdsmarkedet, idet kun 7% af dem på EU-plan deltager i uddannelsesforanstaltninger. ved I den arbejdskraftens 4. igangværende debat omkring konkurrenceevne og beskæftigelse, lægges der øget vægt på spørgsmålet om kompetence parallelt med de fortsatte bestræbelser på at nedbringe arbejdskraftomkostningerne, især de indirekte omkostninger ukvalificeret arbejde. Efter at der på Det Europæiske Råd i Firenze blev der opstillet retningslinjer for, hvordan kvalifikationer løbende kan forbedres som et afgørende element i en integreret strategi for vækst og beskæftigelse, har Det Europæiske Råd på mødet i Dublin besluttet at lade investeringen i menneskelige ressourcer indgå som en af dets henstillinger med henblik på videreførelsen af denne strategi. Det er meget vigtigt, at Europa scenario. form vælger Arbejdsmarkederne i Europa er fortsat præget af forholdsvis ringe mobilitet og en vigende tendens med hensyn til ansættelse af unge. Forbedringen af kvalifikationerne hos de arbejdstagere, som allerede er i beskæftigelse, i de og ændringer, samfundsorganisatoriske som er de vigtigste aktører denne for virksomhederne undergår, nøglefaktor for konkurrenceevnen. er derfor en Kvalifikationer: en ny og mere fleksibel form for sikkerhed? afgørende rolle for deres vækst. Uddannelse bliver endnu mere betydningsfuld i fremtiden - især på baggrund af de teknologiske " nyskabelser i servicesektoren. Det kognitive samfund på arbejdsmarkedet, ressourcer bedre. Man skal være opmærksom på den 5. debat, der er indledt omkring begrebet "fleksibel sikkerhed for beskæftigelse", som forsøger at kombinere to afgørende faktorer for den måde, arbejdsmarkedet fungerer på: dels fleksibiliteten dels bestræbelserne på at udnytte kvalifikationer og menneskelige I denne sammenhæng kan efteruddannelse betragtes som et vigtigt instrument til at gøre det lettere at skaffe folk i beskæftigelse. Der er ved at udvikle og forskellige virksomhedspolitikker på dette felt, som går ud til på efteruddannelsesforanstaltninger til en faktor, som gør det lettere for folk at komme i beskæftigelse, og som virksomhederne kan tilbyde deres medarbejdere i en situation, hvor de ikke længere kan garantere dem livslang beskæftigelse. adgangen aftaler gøre sig at Tjenesteøkonomien får øget betydning led 6. De omfattende strukturændringer i de europæiske økonomier med udvikling af en tjenesteøkonomi som i en bæredygtig udvikling er også med til at øge behovet for efteruddannelse. Kommissionen påpegede i sin meddelelse til Det Europæiske Råd, "Servicesektoren i arbejde"21, at udviklingen af en tjenesteøkonomi i endnu højere grad kræver både kvalitet og professionalisme. Den europæiske servicesektors fremtid afhænger i udpræget grad af en høj og stabil kvalitet af de ydelser, der præsteres. I denne meddelelse understreger Kommissionen, at det, der på afgørende vis adskiller servicesektoren fra de øvrige den menneskelige arbejdskraft generelt er det vigtigste input: "Det er af vital betydning, at de menneskelige ressourcer udbygges og fornyes, så beskæf tigelsespotentiellet i servicesektoren udnyttes bedst muligt. Virksomhedernes evne til at lede og frigøre potentiellet i deres arbejdsstyrke er afgørende for deres udvikling. 80% af højvækstværksomhederne i Europa mener, at en medarbejderuddannelse erhvervssektorer, spillet har er, at 21 Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råd. CSE(96) 6 endelig udg. af 27. november 1996. 40 en følge tager 1996, sociale sigte på og som Mennesket 7. Kommissionens grønbog Liv og arbejde i informationssamfundet: i centrum (KOM(96)389), der blev vedtaget i at henlede juli opmærksomheden på og stimulere debatten om arbejdsmarkedsmæssige de spørgsmål, af er informationssamfundet. Det fastslås heri, at der er udelt at betragte de menneskelige ressourcer som det bærende element i informationssamfundet, men at der eksisterer store uligheder hvad færdigheder og viden angår, både når det gælder om at bevare konkurrenceevnen, og når det gælder om at fremme ligestilling og solidaritet. Blandt de nøgleområder, der er udpeget som mål for bestræbelserne, kan nævnes: • en udvikling i retning af at enighed om (særlig uddannelsesmulighederne tættere partnerskaber med erhvervslivet); • målsætningen om "at lære under udførelsen af jobbet", som berører alle, som har arbejde, herunder dem, der ikke er i traditionel fuldtidsbeskæftigelse; forbedre via • der hvor satses • en særlig indsats for at bringe arbejdsløse tilbage til arbejdsmarkedet ved hjælp af en aktiv på politik, kvalifikationer; især indførelsen af et nyt koncept for livslang uddannelse, hvori livet både i og uden for jobsammenhæng indgår (livet efter pensionsalderen ikke at forglemme), og med en særlig indsats for til stadighed at til holde arbejdsmarkedet. arbejdstageren kvalificeret Sverige: Kommissionen for øget viden I 1995 nedsatte den svenske regering en parlamentarisk kommission for øget viden, der fik til opgave at definere målene for en højnelse af videnniveauet på landsplan i forbindelse med en strategi for livslang uddannelse. Denne kommission er fremkommet med en foreløbig rapport, i hvilken den gør rede for de tre søjler, som denne strategi bygger på: uddannelse af unge, styrkelse af voksnes viden samt livslang uddannelse. Hvad angår styrkelsen af voksnes viden er målet at give dem en tilstrækkelig god grunduddannelse, til at de kan følge med i adgangen til efter- og videreuddannelse. Kommissionen har med sin hvidbog om almen uddannelse, der blev og erhvervsfaglig offentliggjort i november 1995 med titlen "Undervise og lære - På vej mod det kognitive samfund", lagt op til en debat i den europæiske befolkning omkring den samfundsmodel, vi ønsker at opbygge i Europa, og om de almene og erhvervsfaglige uddannelsers placering i denne model. Det drejer sig om at konstruere et regulært samfundsprojekt i overensstemmelse med befolkningens bevidste valg og aktiviteter. af adgang Ud fra denne synsvinkel opererer hvidbogen med en teori om en samfundsudvikling, som er præget til spørgsmålet om færdigheder og kundskaber. Sociale relationer, arbejdsrelationer og den enkeltes relationer til informationsbærere og -net vil i stigende grad være bestemt af adgangen til færdigheder og kundskaber. Det betyder, at det er selve vor opfattelse af forholdet mellem individ og viden, der må tages op til nyvurdering. Livslang uddannelse er ikke kun en ledsagende faktor for den sociale udvikling, men selve den drivende kraft i samfundsændringerne og en garanti følge med udviklingen. for, at borgerne kan livslang uddannelse. Dette indebærer en uddannelse, der bringer dem på højde med afsluttede ungdomsuddannelser. Med hensyn til den tredje søjle mener Kommissionen, at den enkelte skal have mulighed for at deltage i derfor må livslang og staten arbejdsmarkedets kommunerne arbejde tættere sammen om at intensivere på erhvervsuddannelsesområdet. bestræbelserne uddannelse, parter, og Nederlandene: National debat om viden Sidste forår gav Nederlandene startskuddet til en national debat om viden. Målet er at få fastlagt, hvilken rolle viden kan og bør spille i de kommende år, så den nededandske befolkning kan få en idé om, hvordan verden vil se ud i år 2010, og om hvad man skal vide og kunne for at inrtegrere sig i dette samfund. Man skal huske, at på længere sigt er det forventningerne om det kognitive samfund som den grundlæggende politiske målsætning, der bør danne udgangspunkt for undersøgelserne af 41 Kapitel 3 Konklusioner og retningslinjer Den foreliggende rapport om iværksættelse af Rådets henstilling indeholder materiale, som alle involverede aktører kan bruge i deres overvejelser og i den standende debat, og samtidig nogle sammenlignelige referencedata, der sætter dem i stand til at præcisere deres målsætninger og udvikle deres politik. analyserne giver Kommissionen vil afslutningsvis redegøre for de vigtigste konklusioner og konstateringer, den finder relevante i relation til hele processen omkring iværksættelsen af Rådets henstilling fra juni 1993. at konstaterer udarbejdelsen vurdere dem i forhold til de forskellige systemer. med Kommissionen af tilfredshed, rapporten i flere medlemsstater har givet anledning til en samordnet gennemgang af forholdene og en debat med alle berørte aktører, især arbejdsmarkedets parter, og at rapporten dermed har vundet i kvalitet. Kommissionen mener, for samordning på at denne form nationalt og fortsættes bør plan udbygges. der Konklusionerne i den foreliggende rapport er hovedsagelig formuleret omkring de målsæt ninger, på forekommer fællesskabsplan med henblik på at styrke den igangværende tage de nye indsats og udfordringer op, der måtte melde sig omkring efter- og videreuddannelse, og som man har kunnet afdække i rapporten. relevante Som oplæg til debatten vil Kommissionen desuden pege på, hvilke instrumenter der bør tages i brug for at opfylde de enkelte målsætninger. 3. 1 KONKLUSIONER OM METODEN • til efter- adgangen Kommissionen bedømmer udarbejdelsen af de nationale rapporter om og videreuddannelse meget positivt. Det er således dens opfattelse, at de nationale rapporter og den måde, hvorpå de sætter tingene i perspektiv, udgør en første fase, som de nationale aktører kan udnytte dels til at gøre status over deres systemer, dels til at forsøge at placere og indblik fyldestgørende Kommissionen vurderer det forhold, at og både medlemsstaterne på arbejdsmarkedsorganisationerne fællesskabsplan har skullet udarbejde rapporter, særdeles positivt. Det er dens opfattelse, at man dermed har fået et i den mere igangværende udvikling og et klarere indtryk af de aktørers holdninger. Men også på dette punkt kan samordningen på nationalt plan samarbejde forbedres, og omkring af medlemsstaternes og arbejdsmarkedets parters rapporter ville være en stor fordel. et vist forberedelsen forskellige at der noterer i sig med Kommissionen tilfredshed, rapporterne redegøres for mange initiativer og nye metoder til at skabe bedre adgang til efter- og videreuddannelse, både i relation til medlemsstaternes officielle politik og fra arbejdsmarkedets parters side. virksomhedernes og Kommissionen noterer sig også den betydelige satsning på nyskabelse inden for efter- og videreuddannelse i kraft af 42 dels interventionerne fra strukturfondene, særlig i henhold til mål 4 og fællesskabsinitiativerne vedrørende omlægningerne industrien, dels fællesskabsprogrammerne, herunder FORCE og LEONARDO da VINCI. inden for fra Union omkring faktiske adgang Det er Kommissionens opfattelse, at de kvantitative data, især de data, der er produceret på et ensartet grundlag via fællesskabsundersøgelser af samme art som CVTS22, kan give os langt større viden om den til i Den uddannelsesforanstaltninger Europæiske i og medlemsstaterne. Dette undersøgelses arbejde og videreuddannelse bør videreføres og forbedres, og at det bør udvides til at omfatte tilsvarende data om grund uddannelse, som også snart skulle være tilgængelige. Kommission vil i løbet af nøgletal første de 1997 udgive angående erhvervsuddannelse. Med disse to sæt data vil man bedre kunne vurdere i og -praksis set i uddannelsessystemer sammenhæng med begrebet livslang uddannelse. udviklingen efter- tidligere Kommissionen er interesseret i sammen med medlemsstaterne at undersøge mulighederne for at etablere et sæt indikatorer på grundlag af de foreløbige resultater fra afsnittet om uddannelse i offentliggjorte de situationsoversigter over beskæftigelsen. Kommissionen forslag vil stille desangående, som også vil være relevante for den planlagte videreførelse for af programmet fællesskabsundersøgelser på uddannelsesområdet. Det er Kommissionens opfattelse, at de resultater, der kan udledes af de henholdsvis rapporter, som medlemsstaterne, arbejdsmarkedets selv har parter og Kommissionen udarbejdet, tilsammen udgør en fælles kapital. De bør udnyttes efter nærmere retningslinjer, som skal fastsættes i til at berige debatten fællesskab, omkring efter- og videreuddannelse og Fællesskabets undersøgelse angående videreuddannelse fra 1994. 43 finde muligheder for at skabe bedre adgang til uddannelsesforanstaltninger på niveauer. relevante alle foretage sig det Kommissionen vil nødvendige med at hensyn offentliggøre analyser og resultater og til, hvordan stille relevante rapporterne kan udnyttes bedst muligt. forslag til Kommissionen konkluderer på grundlag af rapporterne om iværksættelsen af Rådets henstilling, at denne henstilling har udgjort et brugbart grundlag for en fællesskabsindsats omkring efter- og af videreuddannelse. ikke-bindende instrumentets retlige karakter det Kommissionens er opfattelse, at der foreløbigt er opnået flere interessante resultater. I betragtning Kommissionen finder, at denne første fase bør give anledning til en mere omfattende debat omkring karakteren af de instrumenter, der skal til for at videreføre og behandle de mange problemer i relation til adgang til efter- og videreuddannelse. sine vil Kommissionen forslag ud fra denne synsvinkel. fællesskabsindsatsen formulere KONKLUSIONER 3. 2 MÅLSÆTNINGERNE OM omfang Kommissionen er enig i, at adgang til efter- og videreuddannelse og mere generelt til livslang uddannelse for alle arbejdstagere i Den Europæiske Union i for er vidt mulighederne udvikle for arbejdstagernes kompetence og dermed også virksomhedernes konkurrenceevne inden for rammerne af en og arbejdstagernes beskæftigelsesevne. bæredygtig afgørende udvikling for at med forbindelse det er I denne at opfattelse, Kommissionens til hensyn resultaterne til efter- og arbejdstagernes adgang videreuddannelse ganske opmuntrende, men samtidig præget af store forskelle. Kommissionen mener, at der bør gøres en indsats for at sikre langt til bedre uddannelsesforanstaltninger at imødegå de store udfordringer, der adgang for er følger af den tekniske, økonomiske, samfundsmæssige, men måske især befolkningsmæssige udvikling samt af de miljømæssige behov. Kommissionen noterer sig, at de store forskelle - for ikke at sige skævheder - der har kunnet registreres mellem vilkårene i de enkelte lande - også inden for de enkelte medlemsstater - og mellem kategorier af virksomheder og arbejdstagere, medfører alt for ulige vilkår for europæiske arbejdstagere. Disse ulige vilkår har nemlig noget at gøre med som arbejdstagerne har for at forbedre deres kompetence og derved på en mere effektiv måde imødegå risikoen for arbejdsløshed. de muligheder, finder sit i Kommissionen overensstemmelse med forslag vedrørende Det Europæiske Ar for Livslang Uddannelse, at bedre adgang til efter- og videreuddannelse er en afgørende faktor for den mere generelle målsætning om livslang uddannelse. I noterer sammenhæng denne Kommissionen sig med tilfredshed, at flere medlemsstater gør en ihærdig indsats på dette felt. i er til adgang Kommissionen bemærker, at de mest markante initiativer og den mest progressive opfattelse af efter- og led i livslang videreuddannelse som de finde at uddannelse medlemsstater, som i forvejen er nået langt med hensyn til uddannelse. Kommissionen peger på forskellen mellem risikoen vilkårene i de enkelte medlemsstater bliver betoner større nødvendigheden af, at der tages hensyn til denne situation i forbindelse med især når strukturfondsplanlægningen, det gælder de lande, der er omfattet af samhøringhedspolitikken. for, at endnu og adgang Kommissionen opfatter det som en generel tendens, at indsatsen for at skabe bedre og videreuddannelse er baseret på meget forskelligartede tiltag og udnyttelse af forskellige muligheder og vilkår frem for på en bestemt strategi. efter- til gør Kommissionen noterer sig, at denne dominerende det tendens vanskeligere at påvise og måle de fremskridt, der er opnået. Derfor er Kommissionen hverken enig med EFS, der påstår, at der ikke er gjort væsentlige fremskridt med hensyn til bedre adgang til efteruddannelse, eller med UNICE, der mener, at udviklingen har været særdeles positiv. Det er Kommissionens opfattelse, at der er gjort konkrete fremskridt med hensyn til bedre adgangsmuligheder, men at de er vanskelige at måle på grund af de meget i forskelligartede medlemslandene. vilkår at Kommissionen mener, denne forskelligartethed samtidig giver gode muligheder for at skabe bedre adgang til uddannelse for alle arbejdstagere, men at det forudsætter, at der gøres en ganske særlig og meget markant indsats for at informere arbejdstagerne, så de forskellige kan adgangsmuligheder mest vurderer hensigtsmæssigt. de Kommissionen meget forskellige initiativer, der er taget for at sætte arbejdstagerne til at evaluere deres kompetence. i stand positivt udnytte Derfor de i men rolle aktører, Det er Kommissionens opfattelse, at alle berørte især arbejdsmarkedets parter, må påtage sig en ny forbindelse med reguleringen og styringen af disse adgangsvilkår forskellige partnerskaber at sikre fuld lighed med livslang uddannelse og hensyn til færdigheder og erhvervelse af nye kvalifikationer. via for 3. 3 RETNINGSLINJER FOR DEN FREMTIDIGE INDSATS Som afslutning på rapporten og som et indlæg i debatten med de berørte fællesskabsinstanser ønsker Kommissionen at opstille nogle få retningslinjer, som den finder relevante for videreførelsen af fællesskabsindsatsen for efter- og videreuddannelse, og som skal ses i direkte forlængelse af rapportens analyse og de afdækkede problemstillinger. udbygningen inden og 44 dette grundlag, Under hensyn til de drøftelser, der skal foregå vil Kommissionen på fremkomme med de fornødne forslag på de relevante tidspunkter for at få konkretiseret disse retningslinjer og vedtaget de nødvendige retlige og operationelle instrumenter. I den forbindelse vil Kommissionen tage hensyn til eventuelle forslag vedrørende opfølgningen af hvidbogen "Undervise og lære - På vej mod det kognitive samfund" og til procedurerne for forskellige revision handlingsprogrammer, bl. a. Leonardo da Vinci. de af evaluering Den vil ligeledes tage hensyn til resultaterne af af den opgørelse over og mulighederne for livslang uddannelse, der er foretaget i forbindelse med programmet for målrettet socioøkonomisk forskning (TSER) under det fjerde rammeprogram for forskning og udvikling. Retningslinjer for aktion nr. 1 Konstatering : miljømæssige Der er gjort konkrete fremskridt med hensyn til bedre adgang til efter- og videreuddannelse, men det er helt klart i betragtning af den utilstrækkeligt teknologiske, og udvikling. samfundsøkonomiske Desuden er disse fremskridt præget af store skævheder, som synes at skabe endnu større skel mellem forskellige kategorier af arbejdstagere, afhængigt af forholdene i de enkelte medlemsstater og og karakter. virksomhedernes størrelse Fællesskabsmålsætning : med hensyn Målet er fortsat at forbedre adgangen til efter- og videreuddannelse og udjævne til forskellene arbejdstagernes muligheder at deltage i uddannelsesforanstaltninger samt at fremme en strategi for øget adgang i hele Den Europæiske Union. til kompetence for Forslag til aktion : Der bør på fællesskabsplan fastlægges ensartede vilkår med henblik på at skabe bedre adgang til uddannelse også på sektorplan. Det skal ske i samråd med arbejdsmarkedets parter på fællesskabs- 45 plan, og det gælder også karakteren af den retsakt, der skal ligge til grund. Et sådant samråd skal bl. a. sikre, at fællesskabsindsatsen kommer til at tage sigte på adgang i overensstemmelse med tillidspagten om beskæftigelsen. til kompetence Retningslinjer for aktion nr. 2 Konstatering : På trods af de fremskridt, der er gjort, og de lovende nye tiltag inden for efter- og videreuddannelse har de forskellige berørte aktører - virksomhederne, de offentlige myndigheder, arbejdsmarkedets parter - svært ved at formulere og iværksætte en egentlig strategi på dette område, selv om det er stærkt påkrævet bl. a. på grund af den befolkningsmæssige udvikling. Fællesskabsmålsætning : en myndigheder parter Målet er at give de forskellige aktører, og offentlige arbejdsmarkedets fast referenceramme for udarbejdelsen af situationsrapporter og oversigter over de fremskridt, der gøres med hensyn til adgangen til efter- og videreuddannelse, lettere kan opstille deres så de målsætninger på løsningsmodeller. pege og Forslag til aktion : Kravet om udarbejdelse af rapporter skal gøres permanent og udbygges, så medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter med mellemrum jævne forelægger rapporter, der bygger på et ensartet grundlag og fælles kriterier. af udbygges med Denne ordning med jævnlige rapporter regelmæssige skal og efter- undersøgelser og videreuddannelse (CVTS) for programmer fællesskabsundersøgelser de kvalitative aspekter og de nye sektorers behov samt med udarbejdelsen af sammenlignelige statistiske oplysninger om aktive beskæftigelsespolitikker, der af navnlig omfatter uddannelsestilbuddet til arbejdsløse. kompetencevurderingsmetoder, der gør brug af den nye informationsteknologi, vil forstærke denne tendens yderligere. for Instituttet Observationsorganet for arbejdsmarkedsrelationer, der er oprettet inden for Leve- og Arbejdsvilkår i Dublin, vil også med fordel kunne inddrages i arbejdet med at supplere de foreliggende oplysninger om kollektive overenskomster indgået i medlemsstaterne. hensigtsmæssigt rapporterne: det Intervaller mellem forekommer på grundlag af de første rapporter, der er udarbejdet i henhold til bestemmelserne i Rådets henstilling fra 1993, at lade medlemsstaterne udarbejde en rapport hvert en sammenfattende europæisk rapport året efter. år og udsende tredje et sæt kan fælles Med en sådan ordning (komparativ kortlægge kan man evaluering) fremskridtene med hensyn til adgang til efter- og videreuddannelse på grundlag af indikatorer: deltagelsesfrekvens, virksomhedernes tiltag, de nye politik, nyskabende sektorers behov m. m. Resultaterne på nationalt plan og fællesskabsplan vil således kunne i drøftelserne indgå mellem de involverede parter, så de lettere i anvise bestræbelserne på at forbedre adgangen udnytte til komparativ fællesskabsreferencerne: evaluering, kortlægningsmetoden (benchmarking), eksempler på effektive fra nationale metoder, Denne arbejdsmarkedets "benchmarking"-proces bør foregå i synergi med de tilsvarende initiativer, som Kommissionen og medlemsstaterne indleder af konkurrenceevnen og beskæftigelsen. uddannelser initiativer fremme parter. veje nye og til Samtidig åbner udviklingen i den måde, hvorpå arbejdet tilrettelægges, og de forskellige modeller for omlægning af arbejdstiden for væsentlige muligheder for at skabe bedre adgang for efter- og videreuddannelse efter nye og originale forbindelse er I den retningslinjer. grønbog om ses Kommissionens af der "tilrettelæggelse arbejdet", behandler ligeledes i forbindelse uddannelse. med Vedtagelsen af denne grønbog vil blive fulgt op af debat og initiativer, og dette vil være en oplagt anledning til, at der for til tages uddannelsesaspektet i forbindelse med disse spørgsmål. spørgsmål hensyn alvor Nyskabelserne formidles dog alt for begrænset og alt for langsomt på det europæiske marked. Fællesskabsmålsætninger : Målet er at fremme udviklingen af en europæisk for multimedieværktøjer til brug for efter- og videreuddannelse og individuel kompetencevurdering. industri Det er også vigtigt at sikre udviklingen af nye tiltag og overføre disse tiltag på de nye vilkår for adgang til efter- og videreuddannelse i forbindelse med ændringerne af arbejdsrelationerne. Forslag til aktion : løbet af 1997 presenteringen af i i I erhversuddannelsesafsnittet aktionsplanen: "At informationssamfundet" lære Retningslinjer for aktion nr. 3 Konstateringer : Hele og efter- videreuddannelsesområdet er præget af mange nyskabelser, der giver gode muligheder for at skabe bedre adgang til nye uddannelse. Udviklingen og uddannelses- af Forsøgsprojekterne omkring uafhængig anerkendelse af kompetence bør udvides til at omfatte fagområder, som dækker både tekniske kvalifikationer og mere tværfaglige kvalifikationer. satses på tværnationale Der bør pilotforsøg omkring nye parametre for adgang til uddannelsesforanstaltninger, bl. a. omlægning af arbejdstiden og nye former for tilrettelæggelse af arbejdet, 46 formidling af løsninger og strategier og forsøg på tværnationalt plan med nye metoder, der kan bidrage markant til at give bedre adgang til uddannelse: 1. projekter, der kombinerer bedre adgang til uddannelse og omlæg ning/nedsættelse af arbejdstiden, og som fortrinsvis skal gennemføres i samarbejde med de enkelte brancher i erhvervslivet; der kombinerer 2. projekter, former tilrettelæggelse arbejdet med bedre adgang uddannelse, bl. a. via nye af til individuelle for uddannelses- og arbejdskontrakter; fortrinsvis disse projekter gennemføres i samarbejde med nyskabende virksomheder. skal Kommissionen er af den opfattelse, at alle de analyser og retningslinier, der er presenteret i denne rapport, støtter og understreger den prioritet tillægger som Kommissionen videreuddannelse og adgang til kompentencer. Både med henblik på konkurrenceevnen og med hensyn til arbejdet og den sociale kohesion bør man gøre sig store anstrengelser for at opbygge det kognitive samfund og bevæge sig hen imod en vidensunion. 47 23. 7. 93 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L181/37 II (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk) RÅDET RÅDETS HENSTILLING af 30. juni 1993 om adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse (93/404/EØF) RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER — for rammerne af Traktaten, Fællesskabets kompetente institutioner; som henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europæ iske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 128, som henviser til forslag fra Kommissionen ('), som henviser til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), og som tager følgende i betragtning: I første princip i Rådets afgørelse 63/266/EØF af 2. april 1963 om opstilling af almindelige principper for gennem førelse af en fælles politik for faglig uddannelse (*) bestemmes det, at den enkelte har ret til en passende uddannelse, navnlig under hensyntagen til nødvendighe den af at fremme grunduddannelse og videregående faglig uddannelse og, efter behov, omskoling, som er tilpasset de forskellige faser af arbejdslivet, og det anføres end videre heri, at det er nødvendigt, at den enkelte takket være muligheden for permanent at undergå en faglig udvikling får lejlighed til at opnå bedre beskæftigelse i sit fag eller en uddannelse med sigte på en ny beskæftigelse på et højere niveau; i henhold til afgørelse 63/266/EØF påhviler gennemførel sen af de generelle principper medlemsstaterne og, inden (') EFT nr. C 23 af 27. 1. 1993, s. 8. (2) EFT nr. C 150 af 31. 5. 1993. (J) EFT nr. C 129 af 10. 5. 1993, s. 57. (4) EFT nr. 63 af 20. 4. 1963, s. 1338/63. udvikling af de menneskelige ressourcer gennem erhvervs uddannelse er en af de vigtigste forudsætninger for en forøgelse af den europæiske økonomis konkurrenceevne; Det Europæiske Råd fastslog på samlingen den 27. og 28. juni 1988 i Hannover, at gennemførelsen af det indre marked skal ledsages af en udvikling af adgangen til efter- og. videreuddannelse; den teknologiske udvikling og dens konsekvenser for arbejdstagernes kvalifikationer og den stigende arbejds løshed gør det nødvendigt, at adgangen til den erhvervs mæssige efter- og videreuddannelse udbygges; det fremgår bl. a. af punkt 15 i fællesskabspagten om arbejdsmarkedsmæssige arbejdstagernes grundlæggende og sociale rettigheder, som på Det Europæiske Råds samling den 9. december 1989 i Strasbourg blev vedtaget af elleve stats- og regeringschefer, at: »Enhver arbejdstager i Det Europæiske Fællesskab skal kunne have adgang til erhvervsuddannelse, lige så længe den pågældende er erhvervsaktiv. Der må ikke i betingelserne for denne adgang ligge nogen forskelsbe handling på grundlag af nationalitet. De kompetente offentlige myndigheder, virksomhe derne og arbejdsmarkedets parter bør inden for hver deres kompetenceområde tilvejebringe de nødvendige tilbud om livslang efter- og videreuddannelse, således at alle borgere får mulighed for at ajourføre deres faglige viden, bl. a. gennem friheden i forbindelse med uddannelse, at dygtiggøre sig og at erhverve ny viden, navnlig med hensyn til den tekniske udvikling. «; H* Nr. L 181/38 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 93 erhvervsuddannelse er til stadighed indgået i dialogen mellem arbejdsmarkedets parter ('); Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog den 22. okto ber 1992 en informationsrapport om »erhvervsuddan nelse: fremme af faglige kvalifikationer — et strategisk instrument for økonomisk og social udvikling af Det Europæiske Fællesskab«; Europa-Parlamentet vedtog den 21. april 1993 en inititia- tivrapport om 90'ernes erhvervsuddannelse i Det Euro pæiske Fællesskab, hvori spørgsmålet om videreuddan nelse er behandlet; der er indledt tværnationale samarbejdsaktioner på fæl lesskabsplan (2); den demografiske udvikling vil medføre en betydelig reduktion i antallet af unge, som kommer ud på arbejds- (') Jf. følgende tekster: — fælles udtalelse af 6. marts 1987 om uddannelse og motivering, information og høring — fælles udtalelse af 13. februar 1990 om oprettelse af en europæisk sfære for faglig og geografisk mobilitet og om forbedring af det europæiske arbejdsmarkeds funktion — fælles udtalelse af 19. juni 1990 om grunduddannelse, erhvervsmæssig grunduddannelse samt erhvervsuddan nelse af voksne — fælles udtalelse af 21. september 1991 om retningslinjerne for udvikling af den bredest mulige reelle adgang til uddannelse — aftale af 3 1. oktober 1991 mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan — europæisk rammeaftale af 6. september 1990 mellem Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) og Det Europæiske Center for Offentlige Virksomheder (CEEP) om uddannelse i offentlige virksomheder. (2) Jf. følgende tekster: — Rådets afgørelse 90/267/EØF af 29. maj 1990 om fast læggelse af et handlingsprogram til udvikling af efter- og videreuddannelse i Det Europæiske Fællesskab (FORCE) (EFT nr. L 156 af 21. 6. 1990, s. 1) og til fremme af innovation — Rådets afgørelse 89/657/EØF af 18. december 1989 om et handlingsprogram inden for erhvervsuddannelse som følge af ny teknologi i Det Euro pæiske Fællesskab (EUROTECNET) (EFT nr. L 393 af 30. 12. 1989, s. 29), begge ændret ved afgørelse 92/170/EØF (EFT nr. L 75 af 21. 3. 1992, s. 51) — Rådets afgørelse 89/27/EØF af 16. december 1988 om vedtagelse af anden fase af programmet om samarbejde mellem universiteter og virksomheder om uddannelse på teknologiområdet (COMETT II) (EFT nr. L 13 af 17. 1. 1989, s. 28) — Rådets afgørelse 91/387/EØF af 22. juli 1991 om æn dring af afgørelse 87/569/EØF om et handlingsprogram for erhvervsuddannelse af unge og forberedelse af unge til arbejds- og voksenlivet (PETRA) (EFT nr. L 214 af 2. 8. 1991, s. 69) — Rådets forordning (EØF) nr. 4255/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Socialfond (EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 21). til Hl markedet i Fællesskabet, hvilket sammen med de æn dringer, der sker i arbejdsmiljøet, må føre til en ajourfø ring og en øget tilpasning af den erhvervsaktive befolk nings kvalifikationer; det kan på fællesskabsplan konstateres, at de problemer, som kvinder støder på med hensyn til adgang til beskæf tigelse, i vid udstrækning skyldes en mere begrænset adgang til erhvervsuddannelse; der bør lægges særlig vægt på at give kvinder en reel adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse; der bør endvidere tages hensyn til den stigning, der har været i antallet af erhvervsaktive kvinder (3); samarbejde på området erhvervsmæssig efter- og vide reuddannelse må baseres på de ordninger, som allerede er indført i medlemsstaterne under hensyntagen til forskel ligartetheden af de nationale retssystemer og national praksis, de berørte parters kompetence til national ret og den frie forhandlingsret; da medlemssta terne og arbejdsmarkedets parter på nationalt plan tager mange og forskelligartede initiativer, skal disse i lyset af fællesskabspagten om arbejdstagernes grundlæggende arbejdsmarkedsmæssige og i betragtning af det tværnationale element i aktionen støt tes på fællesskabsniveau; endelig er det vigtigt at fremme en samvirken med hensyn til midler og partnerskaber mellem den offentlige og den private sektor; rettigheder og i henhold sociale Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse er blevet hørt; det har erkendt den strategiske betydning af den erhvervsmæssige efter- og videreuddannelse i virksomhe derne, både for medlemsstaterne og Fællesskabet, og også nødvendigheden af, at Fællesskabet kommer til at spille en aktiv rolle inden for dette område — I. HENSTILLER til medlemsstaterne, at de under hensyn til de disponible midler og til de kompetente offent lige myndigheders, virksomhedernes og arbejdsmar kedets parters respektive ansvar samt til de forskelle, der er mellem medlemsstaternes lovgivning og/eller nationale praksis udformer deres erhvervsuddannel- sespolitik således, at enhver arbejdstager i Fællesska-. bet skal kunne have adgang til erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse uden nogen form for forskelsbe handling og lige så længe, den " pågældende er er hvervsaktiv; II. HENSTILLER, for at lette adgangen til uddannelse og gøre den så bred som muligt, til medlemsstaterne, at de: 1) fremmer bevidstheden i virksomhederne om sammenhængen mellem arbejdstagernes kvalifi kationer og virksomhedernes konkurrenceevne for at tilskynde virksomhederne til at prioritere udviklingen af arbejdskraftens kvalitet og kvali fikationer og udarbejde undervisningsplaner og -programmer, som er rilpassct virksomhedens (') Kommissionen for l)c Europæiske Fællesskaber: »Hcskæfti pelsen i Europa« (1992). 23. 7. 93 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. L 181/39 størrelse og mål. Dette forudsætter, at der væk kes forståelse hos ledelsen, og at den informe- 7) støtter initiativer, der gør det muligt for de arbejdstagere, der ønsker det, at få vurderet deres efter- og videreuddannelsesbehov. Disse planer og programmer kan udarbejdes under hensyntagen til bl. a. de menneskelige og til rådighed, ressourcer, der er økonomiske arbejdets tilrettelæggelse, de fremtidige kvalifi kationsbehov, nødvendigheden af at foregribe den industrielle og teknologiske udvikling og den erhvervsmæssige efter- og videreuddannel ses tværnationale dimension; 2) træffer særlige foranstaltninger for små og mellemstore virksomheder med henblik på tilskyndelse og teknisk bistand. til fordel Disse foranstaltninger kan f. eks. omfatte hjælp til rådgivning om uddannelse og hjælp til ana lyse af virksomhedens uddannelsesbehov; 3) tilskynder virksomhederne til at fremme den for deres udvikling nødvendige erhvervsmæssige efter- og videreuddannelse under hensyntagen til arbejdstagernes særlige situation i virksomheden og især, hvor der er behov herfor, støtte de foranstaltninger, der er fastlagt i de følgende punkter; 4) træffer særlige foranstaltninger, som er hensigts mæssige, nødvendige og passende, til fordel for virksomheder, der står over for en industriel omstillingsproces, med henblik på tilskyndelse og teknisk bistand for at fremme uddannelse og faglig omskoling af arbejdstagerne; 5) udvikler den erhvervsmæssige efter- og vide reuddannelse, således at denne bliver en væsent lig faktor i den regionale og lokale udvikling under hensyntagen til arbejdstagernes og virk somhedernes specifikke behov støtter især på indførelsen af partnerskaber, regionalt og lokalt plan, med henblik på analyse af virksomhedens og arbejdstagernes uddannel sesbehov og formidling af ajourførte oplys ninger om uddannelsesmuligheder, således at den bedst mulige balance mellem udbud og efterspørgsel kan sikres; 6) fremhæver over for arbejdsgiverne, at de snarest muligt og eventuelt ved ansættelsen bør infor mere arbejdstagerne om virksomhedens politik og aktiviteter inden for efter- og aktiviteter inden for efter- og videreuddannelse og perso naleudvikling samt om bestemmelser vedrø rende erhvervsmæssig efter- og videreuddan nelse, herunder muligheden for at få orlov til at følge en erhvervsmæssig efter- og videreuddan nelse; Denne vurdering bør foregå i eller uden for virksomheden og/eller i samarbejde med specia liserede institutioner. Anvendelsen af resultaterne skal ske under iagt tagelse af fortrolighed; 8) fremmer information og høring af arbejdstager- repræsentanterne eller, hvis sådanne ikke findes, af arbejdstagerne selv om udarbejdelse og gen nemførelse af den pågældende virksomheds uddannelsesplaner og -programmer; 9) fremmer arbejdstagernes og virksomhedernes forståelse for betydning af erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse, som fører til kvalifikatio ner, der er relevante for arbejdsmarkedet. Det bør i denne forbindelse sikres, at uddannel sen ikke blot begrænses til tilpasning til en bestemt arbejdsfunktion, men at den gør det muligt at foregribe og styre udviklingen i pro duktionssystemerne og arbejdets tilrettelæggelse for at styrke virksomhedernes konkurrencedyg tighed og forbedre arbejdstagernes erhvervs mæssige muligheder; 10) fremmer udvikling af de mest effektive under visnings- og indlæringsmetoder inden for er hvervsmæssig efter- og videreuddannelse, såle des at arbejdstagernes adgang til efter- og vide reuddannelse lettes. Det kan bl. a. dreje sig om systemer arbejdspladsen, fjernundervisning og medieassisteret undervis ning; til selvstudium på 11) gør det muligt for de mindst kvalificerede arbejdstagere, uanset deres status, at deltage i erhvervsmæssige efter- og videreuddannelsesfor- anstaltninger, der giver dem lejlighed til at ni et første kvalifikationsniveau og giver dem det nødvendige grundlag for at kunne bruge den nye teknologi. Der skal lægges særlig vægt på adgang til efter- og videreuddannelse for arbejdstagere, som ikke har kunnet deltage i uddannelse i en vis periode, eller som har nedsatte beskæftigelses- eller er hvervsmuligheder; 12) fremmer kvinders adgang til og faktiske delta gelse i erhvervsmæssig efter- og videreuddan nelse. Dette kan især bidrage til, at kvinder efter en periode uden for arbejdsmarkedet får adgang til nye erhvervsområder og genoptager deres er hvervsakïivicet; ÎD Nr. L 181/40 De Europæiske Fællesskabers Tidende 23. 7. 93 c) at støtte sådanne overførsler af knowhow medlemsstaterne imellem, som er af betyd ning for gennemførelsen af punkt II, via tværnationale partnerskaber og net, navnlig til fordel for de regioner, sektorer, virksom hedstyper og personalegrupper, hvor og for hvilke adgangen til efter- og videreuddan nelse er mindst udviklet; 3) OPFORDRER ligeledes Kommissionen til at støtte de initiativer, som arbejdsmarkedets par ter tager på fællesskabsplan inden for rammerne af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter med henblik på at uddybe drøftelserne om adgang til efter- og videreuddannelse, idet denne dialog kan føre til aftalemæssige forbindelser, hvis arbejdsmarkedets parter finder det ønske ligt; IV. 1) OPFORDRER medlemsstaterne ril tre år efter vedtagelsen af denne henstilling at forelægge Kommissionen en rapport med en beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af punkt I og II; 2) OPFORDRER Kommissionen til: a) med udgangspunkt i medlemsstaternes rap porter og resultaterne af drøftelserne mellem arbejdsmarkedets parter at fremlægge en evalueringsrapport om de fremskridt, der på grundlag af punkt I og II i henstillingen er gjort med hensyn til adgang ril erhvervs mæssig efter- og videreuddannelse i Fælles skabet b) at forelægge denne evalueringsrapport for Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddan nelse senest et år efter det i punkt IV. 1) nævnte tidspunkt; 3) OPFORDRER Kommissionen til at forelægge evalueringsrapporten for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Økonomiske og Sociale Udvalg og at sende den til arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan. Udfærdiget i Luxembourg, den 30. juni 1993. På Rådets vegne S. BERGSTEIN Formand 13) fremmer muligheden for, at unge med erhvervs uddannelse eller -erfaring, uanset kvalifikations niveau, kan deltage i erhvervsmæssig efter- eller videreuddannelse, således at de kan udfolde deres evner fuldt ud og erhverve kvalifikationer, der kan bruges både nu og i fremtiden; 14) fremmer arbejdsløses adgang til og deltagelse i erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse. Der bør lægges særlig vægt på langtidsledige, hvis kvalifikationer enten er utilstrækkelige og/ eller ikke passer til arbejdsmarkedets krav, såle des at deres muligheder for erhvervsmæssig integration forbedres. Erhvervsmæssig efter- og videreuddannelse for arbejdsløse, som indebærer en indsats fra virk somhedernes side, er i særlig grad egnet til at fremme integrationen på arbejdsmarkedet; 15) begunstiger den tværnationale dimension i ret for adgang til erhvervsmæssig ningslinjerne efter- og videreuddannelse, navnlig med henblik på at lette arbejdstagernes frie bevægelighed; III. 1 ) OPFORDRER Kommissionen til at styrke samar bejdet med medlemsstaterne og arbejdsmarke dets parter, især i Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse, med henblik på at støtte gennemførelsen af punkt II; 2) OPFORDRER derfor Kommissionen til i samråd med medlemsstaterne og ved at udnytte de muligheder, der ligger i handlingsprogrammerne og fællesskabsinitiativerne på uddannelsesområ det, herunder eventuelt Den Europæiske Social fond, samt de særlige EF-organer som f. eks. Det Europæiske Center for Udvikling og Erhvervs uddannelse (CEDEFOP): a) at udbrede og udbygge de sammenlignende oplysninger om de erhvervsmæssige efter- og videreuddannelsessystemer, herunder også de gældende bestemmelser og metoder til integrering af unge arbejdssøgende og lang tidsledige b) at lette udveksling af erfaringer og metoder i forbindelse med de væsentligste eksperimen ter med efter- og videreuddannelse S\ ISSN 0254-1459 KOM(97) 180 endelig udg. DOKUMENTER DA 16 15 04 Katalognummer : CB-CO-97-191-DA-C ISBN 92-78-19451-4 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg a