title: RÈGLEMENT (CE) N° 665/97 DE LA COMMISSION du 16 avril 1997 relatif à la délivrance de certificats d'importation de bananes dans le cadre du contingent tarifaire pour le deuxième trimestre de 1997 (deuxième période)

eurovoc_concepts:
Dominican Republic
import licence
tariff quota
tropical fruit


title: Решение на Комисията от 16 април 1997 година относно признаването на процедурите по сертифициране съгласно член 12 на Регламент (ЕИО) № 1836/93 на Съвета, който позволява доброволното участие на предприятия от промишления сектор в система на Общността за управление на околната среда и за одиттекст от значение за ЕИП.

eurovoc_concepts:
Community certification
environmental protection
management audit
management information system
secondary sector
type of business

formats: pdf print xhtml

text: 13/т. 21 BG Официален вестник на Европейския съюз 3 31997D0264 L 104/35 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 22. 4. 1997 РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА от 16 април 1997 година относно признаването на процедурите по сертифициране съгласно член 12 на Регламент (ЕИО) № 1836/93 на Съвета, който позволява доброволното участие на предприятия от промишления сектор в система на Общността за управление на околната среда и за одит (текст от значение за ЕИП) (97/264/ЕО) КОМИСИЯТА НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, като взе предвид Регламент (ЕИО) № 1836/93 на Съвета от 29 юни 1993 г. , който позволява доброволно участие на предприятия от промишления сектор в системата на Общността за управление на околната среда и одит (1), и по-специално член 12 от него, 2. Насоки за акредитиране на сертифициращите органи за систе- мите за управление на околната среда (СУОС) и процедури за сертифициране за СУОС — публикувани през септември 1996 г. от Германското федерално министерство на околната среда, опазването на природата, ядрената безопасност и Федералното министерство на икономиката и одобрени от назначената съгласно член 21 от германския Закон за проверка на околната среда (Umweltauditgesetz) Комисия на инспекто- рите по околната среда; 3. Насоките на Европейската акредитация за сертифициране (EAC) за акредитацията на органите за сертифициране за сис- темите за управление на околната среда — Ръководство на EAC № 5 от юни 1996 г. ; като има предвид, че член 12 от Регламент (ЕИО) № 1836/93 предвижда предприятията, които прилагат национални, европей- ски или международни стандарти относно системите за управле- ние на околната среда и одит, и са сертифицирани според съответ- ните процедури за това, се считат, че отговарят на съответните изисквания на Регламент (ЕИО) № 1836/93, но при условие че прилаганите стандарти и процедури са признати от Комисията в съответствие с предвидената процедура в член 19 от същия регла- мент; като има предвид, че критериите, които са установени в трите посочени по-горе подхода относно акредитирането на органите по сертифициране, могат да гарантират, че вътрешният одит взема под внимание техническите параметри на околната среда и че те съот- ветстват на целите на Регламент (ЕИО) № 1836/93; като има предвид, че мерките, предвидени в настоящото решение, са съобразени със становището на Комитета, изразено съгласно член 19 от Регламент (ЕИО) № 1836/93, като има предвид, че член 12 от Регламент (ЕИО) № 1836/93 предвижда позоваванията на признатите стандарти и критерии да бъдат обнародвани в Официален вестник на Европейските общ- ности; ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: като има предвид, че Комисията бе поканена да признае, че лицензите, които са издадени в съответствие с критериите, устано- вени в единия или другия от изброените по-долу подходи относно акредитиране на сертифициращите органи в областта на системите за управление на околната среда, гарантират, че сертифициращите органи, които са акредитирани в съответствие с изискванията и с водещите принципи, посочени в тези подходи, прилагат в рамките на своята акредитация съответните процедури по сертифициране: 1. подход, основан на следните текстове от австрийското законо- дателство: 622-ри Федерален закон от 1995 г. — Закон за инспекторите по околната среда и местата за инспекции, 549-та Наредба от 1996 г. — Наредба за оценка на компетент- ността, EAC Указание 5 от юни 1996 г. ; (1) ОВ L 168, 10. 7. 1993 г. , стр. 1. Член 1 За целите на член 12 от Регламент (CEE) № 1836/93 Комисията признава с настоящото решение, че акредитациите, издадени в съответствие с установените критерии в единия или другия от изброените по-долу подходи, свързани с акредитирането на сертифициращите органи в областта на системите за управление на околната среда, могат да гарантират, че сертифициращите органи, които са акредитирани в съответствие с изискванията и с водещите принципи, посочени в тези подходи, прилагат съответните проце- дури по сертифициране в рамките на своята акредитация: 1. подход, основан на следните текстове от австрийското законо- дателство: 622-ри Федерален закон от 1995 г. — Закон за инспекторите по околната среда и местата за инспекции, 549-та Наредба от 1996 г. — Наредба за оценка на компетент- ността, Ръководство на EAC 5 от юни 1996 г. ; 4 BG Официален вестник на Европейския съюз 13/т. 21 2. Насоки за акредитиране на сертифициращите органи за систе- мите за управление на околната среда (СУОС) и процедури за сертифициране за СУОС — публикувани през септември 1996 г. от Германското федерално министерство на околната среда, опазването на природата, ядрената безопасност и Федералното министерство на икономиката и одобрени от назначената съгласно член 21 от германския Закон за проверка на околната среда Комисия на инспекторите по околната среда; 3. Насоките на Европейската акредитация за сертифициране (EAC) за акредитацията на органите за сертифициране за системите за управление на околната среда — Ръководство на EAC № 5 от юни 1996 г. ; Член 2 Адресати на настоящото решение са държавите-членки. Съставено в Брюксел на 16 април 1997 година. За Комисията Ritt BJERREGAARD Член на Комисията


title: MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN - FORBEDRET MARKEDSADGANG FOR DE MINDST UDVIKLEDE LANDE

eurovoc_concepts:
generalised preferences
international trade
least-developed country
market access
trading operation

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 16. 04. 1997 KOM(97) 156 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN FORBEDRET MARKEDSADGANG FOR DE MINDST UDVIKLEDE LANDE FORBEDRET MARKEDSADGANG FOR DE MINDST UDVIKLEDE LANDE INDHOLDSFORTEGNELSE INDLEDNING • Problemstillingen • De internationale organisationer • Målsætningerne for Europa 1. EF'S HANDELSPOLITIK OVER FOR LLDC-LANDENE 1. 1. Betingelser for markedsadgang - modtagere - Lomé-konventionens handelsordning for LLDC-lande i AVS - GSP-handelsordningen, som i praksis anvendes på LLDC-lande, der ikke er AVS-stater - samlet vurdering 1. 2. Muligheder for yderligere liberalisering - handel med landbrugsprodukter - indrømmelse af GSP-præferencer til LLDC-lande, der ikke er AVS-stater - grønbogen om de fremtidige forbindelser mellem EF og AVS-staterne 2. RESULTATERNE AF MINISTERKONFERENCEN I SINGAPORE OG EFS ROLLE 2. 1. WTO's handlingsplan 2. 2. Mulighederne for yderligere forbedring af markedsadgangen: udfordringer for Det Europæiske Fællesskab 3. KONKLUSIONER/FORSLAG FORBEDRET MARKEDSADGANG FOR DE MINDST UDVIKLEDE LANDE INDLEDNING Den voksende marginalisering af LLCD-landene i verdenshandelen og det internationale handelssystem er af verdenssamfundet blevet anerkendt som et alvorligt problem. WTO-ministrene enedes i Singapore om initiativer vedrørende forbedret markedsadgang og koordination af den faglige bistand på basis af en handlingsplan for LLDC-landene og et møde på højt niveau i juni. Denne meddelelse indeholder forslag til en langsigtet strategi for forbedring af EF's præferentielle markedsadgang for LLCD-landene på grundlag af de mulighederne, der foreslås i WTO-handlingsplanen. Det første element i denne strategi er harmonisering af præferencerne til LLDC-landene, som i dag har adgang til to forskellige ordninger - Lomé og GSP - og der fastsættes en mere fleksibel anvendelse af oprindelsesreglerne. Endelig vil muligheden af en konsolideret preferenceordning kunne overvejes på et senere stadium som led i den næste runde af toldforhandlinger. Nærværende dokument beskæftiger sig ikke med det bredere spørgsmål om faglig bistand, som LLDC-landene har brug for, for at de kan drage større fordel af handelsliberaliseringens muligheder. Initiativer på denne front er hovedemnet for mødet på højt niveau, som blev aftalt på WTO-ministerkonferencen i Singapore, som skal finde sted senere på året i Genève. Problemstillingen 1. LLDC1-landenes deltagelse i den internationale samhandel og deres andel i de lavt niveau. På internationale investeringer ligger stadig på et foruroligende baggrund af de seneste års kraftigt voksende verdenshandel har såvel deres andel i verdens samlede eksport som denne eksports absolutte værdi været aftagende, medens deres import har været stagnerende. Den faldende andel i verdenshandelen, det fortsat lave prisniveau, råvarernes udtalte prisfølsomhed og LLDC-landenes fortsatte afhængighed af sådanne varer udgør en stor del af forklaringen på deres ringe eksport- og vækstresultater og deres økonomisk udsatte stilling. Det samme gælder for investeringerne: skønt udviklingslandene som helhed i de seneste år har fået betydelig større del i de udenlandske direkte investeringer, er det navnlig henved tyve lande i Øst- og Sydøstasien og Latinamerika, der har nydt godt deraf, medens LLDC-landene kun modtager begrænsede udenlandske direkte investeringer. 1 Som defineret efter De Forenede Nationers kriterier (i bilag I og II) 2 2. På handelsområdet tegner LLDC-landene sig for en meget lille procentdel af verdenshandelen, nemlig mindre end en halv procent i 1993 (det seneste år, hvor der foreligger komplette statistikker). Selv denne lille andel kan imidlertid lægge beslag på en betydelig del af deres behov for fremmed valuta. LLDC-landenes eksport udgør 9% af BNP, medens importen svarer til 16% af BNP. En hvilken som helst forbedring af LLDC-landenes adgang til eksportmarkederne ville givetvis bistå dem med at formindske denne store skævhed. Til sammenligning kan det oplyses, at den statslige udviklingsbistand i 1993 tegnede sig for lidt mere end 8,5% af LLDC- landenes BNP. Strukturen i og størrelsen af importen fra LLDC-landene kan til dels tilskrives deres produktionsstrukturer, der som hovedregel er svage, og de handelspræferencer, som industrilandene allerede nu tilbyder dem. Industrilandenes import fra LLDC-landene har haft tendens til at fluktuere med råvarepriserne. Selv om udenrigshandelens produktsammensætning varierer fra det ene LLDC-land til det andet, er råvareeksporten af stor betydning for de fleste af dem, men færdigvarerne har også en vis betydning. Hvor omfattende samhandelen med færdigvarer er, afhænger til dels af afsætningsmarkedet og den gældende handelsordning. De internationale organisationer 3. G7-regeringscheferne anerkendte på topmødet i 1996 i Lyon problemets alvor og lagde betydelig vægt på, at de mindst udviklede integreret i verdensøkonomien. De erkendte, at alle "policy"-instrumenter - ikke kun de handelspolitiske - skulle tages i anvendelse med henblik på at føre dette mål ud i livet, men de anså forbedret markedsadgang for LLDC-landenes eksportvarer for at være en vigtig del af processen og erklærede følgende: lande blev "Vi vil i denne sammenhæng undersøge, hvad hver af os kan gøre for at forbedre deres adgang til vore markeder og anspore andre, også andre udviklingslande, til at gøre det samme. " 4. Disse tanker er videreudviklet som led i WTO's arbejde og blev benyttet som retningslinjer for ministererklæringen i Singapore, hvor medlemmerne af WTO nåede til enighed om følgende initiativer vedrørende de mindst udviklede lande: • "En handlingsplan med særlige bestemmelser om positive foranstaltninger, f. eks. toldfri adgang, på et autonomt grundlag med det formål at forbedre deres samlede evne til at reagere på de muligheder, som handelssystemet frembyder. Bestræbelser for at give handlingsplanen et operationelt indhold, f. eks. ved at forbedre betingelserne for investeringer og sikre forudsigelig og gunstig markedsadgang for produkter fra LLDC-landene, med henblik på at sikre en forøget og mere varieret eksport fra disse lande til alle industrilandes markeder - og for de relevante udviklingslandes vedkommende i sammenhæng med den globale handelspræferenceordning. • Indkaldelse til et møde hurtigst muligt i 1997 med UNCTAD og Det Internationale Handelscenter samt bistandsagenturer, multilaterale finansielle institutioner og mindst udviklede lande med henblik på at fremme en integreret approach for at bistå disse lande med at forbedre deres afsætningsmuligheder. " Målsætningerne for Europa 5. Det Europæiske Fællesskab har spillet en særdeles aktiv rolle under den debat, der er indledt i WTO vedrørende LLDC-landene, og bidrog til det vellykkede udfald af ministerkonferencen. Rådet gav ved den lejlighed ved følgende erklæring på ny udtryk for et betydeligt politisk engagement til fordel for de fattigste lande: "I denne forbindelse anser Den Europæiske Union den handlingsplan, der er forelagt WTO-ministerkonferencen til godkendelse, og som er indeholdt i WTO's Handels- og Udviklingskomités rapport, for at være et nyttigt instrument med henblik på yderligere bestræbelser på at forbedre LLDC- landenes markedsadgang. Den Europæiske Union er rede til at afgive tilsagn med henblik på yderligere at åbne sit marked for import fra alle LLDC-lande og vil med dette for øje sammen med alle sine partnere konstruktivt undersøge de forskellige muligheder, der er nævnt i handlingsplanen, således at det på en koordineret måde i WTO kan fastlægges, hvad alle involverede konkret kan bidrage med for hurtigt at gennemføre den. " 6. Det er vigtigt, at den økonomiske betydning, som mulige forbedringer i adgangen til industrilandenes markeder har for LLDC-landene, ikke overvurderes. For det første er der i forvejen forholdsvis fri adgang, for det andet er det fundamentale problem for disse lande snarere produktion end markedsadgang, og for det tredje har LLDC- landene også vanskeligheder med at leve op til eksportmulighederne som følge af distributions- og markedsføringsproblemer, manglende evne til at leve op til internationale standarder osv. Handel og udvikling bør dog ikke betragtes isoleret, og en yderligere åbning af markederne bør kombineres med faglig bistand, der sætter LLDC-landene bedre i stand til at øge afsætningsmulighederne. I denne sammenhæng arbejder Fællesskabet stærkt på at opnå et heldigt udfald af mødet på højt niveau, der skal finde sted i Genève senere på året, som skal fokusere på en koordineret tilgang til international faglig bistand, navnlig vedrørende aktiviteter i handelspolitisk sammenhæng og mellem bistandssamfundene. WTO-, JTC- og UNCTAD-sekretariaterne arbejder med støtte fra Verdensbanken og IMF nært sammen om konkrete bidrag, der skal drøftes i WTO-udvalget for handels og udvikling. Fællesskabet sigter på at opnå konkrete resultater, der kan hjælpe til at dække udviklingslandenes forskellige behov (med opmærksomheden særlig rettet mod uddannelse af menneskelige ressourcer) og fordele opgaverne mellem de gennemførende organer. Desuden kan en bistand til LLDC-landene, der sætter dem i stand til at deltage mere fuldgyldigt i WTO og andre relevante institutioner, både have en beskeden økonomisk korttids virkning og udgøre en nyttig politisk gestus. I WTO's regi ville en støtte fra Det Europæiske Fællesskab til LLDC-landene i form af et initiativ, der kan sikre øget markedsadgang, være en meget vigtig politisk demonstration af vor opbakning ikke alene bag LLDC-landene, men også bag det princip, at medlemskab af WTO skal komme alle organisationens medlemmer til gode. Desuden skal vi presse på med idéen om, at rigere udviklingslande skal anspores til at åbne deres markeder for de mindst udviklede lande, men vi kan kun gøre dette på en troværdig måde, hvis vi selv gør en betydningsfuld indsats. 1. DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS HANDELSPOLITIK OVER FOR LLDC- LANDENE 1. 1. BETINGELSER FOR MARKEDSADGANG Modtagere: I forbindelse med den europæiske generelle præferenceordning er der opstillet en liste over halvtreds mindst udviklede lande (bilag I), som nyder godt af forhøjede toldpræferencer for industri- og landbrugsprodukter ud over dem, der kan udnyttes af andre udviklingslande, som er berettigede til at nyde godt af GSP. Denne liste ligger meget tæt op ad den liste, som De Forenede Nationer har opstillet (49 LLDC-lande: bilag H), dog med to undtagelser: under EF's GSP-ordning er Botswana og Tonga berettigede som LLDC-lande, medens Angola ikke er det. Af de 50 LLDC-lande, der er berettigede til at nyde godt af EF's GSP-ordning, er 41 også medunderskrivere af Lomé-konventionen og nyder derfor også godt af de i denne aftale fastsatte handelsbetingelser. Af de to ordninger er Lomé-konventionen den mest generøse med hensyn til markedsadgang, og det er derfor i praksis kun de resterende 9 LLDC- lande2, der ikke er AVS-stater, som nyder godt af de udvidede GSP-præferencer. Der kan gives følgende detaljerede oplysninger om de to ordninger: - Lomé-konventionens handelsordning for LLDC-lande i AVS INDUSTRIVARER: Lomé-konventionen giver fri adgang uden kvoter for alle industriprodukter. Et resultat af denne ordning er, at EF er den største importør af færdigvarer fra LLDC-landene i AVS. I 1994 importerede EF færdigvarer til et beløb af 1,8 mia. ECU fra disse lande. Den samlede import af industriprodukter (KN-kapitel 25- 97 inkl. olie, mineralske produkter og basismetaller) beløb sig i 1994 til ca. 2,9 mia. ECU. Liste over de LDC-lande, som ikke er AVS-stater: Yemen, Afghanistan, Bangladesh, Maldiverne, Nepal, Bhutan, Myanmar, Laos og Cambodja. Det skal bemærkes, at Kommissionen har foreslået Rådet at trække GSP-præferencerne for Myanmar tilbage som følge af krænkelser af de internationale konventioner om forbud mod tvangsarbejde. 5 LANDBRUGSPRODUKTER: Af EFs samlede import af landbrugsprodukter fra LLDC- lande i AVS (1,3 mia. ECU i 1994) importeres ca. 97% toldfrit som følge af Lomé- handelsordningen. For den resterende imports vedkommende (produkter underlagt en fælles markedsordning) indrømmes der for det meste en vis præferentiel adgang i form af ubegrænsede frugt- og i enkelte grønsagsprodukter, i form af en toldpræference inden for en kvote. Det skal bemærkes, at der i henhold til Lomé-konventionen også indrømmes toldfri adgang for fiskerivarer (import på 267 mio. ECU i 1994). toldpræferencer eller tilfælde, f. eks. for SÆRPROTOKOLLER: Ud over den generelle Lomé-handelsordning indrømmes der i henhold til Lomé-protokollerne visse AVS-stater yderligere fordele. Et LLDC-land i AVS, nemlig Madagascar, nyder i henhold til protokollen om okse- og kalvekød godt af en reduktion af den specifikke told på 92% (toldens værdikomponent er undtaget for alle AVS-staters vedkommende) for sin eksport af udbenet oksekød til EF inden for en årlig kvote på 7 579 tons. Desuden kan fire LLDC-lande i AVS, nemlig Madagascar, Malawi, Uganda og Tanzania, i henhold til sukkerprotokollen eksportere bestemte, men forskellige årlige sukkermængder til EF til garanterede priser (henholdsvis 10 000, 20 000, 5 000 og 10 000 tons). - GSP-handelsordningen. som i praksis anvendes på LLDC-lande, der ikke er AVS- stater De LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, nyder godt af en særlig GSP-ordning, for hvilken der gælder følgende regler: INDUSTRIVARER: Der indrømmes toldfri eksport til Fællesskabet af praktisk taget alle færdigvarer. De eneste undtagelser er visse råvarer og ikke-jernholdige metaller3. Disse udelukkelser berører dog kun en meget begrænset del af den faktiske samhandel mellem de LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, og Det Europæiske Fællesskab. I 1994 vedrørte den eneste import, som ikke var berettiget til toldpræferencer, 7 mio. ECU (bilag IH). De vedrørte desuden læderimport, for hvilken tolden vil blive yderligere nedsat som et resultat af Uruguay-runden. I tekstil- og beklædningssektoren nyder LLDC-landene også godt af toldfrihed (hvilket ikke er tilfældet for den anden vigtige tekstilimportør, USA, der slet ikke indrømmer tekstil- og beklædningseksport GSP-fordele). LANDBRUGSPRODUKTER: Der indrømmes toldfri adgang for praktisk taget alle landbrugsprodukter med undtagelse af de fleste produkter, der er underlagt en fælles markedsordning. Også her berører disse udelukkelser en meget lille del af den faktiske samhandel. For den reviderede GSP-ordning, der trådte i kraft i 1997, er det anslået, at det kun var en faktisk samhandel i 1994 med landbrugsprodukter til et beløb af 0,3 mio. ECU med ikke-AVS LLDC-lande, som ikke vil være berettiget til præferencebehandling. Fællesskabet har allerede bestræbt sig på at inkludere flere landbrugsprodukter under præferencerne siden den gamle GSP, og 1994-tallet på 3 mio. ECU i landbrugsimport var ikke berettiget til præferenceadgang. Bilag IXI GSP-forordningen (EF) nr. 3281/94. - Samlet vurdering industriprodukter forarbejdningssektoren EF støtter ved hjælp af Lomé-konventionens bestemmelser og sin generøse GSP-ordning for i LLDC-landene. Som følge deraf indeholder Unionens import fra LLDC-landene en større andel af færdigvarer, bl. a. tekstilvarer og beklædningsgenstande, end de øvrige "Quad"-landes (USA, Japan og Canada) import. Det tydeligste eksempel herpå er, at EF i 1995 importerede færdigvarer til et beløb af 3,5 mia. USD fra LLDC-landene, medens USA importerede for 1,5 mia. USD og Japan kun for 0,06 mia. USD (bilag IV). Inden for "Quad" er det Unionen, der tegner sig for den største import af færdigvarer målt i forhold til den samlede import fra LLDC-lande, der ikke er AVS-stater. Selv om landbrugsprodukterne ikke nyder godt af samme generøse betingelser som industriprodukterne, udviser Det Europæiske Fællesskab stadig bedre resultater end de øvrige "Quad"-lande. Dette gælder både absolut med hensyn til samhandelens værdi og relativt, idet rundt regnet 4% af Det Europæiske Fællesskabs samlede import af landbrugsprodukter kommer fra LLDC-landene. Det er dog generelt nødvendigt at gøre en større indsats for at udvide det potentielle marked, der står til rådighed for eksportører fra LLDC-landene. Det Europæiske Fællesskab står særlig stærkt, når det drejer sig om at opfordre til forbedret behandling af LLDC-landene, ikke alene i kraft af den indsats, vi allerede har gjort. Resultaterne af mødet på højt niveau i Genève om faglig bistand vil blive en yderst nyttig hjælp for LLDC-landene til at gribe de muligheder, der tilbyder sig. 1. 2. MULIGHEDER FOR YDERLIGERE LIBERALISERING - Handel med landbrugsprodukter Det er i øjeblikket kun en ganske lille del af EF's samhandel med landbrugsprodukter med LLDC-landene, som ikke er dækket af en eller anden form for præference. De specifikke produkter, som ikke er omfattet af præferencehandel, udgør imidlertid flere hundrede toldpositioner. Det er særdeles vanskeligt at forudsige, hvilke resultater en liberalisering vil have for disse produkter. Under de fleste af de omtalte positioner eksporterer LLDC-landene slet ingenting til EF. Det er svært at sige, om dette navnlig skyldes vor beskyttelse, eller om LLDC-landene under alle omstændigheder har ringe konkurrenceevne for disse produkter. Det må erkendes, at det er vanskeligt at analysere virkningen af en ophævelse af restriktionerne, men enhver frygt for, at EF's marked bliver "oversvømmet med import", skal sættes i relation til LLDC-landenes muligheder for at øge eksporten i fremtiden. Disse muligheder synes at være ret beskedne, i hvert fald på kort sigt: • LLDC-landenes samlede landbrugsproduktion beløber sig til ca. 40 mia. ECU (tal for 19934), dvs. svarende til rundt regnet to tredjedele af EF's årlige import af landbrugsprodukter. Beregning baseret på data fra UNCTAD's årbog for 1994. 7 • I 1994 androg LLDC-landenes samlede eksport af landbrugsprodukter til "Quad" ca. 5,2 mia. ECU. Selv hvis det dobbelte af dette beløb blev eksporteret til EF alene, ville det kun svare til ca. 7,7% af EF's samlede import af landbrugsprodukter. • Desuden vil enhver forbedring af eksportmulighederne, der måtte opstå som følge af en ophævelse af restriktioner, udvikle sig på mellemlang til lang sigt og ikke blive koncentreret om EF alene. Det følger af Singapore-erklæringen, at såvel "Quad" som andre industri- og udviklingslande, der er medlem af WTO, skal liberalisere deres samhandel, og der er større sandsynlighed for, at andre markeder med højere beskyttelsesniveauer (f. eks. Japan) vil få en kraftigere stigning i importen fra LLDC- landene (EF har således allerede nu den største import fra LLDC-landene målt i forhold til sin samlede landbrugsimport, også med hensyn til værdi). Der er dog visse varer, for hvis vedkommende det er muligt at øge produktionen til et niveau, som kan skabe vanskeligheder på det europæiske marked (hvis produktionen blev anvendt til eksport til EF). Ris, bananer, maniok og oksekød er måske de tydeligste eksempler. Den aktuelle import fra LLDC-landene af disse produkter er af meget forskelligt omfang: 48 mio. ECU for oksekød, 10,3 mio. ECU for bananer, 6,5 mio. ECU for maniok og kun 50 000 ECU for ris. Man kan imidlertid spørge sig selv, om produktionen af disse varer kunne øges hurtigt, hvis der fandt en liberalisering sted: tænk blot på den øgede produktion af maniok efter den liberalisering, der blev opnået enighed om under Kennedy-runden. Der kan næres lignende betænkeligheder ved importen af visse former for frugt og grøntsager, fedtstoffer og olier samt mejeriprodukter, selv om importen i øjeblikket er ubetydelig for nogle af disse produkters vedkommende, bl. a. mælk5. af skal opsving ledsages imødegå uforudsete at f. eks. kunne omfatte passende liberaliseringsforanstaltninger Enhver pakke af i handelen. En beskyttelsesordninger til af visse Uberahseringspakke vil landbrugsprodukter, der derimod undergives kvantitative lofter (som det er tilfældet under Lomé-konventionen) eller en gradv|s liberalisering i etaper, indtil der er opnået fuldstændig toldfritagelse. Det skal også være muligt for EF på basis af den aktuelle viden om LLDC-landenes produktionskapacitet og med en yderligere analyse at opstille en kortliste over produkter, der skal udelukkes fra enhver liberaliseringspakke. Med en sådan beskyttelse vil EF være i stand til i WTO at slå til lyd for en præferentiel liberalisering for LLDC-landene i landbrugssektoren. behandling toldfri - Indrømmelse af GSP-præferencer til LLDC-lande, der ikke er AVS-stater Oprindelsesregler I praksis er det vanskeligt for LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, at drage fordel af disse generøse adgangsbetingelser, og den hyppigst nævnte årsag er de komplekse oprindelsesregler. De LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, står inden for GSP- ordningen over for ufleksible oprindelsesregler såsom kravet om dobbelt forarbejdning i tekstilsektoren. LLDC-landene i AVS står også over for kravet om dobbelt forarbejdning, men nyder godt af muligheden for kumulering mellem AVS- og EF-stater. Andre GSP-lande udnytter muligheden for kumulation med EU-lande 5 Bilag V indeholder en generel sektoranalyse af LDC-landenes potentiel på landbrugsområdet, herunder af frugt og grøntsager, fedtstoffer af olie og mejeriprodukter. 8 men på et individuelt grundlag, medens der ikke er forudset indbyrdes kumulation mellem dem, med undtagelse af visse tilfælde af regional kumulation (ASEAN). Det er rimeligt med særlige oprindelsesregler, fordi det er nødvendigt at sikre, at de med ordningen forbundne fordele rent faktisk kommer GSP-modtagerne til gode og bidrager til at tiltrække investeringer til de lande, der har størst behov derfor, og bevare investeringerne i disse lande. En lempelse af disse regler kan føre til udvikling af økonomiske aktiviteter, der kun frembringer lille værditilvækst - om nogen overhovedet. I 1994, der er det seneste år, for hvi'ket der foreligger data, blev der kun for 41,2% af importen af tekstilvarer og beklædningsgenstande fra LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, anmodet om EF-præferencebehandling; for de resterende 58,8% skulle der derfor betales den normale mestbegunstigelsestold, der i øjeblikket ligger på 12- 13%. Da tekstil- og beklædaingsimporten tegner sig for mere end 60% af vor samlede import fra LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, er oprindelsesreglernes betydning selvindlysende. Laos, Cambodja, Bangladesh og andre, der har vanskeligheder med at overholde de specifikke oprindelsesregler for den del af deres eksports vedkommende har derfor indgivet anmodning om undtagelse (som omhandlet i forordning (EF) nr. 2454/93) med henblik på at kunne eksportere på præferencevilkår. Det bør derfor overvejes, hvordan oprindelsesreglerne kan forbedres. Det bør ske på to måder: - forenkling, i hvilken det første stadium skal være undtagelser, såvel som anvendelse af de bestående muligheder for regional kumulation til fordel for LLDC-landene - tydeliggørelse af betingelserne for anvendelse af præferencer i praksis (svig, uoverensstemmelser). På sidstnævnte punkt vil Kommissionen redegøre for sit syn på situationen og foreslå metoder til at undgå disse problemer; det vil være i modtagerlandenes interesse (ved at forhindre andre lande i at benytte deres præferencer i deres sted), i EF-importørernes interesse (som er ansvarlig for betaling af told) og tjene til beskyttelse af Fællesskabets egne indtægter. Kun på disse betingelser kan oprindelsesreglerne gøres mere fleksible uden at gøre det mere besværligt at anvende præferencerne. Som andre faktorer, der kan begrænse den præferentielle adgang til vort marked for LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, kan følgende nævnes: • Vor GSP-ordnings ufuldstændige dækning. Kun 0,45% af importen i 1994 fra LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, var ikke omfattet af præferencebehandling. Det er dog vanskeligt at kvantificere virkningerne af, at der ikke indrømmes præferencer for varer, der ikke allerede indgår i GSP-ordningen. I visse tilfælde kan virkningerne være begrænsede, eftersom der ikke forekommer nogen tilstrækkelig produktion. I andre tilfælde vil yderligere præferencer kunne anspore til øget produktion. • Underudnyttelse af GSP. Der er også sektorer, hvor udnyttelsen af GSP ligger på et forholdsvis lavt niveau (eksempelvis indrømmes der kun to tredjedele af de importerede ikke-følsomme industriprodukter præferencebehandling), hvad enten det skyldes, at præferencemargenen er for lille, fordi de ikke er klar over muligheden for at kræve præferencebehandling, eller fordi de administrative omkostninger ved at følge de nødvendige procedurer er for høje. - Grønbogen om de fremtidige forbindelser mellem EF og AVS-staterne Den nuværende Lomé-konvention, der bl. a. omfatter EF's handelsordning for AVS- staterne, udløber i februar 2000. Til forberedelse af forhandlingerne om forbindelserne efter dette tidspunkt, der skal påbegyndes i 1998, har Kommissionen forelagt Rådet en grønbog om disse fremtidige forbindelser (dok. nr. 262/96 (ACP)). Sigtet med denne grønbog er at indlede en bred debat i Fællesskabet og AVS-staterne og med alle andre involverede parter om de muligheder, der vil stå åbne i begyndelsen af næste århundrede. Grønbogen giver således kun en oversigt over de forskellige muligheder, der står åbne, uden på nuværende stade at forpligte EF til at vælge en bestemt løsning. Det vil imidlertid blive nødvendigt, at Kommissionen senere på året i lyset af resultatet af drøftelserne fastlægger, hvilken udvikling der skal tilstræbes, når den skal forelægge Rådet et forslag til forhandlingsdirektiver med henblik på forhandlingerne med AVS- staterne. På handelsområdet fremtiden: indeholder grønbogen tre grundlæggende valgmuligheder for en gensidig handelsaftale eller flere gensidige aftaler i overensstemmelse med GATT/WTO-reglerne fastholdelse af GSP-behandling udelukkende for AVS-staternes vedkommende • • • opretholdelse af den nuværende handelsordning med visse forbedringer. Disse tre grundlæggende valgmuligheder vil have forskellige konsekvenser for den fremtidige handelsmæssige behandling af AVS-staterne og derigennem LLDC-landene, eftersom 41 af de 49 lande på FN's liste er AVS-stater. Desuden nævner grønbogen muligheden af at gøre den handelsmæssige behandling ens for alle LLDC-lande ved at optage de ni LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, i den fremtidige handelsaftale. * * * 10 2. RESULTATERNE AF MINISTERKONFERENCEN I SINGAPORE OG DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS ROLLE 2. 1. WTO'S HANDLINGSPLAN Ministererklæringen fra Singapore indeholder en klar målsætning om, at de mindst udviklede lande skal integreres i den multilaterale kontekst, som forhandlingerne under Uruguay-runden er mundet ud i. For at leve op til denne målsætning har medlemmerne af WTO vedtaget en omfattende og integreret WTO-handlingsplan for de mindst udviklede lande. WTO-medlemmerne anerkendte derved, at selv om LLDC-landenes marginalisering meget vel kan tilskrives deres egne økonomiske strukturers manglende evne til at producere og eksportere, kan industri- og udviklingslandene alligevel føre en politik, som kan bistå de fattigste lande med at drage fordel af de handelsmuligheder, der tilbydes, og tiltrække investeringer. WTO's handlingsplan omfatter foranstaltninger og foreslår løsninger, der ikke kun tager sigte på at forbedre LLDC-landenes handelsmæssige resultater, men også at sikre en forbedret integrering og deltagelse af dem i det multilaterale handelssystem. Den repræsenterer derfor den konkrete gennemførelse af afgørelsen om foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede lande i form af en omfattende trinvis approach, der skal føres ud i livet i den multilaterale kontekst i de forskellige WTO-organer og -udvalg. Desuden dækker WTO's handlingsplan området opbygning af menneskelig og institutionel kapacitet med hovedvægten lagt på nødvendigheden af et samarbejde mellem WTO's sekretariat og andre internationale institutioner på området faglig bistand. Endelig fremsættes der i WTO's handlingsplan en række forskellige forslag med hensyn til forbedret markedsadgang, som medlemmerne kan overveje at føre ud i livet i form af initiativer på et autonomt grundlag. WTO's handlingsplan for markedsadgang indeholder således forslag til frivillige bidrag. Med hensyn til markedsadgang indføres der ved WTO-handlingsplanen to kvalitative elementer, som skal tages i betragtning: * en multilateral approach: WTO's handlingsplan udgør i sig selv en ramme for en multilateral koordination af autonome foranstaltninger, som træffes af WTO-medlemmerne, og det bemærkes, at "En yderligere multilateral indsats og koordination i dette øjemed bør overvejes". Desuden indeholder del IV et forslag om, at individuelle medlemmer kan undersøge muligheden af at binde en multilateral præferenceordning, som kun skal gælde for LLDC- lande. * byrdefordeling: Ifølge handlingsplanen er det ikke kun industrilandene, men også udviklingslandene, der skal undersøge mulighederne for at indrømme LLDC-landene præferencer. Der fastsættes i planen ikke noget mål for disse præferencers udstrækning, men den åbner mulighed for undtagelser. 11 2. 2. MULIGHEDERNE AF MARKEDSADGANGEN: UDFORDRINGER FOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB FORBEDRING YDERLIGERE FOR Hvis de mindst udviklede lande skal skabe større variation i deres eksportgrundlag og formindske deres afhængighed af en eksport af råvarer, skal de have en international handelsmæssig baggrund, der fremmer denne proces. Handlingsplanens forskellige valgmuligheder på området markedsadgang udgør et godt grundlag for Det Europæiske Fællesskabs og andre WTO-medlemmers fælles opbygning af en multilateral strategi, der har til formål at føre de mål, som er skitseret i Rådets erklæring om LLDC-landene, ud i livet. For at være i den bedst mulige position til at kunne sikre en åbning af markederne i andre industrilande og de mere avancerede udviklingslande for LLDC-landenes eksport vil det være nødvendigt, at Det Europæiske Fællesskab selv træffer yderligere foranstaltninger i retning af øget liberalisering af samhandelen. a) "De medlemmer, der er industrilande og udviklingslande, bør på et autonomt grundlag undersøge mulighederne for at indrømme de mindst udviklede landes eksport præferentiel toldfri adgang. Der bør for begge landegruppers vedkommende være muligt at fastsætte undtagelser. " Præferentiel toldfri adgang: Fastsættelsen af toldfri adgang for al import fra LLDC-lande har ikke de samme økonomiske og retlige konsekvenser for industriprodukter og landbrugsprodukter, hvad enten det drejer sig om LLDC-lande i AVS eller om LLDC-lande, der ikke er AVS-stater. For industriprodukternes vedkommende vil fastsættelsen af toldfri adgang være ensbetydende med, at LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, vil nyde godt af de samme betingelser som LLDC-lande i AVS for en samhandel på 7 mio. ECU i henhold til 1994-tallene. For landbrugsprodukternes vedkommende vil fastsættelsen af toldfri adgang være ensbetydende med, at samtlige LLDC-lande vil få yderligere forbedrede præferencer i forhold til præferencerne i henhold til Lomé-konventionen eller GSP-ordningen. tidligere nævnte Ud over de liberalisering af landbrugsprodukterne og behovet for undtagelser kan der nævnes en række problemer, som har tilknytning til Lomé-konventionens kontraktuelle karakter. risici ved en yderligere 12 Modsat hvad der er tilfældet for GSP, er de handelspræferencer, der indrømmes AVS-staterne, fastsat i Lomé-konventionen, der er en kontraktuel aftale mellem alle signatarstaterne. Et af dens grundprincipper på handelsområdet er en bestemmelse i artikel 174, stk. 2, litra b), om ikke-forskelsbehandling mellem AVS-staterne ("Fællesskabet udøver ingen forskelsbehandling mellem AVS-staterne på det handelsmæssige område"). Så længe den nuværende Lomé-konvention er i kraft, gør dette det retligt umuligt for Fællesskabet at udvide handelspræferencernes dækningsområde for LLDC-landene i AVS uden samtidig at udvide det for de øvrige 29 AVS-stater, og et sådant tiltag er langt mere vidtrækkende end den EF- foranstaltning, som nærværende dokument lægger op til. Som tidligere nævnt udløber den nuværende Lomé-konvention i februar 2000. Indtil da kan EF udvide handelspræferencerne for de LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, så de svarer til dem, der indrømmes AVS-staterne; dette ville forudsætte kontingenter og tidsplaner id import af visse følsomme landbrugsprodukter, som indrømmes præferentiel adgang uden kvoter og tidsplaner i Lomé-konventionens handelsordning. De følsomme fordele på landbrugsområdet, som er indrømmet i medfør af særprotokoller til Lomé-konventionen (sukker, bananer, rom samt kalve- og oksekød), som kun indrømmes nogle få AVS-stater, bør ikke udvides til også at gælde for de LLDC-lande, der ikke er AVS-stater. Oprindelsesregler En forbedring af markedsadgangen er ikke alene ensbetydende med anvendelse af nulsats og ophævelse af kvantitative restriktioner, men også med en øget indsats for at fremme LLDC-landenes muligheder for at udnytte disse mere liberale betingelser. Et område, hvor Det Europæiske Fællesskab kan gøre betydelige fremskridt, er oprindelsesreglerne, der som nævnt ovenfor begrænser de muligheder, som de LLDC-lande, der ikke er AVS-stater, har for at drage nytte af GSP-præferencerne. Forbedringer på oprindelsesreglernes område bør dog omhyggeligt foretages på en sådan måde, at de bidrager til at realisere det rette mål, dvs. udbygning af den eksisterende i modtagerlandene. For at forebygge risikoen for, at andre lande prøver at drage ubehørig indrømmelser, bør der overvejes passende administrative instrumenter (dvs. bilaterale tekstilovervågningsaftaler med lande, der ikke er medlemmer af WTO, eller administrative ordninger for tekstilhandelen tillige med en styrkelse af toldsamarbejdsmekanismerne) som nyttige eller nødvendige ledsageforanstaltninger. fordel af yderligere skabelse af nye infrastruktur og industrielle industrier Der kan tilstræbes en løsning, som sikrer regional kumulation (som det er tilfælde for ASEAN og kunne blive det for SAARC6). Dette er allerede forudset i forbindelse med de undtagelser, som Kommissionen vil foreslå Toldkodeksudvalget. Det vil desuden anspore til processen for regional integration mellem LLDC-landene og udviklingslandene, hvilket er et af målene for Fællesskabets udviklingspolitik. ASEAN: Sammenslutningen af stater i Sydøstasien SAARC: Den sydøstasiatiske sammenslutning om regionalt samarbejde. 13 Deltagelse af andre WTO-medlemmer Som nævnt i handlingsplanen kan både industri- og udviklingslandene bidrage til at forbedre markedsadgangen for de mindst udviklede lande. Rent faktisk indrømmer udviklingslandene og de mindst udviklede lande hinanden præferencer i forbindelse med regional integration, dvs. på et gensidigt grundlag. Udviklingslandene og navnlig de mere avancerede af dem7 bør medvirke i overensstemmelse med deres udviklingsniveau. Undtagelserne i deres præferenceordninger f. eks. forventes at blive mere omfattende, end tilfældet vil være for industrilandene. Dette vil kunne formindske ethvert modsætningsforhold mellem autonome præferencer og regional integration, fordi produktdækningen i det sidstnævnte tilfælde vil blive større. Indførelsen af præferentielle autonome ordninger vil endog kunne anspore til at tiltræde et frihandelsområde, hvilket gør det muligt for de tiltrædende parter at opnå større liberalisering end den, de ville have opnået under præferenceordningerne. b) "Medlemmerne af WTO bør bestræbe sig på i videst mulig udstrækning at tekstilvarer og benytte de beklædningsgenstande som middel til at øge de mindst udviklede landes muligheder for markedsadgang. " relevante bestemmelser i aftalen om Det Europæiske Fællesskab anvender ikke nogen kvantitative restriktioner på tekstilvarer med oprindelse i de mindst udviklede lande. I forbindelse med aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande har Det Europæiske Fællesskab kun én bilateral aftale, nemlig aftalen med Bangladesh, der vedrører et kontrolsystem. Desuden nyder LLDC-landene godt af toldpræferencer for alle tekstilvarer i henhold til Lomé-konventionen og GSP-ordningen. Ligesom det er tilfældet for import af færdigvarer som helhed, har EF's liberale handelsordning for import af tekstilvarer og beklædningsgenstande fra LLDC- landene været til stor gavn. Opgjort både i absolutte tal og i andel af sektorens samlede import er EF det vigtigste marked i "Quad" for LLDC-landene. Det Europæiske Fællesskab kan fuldt legitimt fastsætte det mål for den multilaterale indsats, at de øvrige udviklingslande, der opretholder bilaterale tekstilaftaler med liberaliseringsforanstaltninger. Ved samme kvantitative lejlighed kan Det Europæiske Fællesskab søge at opnå forbedringer i de præferenceordninger, som andre WTO-medlemmer anvender, ved udvidelse af dækningsområdet til også at omfatte tekstilvarer. restriktioner, træffer En ophævelse af de kvantitative restriktioner på tekstilvarer med oprindelse i mindst udviklede lande kan imidlertid give anledning til reaktioner fra tekstileksporterende udviklingslande, for hvis vedkommende de kvantitative restriktioner vil blive opretholdt. Disse lande kan hævde, at en opretholdelse af kvoter for deres tekstilvarer kan lægge loft over deres markedsandel og kunstigt skabe plads på markedet for de produkter fra LLDC-landene, som kvoterne ophæves for. 7 Eksempelvis de lande, der er angivet i bilag VII til GSP-forordningerne. 14 c) "Når det er hjemlet i WTO-aftalerne. kan medlemmerne beslutte ensidigt og på et autonomt grundlag at udvide visse fordele til også at gælde for leverandører i mindst udviklede lande. " i forbindelse med aftalen om offentlige Det Europæiske Fællesskab kan indkøbsaftaler undersøge, om de med markedsåbningen forbundne fordele kan udvides til også at gælde for leverandører i LLDC-lande, uanset om disse er parter i aftalen eller ej. Denne udvidelse bør ske på et autonomt grundlag og bør ikke være retligt bindende. Der kan være tale om en bilateral foranstaltning eller om en multilateral foranstaltning, hvis der opnås enighed med de øvrige WTO-medlemmer derom. d) Del IV. punkt 17. i WTO's handlingsplan: "Individuelle medlemmer kan undersøge mulighederne for at binde præferentielle toldsatser, som kun kan anvendes på mindst udviklede lande, i WTO's præferenceordning. " Der vil med bindende præferencesatser for LLDC-landene blive indført et stabilitets- og forudsigelighedselement i LLDC-landenes eksport, som eventuelt kan tiltrække investeringer og gøre det muligt at planlægge på lang sigt. På den anden side vil der også blive for donorlandet. Toldpræferencerne vil således ikke blive givet på et autonomt grundlag men udgøre en forpligtelse. I en bunden præferenceordning er det hverken muligt at ændre varelisten, satserne eller modtagerne8. fleksibilitetshæmmende element indført et til Bundne præferencer vil derfor udviklingsprocessen, men de gør det på den anden side ikke muligt for donorlandet at anvende dem til udviklingspolitiske formål. i kraft af deres stabilitet bidrage Det vil kun give mening at oprette en WTO-præferenceordning, hvis alle ikke- LLDC-medlemmer slutter op om den. Forpligtelsernes omfang og deres placering i tid vil kunne variere efter donorens udviklingsniveau. Der er imidlertid også en række spørgsmål vedrørende WTO's retsgrundlag for en ikke-autonom præferenceordning, som vil være en bunden undtagelse fra mestbegunstigelsesbehandlingen. Alt dette vil kræve et stærkt politisk initiativ, som mange WTO-medlemmer vil modsætte sig. Rent faktisk har de øvrige "Quad"-lande allerede været meget uvillige til at acceptere en udvikling hen imod en yderligere åbning af markederne for LLDC-landene. Denne uvilje ændredes til en totalt negativ holdning til forslaget om en bunden præferenceordning for markedsadgang. Hvis der på nuværende stade insisteres for kraftigt på en bindende ordning, vil dette undergrave de få fremskridt, der eventuelt kan blive gjort med hensyn til fremtidig åbning af markederne på et autonomt grundlag. Endelig udgør en bindende præferenceordning, der kun skal gælde for mindst udviklede lande, en konsolideret indrømmelse. Den er som sådan ikke længere en fordel, som indrømmes ensidigt af et donorland, men en del af den generelle balance mellem rettigheder og forpligtelser for WTO's medlemmer som helhed. Som det er tilfældet i dag, f. eks. for Myanmar, for hvis vedkommende der vil blive tilbagetrukket GSP- præferencer på grund af overtrædelse af de internationale konventioner om forbud mod tvangsarbejde. 15 Af alle disse årsager vil det være bedst at overveje tanken om en bindende præferenceordning inden for rammerne af næste forhandlingsrunde som en mulig del af slutpakken. III. KONKLUSIONER/FORSLAG Det Europæiske Fællesskab prioriterer spørgsmålet om de mindst udviklede lande særdeles højt og har sat sig det mål at medvirke ved integreringen af dem i det internationale handelssystem. I multilateralt regi har Det Europæiske Fællesskab støttet WTO's omfattende handlingsplan og tilrettelæggelsen af møder på højt niveau til koordinering af den faglige bistand med henblik på at bistå dem med at udnytte de muligheder, som liberaliseringen af samhandelen frembyder. Efter Europas opfattelse er handels- og udviklingsaspekter tæt knyttet til hinanden, og denne forbindelse kommer til udtryk i den førte politik over for de fattigste lande. Ethvert initiativ og enhver omlægning af de præferencer, der indrømmes LLDC-landene, skal derfor stemme overens med hovedlinjerne i Fællesskabets udviklingspolitik. Ethvert initiativ til gunst for de mindst udviklede lande skal tages under skyldig hensyntagen til det forhold, at Lomé-konventionen, som ikke alene vedrører LLDC-landene, men også en række andre udviklingslande, udløber år 2000. At dømme efter analysen i denne meddelelse er den handelsordning, som Det Europæiske Fællesskab allerede anvender nu, ganske generøs, men der er stadig muligheder for yderligere liberalisering. Disse muligheder vedrører begrænsede mængder af den nuværende samhandel, men det er vanskeligt at vurdere, hvilke virkninger liberaliseringen af samhandelen vil få på handelsstrømmene, navnlig da de fleste af de produkter, for hvis vedkommende der stadig benyttes restriktioner og opkræves told, er landbrugsprodukter. Kommissionen foreslår derfor, at Rådet fastlægger en faseopdelt tilgang i form af initiativer, der sigter mod at give alle LLDC-lande samme præferencebehandling og lige muligheder på EF-markedet bygger på et autonomt grundlag men som koordineres og udnyttes i den multilaterale kontekst udnytter de muligheder, der allerede findes i Fællesskabets instrumenter for den præferentielle handelspolitik. På Kort sigt bør Det Europæiske Fællesskab i Handels- og Udviklingskomitéen tage autonome initiativer på følgende områder: Harmonisering af Det Europæiske Fællesskabs præferentielle handelspolitik over for de mindst udviklede tilpasse handelsordningen for alle LLDC-lande efter Lomé-toldpræferencerne med visse undtagelser for følsomme produkter, navnlig landbrugsprodukter, der er omfattet af Lomé-kontingenter og Lomé-protokoller lande. Dette kan på kort sig gøres ved at 16 Hvad angår oprindelsesreglerne, vil Fællesskabet kunne fremme anvendelsen af de bestående faciliteter med hensyn til regional kumulation til fordel for de mindst udviklede lande, reagere positivt på anmodninger om undtagelse fra visse LLDC- lande, medens en særlig meddelelse til Rådet i nær fremtid bl. a. vil kunne bidrage til at klarlægge betingelserne for anvendelsen af præferencerne i praksis. På grundlag af disse initiativer bør Det Europæiske Fællesskab opfordre de øvrige medlemmer af WTO, også de avancerede udviklingslande, til at fremlægge yderligere forbedringer på grundlag af WTO's handlingsplan, således at deres markeder åbnes yderligere i et omfang, der svarer til dem, som EF allerede har foretaget. Endelig vil det være bedst at overveje tauken om en bindende præferenceordning inden for rammerne af næste forhandlingsrunde som en mulig del af slutpakken. 17 Liste over de mindst udviklede udviklingslande BDLAGI Sudan Mauretanien Mali Burkina Faso Niger Tchad Kap Verde Gambia Guinea-Bissau Guinea Sierra Leone Liberia Togo Benin Den Centralafrikanske Republik Ækvatorialguinea Sâo Tome og Principe Zaire Rwanda Burundi Etiopien Eritrea Djibouti Somalia Uganda Tanzania Mozambique Madagaskar Comorerne Zambia Malawi Botswana Lesotho Haiti Yemen Afghanistan Bangladesh Maldiverne Nepal Bhutan Myanmar (Burma) Laos Cambodja Salomonøerne Tuvalu Kiribati Vanuatu Tonga Vestsamoa Angola - 1- // FN-definition af mindst udviklede lande (LDC-lande) BILAG II FN's Generalforsamling giver et land status som mindstudviklet land (LDC-status) efter anbefaling fra komitéen for udviklingsplanlægning via ECOSOC. Listen over LDC-lande og kriterierne revideres hvert tredje år - den næste revision foretages i 1997. Der er følgende kriterier: 1) 2) BNP pr. indbygger. Udvidet Physical Quality of Life Index (APOLI), der omfatter fire indikatorer: middellevetid ved fødslen, kalorietilførsel pr. indbygger, andel indskrevne i grundskole og sekundærskole og alfabetiseringsgrad blandt voksne Index vedrørende spredning af de økonomiske aktiviteter, der omfatter følgende: fremstillingsvirksomheds andel af BNP, industribeskæftigelsens andel, elforbrug pr. indbygger og eksportkoncentrationskoefficient. 3) FN-liste over de mindst udviklede lande Gambia Guinea Guinea-Bissau Haiti Kiribati Laos Niger Rwanda Samoa Sào Tome og Principe Sierra Leone Salomonøerne Lesotho Somalia Afghanistan Angola Bangladesh Benin Bhutan Burkina Faso Burundi Cambodja Kap Verde Liberia Madagaskar Den Centralafrikanske Republik Malawi Tchad Comorerne Djibouti Maldiverne Mali Mauretanien Ækvatorialguinea Mozambique Eritrea Etiopien Myanmar Nepal Sudan Togo Tuvalu Uganda Tanzania Vanuatu Yemen Zaire Zambia -1 tf I/97/66-DA Del 3 Rev. 1 BILAG m Import til EU fra de mindst udviklede udviklingslande, der ikke er AVS-lande*, og som ikke er omfattet af en præferenceordning - 1994 (1 000 ECU) 41061900 41061200 41051990 41051910 Læder af gede- eller gedekidskind, andre varer Læder af gede- eller gedekidskind, forgarvet på anden måde Fåre- og lammeskind, i andre tilfælde, spaltet Fåre- og lammeskind, i andre tilfælde, ikke spaltet 07032000 Hvidløg 41061190 41051210 Læder af gede- eller gedekidskind, vegetabilsk forgarvet, i andre tilfælde Fåre- og lammeskind, forgarvet på anden måde, ikke spaltet 4 237 2 039 485 226 118 58 39 2,4 2,4 2,2 2,2 11,6 2,4 2,2 10. 8 1 Yemen, Afghanistan, Bangladesh, Maldiverne, Nepal, Bhutan, Myanmar, Laos og Cambodja. 2 Industriprodukter: 1. januar 1999 Landbrugsprodukter: 1. juli 2000 (medmindre andet er angivet) 2 2 2 2 9,6 2 41041091 Læder, kun garvet 35 6,7 10063025 Delvis sleben eller sleben ris 10063044 Delvis sleben eller sleben ris 02013000 Udbenet kød 41072910 Læder, i andre tilfælde 17039000 Melasse, andre varer 10063094 Delvis sleben eller sleben ris 10063063 Delvis sleben eller sleben ris 10063092 Delvis sleben eller sleben ris 6,5 416 ECU /ton 416 ECU/ton 25 611 ECU/ton 533 ECU/ton 14 611 ECU/ton 533 ECU / ton 10 18,8 + 445,6 ECU/100 Kg 16,4 + 388,7 12,8 + 303,4 ECU / 100 Kg ECU/100 Kg /net 9 8 2,5 43 ECU/100 Kg 0,4 ECU/100 Kg / net 7 611 ECU/ton 533 ECU/ton 5 611 ECU /ton 533 ECU / ton 4 611 ECU/ton 533 ECU / ton 2 0,35 ECU/100 Kg 416 ECU/ton 416 ECU/ton 416 ECU/ton I ALT UDEN P R Æ F E R E N C ER IMPORT I ALT 7 320 1 624 477 3 Industriprodukter: 1. januar 2000 Landbrugsprodukter: 1. juli 2000 (medmindre andet er angivet) IMPORT I ALT FRA MINDST UDVIKLEDE LANDE TIL QUAD US Værdi (1 000 ECU) Andel (%) Værdi (1 000 ECU) Andel(%) 7833161 7552554 6509104 6418896 5682344 6373539 7199627 1,8028 1,6986 1,3753 1,3787 1,1946 1,2232 1,3217 3924983 3614505 3195236 3429351 3771629 3893464 3807810 0,8771 0,8894 0,7780 0,8043 0,7322 0,6722 0,6461 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 CANADA EF (15) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 JAPAN Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Værdi (1 000 ECU) Andel(%) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1326159 981687 992215 909998 1111100 1057997 1207520 0,6930 0,5324 0,5194 0,5069 0,5406 0,4581 0,4699 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 215209 160619 196469 155182 130472 145303 171995 0,2080 0,1756 0,2062 0,1643 0,1163 0,1166 0,1369 Kilde: EUROSTAT (COMTRADE) Note: Andel i procent af samlet import EU15:1995 EUROSTAT (COMEXT) M IMPORT AF FORARBEJDEDE VARER FRA MINDST UDVIKLEDE LANDE US Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Værdi (1 000 ECU) Andel(%) 2216127 2058076 2035229 2459246 2690863 2979195 3427255 0,8477 0,7586 0,6809 0,8181 0,8500 0,8538 0,9394 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 CANADA 958971 884882 821180 954470 1119112 1222489 1349103 0,2878 0,2995 0,2674 0,2949 0,2812 0,2690 0,2900 Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Værdi (1 000 ECU) Andel(%) 36090 43251 42501 41999 43748 55253 61514 0,0449 0,0550 0,0509 0,0529 0,0459 0,0484 0,0451 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 33259 42108 37900 42464 51036 59435 72430 0,0394 0,0575 0,0490 0,0550 0,0554 0,0574 0,0696 EF (15) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 JAPAN 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Kilde: EUROSTAT Note: Andel i procent af samlet import pr. sektor Forarbejdede varer: SITC-kapitel 5+6-68+7+8 EU15:1995 EUROSTAT (COMEXT) M IMPORT AF TEKSTILER OG TØJ FRA MINDST UDVIKLEDE LANDE US Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Vaerdi (1 000 ECU) Andel(%) 438971 546437 811747 899235 1157041 1299428 1492743 1,4784 1,6513 2,0837 2,2591 2,6996 2,8477 3,3865 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 CANADA 627957 649156 645131 807717 978702 1085350 1164889 2,1325 2,4524 2,2824 2,5470 2,5778 2,6729 2,9410 Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Vaerdi (1 000 ECU) Andel(%) 13666 14528 13949 17577 16069 17686 20704 0,1130 0,1441 0,1260 0,1485 0,1139 0,1030 0,1094 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 21373 31024 28346 35463 43200 51204 63091 0,5189 0,8382 0,7583 0,9312 0,9682 1,1207 1,4000 EF(15) 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 JAPAN 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Kilde: EUROSTAT Note: Andel i procent af samlet import pr. sektor Tekstiler og tøj: SITC-kapitel 65+84 1995-tale foreligger ikke for EU (15) og Japan EU15:1995 EUROSTAT (COMEXT) âl IMPORT AF LANDBRUGSPRODUKTER FRA MINDST UDVIKLEDE LANDE US Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Værdi (1 000 ECU) Andel(%) 2316272 1938796 1685524 1560369 1557512 2027531 2762421 3,9840 3,5026 2,9719 2,7881 2,8308 3,1549 4,3018 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 CANADA 415342 285059 261501 236171 260658 336454 262060 1,3094 1,0054 0,8987 0,7899 0,7421 0,8877 0,7170 Værdi (1 000 ECU) Andel(%) Værdi (1 000 ECU) Andel(%) 639325 424167 431211 434148 523323 607642 629270 1,4352 1,1207 1,0568 1,0526 1,0662 1,1047 1,1535 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 41767 28256 28258 22578 26311 26625 31213 0,5813 0,4264 0,4020 0,3261 0,3232 0,3046 0,3686 EF (15) 1989 1990 1991 1992 1993 1995 1994 JAPAN 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 Kilde: EUROSTAT Note: Andel i procent af den samlede landbrugsimport Landbrug: SITC-kapitel 0+1+21+22+231+24+261+ til 265+268+29+4 EU15:1995 EUROSTAT (COMEXT) > f P BILAG V Liberalisering af handelen med landbrugsprodukter med LDC-landene: Fastlæggelse af undtagelser Vanskeligheder med at fastlægge undtagelser Det første problem er, at der ikke uden videre kan tilvejebringes oplysninger om EF's præcise aktuelle niveau for og omfang af beskyttelse af landbrugsimporten. GD VI har talt om rundt regnet 5 000 toldpositioner, hvor der er tale om en eller anden form for beskyttelse. Under en række af disse positioner finder der kun beskeden - eller slet ingen - handel sted, men dette udelukker ikke, at LLDC-landene med tiden kan ændre deres produktionsstruktur, og en vis liberalisering kan tilskynde dem dertil. Et godt eksempel herpå er maniok. Brasilien, der aldrig har været nogen særlig vigtig eksportør, forhandlede sig som led i Kennedy-runden frem til en toldnedsættelse. EF- firmaerne forsøgte at maksimere indrømmelsen ved at udnytte andre produktionscentre. Søgelyset blev rettet mod Thailand, som hurtigt blev en vigtig leverandør til EF, fordi der blev foretaget nogle heldige investeringer, bl. a. i infrastruktur inkl. havnefaciliteter. Som følge af den hastige forøgelse af EF's import sidst i 1970'erne blev det nødvendigt at indgå en selvbegrænsningsaftale med den thailandske regering. Dette illustrerer vanskelighederne med at måle de enkelte varers potentiel, da ikke tidligere dyrkede afgrøder kan tages op, og eksportmønstrene kan ændres. Dette er et argument for rimelige beskyttelsesforholdsregler til gavn for enkeltstående sektorer på markedet snarere end et argument mod liberalisering i almindelighed med den begrundelse, at vore markeder kan blive oversvømmet: det ligger fast, at LLDC-landene ikke har kapacitet til hurtigt at øge deres andel af den samlede landbrugsimport. Fastlæggelse af de produkter, der kan tænkes at skabe problemer Ved ethvert forsøg på at fastlægge, hvilke produkter der skal optages på en eventuel liste over undtagelser, skal der tages hensyn til LLDC-landenes produktionsmuligheder og markedsvilkårene i Europa. Med hensyn til LLDC-landenes produktionsmuligheder foreligger der umiddelbart kun beskeden generel information. De data, der dannede grundlag for denne rapport, stammer fra UNCTAD's råvareårbog, der er standardkilde for denne type information. Selv her er dataene ufuldstændige, og analysen er derfor på ingen måde udtømmende (der er medtaget 15 sektorer, for hvis vedkommende der var udarbejdet data vedrørende forbrug og/eller produktion). Materialet giver dog et generelt indtryk af, hvilke vareområder der bør undersøges yderligere. Analysen er baseret på en sammenligning af på den ene side LLDC-landenes samlede forbrug, produktion og eksport (til hele verden) og på den anden side EF's samlede forbrug, produktion og import (fra hele verden). Der vil naturligvis knytte sig en vis usikkerhed til enhver analyse, men den vil alligevel give et generelt overblik over de sektorer, hvor der kan tænkes at ville opstå problemer. IAJ^ Der vil næppe opstå problemer i de 8 sektorer, hvor der ikke - eller praktisk taget ikke - finder nogen produktion sted i EF, da disse sektorer i forvejen er kendetegnet af meget lave beskyttelsesniveauer: kaffe, kakaobønner, te, peber, jordnødder, palmekerner, palmeolie og kopra. For tre af de øvrige sektorers vedkommende foreligger der både data vedrørende forbrug og produktion: Oksekød: Selv om EF er nettoeksportør, finder der en forholdsvis omfattende import sted svarende til 20% af den samlede produktion i EF. LLDC-landenes samlede produktion udgør rundt regnet en fjerdedel af det samlede forbrug i EF, og ved første øjekast giver dette LLDC-landene mulighed for en \is forøgelse af deres eksport. Selv om LLDC- landenes forbrug er 28% større end deres produktion, kunne en produktionsforøgelse tænkes at føre til øget eksport til EF. Dette ville være tilfældet, hvis LLDC-landene kunne eksportere de mest eftertragtede udskæringer og selv beholde resten af produktionen. Dette ville gøre det muligt for dem at importere billigere udskæringer fra andre leverandører til dækning af den indenlandske efterspørgsel. Bananer: EF er storimportør, og EF's egen produktion dækker lidt mere end 10% af forbruget i EF. LLDC-landene forbruger selv alt det, de producerer, og eksporterer i øjeblikket meget lidt. En liberalisering kan i denne sektor føre til øget samhandel med EF. Sukker: LLDC-landenes forbrug af sukker er betydelig større end deres produktion. Dette tyder på, at eksportpotentiellet er betydelig mindre end for oksekød, også selv om EF importerer betydelige mængder sukker. For de resterende fem produkters vedkommende foreligger der ingen data vedrørende forbruget, og en analyse må derfor være mere usikkerhedsbehæftet. Hvede: EF importerer hvede svarende til mindre end 5% af EF's egen produktion, og dette forhold kombineret med den meget begrænsede produktion af hvede i LLDC- landene tyder på, at eksporten til EF kun vil blive forøget i begrænset omfang - om overhovedet. Ris: EF er på ny storimportør af ris, og LLDC-landene producerer meget mere ris end EF. Der er således betydelige muligheder for øget eksport. Olieholdige frø og vegetabilsk olie: EF er på ny storimportør, men har også selv en betydelig produktion. LLDC-landene producerer rundt regnet halvt så meget som EF, og den nuværende eksport er meget lille. Der foreligger ikke data om LLDC-landenes forbrug, og det er derfor vanskeligt at danne sig et klart billede, men LLDC-landene kan meget vel være i stand til at øge eksporten til EF i direkte konkurrence med producenterne i EF. Olieholdige frø importeres allerede nu toldfrit, men det samme er ikke tilfældet for vegetabilsk olie. Der er derfor tale om en sektor, hvor det er nødvendigt med mere detaljerede undersøgelser, selv om det skal bemærkes, at erhvervsgrenen i EF under Uruguay-runden gik ind for en "nul for nul"-løsning for vegetabilsk olie, men dette tilbud blev i sidste ende afvist af USA. Sojabønner: Samme analyse som for olieholdige frø. Det skal dog bemærkes, at handelen med soyabønner og sojakage afledt af bønner i forvejen foregår toldfrit. «# Konklusion Tre af de fire produkter, der er karakteriseret som følsomme, er behandlet i ovenstående analyse. Af de tre har ris tydelige eksportmuligheder, og det samme gælder bananer. Det er noget mindre indlysende, at oksekød skal medtages. Når det anses for at være et produkt, som godt kan skabe problemer, ligesom det er tilfældet for bananer (og maniok, der ikke behandles her), skyldes dette i lige så høj grad den politiske følsomhed, der knytter sig til produktet, som økonomiske betænkeligheder. Desuden tyder analysen på, at vegetabilsk olie måske også skal medtages på en eventuel liste over undtagelser, og at det samme kunne være tilfældet for sukker, selv om det vil være nødvendigt med en mere tilbundsgående analyse, før der kan træffes en endelig afgørelse. Nærværende konklusioner er både partielle og generelle. De viser dog, hvilke sektorer det kan blive aktuelt at medtage på en liste over udelukkede produkter. En hensigtsmæssig beskyttelsesmekanisme er det eneste middel til at sikre effektiv beskyttelse mod uforudsete importstigninger som følge af, at LLDC-landene har ændret deres produktionskapacitet. Hvis der indrømmes LLDC-landene præferencer på et autonomt grundlag, vil det efter sagens natur være nødvendigt at optage en sådan mekanisme i præference-"pakken". 17 LLDC-EF-samhandelsmuligheder (1993-tal) ANNEXV LLDC ; Produktion (1 0001) Forbrug (1 0001) I Eksport (1 000 t) Produktion (1 0001) EF Forbrug Import (1 0001) LLDC forbr/prod EF forbr/prod imp/prod LLDC-prod /EU-forbr (i) VARE Oksekød Hvede Ris Bananer Sukker Kaffe 1670 4610 57382 5686 1638 701 2462 sække Kakaobønner Te Peber Oliefrø S ; j 54 146 4,4 2655 Jordnødder '<• 2978 Sojabønner Kopra Palmekerne Palmeolie Tobak 244 236 222 424 2147 5693 2855 65,8 160 mio. $ 3,6 9,3 212,7 2,5 147,3 463,3 38,7 110,3 2,1 22,2 7,4 66,3 15,4 33,2 8000 7347 1624,70 128,56 91,84 20,31 22,73 80978 1944 410 17136,7 1493,7 21,16 5,69 76,84 2951,75 3699 3973,6 100,12 902,20 969,17 153,72 16614 13116 3028,2 174,30 78,95 18,23 12,49 0 31699 sække 868,4 223,1 0 0 0 5594 5 734 1 0 0 2237,6 1049,9 ingen prod. ingen prod. ingen prod. ingen prod. 6,22 295 45,07 ingen prod. ingen prod. 65,44 54,3 ingen prod. ingen prod. 8599,2 mio. $ 47,46 508,6 13403,7 65,7 34,5 10172,00 59560,00 1826,12 33,24 6570,00 23600,00 ingen prod. ingen prod. 1735,5 ingen prod. ingen prod. 313 185,6 ufabrikeret+C 117,3 396 702,4 ufabrikeret 553,2 139,70 Kilde: UNCTAD - varer 1995-årbogen ^ ^ Page 1 (i) Produktionstallene er om muligt anvendt, hvis der ikke foreligger forbrugstal. Hivs der ikke er antart noget tal, foreligger der ingen data. 1 ANMEXV Page 2 ISSN 0254-1459 KOM(97) 156 endelig udg. DOKUMENTER DA 11 Katalognummer : CB-CO-97-159-DA-C ISBN 92-78-18723-2 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 3/


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 653/97 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 16ης Απριλίου 1997 για τον καθορισμό των αντιπροσωπευτικών τιμών και των ποσών των πρόσθετων δασμών κατά την εισαγωγή μελάσσας στον τομέα της ζάχαρης

eurovoc_concepts:
CCT duties
customs regulations
import
molasses
representative price


title: Komisjoni direktiiv 97/17/EÜ, 16. aprill 1997, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 92/75/EMÜ kodumajapidamises kasutatavate nõudepesumasinate energiamärgistuse puhulEMPs kohaldatav tekst

eurovoc_concepts:
consumer information
energy consumption
harmonisation of standards
household electrical appliance
labelling
noise level

formats: html pdf print

text: 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 31997L0017 7. 5. 1997 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA KOMISJONI DIREKTIIV 97/17/EÜ, 16. aprill 1997, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 92/75/EMÜ kodumajapidamises kasutatavate nõudepesumasinate energiamärgistuse puhul (EMPs kohaldatav tekst) 287 L 118/1 EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivi 83/189/EMÜ sätete- le, milles on sätestatud tehnilistest standarditest ja eeskirjadest teatamise direktiiviga 96/139/EMÜ) (3), ning kooskõlas eespool nimetatud üldsuunis- tega; muudetud (viimati kord (2) võttes arvesse nõukogu 22. septembri 1992. aasta direktiivi 92/75/EMÜ kodumasinate energia ja muude ressursside näita- mise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses, (1) eriti selle artikleid 9 ja 12, käesoleva direktiiviga ettenähtud meetmed on kooskõlas direk- tiivi 92/75/EMÜ artikli 10 kohaselt asutatud komitee arvamu- sega, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: nõudepesumasinate kasutatav elekter moodustab olulise osa ühenduse kogu energiavajadusest; kõnealuste seadmete energia- tarbimist on võimalik oluliselt vähendada; Artikkel 1 paremaks pesemis- ja kuivatamistulemuseks on sageli vaja suuremat vee- ja energiatarbimist; seadme pesemis- ja kuivata- misjõudlust käsitlev teave aitab hinnata selle energia- ja veetar- bimist; selle põhjal saavad tarbijad valida ratsionaalse energia- kuluga seadme; ühendus, kinnitades oma huvisid rahvusvahelise standardimis- süsteemi vastu, millega on võimalik kehtestada selliseid stan- dardeid, mida tegelikult kasutavad kõik rahvusvahelised kau- banduspartnerid ning mis vastab ühenduse poliitika nõuetele, kutsub Euroopa standardiorganisatsioone jätkama koostööd rahvusvaheliste standardiorganisatsioonidega; ja Euroopa Elektrotehnika Euroopa Standardikomitee (CEN) Standardikomitee (CENELEC) on tunnustatud asutusteks, kes on pädevad vastu võtma ühtlustatud standardeid kooskõlas komisjoni ja nende kahe asutuse vahelist koostööd käsitlevate 13. novembril 1984. aastal allakirjutatud üldsuunistega; käes- oleva direktiivi kohaldamisel on ühtlustatud standard tehno- spetsifikaat (Euroopa standard või ühtlustamisdokument), mille CENELEC on vastu võtnud komisjoni volituse alusel vastavalt (1) EÜT L 297, 13. 10. 1992, lk 16. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kodumajapidamises ka- 1. sutatavate elektriliste nõudepesumasinate suhtes. Välja on jäe- tud muid energiaallikaid kasutavad seadmed. 2. Käesoleva direktiivi kohaselt nõutavat teavet mõõdetakse vastavalt nendele ühtlustatud standarditele, mille viitenumbrid on avaldatud Euroopa Ühenduste Teatajas ja mille jaoks ülevõe- tud siseriiklike standardite viitenumbrid on liikmesriigid avalda- nud. Kõiki käesoleva direktiivi sätteid, millega nähakse ette müraga seotud teabe esitamist, kohaldatakse ainult siis, kui kõnealuseid direktiivi 86/594/EMÜ (4) artikli 3 kohaselt. Vajaduse korral hinnatakse seda teavet kõnealuse direktiivi kohaselt. nõutakse nõukogu andmeid Lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardid töötatakse välja 3. komisjoni volitusel kooskõlas direktiiviga 83/189/EMÜ. Käesolevas kasutatakse mõisteid 4. 92/75/EMÜ tähenduses, kui kontekst ei nõua teisiti. direktiivis direktiivi (2) EÜT L 109, 26. 4. 1983, lk 8. (3) EÜT L 32, 10. 2. 1996, lk 31. (4) EÜT L 344, 6. 12. 1986, lk 24. 288 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd Artikkel 2 Artikkel 4 Direktiivi 92/75/EMÜ artikli 2 lõikes 3 osutatud tehniline 1. dokumentatsioon sisaldab järgmisi andmeid: — tarnija nimi ja aadress, — mudeli identifitseerimiseks piisav üldkirjeldus, — mudeli väliskujunduse põhilisi iseärasusi ja eelkõige energia- tarbimist oluliselt mõjutavaid asjaolusid käsitlevad andmed, sh asjakohased joonised, — testide kirjeldused, mis on läbi viidud vastavalt käesoleva direktiivi artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardite katsemeetoditele, — olemasolu korral kasutusjuhendid. 2. Direktiivi 92/75/EMÜ artikli 2 lõikes 1 osutatud märgis- tus on määratletud käesoleva direktiivi I lisas. Märgistus aseta- takse väljapoole seadme esi- või ülaküljele nii, et see oleks selgelt nähtav ega oleks varjatud. 3. Direktiivi 92/75/EMÜ artikli 2 lõikes 1 osutatud tootekir- jelduse sisu ja vorm on määratletud käesoleva direktiivi II lisas. Direktiivi 92/75/EMÜ artikliga 5 hõlmatud juhtudel ning 4. järelmaksuga kui seadmeid pakutakse müügiks, müügiks trükitud teatiste, näiteks postimüügikataloogi abil, peab trükitud teatis sisaldama kogu käesoleva direktiivi III lisas määratletud teavet. rendiks või Seadme energiatõhususe ning pesemis- ja kuivatamistule- 5. muse klass määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. Artikkel 3 Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et kõik nende territooriumil asutatud tarnijad ja vahendajad täida- vad käesolevast direktiivist tulenevaid kohustusi. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direk- 1. tiivi juuniks järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 15. 1998. Nad teatavad nimetatud meetmetest viivitamata komisjo- nile. Liikmesriigid kohaldavad neid norme alates 1. juulist 1998. Sellest olenemata lubavad liikmesriigid 31. detsembrini 1998: — viia tooteid turule, kaubelda nendega ja panna neid välja ning — jaotada artikli 2 lõikes 4 osutatud trükitud teatisi, mis ei vasta käesolevale direktiivile. liikmesriigid võtavad esimeses Kui lõigus osutatud normid lisavad nad nendesse normidesse või nende normide vastu, ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale di- rektiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. Artikkel 5 Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Artikkel 6 Brüssel, 16. aprill 1997 Komisjoni nimel komisjoni liige Christos PAPOUTSIS 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 289 : t s a g l u h A S I L I S U T S I G R Ä M i e d n o o i s t a r t s u l l i e t s i m g r ä j e s k a t i l a v t n a i r a v s e l e e k s a v i b o s e s u t s i g r ä M. 1 j s u d n u u k s i l ä v e s u t s i g r ä M 290 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 291 292 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 293 294 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 295 296 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 297 298 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 299 300 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 301 2. Märgistusel esitatavad andmed määratletakse järgmiste märkustega: Märkus: I. Tarnija nimi või kaubamärk. II. Tarnija mudelitähis. III. Seadme energiatõhususe klass, mis määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. Tunnustäht paigutatakse asjakohase noolega ühele ja samale kõrgusele. IV. Kui mudelile on antud ühenduse ökomärgis vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 880/92, (1) võib selle koopia lisada märgistusele, ilma et see piiraks ühenduse ökomärgise süsteemiga ettenähtud nõuete kohaldamist. V. Artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardite kohaste mõõtemenetluste alusel mõõdetud energiatarbivus, mis on esitatud kilovatt-tundides (kWh) pesutsükli kohta. VI. Pesemistulemuse klass, mis määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. VII. Kuivatamistulemuse klass, mis määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. VIII. Artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardite kohaselt määratud seadme täitekogus ehk standardsete serviiside arv. IX. Artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardite kohaste mõõtemenetluste alusel mõõdetud veetarbivus tsükli kohta. X. Vajaduse korral põhitsükli jooksul tekkiv müratase, mis määratakse kindlaks kooskõlas nõukogu direktiiviga 86/594/EMÜ. (2) Märkus: Eespool nimetatud mõistete muukeelsed vasted on esitatud V lisas. (1) EÜT L 99, 11. 4. 1992, lk 1. (2) EÜT L 344, 6. 12. 1986, lk 24. Asjakohased standardid on EN 60704-2-3 (mürataseme mõõtmine) ja EN 60704-3 (taatlemine). 302 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd : d e s u s a r ä e s i d e s t e e r k n o k d e n õ m e s u t s i g r ä m d u t e l t a r ä ä m n o a n e s i m g r ä J. 3 i e n m i k k ü r T 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 303 Kasutatavad värvid: CMYK- sinine (cyan), punane (magenta), kollane, must. Näiteks 07X0: 0 % sinist, 70 % punast, 100 % kollast, 0 % musta. Nooled — A: X0X0 — B: 70X0 — C: 30X0 — D: 00X0 — E: 03X0 — F: 07X0 — G: 0XX0 Raami värv X070 Kogu tekst on must. Foon on valge. 304 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd II LISA TOOTEKIRJELDUS Tootekirjeldus sisaldab järgmist teavet. Tootekirjeldus võib olla esitatud tabeli vormis, mis hõlmab mitmeid ühe ja sama tarnija müüdavaid mudeleid. Teave esitatakse allpool kindlaksmääratud järjekorras, v. a juhul, kui see sisaldub seadme üldisemas kirjelduses: 1. Tarnija kaubamärk. 2. Tarnija mudelitähis. 3. Mudeli energiatõhususe klass, mis määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. Seda väljendatakse järgmiselt: “Energia- tõhususe klass. astmestikus A-st (tõhusam) kuni G-ni (vähemtõhus)”. Sellise teabe võib esitada tabelis muul viisil, kui on selge, et tegemist on astmestikuga A-st (tõhusam) kuni G-ni (vähemtõhus). 4. Kui teave on esitatud tabelis ja kui mõnele tabelis loetletud seadmele on vastavalt määrusele (EMÜ) nr 880/92 antud ühenduse ökomärgis, võib sellise teabe sinna juurde lisada. Sellisel juhul märgitakse rea pealkirjaks “Ühenduse ökomärgis” ja kanne on ökomärgise koopia. Käesolev säte ei piira EL ökomärgise süsteemiga ettenähtud nõuete kohaldamist. 5. Tootja nimi ning tabelis ja tootekirjelduses esitatud andmetega seotud põhitsükli kood või tunnus. 6. Artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardite kohaste mõõtemenetluste alusel mõõdetud energiatarbivus, mis on esitatud kilovatt-tundides (kWh) pesutsükli kohta ning mis esitatakse järgmiselt: “Energiatarbivus XYZ kWh põhitsükli kohta külma vee ühenduse korral. Tegelik energiatarbivus oleneb seadme kasutusviisist”. 7. Pesemistulemuse klass, mis määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. Seda väljendatakse järgmiselt: “Pesemistulemus (halvem)”. Seda võib esitada ka muul viisil, kui on selge, et on tegemist astmestikus A-st (parem) kuni G-ni astmestikuga A-st (parem) kuni G-ni (halvem). 8. Kuivatamistulemuse klass, mis määratakse kindlaks kooskõlas IV lisaga. Seda väljendatakse järgmiselt: “Kuivatamis- tulemus astmestikus A-st (parem) kuni G-ni (halvem). ” Seda võib esitada ka muul viisil, kui on selge, et on tegemist astmestikuga A-st (parem) kuni G-ni (halvem). 9. Seadme täitekogus ehk standardsete serviiside arv vastavalt I lisa VIII märkusele. 10. Veetarbivus liitrites tsükli kohta põhitsüklit kasutades vastavalt I lisa IX märkusele. 11. Artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standardite kohaste mõõtemenetluste alusel mõõdetud põhitsükli ajaline kestus. 12. Tarnijad võivad lisada punktidesse 5–11 teavet muude tsüklite kohta. 13. Eeldatav aastane energia- tarbivusele. See tuleb esitada kujul: “Eeldatav aastane tarbivus (220 pesemiskorda). ” ja veetarbivus, mis vastab 220-kordsele punktides 6 (energia) ja 10 (vesi) toodud 14. Vajaduse korral põhitsükli jooksul tekkiv müra vastavalt nõukogu direktiivile 86/594/EMÜ. Teabe võib esitada märgistusel kas selle jaoks ettenähtud värvides või mustvalgena. Märkus: Eespool nimetatud mõistete muukeelsed vasted on esitatud V lisas. 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 305 III LISA MÜÜK SIDEVAHENDITE KAUDU JA MUU KAUGMÜÜK Postimüügikataloogid ja muud artikli 2 lõikes 4 osutatud trükitud teatised peavad sisaldama järgmist kindlaksmääratud järjekorras esitatud teavet: 1. Energiatõhususe klass (II lisa punkt 3). 2. Põhitsükli nimetus (II lisa punkt 5). 3. Energiatarbivus (II lisa punkt 6). 4. Pesemistulemuse klass (II lisa punkt 7). 5. Kuivatamistulemuse klass (II lisa punkt 8). 6. Täitekogus (I lisa VIII märkus). 7. Veetarbivus (II lisa IX märkus). 8. Eeldatav aastane tarbivus (220 pesemiskorda) (II lisa punkt 13). 9. Vajaduse korral müratase (II lisa X märkus). Kui tootekirjeldus sisaldab muud teavet, peab see olema esitatud II lisas kindlaksmääratud vormis ja lisatud eespool nimetatud tabelisse tootekirjelduse jaoks ettenähtud järjekorras. Märkus: Eespool nimetatud mõistete muukeelsed vasted on esitatud V lisas. 306 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd IV LISA ENERGIATÕHUSUSE KLASS 1. Seadme energiatõhususe klass määratakse kindlaks järgmiselt: Suhteline tarbivus CR arvutatakse järgmiselt: CR = 1,35 + 0,025 × S, CR = 0,45 + 0,09 × S, kui S ≥ 10, kui S ≤ 9, kus S on seadme täitekogus, st standardsete serviiside arv (I lisa VIII märkus). Seega saadakse energiatõhususe tegur EI järgmiselt: EI ¼ C CR ; kus C on seadme energiatarbivus (I lisa V märkus). Seejärel määratakse energiatõhususe klass kindlaks tabeli 1 alusel: Tabel 1 Energiatõhususe klass Energiatõhususe tegur EI A B C D E F G EI < 0,64 0,64 ≤ EI < 0,76 0,76 ≤ EI < 0,88 0,88 ≤ EI < 1,00 1,00 ≤ EI < 1,12 1,12 ≤ EI < 1,24 ≥ 1,24 EI 2. Seadme pesemistulemuse klass määratakse kindlaks tabeli 2 alusel: Tabel 2 Pesemistulemuse klass Pesemistulemuse tegur PC vastavalt artikli 1 lõikes 2 osutatud ühtlustatud standarditele põhitsükli korral A B C D E F G PC > 1,12 1,12 ≥ PC > 1,00 1,00 ≥ PC > 0,88 0,88 ≥ PC > 0,76 0,76 ≥ PC > 0,64 0,64 ≥ PC > 0,52 0,52 ≥ PC 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 307 3. Seadme kuivatamistulemuse klass määratakse kindlaks tabeli 3 alusel: Tabel 3 Kuivatamistulemuse klass Kuivatamistulemuse tegur PD vastavalt artikli 1 lõikes 2 osuta- tud ühtlustatud standarditele A B C D E F G PD > 1,08 1,08 ≥ PD > 0,93 0,93 ≥ PD > 0,78 0,78 ≥ PD > 0,63 0,63 ≥ PD > 0,48 0,48 ≥ PD > 0,33 0,33 ≥ PD 308 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd V LISA MÄRGISTUSEL JA TOOTEKIRJELDUSES KASUTATAVATE MÕISTETE TÕLGE Eespool nimetatud mõistete vasted ühenduse teistes keeltes on järgmised: EN ES DA DE EL Märkus Märgis- tus Toote- kirjel- dus Posti- müük I lisa II lisa III lisa I II V V Energy Energía Energi Energie Ενέργεια Dishwasher Lavavajillas Opvaskemaskine Geschirrspüler Πλυντήριο πιάτων 1 2 Manufacturer Fabricante Model Modelo Mærke Model Hersteller Modell Κατασκευαστής Μοντέλο More efficient Más eficiente Lavt forbrug Less efficient Menos eficiente Højt forbrug 3 1 Energy efficiency class. on a scale of A (more efficient) to G (less efficient) Clase de eficiencia energética. en una escala que abarca de A (más eficiente) a G (menos eficiente) Relativt energi-for- brug. på skalaen A (lavt forbrug) til G (højt forbrug) Niedriger Energie- verbrauch Hoher Energiever- brauch Energieeffizienzklas- se. auf einer Skala von A (niedriger Energieverbrauch) bis G (hoher Ener- gieverbrauch) Περισσότερο αποδοτικό Λιγότερο αποδοτικό Τάξη ενεργειακής από- δοσης. σε κλίμακα από Α (περισσότερο αποδοτικό) μέχρι το G (λιγότερο αποδοτικό) 6 3 Energy consumption Consumo de energía Energiforbrug kWh/Programm Κατανάλωση ενέργειας kWh/cycle kWh/ciclo kWh/opvask kWh kWh/πρόγραμμα Energy consumption XYZ kWh per stan- dard test cycle, using cold water fill. Actual energy con- sumption will de- pend on how the appliance is used (Based on test re- sults for manufacturer's stan- dard cycle, using cold fill) Consumo de XYZ kWh por ciclo, so- bre la base del re- sultado obte-nido en un ciclo norma- lizado utili-zando una carga con agua fría. El consumo real depende de las condiciones de utili- zación del aparato. (basado en los re- sultados obtenidos en las pruebas reali- zadas por el fa-bri- cante en un ciclo normalizado utili- zando carga fría) Energiforbrug XYZ kWh pr. opvask på grundlag af stan- dardtest på nor-mal- program med mas- kinen tilsluttet koldt vand. Det faktiske energiforbrug vii bero på, hvordan opvaskemaskinen bruges. (På grundlag af tes- tresultater for nor- malprogram med tilslutning til koldt vand) Actual consumption will depend on how the appliance is used El consumo real de- pende de las condi- ciones de utilización del aparato Det faktiske energi- forbrug afhænger af, hvorledes appa-ratet benyttes Energieverbrauch XYZ in kWh pro Standardprüfpro- gramm bei Kaltwas- serbefüllung. Der tatsächliche Energie- verbrauch hängt von der Art der Nutzung des Gerä- tes ab (ausgehend von den Ergebnissen der Normprüfung für das vom Hersteller festgelegte Standard- pro-gramm, bei Kaltwasserbefüllung) Der tatsächliche Energieverbrauch hängt von der Art der Nutzung des Geräts ab Κατανάλωση ενέργειας ΧΥΖ kWh στο τυπικό πρό-γραμμα με χρήση κρύου νερού. Η πραγ- ματική κατα-νάλωση ενέργειας εξαρτάται από τον τρόπο χρήσης της συσκευής (με βάση τα αποτε-λέσ- ματα δοκιμών επί του τυπικού προγράμματος με κρύο νερό) Η πραγματική κα-τανά- λωση εξαρτά-ται από τον τρόπο χρήσης της συσκευής 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 309 FR IT NL PT FI SV Énergie Energia Energie Energia Energia Energi Lave-vaisselle Lavastoviglie Afwasmachine Máquina de lavar loiça Astianpesukone Diskmaskin Fabricant Costruttore Fabrikant Fabricante Tavarantoimittaja Leverantör Modèle Modello Model Modelo Malli Modell Économe Bassi consumi Efficiënt Mais eficiente Vähän kuluttava Låg förbrukning Peu économe Alti consumi Inefficiënt Menos eficiente Paljon kuluttava Hög förbrukning Classe d'efficacité énergétique. sur une échelle allant de A (économe) à G (peu économe) Classe di efficienza energetica. su una scala da A (bassi consumi) a G (alti consumi) Energie-efficiëntie- klasse. op een schaal van A (effi- ciënt) tot G (ineffi- ciënt) Classe de eficiência energética. numa escala de A (mais eficiente) a G (me- nos eficiente) Energiatehokkuus- luokka. astei-kolla A:sta (vähän kulutta- va) G:hen (paljon kuluttava) Energieffektivitets- klass. på en skala från A (låg förbrukning) till G (hög förbrukning) Consommation d'énergie Consumo di energia Energieverbruik Consumo de energia Energiankulutus Energiförbrukning kWh kWh/ciclo kWh/cyclus kWh/ciclo kWh/ohjelma kWh/diskomgång Consommation d'énergie XYZ kWh sur base des résultats du cycle recomman- dé par le fabricant, avec alimentation en eau froide. La con- sommation réelle dépend des condi- tions d'utilisation de l'appareil Consumo di energia XYZ kWh per ciclo di prova normale con acqua fredda. Il consumo effettivo di energia dipend-erà dalle modalità di uti- lizzazione dell'apparecchio Energieverbruik XYZ kWh per standaard- test-cyclus, met toe- voer van koud water. Het werkelijke ener- gieverbruik wordt bepaald door de wij- ze waarop het appa- raat wordt gebruikt Consumo de energia XYZ kWh por ciclo padråo, com enchi- mento a água fria. O consumo real de energia dependerá das condições de utilização do aparel- ho Energiankulutus XYZ kWh peru-sohjelmaa kohden kylmävesilii- tännäs-sä. Todellinen energiankulutus riip- puu laitteen käyttö- tav-oista Energiförbrukning XYZ kWh per diskomgång vid kallvattenanslut- ning. Den faktiska energiförbruk-ningen beror på hur maskinen används (Sur base des résul- tats du cycle recom- mandé par le fabricant) (in base ai risultati di prove di cicli nor- mali di lavaggio con acqua fredda) (Gebaseerd op de re- sultaten van een standaardcyclus, met toevoer van koud water) (Com base nos re- sultados dos ensaios para o ciclo padrão recomendado pelo fabricante, com enc- himento a água fria) (perustuu mittaus-tu- loksiin, jotka on saa- tu tavaran- toimittajan ilmoitta- malla perusohjelmal- la kylmäve- siliitännässä) (Baserat på resultat från provning med till- verkarens nor-malpro- gram vid kallvattenanslut-ning) La consommation réelle dépend des conditions d'utilisation de l'appareil Il consumo effettivo dipende dal modo in cui l'apparecchio vie- ne usato Het werkelijk ver- bruik wordt bepaald door de wijze waa- rop het apparaat wordt gebruikt O consumo real de energia dependerá das condições de utilização do apa-rel- ho Todellinen kulutus riippuu laitteen käyt- tötavoista Den faktiska förbruk- ningen beror på hur apparaten används 310 ET Euroopa Liidu Teataja 13/18. kd Märkus Märgis- tus Toote- kirjel- dus Posti- müük I lisa II lisa III lisa VI EN ES DA DE EL Cleaning perfor- mance A: higher G: lower Eficacia de lavado Opvaskeevne Reinigungswirkung A: más alto G: más bajo A: G: høj lav A: G: besser schlechter Βαθμός πλυσίματος A: G: υψηλότερη χαμηλότερη 7 4 Cleaning perfor- mance class. on a scale of A (higher) to G (lower) Clase de eficacia de lavado. en una es- cala que abarca de A (más alto) a G (más bajo) Opvaskeevne. på skalaen A (høj) til G (lav) Reinigungs-wir- kungsklasse. auf ei- ner Skala von A (besser) bis G (schlechter) Βαθμός πλυσίματος. σε μία κλίμακα από Α (υψηλότερη απόδοση) μέχρι G (χαμηλότερη από-δοση) VII Drying performance Eficacia de secado Tørreevne Trockenwirkung A: higher G: lower A: más alto G: más bajo A: G: høj lav A: G: besser schlechter 8 5 Drying performan- ce. on a scale of: A (higher) to G (lower) Clase de eficacia de secado. en una es- cala que abarca de A (más alto) a G (más bajo) Tørreevne. på ska- laen A (høj) til G (lav) Trockenwirkungs- klasse. auf einer Skala von A (besser) bis G (schlechter). Βαθμός στεγνώματος υψηλότερη Α: G: χαμηλότερη. Βαθμός στεγνώμα- τος. σε μία κλίμακα από Α (υψηλότερη απόδοση) μέχρι G (χαμηλόρερη απόδοση) Σκεύη τοποθετημέ-να κανονικά VIII 9 IX 10 6 7 Standard place set- tings Cubiertos Standardkuverter Standardbefüllung Water consumption l/cycle Consumo de agua l/ciclo Vandforbrug l/op- vask Wasserverbrauch l/Programm Κατανάλωση νερού 1/πρόγραμμα 11 Programme time Tiempo del progra- ma Varighed af normal- program 13 8 Estimated annual consumption (220 cycles) Consumo anual es- timado (220 ciclos) Anslået årligt for- brug (220 opvaske) Für Standardpro- gramm erforderliche Zeit Διάρκεια κανονικού προγράμματος Geschätzter Jahres- verbrauch (220 Standard-program- me) Εκτιμώμενη ετήσια κα- τανάλωση για εκτέλεση του τυπι-κού προγράμ- ματος 220 φορές X 14 9 Noise [dB(A) re 1 pW] Ruido [dB(A) re 1 pW] Lydeffektniveau dB(A) (Støj) Geräusch (dB(A) re 1 pW) Θόρυβος [dB(A) ανά 1 pW] Further information is contained in pro- duct brochures Ficha de informa- ción detallada en los folletos del produc- to Brochurerne om produktet indehol- der yderligere oplys- ninger Ein Datenblatt mit weiteren Gerätean- gaben ist in den Prospekten enthal- ten Μια κάρτα με πληρο- φοριακές λεπτομέρειες Norm EN 50242 Norma EN 50242 Standard: EN 50242 Norm EN 50242 Πρότυπο ΕΝ 50242 Dishwasher Label Directive 97/17/EC Directiva 97/17/CE sobre etiquetado de lavavajillas Direktiv 97/17/EF om energi-mærk- ning af opvaskemas- kiner Richtlinie 97/17/EG Geschirrspületik-ett Οδηγία 97/17/ΕΚ για την ετικέτα πλυντηρίων πιάτων 13/18. kd ET Euroopa Liidu Teataja 311 FR IT NL PT FI SV Efficacité de lavage Efficacia di lavaggio Afwasresultaat Eficiência de lavagem Pesutulos A: plus élevée G: plus faible A: G: alta bassa A: goed G: matig A: mais elevada A: hyvä G: mais baixa G: huono Diskeffekt A: G: bättre sämre Classe d'efficacité de lavage. sur une éc- helle allant de A (plus élevée) à G (plus faible) Classe di efficacia di lavaggio. su una scala da A (alta) a G (bassa) Afwasresultaat:. op een schaal van A (goed) tot G (matig) Classe de eficiência de lavagem. numa escala de A (mais elevada) a G (mais baixa) Pesutulosluokka. as- teikolla A:sta (hyvä) G:hen (huono) Diskeffektetsklass. på en skala från A (bättre) till G (sämre) Efficacité de séchage A: plus élevée G: plus faible Efficacia di asciuga- tura A: G: alta bassa Droogresultaat A: goed G: matig Eficiência de seca- gem A: mais elevada G: mais baixa Kuivaustulos A: hyvä G: huono Torkeffekt. A: G: bättre sämre Classe d'efficacité de séchage. , sur une échelle allant de A (plus élevée) à G (plus faible) Classe di efficacia di asciugatura. su una scala da A (alta) a G (bassa) Droogresultaat. op een schaal van A (goed) tot G (matig) Classe de eficiência de secagem. numa escala de A (mais elevada) a G (mais baixa) Kuivaustulosluokka. asteikolla A:sta (hyvä) G:hen (huono) Torkeffektetsklass. på en skala från A (bättre) till G (sämre) Nombre de couverts Coperti Standaardcouverts Services de loiça pa- drão Täyttömäärä (stan- dardiastiastoja) Standardkuvert Consommation d'eau l/cycle Consumo di acqua l/ciclo Waterverbruik (l/cyc- lus) Consumo de água l/ciclo Vedenkulutus l/ohjel- ma Vattenförbrukning l/diskomgång Durée du program- me Durata del program- ma Programmaduur Duração do progra- ma Ohjelman kestoaika Tid per diskomgång Consommation an- nuelle estimée (220 cycles) Consumo stimato annuo (220 cicli) Geschat jaarlijks ver- bruik (220 cycli) Consumo anual esti- mado (220 ciclos) Arvioitu vuotuinen kulutus (220 peru- kertaa) Beräknad förbrukning per år (220 diskom- gångar) Bruit [dB(A) re 1 pW] Rumorosità [dB(A) re 1 pW] Geluidsniveau (dB(A) re 1 pW) Nível de ruído [dB(A) re 1 p W] Aäni (dB(A) re 1 pW) Buller (dB(A) re 1 pW) Une fiche d'information détail- lée figure dans la brochure Gli opuscoli illustra- tivi contengono una scheda particolareg- giata Een kaart met nade- re gegevens is opge- nomen in de brochures over het apparaat Ficha pormenorizada nr folheto do produ- to Tuote-esitteissä on li- sätietoja Produktbroschy-rerna innehåller ytterligare information Norme EN 50242 Norma EN 50242 Norm EN 50242 Norma EN 50242 Standardi EN 50242 Standard EN 50242 Directive 97/17/CE relative à l'étiquetage des lave-vaisselle Direttiva 97/17/CE sull'etichettatura del- le lavastoviglie Richtlijn 97/17/EG: etikettering afwas- machines Directiva 97/17/CE relativa à etiqueta- gem das máquinas de lavar loiça Direktiivi 97/1 7/EY astianpesukoneiden energiamerkinnästä Direktiv 97/17/EG om märkning av diskmas- kiner


title: 97/264/CE: Décision de la Commission du 16 avril 1997 concernant la reconnaissance des procédures de certification conformément à l'article 12 du règlement (CEE) nº 1836/93 du conseil permettant la participation volontaire des entreprises du secteur industriel à un système communautaire de management environnemental et d'audit (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

formats: html pdfa1b print


title: Regulamento (CE) nº 661/97 da Comissão de 16 de Abril de 1997 que estabelece as normas de execução do Regulamento (CE) nº 2201/96 do Conselho no que respeita ao regime de quotas dos produtos transformados à base de tomate

eurovoc_concepts:
agricultural quota
agro-industry
common organisation of markets
fruit vegetable


title: Regulamento (CE) nº 658/97 da Comissão de 16 de Abril de 1997 que altera o Regulamento (CE) nº 1854/96, que estabelece uma lista dos métodos de referência a utilizar na análise e avaliação qualitativa do leite e dos produtos lácteos no âmbito da organização comum de mercado

eurovoc_concepts:
application of EU law
common organisation of markets
food inspection
milk
milk product
product quality


title: 97/265/EY: Komission päätös, tehty 16 päivänä huhtikuuta 1997, ympäristöjärjestelmän spesifikaation määrittävien kansainvälisen standardin ISO 14001:1996 ja eurooppalaisen standardin EN ISO 14001:1996 tunnustamisesta teollisuusyritysten vapaaehtoisesta osallistumisesta yhteisön ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään 29 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1836/93 12 artiklan mukaisesti (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

eurovoc_concepts:
Community certification
European standard
ISO
environmental protection
international standard
type of business


title: REGOLAMENTO (CE) N. 657/97 DELLA COMMISSIONE del 16 aprile 1997 che fissa i tassi delle restituzioni applicabili alle uova e al giallo d'uova esportati sotto forma di merci non comprese nell'allegato II del trattato

eurovoc_concepts:
egg
egg product
export refund


title: 97/265/CE: Decisão da Comissão de 16 de Abril de 1997 relativa ao reconhecimento da norma internacional ISO 14001:1996 e da norma europeia EN ISO 14001:1996, que estabelecem especificações para os sistemas de gestão do ambiente, em conformidade com o artigo 12º do Regulamento (CEE) nº 1836/93 do Conselho que permite a participação voluntária das empresas do sector industrial num sistema comunitário de ecogestão e auditoria (Texto relevante para efeitos do EEE)


title: VERORDENING (EG) Nr. 654/97 VAN DE COMMISSIE van 16 april 1997 tot vaststelling van de restituties bij uitvoer van witte en ruwe suiker in onveranderde vorm

eurovoc_concepts:
export refund
raw sugar
white sugar