title: Γνωμοδότηση της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής για την «Πρόταση οδηγίας του Συμβουλίου, η οποία τροποποιεί την οδηγία 94/58/ΕΚ σχετικά με το ελάχιστο επίπεδο εκπαίδευσης των ναυτικών»

eurovoc_concepts:
crew
maritime transport
professional qualifications
transport staff
vocational training

formats: html pdfa1b print


title: Avis du Comité économique et social sur la «Proposition de directive du Conseil sur l'enregistrement des personnes voyageant à bord de navires à passagers»

eurovoc_concepts:
carriage of passengers
ferryboat
information
maritime transport
transport safety


title: 97/320/EY: Komission päätös, tehty 23 päivänä huhtikuuta 1997, yhteisön tukikehyksen, yhtenäisten suunnitteluasiakirjojen ja Alankomaita koskevien yhteisöaloitteiden hyväksymistä koskevien päätösten muuttamisesta (Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Netherlands
Structural Funds
financing policy


title: VERORDNUNG (EG) Nr. 718/97 DER KOMMISSION vom 23. April 1997 zur Festlegung pauschaler Einfuhrwerte für die Bestimmung der im Sektor Obst und Gemüse geltenden Einfuhrpreise

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
import price


title: PREGUNTA ESCRITA n. 1424/97 del Anita POLLACK a la Comisión. Ayudas a Sri Lanka

eurovoc_concepts:
Community budget
EU aid
Sri Lanka
distribution of aid

formats: html print


title: QUESTION ECRITE no 1418/97 de Nikitas KAKLAMANIS à la Commission. Accord entre la Commission et une université chypriote turque illégale

eurovoc_concepts:
Cyprus
access to EU information
agreement (EU)
dissemination of EU information
legality
university


title: QUESTION ECRITE no 1458/97 de Claude DESAMA à la Commission. Choix de sites de stockage de déchets faiblement radioactifs en territoire belge

eurovoc_concepts:
Belgium
EAEC Treaty
application of EU law
environmental impact
frontier region
radioactive waste
storage of waste
waste disposal


title: Avis du Comité économique et social sur la «Communication de la Commission au Parlement européen et au Conseil: impact et efficacité du marché unique»

eurovoc_concepts:
EU law
competitiveness
employment policy
impact study
single market


title: Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses zu dem "Ersten Bericht über den wirtschaftlichen und sozialen Zusammenhalt"

eurovoc_concepts:
EU policy
Structural Funds
economic and social cohesion
economic integration
report


title: Meddelande från kommissionen -Helhetssyn på energipolitiken och energiåtgärderna

eurovoc_concepts:
competitiveness
energy industry
energy policy
environmental protection
security of supply

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 23. 04. 1997 KOM (97) 167 slutlig MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN HELHETSSYN PÅ ENERGIPOLITIKEN OCH ENERGIÅTGÄRDERNA Inledning A. De strategiska utmaningarna på energiområdet B. Nödvändigheten av ett samlat grepp på energipolitiken C. Analysens mål och räckvidd I. Energisamarbete A. Samarbete med medlemsstaterna B. Samarbete med berörda parter II. Gemenskapens åtgärder A. Försörjningstrygghet och internationellt energisamarbete B. Integration av energimarknaderna C. Främjande av hållbar utveckling på energiområdet D. Främjande av forskning och teknisk utveckling Slutsatser s &, [ INLJDMMO J Energin är det blod som flyter i ekonomins och det samhälleliga välståndets ådror. Energin är omistlig för tillväxten, konkurrenskraften och sysselsättningen. Energiproduktion och - användning har stort inflytande på miljön. Energins centrala roll är dock inte allmänt upplevd och erkänd av den europeiska medborgaren utom i allvarliga krissituationer (exempelvis oljekriser, Tjernobyl eller Kuwaitkriget). Nu måste Europeiska unionen under de kommande åren möta strategiska energiutmaningar som kommer att ha en direkt inverkan på den europeiska medborgaren och konsumenten. Det är därför lämpligt att svara med en anpassad strategi. Inom ramen för flera av gemenskapens politikområden föreligger redan ett brett spektrum av verktyg genom vilka energiåtgärder kan utarbetas. Som en logisk följd av vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen"1, och i syfte att svara på en förfrågan från rådet2 omfattar detta meddelande en helhetssyn på energipolitiken och på de verktyg som är tillgängliga för dess genomförande. Vitboken utgör ett första steg mot en ny och mer sammanhängande presentation av energiåtgärderna. De huvudsakliga beståndsdelarna i energipolitiken räknas upp i tabellen i bilaga 1. De finansiella instrument som finns att tillgå på gemenskapsnivå anges i tabellen i bilaga 2. A. DE STRATEGISKA UTMANINGARNA PÅ ENERGIOMRÅDET Efter en intensiv debatt beträffande grönboken från 1995 om den framtida ramen för gemenskapens energipolitik3 antog kommissionen vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen". Huvuddragen i denna har fatt stöd från Europaparlamentet, rådet, Ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén. Uppgiften är nu att anpassa energipolitiken till de strategiska energiutmaningar som Europeiska unionen måste möta, med hänsyn till den snabba utvecklingen både på marknaderna och beträffande det internationella läget. I tabellen i bilaga 1 visas att det är lämpligt att stödja sig på ett brett spektrum av åtgärder, eventuellt från olika program, för att svara på var och en av dessa utmaningar. 1. Hantering av beroendet av yttre källor ställt mot försörj ningstryggheten. Europeiska unionens yttre energiberoende uppgår för närvarande till nära 50 %. Om inga åtgärder vidtas kan detta fram till år 2020 komma att öka till nära 70 %, 80 % och 90 % för naturgas, kol respektive olja4. Unionens ökande energiberoende av tredje land bör beaktas och analyseras med avseende på de politiska riskerna i vissa leverantörsländer eller transitländer och med avseende på ökningen av den globala energiförbrukningen. I olika prognoser förutses en minskning av energiutbudet och en tendens mot ökade energipriser. 1 Vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen", KOM(95) 682 av den 13. 12. 1995. 2 Rådets resolution av den 8. 7. 1996 beträffande vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen", EGT C 224, 1. 8. 1996, s. 1 och rådets förordning nr. av den 14. 4. 1997 om ett program för främjande av internationellt samarbete inom energisektorn. Synergy-programmet (art. 3). 3 Grönboken "För en energipolitik inom Europeiska unionen", KOM(94) 659 av den 11. 1. 1995. 4 "Energin i Europa fram till 2020: en scenariotaktik", kommissionen, våren 1996. 4é Kravet på försörjningstrygghet innebär således en viktig utmaning för energipolitiken. Diversifieringen och flexibiliteten hos de inhemska och de importerade resurserna bör uppmuntras, särskilt genom att främja utvecklingen av förnybara energikällor och genom att i högre grad integrera energimarknaderna. Försörjningstryggheten kan likaledes stärkas genom ett närmare samarbete med tredje länder och genom att man inrättar ett system som snabbt och flexibelt kan finna lösningar på plötsliga avbrott i energiförsörjningen, särskilt vad beträffar olja och gas. Europeiska unionen utvecklas i en värld som blir allt mer hopkopplad och ömsesidigt beroende. Detta medför frågor som till exempel villkoren för energiprodukternas tillträde till den europeiska marknaden samt de europeiska energiföretagens tillgång till marknaderna i tredje länder. Gemenskapen bör i sina yttre förbindelser ägna ännu mer uppmärksamhet åt energipolitiken för att finna lämpliga lösningar på sitt växande yttre beroende. Dessutom har många energifrågor en internationell aspekt. Ett samordnat tillvägagångssätt beträffande de yttre energiförbindelserna är således nödvändigt för att säkerställa den fria och öppna handeln samt för att trygga en säker ram för investeringar i energi. Dialog, bistånd och samarbete med tredje länder är realistiska lösningar för att samtidigt förbättra försörjningstryggheten, uppnå miljömålen och stimulera utvecklingen och spridningen av lämplig energiteknik till tredje länder. 2. Integrationen av de europeiska marknaderna konkurrenskraften. syftar till att öka Energikostnaden är en av de avgörande faktorerna för de europeiska industriernas internationella konkurrenskraft, tilltagande internationalisering. tanke på marknadernas särskilt med Jämfört med USA betalar de europeiska staterna betydligt mer för energin. Inom kemiindustrin, för att ta ett exempel, uppskattar man att de europeiska företagen betalar mer än 45 % mer än sina amerikanska konkurrenter5. Förutom skillnaderna i skattehänseende är bristen på konkurrens en nyckelfaktor som förklarar dessa kostnadsskillnader. Man väntar sig till exempel att den fullständiga liberaliseringen av den europeiska inre marknaden för el kommer att medföra avsevärda fördelar på cirka 10- 12 miljarder ecu om året, nästan det dubbla jämfört med den liberaliseringsvinst man hittills räknat med. Tredje parters tillgång till gasmarknaden torde likaledes leda till besparingar i storleksordningen 900 miljoner ecu om året och ytterligare avsevärda vinster kan uppstå till följd av konkurrensen mellan olika gasleverantörer. En viktig utmaning för gemenskapens energipolitik är därför att säkerställa en kraftigare integration av gemenskapens energimarknad, på grundval av principen om öppna och konkurrensutsatta marknader. Detta är avgörande för den europeiska konkurrenskraften och nödvändigt för att gynna flexibilitet, effektivitet och trygghet på lång sikt inom energisektorn och för att öka den ekonomiska och sociala sammanhållningen. förstärkta konkurrens som avses med Den integrationen av de europeiska energimarknaderna skall inte strida mot de icke-industriella användarnas berättigade förväntningar på energitjänster och -utrustning som säkerställer större säkerhet, högre kvalitet, ekologisk hållbarhet och god tillgång till rimliga priser. Denna kraftigare integration är inte heller oförenlig med målet om allmännyttiga tjänster, om denna princip Fjärde rapporten från rådgivande gruppen för konkurrenskraft, december 1996. grundas på klart fastslagna kriterier och tillämpas på ett sätt som garanterar insyn i det allmännas intresse. 3. Förenligheten mellan energimålen och miljömålen för en hållbar utveckling De europeiska medborgarnas oro har gjort att miljöhänsynen har hamnat högt upp på den politiska dagordningen. Eftersom energin är en nyckelfaktor i förverkligandet av den hållbara utvecklingen bör den behandlas som en prioriterad politik om man vill uppnå alla miljömål. Som exempel kan nämnas att på grund av de globala klimatförändringarna syftar Europeiska gemenskapens politik till att begränsa gasutsläppen, vilket inte kan genomföras på ett effektivt sätt utan energipolitiska åtgärder. En annan utmaning av format för energipolitiken består i att göra energimålen och miljömålen mer förenliga. En rationellare användning av energin och de icke-fossila resurserna (som förnybara energikällor) bör kunna bidra avsevärt till att detta mål uppnås. I möjligaste mån bör den totala kostnaden för produktion och konsumtion av energi, inklusive externa kostnader, fastställas på ett klart och tydligt sätt och avspeglas i priserna. Rationellare användning av energi och icke-fossila resurser såsom förnybar energi bör lämna ett avsevärt bidrag till att nå detta mål. Konsumenterna, liksom även industrin, bör också bidra till att möta denna utmaning, genom att bli medvetna om att deras individuella val har direkta följder för kvaliteten på deras miljö. Unionen och medlemsstaterna bör därför uppamma och utveckla detta intresse hos den europeiska medborgaren, huvudsakligen på lokal nivå. 4. Utvecklingen av teknik och forskning på energiområdet Utvecklingen av ny, renare och effektivare teknik och utsläppande av denna teknik på energimarknaderna är en strategisk uppgift, eftersom det bidrar till att de prioriterade målen för gemenskapens energipolitik uppnås. Inom detta område skall verksamheten bidra till införandet av ny teknik som i synnerhet främjar en säker försörjning genom diversifiering, energibesparing och en produktivare användning av fossila energiresurser. Ett vidare utnyttjande av sådan teknik kan därigenom bidra till att uppnå de prioriterade målen för gemenskapens energipolitik. För att åstadkomma detta krävs direkt samverkan mellan de olika FoTU-stadierna och energimarknadens mekanismer, förstärkt samarbete mellan medlemsstaterna och mellan de viktigaste aktörerna i processens olika led. inte minst genom Det kräver också att konsumenternas behov och miljöskyddsaspekter integreras i alla aspekter av forskning och teknik på energiområdet, och att de olika skedena i den tekniska utvecklingen och åtgärderna som syftar till att förbättra dessas tillämpning på marknaden samordnas. B. NÖDVÄNDIGHETEN AV ETT SAMLAT GREPP PÀ ENERGIPOLITIKEN Ett spektrum av politiska åtgärder står till förfogande på energiområdet, både på regional, nationell och gemenskapsomfattande nivå. Fem skäl talar för ett mer övergripande tillvägagångssätt. 1. Behovet av en tydlig och särskild rättslig grund Bristen på en sådan grund i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen gör att man måste tillämpa artikel 235, eller till och med allt efter åtgärderna gå från en artikel om industrin till en annan om miljön eller inre marknaden. Kommissionen vill i detta sammanhang påminna om att den tagit ställning till frågan i sin rapport som lämnades till rådet den 3 april 19966 och i vilken det betonas att kontinuitet och samordning inom gemenskapens verksamhet på energiområdet skulle kunna främjas genom att bestämmelser infördes i fördraget i syfte att göra denna gemenskapsverksamhet mer påtaglig och effektiv. 2. Behovet av ökad insyn i gemenskapens energipolitik Gemenskapens åtgärder på energiområdet utarbetas för närvarande inom flera olika av gemenskapens politiska områden (exempelvis energipolitik, yttre förbindelser, miljö, FoTU, konkurrens, inre marknad, regionalpolitik och jordbruk). Detta far ibland till följd att insyn i de befintliga åtgärderna saknas, både för industrin och för de politiska beslutsfattarna. Genom en övergripande ram för energipolitiken kan åtgärdernas effekt optimeras och insynen i energipolitiken förbättras. 3. Nödvändigheten av större målmedvetenhet Det faktum att energipolitiken är utspridd över ett stort antal av gemenskapens politiska områden ger likaledes vid handen att det är nödvändigt med en bättre målsättning för dessa åtgärder för att optimera resursutnyttjandet. I tabellen i bilaga 2 visas volymen och räckvidden för de åtgärder som vidtagits på de olika politiska områdena. Den främsta uppgiften bör vara att påpeka eventuella luckor, uppmuntra samverkan och undvika överlappande arbete mellan dessa gemenskapsåtgärder för att säkerställa dessas maximala effektivitet. En övergripande ram för energipolitiken skulle underlätta åtgärder med bättre målsättning mot gemenskapens prioriterade energimål. 4. Nödvändigheten av ett närmare samarbete mellan gemenskapen och medlemsstaterna Ett stort antal energipolitiska åtgärder vidtas av medlemsstaterna på nationell, regional eller lokal nivå. Om man vill förverkliga gemenskapens prioriterade energimål är det nödvändigt att för energisamarbete mellan gemenskapen och medlemsstaterna. Målet är inte att påtvinga de nationella energipolitikerna några val. Tvärtom, avsikten är att medlemsstaterna skall kunna försäkra sig om att deras beslut är förenliga med gemenskapens prioriterade mål, och hjälpa dem att förverkliga dem. ramar skapa Kommissionens rapport till rådet om civilskydd, turism och energi (SEK (96) 496 slutlig, 3. 4. 1996) Detta samarbete med medlemsstaterna kommer också att medge att utbyte av information och erfarenheter uppmuntras, att identifieringen av frågor av gemenskapsintresse understöds samt att överföringen av bästa praxis underlättas. 5. Nödvändigheten av en förbättrad medverkan från alla berörda parter Insynen i och effektiviteten hos gemenskapens energipolitik kan också förbättras genom att alla berörda parter får möjlighet att delta på ett bättre sätt. En förstärkt dialog och ett förstärkt partnerskap mellan dessa parter och gemenskapen kan underlätta identifieringen av behov, utarbetandet av lämpliga politiska åtgärder samt dessas genomförande. C. 1. ANALYSENS MÅL OCH RÄCKVIDD Mål Målet är att samla alla gemenskapsåtgärder sammanhängande och fullständig ram med följande mål: till förmån för energin inom en • Säkerställa en större insyn i gemenskapens energipolitik. • Undersöka metoder att öka effektiviteten i gemenskapens energipolitik, i synnerhet genom att hjälpa till att identifiera de områden där gemenskapens åtgärder bör förenklas, samordnas bättre eller förstärkas. 2. Räckvidd Analysen omfattar alla gemenskapens åtgärder på energiområdet. Två slags åtgärder kan urskiljas: • Åtgärder som syftar till att främja energisamarbetet mellan medlemsstaterna. • Gemenskapsåtgärder som tagits fram antingen inom gemenskapens särskilda (exempelvis gemenskapspolitik energipolitik strukturfonderna, FoTU, politiken för yttre förbindelser, konkurrenspolitiken, miljöpolitiken och jordbrukspolitiken) samt andra styrmedel (exempelvis Europeiska investeringsbanken, Europeiska investeringsfonden och Europeiska utvecklingsfonden). lämplig genom annan eller Alla gemenskapsåtgärder på energiområdet klassificeras på grundval av det bidrag de kan lämna till dessa fem prioriterade mål: • Trygga energiförsörjningen och främja internationellt samarbete inom enegiområdet. • Integrera de europeiska energimarknaderna. • Främja den hållbara utvecklingen. • Främja forskningen och den tekniska utvecklingen. I tabellen i bilaga 1 anges de huvudsakliga leden i energipolitiken. Den kompletteras av en tabell över de huvudsakliga finansieringskällorna för gemenskapens energiåtgärder (bilaga 2). I. ENERC^ A. SAMARBETE MED MEDLEMSSTATERNA Medlemsstaterna har gemensamma energimål. En förteckning över dessa mål finns i kommissionens nyligen framlagda förslag om organisationen av samarbetet för gemenskapens överenskomna mål på energiområdet7. I förteckningen över dessa mål dras riktlinjer upp - vilka främst rör försörjningstryggheten, konkurrenskraften, miljöskyddet, de yttre energiförbindelserna samt främjandet av energieffektivitet och förnybara energikällor - som regelbundet bekräftats av medlemsstaterna8. För att underlätta att dessa gemensamma energimål uppnås är det alltså nödvändigt att stärka samarbetet och samordningen mellan medlemsstaterna i en organiserad ram så att det garanteras att gemenskapens och medlemsstaternas energipolitik överensstämmer med dessa mål. I enlighet med rådets krav fastslås i utkastet till beslut om organisationen av samarbetet för gemenskapens överenskomna mål på energiområdet en ram för ett närmare samarbete mellan medlemsstaterna och gemenskapen. Det föreslås också att medlemsstaternas representanter sammanträder regelbundet och bistår kommissionen med utvärderingen av hur medlemsstaternas och gemenskapens energipolitik bidrar till de överenskomna energimålen. Dessa sammanträden skall också utgöra ett forum för att underlätta utbytet av information, uppmärksamma frågor av gemenskapsintresse och utbyte av bästa praxis. Utkastet till beslut medför att kommissionen tar initiativ för att underlätta ett närmare samarbete och en närmare samordning mellan medlemsstaterna. Detta inbegriper särskilt uppföljning, utvärdering och utbyte av information rörande energipolitiken. På grundval av de uppgifter som erhållits från medlemsstaterna skall kommissionen regelbundet lägga fram en rapport om hur medlemsstaternas och gemenskapens energipolitik överensstämmer med de överenskomna energimålen. Denna rapport bör tjäna som utgångspunkt för en undersökning, genomförd av rådet, av utvecklingen och skulle medge att man kan peka ut nödvändiga nya åtgärder på det energipolitiska området. För att underlätta detta samarbete bör en ram upprättas för analyser och bestämmelser på energiområdet som delas av medlemsstaterna och gemenskapen. Det planerade Europeiska energiobservatoriet, som skulle kunna organiseras runt ett nätverk av nationella centra, skulle kunna bidra avsevärt när det gäller att analysera prioriterade ämnesområden. Detta analysarbete - som innefattar såväl energimarknaderna som den politiska utvecklingen - bör ta fram de prioriterade energipolitiska målen. Exempelvis krävs det på försörjningstrygghetens område en permanent uppföljning, särskilt genom att regelbundet undersöka internationella energimarknaden. energiläget och utvecklingen på den Denna verksamhet skall ta hänsyn till liknande åtgärder beträffande ny energiteknik som genomförs inom ramen för programmet Joule-Thermie samt till den samordning av FoTU- politiken på energiområdet som skall äga rum inom Fjärde ramprogrammet. 7 8 Förslag till rådets beslut om organisationen av samarbetet kring överenskomna energimål för gemenskapen, EGT C 27, 28. 1. 1997, s. 9. Senast i rådets resolution av den 8. 7. 1996 om vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen", EGT C 224, 1. 8. 1996, s. 1. B. SAMARBETE MED BERÖRDA PARTER Under utarbetandet av grönboken och vitboken om den europeiska energipolitiken har kommentarerna från industrivärlden och konsumenterna samt övriga organisationer rörande det framtida utseendet på gemenskapens energipolitik visat sig vara mycket användbara. Dessa organisationer har likaledes betonat den betydelse de tillmäter dialog och insyn, och de har uttryckt sin önskan att denna process vidareutvecklas och fördjupas. Rådet har godtagit denna begäran och uppmanat kommissionen att fortsätta detta samrådsförfarande inom ramen för gemenskapens energipolitik9. Det huvudsakliga målet för ett närmare samarbete mellan de berörda parterna är att tillhandahålla grunden för en öppen och klar dialog med hjälp av vilken kommissionen kan beakta alla berörda parters åsikter vid utarbetandet av förslag till politiska beslut som intresserar dem. En rådgivande kommitté för energifrågor håller på att inrättas i kommissionens regi, och den består av företrädare för de viktigaste ekonomiska och sociala aktörerna inom den ekonomiska sektorn10. Denna kommittés huvuduppgifter skall vara att a) peka ut de områden där ett ingripande från gemenskapen är nödvändigt, b) ge råd beträffande kommissionens förslag innan dessa officiellt antas och c) utforma rekommendationer beträffande genomförandet av energipolitiska åtgärder. 9 Rådets resolution av 8. 7. 1996 om vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen", EGT C 224, 1. 8. 1996, s. 1. 10 Kommissionens beslut 96/642/EG av den 8. 11. 1996 om inrättande av en rådgivande kommitté i energifrågor, EGT L 292, 15. 11. 1996, s. 34. ÎL GEMBNSKAFENS ÅTGÄ&DER A. FORSORJNINGSTRYGGHET ENERGISAMARBETE OCH INTERNATIONELLT Europeiska unionens yttre energiberoende, för närvarande cirka 50 %, kommer troligen att öka kraftigt till 70 % år 2020. Ökningen av det yttre beroendet nödvändiggör att energiförsörjningstryggheten prioriteras högt i gemenskapens politik. Åtgärderna på detta område skall bygga på ett diversifierat energiutbud, påverkan av efterfrågan, samarbetsprogram, förberedelser för de nya staternas anslutning, samarbete med internationella organ samt krisåtgärder. 1. Åtgärder for att diversifiera energiutbudet Diversifieringen av energiutbudet kräver verksamhet både vad gäller de partner som förser Europeiska unionen med energi och vad gäller diversifieringen av de tillgängliga energikällorna. • Utvecklingen av förbindelserna med leverantörsländerna Europeiska gemenskapens förbindelser med sina nuvarande och sina presumtiva leverantörer kräver att det gradvis upprättas en lämplig rättslig ram som omfattar bilaterala och multilaterala avtal samt förstärkning av infrastruktur. Energistadgan har blivit den prioriterade ramen för det alleuropeiska energisamarbetet11. Fördraget som ingicks i december 1994 är det första ekonomiska avtalet som enar alla stater i OSS, länderna i Central- och Östeuropa, Europeiska gemenskapen, unionens femton medlemsstater och vissa länder i OECD. Det syftar främst till att underlätta och utveckla handelsutbytet och att främja investeringarna i energi. Det är av grundläggande vikt för samarbetet mellan öst och väst på energins område att energistadgefördraget ratificeras av alla signatärer till fördraget. Energin och kärnsäkerheten är prioriterade i de avtal som ingåtts med länderna i Central- och Östeuropa men också med de flesta staterna i OSS och andra tredje länder. Centralasiens och ländernas kring Kaspiska havet framträdande som producenter av gas och olja innebär en stark potential för export till Europeiska unionen. I de bilaterala avtalen med Asien och Latinamerika ges en framträdande plats åt energisamarbetet, särskilt åt strävan efter en större energieffektivitet. Samarbetet med länderna kring Persiska viken är en annan viktig beståndsdel i Europeiska unionens försörjningstrygghet vad gäller energi. I protokoll som undertecknats med tredje länder i Medelhavsområdet föreskrivs energiåtgärder som för övrigt är en viktig del i reformeringen av de ekonomiska och sociala strukturerna inom ramen för partnerskapet Europa-Medelhavsområdet. Slutligen omfattar Lomékonventionen även bestämmelser rörande utveckling av ACP- ländernas energiproduktion, både vad gäller fossila bränslen och förnybara energikällor. Utbyggnaden av infrastruktur för att transportera energi till Europeiska unionen är ett avgörande villkor för försörjningstryggheten på energiområdet. Inom ramen för åtgärder till förmån för transeuropeiska energinät12 stöder kommissionen utvecklingen av projekt 11 Rådets beslut 94/998/EG och beslut 94/1067/Euratom av den 15. 12. 1994 om Europeiska gemenskapens provisoriska tillämpning av energistadgefördraget, EGT L 380, 31. 12. 1994. 13 Europaparlamentets och rådets beslut 1254/96/EG av den 5 juni 1996 om en serie riktlinjer för transeuropeiska nät inom energisektorn, EGT L 161, 29. 6. 1996, s. 147. 10 av ömsesidigt intresse med berörda tredje länder, vilket föreslås av kommissionen i dess nya meddelande om de yttre aspekterna på de transeuropeiska energinäten. • Diversifiering av energikällorna Diversifieringen av energikällorna, i synnerhet utnyttjande av nya och förnybara energikällor torde genom ett ökat utbud medföra att Europeiska unionens försörjningstrygghet stärks. Samma sak gäller för bidragen från kärnenergin och resurser av europeiskt ursprung, i den utsträckning dessa är ekonomiskt konkurrenskraftiga. Energibesparing och kombinerad el- och värmeproduktion bidrar också till att minska beroendet av yttre källor. Europeiska gemenskapen stödjer nya och förnybara energikällor (vattenkraft, solenergi, vindkraft och geotermisk energi) och uppmuntrar användningen av biobränsle. Programmen ALTENER13 och JOULE-THERMIE14 har varit pådrivande i denna fråga. De förhållandevis höga kostnaderna för att utnyttja biomasseprodukter för energiutvinning bör inte tillåtas skymma fördelarna som denna teknik innebär, inte bara för energipolitiken utan också för sysselsättningen, miljön och jordbruket. Gemenskapens jordbrukspolitik främjar produktion av råvaror som avses att användas för andra ändamål än som livsmedel eller djurfoder. Den största andelen av denna produktion utgörs av biobränslen. Kärnenergisektorn står för mer än 30 % av Europeiska unionens elproduktion och bidrar således till ett minskat energiberoende. Utnyttjandet av kärnkraften bör ske med beaktande av kraven på icke-spridning, kärnsäkerhet, hälsa och avfallshantering. Genom Euratomfördraget deltar gemenskapens institutioner i kärnenergins utveckling, särskilt genom att offentliggöra PINC15 (vägledande kärnkraftsprogram som ger riktlinjer till investerare på detta område), genom för kärnbränsleförsörjning och säkerhetskontroller (safeguards), genom skydd av arbetare och befolkning mot riskerna med joniserad strålning och slutligen genom avtal med tredje länder om handeln med kämmaterial. I detta sammanhang är det på sin plats att påminna om de åtgärder som vidtagits i kampen mot smuggling av kämmaterial (som oftast stulits tull- och rättsväsendet. från militära anläggningar), inbegripet samarbetet av bestämmelser tillämpningen inom 13 Rådets beslut 93/500/EEG av den 13 september 1993 om främjande av förnybara energikällor i gemenskapen (Altenerprogrammet), EGT L235, 18. 9. 1993, s. 41. Förslag till rådets beslut om ett flerårigt program för främjande av förnybara energikällor inom gemenskapen - Altener II, KOM(97) 87, 12. 3. 1997. 14 En presentation av Joule-Thermie i sitt rättsliga sammanhang inom Fjärde ramprogrammet finns i kapitel D l. 15 Dessa offentliggörs på grundval av artikel 40 i Euratomfördraget. Den senaste PINC offentliggjordes 1996, KOM(96)339, 25. 9. 1996. 2. Efterfrågepåverkande åtgärder 11 Om man vill minska det ökande beroendet av importerad energi krävs det kompletterande åtgärder vad gäller begränsning av efterfrågan. Genom programmen SAVE16, JOULE-THERMIE och de lokala energikontoren avser Europeiska unionen att främja energibesparing och utveckla ett förnuftigt beteende i fråga om energiförbrukning. De metoder som ger en hög teknikavkastning bör också utnyttjas till fullo. I detta sammanhang är det på sin plats att betona de bidrag som genom Joule och Thermie lämnats till tekniska utvecklings- och demonstrationsprojekt inom energieffektivitet. 3. Biståndsprogram och samarbetsprogram. Det internationella samarbetet är en väsentlig del av en sammanhängande energipolitik. Energiberoendet och klimatförändringens globala karaktär har helt enkelt gjort alla försök att behandla energifrågorna på ett geografiskt avgränsat sätt föråldrade. • Program för tekniskt bistånd Inom de viktigaste programmen på detta område (PHARE, TACIS17 och MEDA,X) kan åtgärder inom tekniskt stöd och medfinansiering vidtas på energiområdet. Utvecklingen av en effektiv energipolitik är för dessa länder ett villkor för deras ekonomiska utveckling. I de politiska prioriteringarna för dessa regioner lämnas ingen möda ospard för att förstärka dessa programs bidrag till att i dessa länder bygga upp effektiva energistrukturer och genomföra de reformer som behövs. I gemenskapens förbindelser med utvecklingsländerna i Latinamerika och Asien har en preciserad ram19 för detta samarbete tagits fram, vilket på energiområdet har omsatts dels i utarbetandet av en samarbetsstrategi mellan Europa och Asien20 och dels, för Latinamerikas del, i den nyligen timade lanseringen av programmet ALURE som syftar till att gynna ett optimalt utnyttjande av energiresurserna i denna region. Förbindelserna med ACP-länderna omfattas av de medel som infördes genom Lomékonventionerna, särskilt Europeiska utvecklingsfonden (EUF). Verksamheten på energiområdet kan fa ett uppsving, i synnerhet när det gäller förnybara energikällor, kampen mot problem som vattenförsörjning och ökenbildning, främjande av ekonomisk 16 Rådets beslut 96/737/EG av den 16 december 1996 om ett flerårigt program för främjande av en effektiv energianvändning i gemenskapen (Save II), EGT L 335, 24. 12. 1996, s. 50. 17 Stängningen av Tjernobyl bör bland annat finansieras av ett Euratom-lån och Tacis-subventioner. 18 Rådets förordning 1488/96/EG av den 23 juli 1996 om kompletterande finansiella och tekniska åtgärder (Meda) till stöd för reformen av de ekonomiska och sociala strukturerna inom ramen för partnerskapet Europa-Medelhavsområdet, EGT L 189, 6. 2. 1996, s. 1. 19 Rådets förordning 443/92/EG av den 25 februari 1992 om finansiellt och tekniskt bistånd till och ekonomiskt samarbete med utvecklingsländerna i Latinamerika och Asien, EGT L 52, 27. 2. 1992, s. 1. Rådets förordning 213/96 av den 29 januari 1996 om genomförandet av finansieringsinstrumentet "EC Investment Partners", EGT L 28, 6. 2. 1996, s. 2. 20 Kommissionens meddelande om strategin för samarbete mellan Europa och Asien på energiområdet, KOM(96) 308, slutlig, 18. 7. 1996. 12 tillväxt, begränsning av yttre hinder mot energiimporter och förbättring av livskvaliteten för landsbygdsbefolkningen i dessa länder. • Hänsyn till de europeiska prioriteringarna SYNERGY är verktyget för specifikt internationellt samarbete på energiområdet vari hänsyn tas till den yttre aspekten på den europeiska energiindustrins grundbehov. Detta program inrättandes som svar på ett särskilt, uppenbart behov av internationellt samarbete inom energisektorn. I detta program koncentreras samarbetet med tredje länder på området utarbetande och genomförande av energipolitiken. Programmet berör länderna i Central- och Östeuropa, länderna i OSS samt på länderna i Medelhavsområdet och i Mellanöstern, Asien, Latinamerika och Afrika. En särskild del av detta program syftar till att beakta de prioriterade behov som utvecklingen av den europeiska energipolitiken medför. Bland den samarbetsverksamhet som påbörjats inom SYNERGY utgör inrättandet av forum för Europa-Medelhavet21, inrättandet av den särskilda Balkangruppen, liknande åtgärder för de baltiska staterna och den nya gruppen Kina-Europeiska gemenskapen de viktigaste verksamhetsområdena. • FoTU-politikens och miljöpolitikens yttre aspekter Det internationella samarbetet på energiområdet grundas också på en särskild yttre aspekt som rör dels en del av FoTU-politiken (Inco-programmet och det särskilda programmet JOULE-THERMIE) och dels den energiverksamhet som bedrivs inom miljöpolitiken. I Inco-programmet garanteras synergin med JOULE-THERMIE-programmet i syfte att på bästa sätt utnyttja möjligheterna med partnerskapet och samarbetet med tredje land på energiteknikens område. Samarbetsprojekt på energiforskningsområdet genomförs också med utvecklingsländerna. • Förbindelserna mellan de olika programmen Man eftersträvar att de olika programmen skall komplettera varandra. Detta gäller särskilt de nya ställningstagandena inom SYNERGY. Inom detta program skall hädanefter prioriterad hänsyn tas till de europeiska energiintressena på det internationella planet, även i komplementaritet med energiindustrins åtgärder. Inom ramen för PHARE, TACIS och Lomékonventionen utarbetas de åtgärder som får stöd av kommissionen på grundval av de behov som tredje länder gett uttryck för. 21 Kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om Europa-Medelhavspartnerskapet inom energiområdet, KOM(96) slutlig, 3. 4. 1996. 4. Förberedelserna för nya staters anslutning 13 Vid Europarådets möte i Essen i december 1994 antogs strategin för utvidgning22 som omfattar politiska initiativ för att förbereda de associerade länderna i Central- och Östeuropa för anslutning. I detta sammanhang kan en strukturerad dialog mellan Europeiska gemenskapen och kandidatländerna medge att man diskuterar frågor av gemensamt intresse, i synnerhet energifrågor. Denna strategi för utvidgning omsätts på i energiområdet i en harmonisering av politiken, en reform av av överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen energisektorerna. en omstrukturering lagstiftningen och 5. Samarbetet med de internationella organisationerna Energifrågorna behandlas även inom specialiserade organisationer såsom Internationella energiorganet (IEA) - i synnerhet för krisåtgärder -, Internationella atomenergiorganet (IAEA) - vad gäller alla tillämpningar av kärnenergi, särskilt kontrollen av användningen av kämmaterial (safeguards) och stöd till Central- och Östeuropa samt OSS - och OECD:s organ för kärnenergi. Energin är också en viktig del i Europeiska bankens för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och Världsbankens verksamhet, i synnerhet vad gäller tekniskt och ekonomiskt bistånd samt vad gäller främjande av rationellt utnyttjande av energin. Kommissionen fäster stor vikt vid sitt samarbete och sin samverkan med dessa internationella organisationer, eftersom de olika organens energimål mer och mer sammanfaller och de verktyg som de använder för att nå målen med kompletterar varandra. 6. Krisåtgärder För att råda bot på eventuella svårigheter i samband med energiförsörjningen ålades medlemsstaterna 196823 att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter. Kompletterande krisåtgärder (uttag ur lagren, begränsningar av förbrukningen, fördelning mellan medlemsstaterna) vidtogs 197324. De befintliga reglerna för lagring och krisåtgärder bör i samverkan med initiativ inom ramen för IEA anpassas för att ta hänsyn till alla aspekter på den inre energimarknaden som kan tänkas dyka upp samt utvecklingen på världsmarknaden. 22 Vitbok om förberedelserna av de associerade staterna i Central- och Östeuropa för inlemmande i unionens inre marknad, KOM (95) 163, slutlig, 10. 5. 1995. 23 I rådets direktiv 68/414/EEG av den 20 december 1968 (EGT L 308, 23. 12. 1968, s. 14) fastställdes denna mängd till 65 dygns genomsnittlig förbrukning. I direktiv 72/425/EEG av den 19 december 1972 (EGT L 291, 28. 12. 1972, s. 154) höjdes mängden till 90 dygns förbrukning. 24 Rådets direktiv 73/238/EG av den 24 juli 1973 om åtgärder för att dämpa verkningarna av svårigheter vid försörjningen med råolja eller petroleumprodukter, EGT L 228, 16. 8. 1973, s. 1; Rådets beslut 77/706/EEG av den 7 november 1977 om ett gemenskapsmål för minskning av förbrukningen av primära energikällor i händelse av svårigheter med försörjning av råolja och petroleumprodukter, EGT L 292, 16. 11. 1977, s. 9. 14 B. ATT INTEGRERA ENERGIMARKNADERNA Den inre marknaden för energi utgör ett högprioriterat mål för energipolitiken och för Europeiska unionen för ökad konkurrensduglighet för företagen och lägre priser för den europeiska medborgaren. i allmänhet. Genom den öppnas möjligheter 1. Förverkligandet av den inre marknaden för energi För förverkligandet av den inre marknaden för energi krävs en uppsättning regler för hur den skall fungera och medel för dess utveckling. Strukturerna inom elsektorn är stadda i förändring i åtskilliga länder i världen och i flera av länderna i Europeiska unionen; det handlar väsentligen om en modernisering, liberalisering och konkurrensutsättning. Direktivet om den inre marknaden för el, som antogs i enlighet med medbeslutandeförfarandet i slutet av 199625, syftar till en verklig konkurrensutsättning av energiutbudet och till att erbjuda konsumenterna valmöjligheter för sin försörjning. Direktivet innebär ett avgörande steg i förverkligandet av den inre marknaden. I detta direktiv erkänns de åtaganden om allmännyttiga tjänster som är utmärkande för elsektorn, och direktivet ansluter sig helt och fullt till tankegångarna i kommissionens meddelande om tjänster i allmänhetens intresse26. Diskussionerna om reglerna för den inre marknaden för gas27 går nu in i ett avgörande skede, och det råder ett gynnsamt förhandlingsklimat. Direktivet om en inre marknad för el, som trädde i kraft i början av 1997, kommer att leda till att minst en tredjedel av marknaden öppnas under de kommande sex åren, vilket motsvarar en handelsvolym på 45 miljarder ecu. Detta innebär en betydande öppning för konkurrens. Ett fullständigt genomförande av den inre marknaden och en sträng tillämpning av konkurrensreglerna kommer att göra det möjligt att fastställa likvärdiga villkor för utvecklingen av alla energikällor. Statliga stöd till företag och andra organisationer inom energisektorn underkastas allmänna bestämmelser, utom när det gäller kolindustrin, där särskilda bestämmelser kommer att gälla, med hänsyn till sektoms nedgång och miljöskyddsaspekterna. 28 Näten för energitransport utgör en omistlig grund för den inre marknadens infrastruktur. Hopkopplingen av dessa nät är till stora delar i drift på nationell och regional nivå, och under uppbyggnad på transeuropeisk nivå. Icke desto mindre finns det på alla nivåer luckor i förbindelserna och otillräcklig kapacitet. Dessutom är det nödvändigt att bygga nya ledningar från gasfälten för att möta den ökade efterfrågan på naturgas. Genom de beslut29 som fattades 1996 om transeuropeiska nät fastslogs ramen, inriktningarna och 25 Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för cl, EGT L 27, 30. 1. 1997, s. 20. 26 Meddelande från kommissionen om tjänster i allmänhetens intresse i Europa, KOM(96) 443 slutlig, 11. 9. 1996. 27 Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv av den 7 december 1993 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas, EGT C 123, 4. 5. 1993, s. 26. 28 Kommissionens beslut 3632/93/EKSG av den 28 december 1993 om gemenskapsbestämmelser för statliga stöd till kolindustrin, EGT L 327, 30. 12. 1993, s. 12. 29 Rådets beslut 96/391/EEG av den 28 mars 1996 om fastställandet av en serie åtgärder för att skapa en gynnsammare situation för utbyggnad av transeuropeiska nät inom energisektorn, EGT L 161, 15 medlen för att säkerställa denna grund för genomförandet av den inre marknaden för energi. Beskattningen av energiprodukter är en viktig faktor för genomförandet av den inre energimarknaden. Direktiven om punktskatter på mineraloljor30 samt direktiven om sådana varors rörlighet31 har gjort det möjligt att genom harmonisering skapa en verklig inre marknad för mineraloljor. Den 12 mars 1997 överlämnade kommissionen ett förslag till direktiv till rådet. Detta förslag syftar till att komplettera dessa första bestämmelser och på så sätt fördjupa den inre marknaden för energiprodukter32 genom att utvidga tillämpningsområdet för gemenskapens system för minimitariffer till alla energiprodukter. Därigenom skulle den snedvridning av konkurrensen som i dag råder på energimarknaden kunna åtgärdas, samtidigt som principen om neutral beskattning skulle efterföljas. Detta förslag tar även hänsyn till behovet att främja förnybara energikällor och integrering av miljökostnader genom skatteincitament. Öppenhet är en mycket viktig förutsättning för att den inre marknaden skall fungera väl, och detta kommer att leda till ett gynnsamt investeringsklimat. Öppenheten bör gälla energipolitiken, bestämmelserna, kvantiteterna33, priserna för energiprodukterna samt investeringarna. Ett avgörande steg var exempelvis att man i detta sammanhang gjort priserna på gas och el som levereras till industriella slutanvändare öppna och begripliga34. Standardiseringen bidrar till integrationen av energisektorn. Standardiseringen omfattar själva energiprodukterna, dessas framställning, transport och distribution samt apparater och utrustning som förbrukar energi. Bland annat med stöd från SAVE och ALTENER som standardiseringsdirektiven utarbetats på området effektivitetsgrad och märkning av energiförbrukande utrustning35. 29. 6. 1996, s. 154. Europaparlamentets och rådets beslut 1254/96/EEG om en serie riktlinjer för transeuropeiska nät inom energisektorn, EGT L 161, 29. 6. 1996, s. 147. 30 Rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor, EGT L 316, 31. 10. 1992, s. 12. Rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor, EGT L 316, 31. 10. 1992, s. 19, ändrat genom rådets direktiv 94/74/EG av den 22 december 1994, EGT L 365, 31. 12. 1994, s. 46. 31 Rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor, EGT L 76, 23. 3. 1992, s. 1. 32 Förslag till direktiv om en omstrukturering av gemenskapens ramar för beskattning av encrgiprodukter, KOM(97) 30. 33 Rådets förordning 95/2964/EG av den 20 december 1995 om införande av registrering inom gemenskapen av import och leveranser av råolja, EGT L 310, 22. 12. 1995, s. 5. 34 35 Rådets direktiv 90/377/EEG av den 29 juni 1990 om ett gemenskapsförfarande för att främja öppenheten beträffande prissättningen på gas och el levererad till industriella slutanvändare EGT L 185, 17. 7. 1990, s. 16. Rådets direktiv 92/42/EEG av den 21 maj 1992 om effektivitetskrav för nya värmepannor som eldas med flytande eller gasformigt bränsle, EGT L 167, 22. 6. 1992, s. 17. Europaparlamentets och rådets direktiv 96/57/EG av den 3 september 1996 om energieffektivitetskrav för elektriska kylskåp och frysar (även i kombination) för hushållsbruk, EGT L 236, 18. 9. 1996, s. 36. 16 2. Energin och den ekonomiska och sociala sammanhållningen Energipolitiken berörs även av gemenskapens åtgärder på området ekonomisk och social sammanhållning36. Tillgången till tillräckliga mängder energi till rimliga priser är ett viktigt villkor för att regioner som ligger efter i utvecklingen skall kunna vara konkurrenskraftiga. En god energijämvikt och betoning på utvecklingen av förnybara energikällor är andra viktiga aspekter för utvecklingen av det europeiska landskapet. I energiprogrammen ingår målet ekonomisk och social sammanhållning: således går genomförs exempel en tredjedel av åtgärderna i THERMIE och nästan hälften av de lokala och regionala energikontorens åtgärder i regioner enligt mål 1 (stöd till regioner som halkat efter i utvecklingen) och mer än 20 % i regioner enligt mål 2 (regioner i industriellt nedgång) och 5b (landsbygd). Vad gäller strukturfonderna finns det i nästan alla gemenskapsstödramar en energidel. Inom ramen för mål 1 uppgår beloppen för energiprojekt till 2,5 miljarder ecu. Vissa av gemenskapsinitiativen II/REGEN direkt, (gränsöverskridande samarbete och energinät) samt REGIS II (integration av de allra mest avlägsna områdena). INTERREG däribland energin rör Genom sammanhållningsfonden transportinfrastruktur som indirekt rör energin. finansieras miljöprojekt och projekt inom 3. Finansiering av energiinvesteringar Förutom den finansiering som ges av strukturfonderna eller inom ramen för de från Europeiska transeuropeiska energisektorn investeringsbanken, Europeiska investeringsfonden, EKSG och EKSG. I tabellen "Huvudsakliga källor till finansiering av gemenskapens verksamhet inom energi" (se bilaga 2) visas den samlade finansieringen av energi verksamheten. finansiellt näten stöd far Lån från Europeiska investeringsbanken (EIB) till energisektorn utgör cirka 20 % av den finansiering som EIB beviljar. Målen för Europeiska gemenskapens energipolitik utgör urvalskriterierna för EIB. Förverkligandet av den inre europeiska energimarknaden leder till att tonvikten läggs på hopkopplingar av gasnät och elnät, både inom och utanför Europeiska unionen. Edinburg-mekanismen infördes vid Europarådets möte i Edinburgh i slutet av 1992 för att bland annat understödja finansieringen av investeringar i transeuropeiska energinät, utrustning för energiframställning samt andra investeringar som syftar till att förbättra avlägsna regioners tillgång till de transeuropeiska energinäten (de beviljade beloppen ingår i uppgifterna för EIB:s lån i bilaga 2). Europeiska investeringsfonden (IEF) har tyngdpunkten av sin verksamhet inom beviljande av finansiella garantier till banker som stöd till investeringar på medellång och lång sikt av intresse för de transeuropeiska näten. Genom EKSG finansieras verksamhet för omskolning av arbetare och forskningsprogram på området kol och stål. EKSG står dessutom som garant för lån till industriell omställning. EKSG ger även lån, huvudsakligen till kolindustrin, värmeverk och gemenskapens stålindustri. 36 Meddelande från kommissionen om energin och den ekonomiska och sociala sammanhållningen, KOM (93) 645, slutlig, 14. 2. 1994. 17 C. DEN FRÄMJA ENERGIOMRÅDET HÅLLBARA UTVECKLINGEN PÀ Hållbara ekonomiska och sociala framsteg kan inte göras med mindre än att man i all politik, och främst i energipolitiken, till fullo integrerar miljöaspekten. 1. Överensstämmelse mellan energimålen och miljömålen Vad gäller miljön spelar energisektorn en huvudroll. Framställning, transport och utnyttjande av energi har oftast följder för vår miljö; dessa följder kan vara lokala om det handlar om luftkvaliteten i städerna, begränsade utsläpp, förvaring av kärnavfall eller buller; de kan beröra flera regioner eller länder och således ha kontinentala dimensioner i fallet utsläpp som har följder långt utöver sin ursprungsort. Slutligen utgör utsläpp av växthusgaser, som CO2, ett världsproblem och är föremål för Förenta nationemas ramkonvention om klimatförändringar. Alla åtgärder för att minska utsläppen och utveckla säkrare energiteknik innebär samtidigt en vinst ur hälsosynpunkt. Sedan 1991 har minskningen av C02-utsläpp av rådet förts upp som ett strategiskt37 problem och kommer att utgöra det viktigaste diskussionsämnet vid toppmötet i Kyoto i december 1997. Rådets slutsatser av den 3 mars 1997 omfattar målet att sänka utsläppen av de viktigaste växthusgaserna med 15% fram till år 2010. I detta sammanhang förbereder kommissionen ett meddelande om klimatförändringens energiaspekter. Utöver lagstiftning är beskattning, frivilliga avtal och FoTU-verksamhet lämpliga verktyg för att bringa energimålen och miljömålen i överensstämmelse. Kommissionen har tagit hänsyn till dessa aspekter i förslaget till direktiv om omstrukturering av gemenskapens ramar för beskattning av energiprodukter38 som skall göra det möjligt för medlemsstaterna att genomföra en miljöpolitik som är anpassad till deras nationella särdrag, samtidigt som den inre marknaden fördjupas. Kommissionen förhandlar dessutom med bilindustrin för att få till stånd ett avtal om väsentliga minskningar av de genomsnittliga koldioxidutsläppen från nya fordon. Dessutom kan de särskilda programmen göra det möjligt för kommissionen och företagen inom energisektorn att samarbeta, till exempel i samband med fordons- och oljeprogrammet där motorfordons- och petroleumsektorema medverkar i forskningen om det bästa ekonomiska sättet att nå målen i fråga om luftkvalitet genom att man samtidigt arbetar för att förbättra bränslen och motorer39. 37 Vid sitt möte den 29 oktober 1990 fastslog rådet målet att stabilisera de totala utsläppen av C02 pä 1990 års nivå senast år 2000 i gemenskapen som helhet. Se också det ändrade förslaget till rådets direktiv om införande av en avgift på koldioxidutsläpp och på energi, KOM (95) 172, slutlig, 10. 5. 1995. 38 Förslag till direktiv om en omstrukturering av gemenskapens ramar för beskattning av energiprodukter, KOM(97) 30. 39 I kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet om en framtida strategi för kontroll av utsläpp i atmosfären från vågtransporter beaktas resultaten från fordons- och oljeprogrammet (KOM (96) 248, slutlig, 18. 6. 1996). 18 2. Rationellt och effektivt utnyttjande av energiresurserna För att uppnå gemenskapens miljömål och minska energiberoendet krävs ett rationellt och effektivt utnyttjande av energiresurserna. Programmet SAVE är ett initiativ från Europeiska gemenskapen för att stimulera åtgärder inom energieffektivitet, uppmuntra industrin och konsumenterna att investera i energibesparingar och skapa vi"kor som leder till en förbättring av energiintensiteten och slutkonsumtionen. Utöver detta säkerställer JOULE-THERMIE-programmet finansiellt stöd till införandet av ren och säker teknik på det här området. Kontrollen av energin på lokal och urban nivå förstärks av en förbättrad styrning av efterfrågan, genom främjande av energieffektiviteten och genom ett bättre utnyttjande av regionala resurser. Efter det att pilotåtgärder till förmån för regioner, städer och öar avslutats koncentrerar kommissionen sin verksamhet på lokala eller regionala kontor för energibesparing, vars av det gränsöverskridande samarbete som framgångsrikt utvecklats på detta område förtjänar särskilt att påpekas. Det potentiella antalet lokala eller regionala kontor uppskattas till 1600 i Europeiska unionen. stöds genom SAVE. Mervärdet inrättande 3. Främjande av nya och förnybara energikällor De förnybara energikällorna ger inte upphov till mer än små mängder föroreningar och bidrar därigenom alltså inte nämnvärt till klimatförändringen. De produceras lokalt och är ofta lätt tillgängliga. Att öka deras andel av gemenskapens energiförbrukning skulle bidra till miljöskyddet och försörjningstryggheten, och även medföra en rad andra fördelar. Med hänsyn till den tekniska utvecklingen och de låga kostnaderna bör dessa energikällor utvecklas i framtiden. Kommissionen har nyligen lagt fram en grönbok om den förnybara energin, upplagd enligt ett nytt tillvägagångssätt. Grönboken kommer att utgöra grunden för en bred debatt som innefattar alla berörda parter40. En vitbok, åtföljd av en handlingsplan, kommer att antas före 1997 års utgång. I detta sammanhang är Altenerprogrammet ett särskilt viktigt verktyg för att främja de förnybara energikällorna genom att bidra till deras inträde på marknaden. Programmets syfte är att öka de förnybara energikällomas del av energiefterfrågan och att öka användningen av biobränsle i motorfordon. JOULE-THERMIE, samt FAIR41, säkerställer den tekniska grunden för utvecklingen av förnybara energikällor. 4. Förbindelserna mellan de olika programmen De olika energiprogrammen har olika mål. Vissa mått och steg har vidtagits för att undvika överlappning. Ett antal bestämmelser har nyligen antagits eller kommer att antas för att undvika överlappning på driftsnivå. Ett exempel på detta är att ledare för olika i uppföljnings- och program utvärderingskommittéerna - medverkar korsvis vilket gör att man kan upptäcka potentiella överlappningar i praktiken. Det rör sig här om första steg som kan komma att förberedande arbetet och inom det - både 40 Meddelande från kommissionen om "Energi för framtiden: förnybara energikällor. Grönbok för en gemenskapsstrategi" KOM (96) 576, 20. 11. 1996. 41 Rådets beslut 94/805/EG av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration inom jordbruk och fiske (inbegripet agroindustri, livsmedelsteknik, skogsbruk, vattenbruk och landsbygdsutveckling) (1994-1998). 19 behöva utökas. Tabellerna i bilagorna till detta meddelande gör det möjligt att analysera de potentiella överlappningarna mer ingående, och att vidta de åtgärder som krävs för att följa upp bestämmelserna. D. FRÄMJA FORSKNINGEN OCH DEN TEKNISKA UTVECKLINGEN Forskningen och den tekniska utvecklingen, inbegripet demonstration, spelar en huvudroll när det gäller att ta fram metoder för ökad energiproduktion och ny teknik för utnyttjandet av fossila, nukleära eller förnybara energikällor. Ramprogrammet för FoTU- verksamhet omfattar en del för "forskning och utveckling" (JOULE), och en del för "demonstration" (THERMIE). Dessa båda delar gör det möjligt att samla betydande insatser för ny energiteknik från näringslivet, forskningscentra och universitet i medlemsstaterna. Euratomfördraget omfattar dessutom ett FoTU-program för kärnsäkerhet och kontrollerad termisk kärnfusion, grundat på Euratomfördraget. Gemensamma forskningscentret deltar i denna verksamhet. 1. Den icke-nukleära energin för allmänna målen Till de JOULE- THERMffiprogrammet42 även energisäkerhet (i ordets vidaste bemärkelse, dvs. inbegripet ekonomisk konkurrenskraft (inte minst klimatförändringsaspekter) och samstämmighet mellan FoTU-verksamheten och energimarknaderna. och hållbar utveckling), miljöskydd läggs genom utveckling teknisk Programmet har tre prioriterade områden: rationellt utnyttjande av energin, utveckling och integration av förnybara energikällor samt förbättrad användning av fossila bränslen. Det kompletteras med stödverksamhet för FoTU-åtgärderna, vilket även omfattar forskning om modellberäkningar. Vad gäller förbättring av energiutnyttjandet och omvandling av fossila bränslen är målet att minska de förorenande utsläppen och öka energieffektiviteten och samtidigt stegra företagens konkurrenskraft. För övrigt finansierar gemenskapen FoTU-verkamhet inom fasta bränslen (stenkol, brunkol, torv). Kommissionen kommer att lägga fram ett meddelande om de fasta bränslenas roll i energipolitiken med beaktande av dessa bränslens teknik och utnyttjande. Detta skall inordnas ett perspektiv som når bortom EKSG- fördraget, inbegripet utvidgningsfrågor. Vad gäller fömybar energi omfattar de finansierade åtgärderna olika energiformer (omvandling av biomassa, solceller, solvärme i byggnader, nya generationer av vindkraftverk osv. ). Inverkan på samhället, ekonomin och miljön beaktas också. Samordning mellan medlemsstaternas och gemenskapens FoTU-program eftersträvas. Den främjas genom gemensamma analyser av kostnad och nytta av ny teknik. Det är viktigt att fortsätta med denna verksamhet och även tillskjuta nyskapande projekt, bland annat det om "morgondagens stad", för vilket man planerar forsknings- och demonstrationsåtgärder, i synnerhet med inriktning på energieffektivitet i byggnader. Andra särskilda program inom Fjärde ramprogrammet bidrar indirekt till att förbättra energisystemen: informationsteknik (ESPRIT), industriteknik (IMT), transport (IMT och 42 Rådets beslut 94/806/EG av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk inom området icke-nukleär energi (1994-1998), EGT L 334, utveckling och demonstration 22. 12. 1994, s. 87. 20 "morgondagens bil"). Den verksamhet som berör tillverkningen av biomassa (FAIR) kompletterar de särskilda, energiinriktade åtgärderna inom Joule-Thermie på ett övergripande sätt. Förslaget till Femte ramprogrammet som omfattar perioden 1998-2002 har antagits av kommissionen. En av de planerade nyckelåtgärdema i detta ramprogram, "avancerade energisystem och -tjänster" har som mål att tillfredsställa gemenskapens energibehov och samtidigt minska utsläppen av koldioxid och öka konkurrenskraften genom att med hjälp av målinriktade projekt främja upprättandet av energisystem som är effektiva både vad gäller produktion och konsumtion. 2. Kärnenergi Inom det fjärde ramprogrammet ägnas forskningen och den tekniska utvecklingen inom kärnklyvning bl. a. åt reaktorsäkerhet, säkerhet inom hela bränslecykeln (inbegripet förvaltning av avfall), nedmontering av kärnanläggningar, kontroll av kämmaterial, icke spridning samt strålningens verkan på hälsa och miljö. Studier av den joniserande strålningens inverkan omsätts dessutom i medicinska tillämpningar. Den andra delen av kämenergiforskningen rör kontrollerad termonukleär fusion, som utgör ett intressant alternativ för framtiden, inte minst på grund av att den skulle vara en praktiskt taget outsinlig energikälla43. 43 Efter JET-projektet (Internationell (Joint European Torus) har experimentreaktorn termonukleär experimentreaktor) kommit in i sin detaljerade projekteringsfas. Målet är att visa den vetenskapliga och tekniska genomförbarheten hos fusionsenergin för fredliga ändamål. ITER 21 I SOIT-SÀTSKR. j 1. Detta meddelande syftar till att öka öppenheten i gemenskapens energipolitik. För första gången framläggs här en fullständig tabell som ger en helhetssyn på gemenskapens verksamhet på energiområdet, med både gemenskapens egen verksamhet och samarbetet mellan medlemsstaterna Meddelandet skall vara ett första steg i riktning mot en fördjupad och fullständig analys av de olika leden i energipolitiken. Vad gäller förbindelserna mellan de särskilda energipolitiska åtgärderna och den övriga gemenskapspolitiken bör en mer ingående analys genomföras, utgående från varje programs särdrag, formerna för genomförandet och i graden av medverkan från medlemsstaterna, dessas regioner eller tredje länder. Detta är mycket viktigt för att kunna förstå strukturfonderna eller program som på rätt sätt. 2. Förutom den ökade öppenheten kan man med hjälp av denna rapport dra två praktiska lärdomar om den politik som kan följas i framtiden: • Energiåtgärderna bör förstärkas för att bättre kunna möta den förutsebara kraftiga ökningen av det yttre beroendet samt målen inom konkurrenskraft och nödvändigheten av miljöskydd. Målet är ett bättre samarbete mellan medlemsstaterna runt gemensamma energimål. Gemenskapens verksamhet måste också bli bättre inriktad på dessa prioriterade mål - oavsett om denna verksamhet arbetats fram inom ramen för energipolitiken eller inom annan gemenskapspolitik. De vidtagna åtgärderna bör göra det möjligt att öka effektiviteten i gemenskapens verksamhet att möjliggöras och utnyttjandet av de finansiella resurserna kommer att optimeras samtidigt som synergier uppmuntras och områden där den energipolitiska verksamheten bör förstärkas kan identifieras. • I syfte att öka effektiviteten och utan att det påverkar frågan om upprättandet av en rättslig bas för energisektorn i det nya fördraget, kan en satsning på förtydligande och förenkling göras. Gemenskapens energipolitik kan behöva en sammanhängande ram för att kunna uppfylla sina prioriterade mål med adekvata medel. I detta sammanhang utgör de stora utmaningarna inom försörjningstrygghet, konkurrenskraft med respekt för konsumenternas rättigheter och befogade förväntningar samt hållbar utveckling väsentliga frågor för de europeiska medborgarna, både för deras livsvillkor och deras levnadsstandard. Det brådskar därför att förbereda ett svar på detta och ta itu med de förändringar som håller på att ske både inom och utanför unionen. BILAGA 1 H E L H E T S S YN PÅ E N E R G I P O L I T I K EN O CH E N E R G I V E R K S A M H E T EN Mål och åtgärder Genomförande/finansiering JU. &JENIiJWdrl&tl^^ * samarbete med medlemsstaterna * samarbete med berörda parter * samarbetsram * rådgivande kommitté U. GEMENSKAPENS ÂTGARÛER Mål och åtgärder 1. Försörjningstrygghet och internationellt energisamarbete * diversifiering av energiutbudet -förbindelser med leverantörsländer * europeiska energi stadgan * bilaterala avtal Genomförande/finansiering -energikällor * efterfrågepåverkande åtgärder * bistånd och samarbete -tekniskt bistånd * fömybar energi, biobränslen, kärnkraft * SAVE/THERMIE * PHARE, TACIS, MEDA * Asien, Latinamerika (ALURE), EUF -beaktande av europeiska prioriteringar i det internationella energisamarbetet * förberedelser för nya staters anslutning * samarbete med internationella organ * krisåtgärder 2. Integration av energimarknaderna * förverkligande av inre marknaden för energi * SYNERGY, Forum Europa-Medelhavet, Balkangruppen, gruppen Kina-EU * konvergens i energipolitiken * yttre aspekt på transeuropeiska nät * IEA, IAEA, EBRD, Världsbanken * anpassning av den befintliga ramen * inre marknad för el och gas * transeuropeiska energinät * konkurrenspolitik * energibeskattning * öppenhet på energimarknaden * standardisering * strukturfonderna och sammanhållningsfonden * EIB, EIF, EKSG * bidrag till ekonomisk och social sammanhållning * finansiering av energiinvesteringar 3. Främjande av hållbar utveckling på energiområdet * rationellt och effektivt utnyttjande av energiresurserna * nya och förnybara energikällor * överensstämmelse mellan energimål och miljömål 4. Främjande av forskning och teknisk utveckling * forskning demonstration/spridning av energiteknik främja och * SAVE, inbegripet regionala och lokala energikontor * Strategi för förnybar energi, ALTENER * Klimatförändringar, fordons- och oljeprogrammet * JOULE/ THERMIE/INCO * kärnenergiforskning * Euratom '}** BILAGA 2 HUVUDSAKLIGA KÄLLOR TILL FINANSIERINGEN AV GEMENSKAPENS ENERGIÅTGÄRDER HHHHHHH llllllllllllll IIIIIIIBBIII WÈÈÈÊÊÈÈÊÊÊÈË A. Finansiering av energipolitiska åtgärder 1. THERMIE (ledning och genomförande) 2. SAVE II 3. ALTENER 4. SYNERGY II 5. Observationsorgan B. Finansiering av transeuropeiska energinät C. Energi-FoTU 1. JOULE 2. THERMIE 3. Kärnsäkerhet 4. Termonukleär fusion 5. Gemensamma forskningscentret 6. INCO (avdelning för extern FoTU-verks. ) D. Strukturfonderna 1. Gemenskapens stödramar 2. Gemenskapsinitiativ (Interreg, Regis) E. Finansiering av internationellt samarbete 1. PHARE (Centraleuropa) 2. TACIS (OSS och Mongoliet) 3. MED A (Medelhavet) 4. U-länder i Asien 5. U-länder i Latinamerika (inbegripet Alure) 6. Europeiska utvecklingsfonden (ACP) 7. SYNERGY 8. Yttre aspekter på forskningspolitiken F. Euratoms säkerhetskontroll G. EKSG-stöd till kol 1. Stöd till omställning 2. Stöd till forskning 3. Socialt stöd (kol) H. Lån från Europeiska investeringsbanken 1. Europeiska unionen 2. Tredje länder /. EKSG-lån J. Euratom-lån K. Europeiska investeringsfondens garantier 1. Europeiska unionen 2. Tredje länder (a) (b) (a)(b) (a)(c) (e) (h) (a) (a) (a) (a) (a) (a) (fl (a) (d) (d) (g) (d) (d) (d) (d) (d) (d) (d) 1995-1998 1996-2000 1993-1997 1997 1997 1995-1999 1994-1998 1995-1998 1994-1998 1994-1998 1994-1998 1995-1996 1994-1999 1994-1999 1994-1996 1994-1996 1995-1996 1994-1996 1994-1996 1995-1996 1997 1995-1996 1997 1994-1996 1994-1996 1994-1996 1996 1996 1996 1996 1996 1996 (C. 2 nedan) 45 40 7 2 112 464 566 170,5 846 312,5 30 2500 534 158,7 415,4 p. m. 20 28,5 18,2 (A. 4 ovan) 4,6 15,8 164,7 69,6 103,2 4975 702,4 97,3 p. m. 88 182 Referensbelopp förutsett i det berörda fleråriga programmet. Under 1997 kommer rådet att se över det finansiella referensbeloppet för 1998-2000, utgående från ett förslag från kommissionen. Kommissionen har antagit ett förslag till programmet Altener II (1998-2002) med en budget på 30 miljoner ecu för 1998-1999. Åtaganden för hela perioden, utgående från årliga åtgärder. Itnighet har uppnåtts i rådet om att upprätta en rättslig grund för Synergy för 1997, samt en budget på 6,9 miljoner ecu. Mellan 1993 och 1996 har ett totalbelopp pä 38,8 miljoner ecu anslagits för denna typ av åtgärder. Beloppet grundas på de planerade åtgärdenia inom gemenskapens stödramar för energisektorn i Mål I -områden. Ingen sektorsvis uppdelning. Inga anslag för närvarande. Indikativt anslag för de transeuropeiska energinäten inom ramen för det totala referensbeloppet på 2 345 miljoner ecu för hela området transeuropeiska nät (transport, energi, telekommunikation). (c) (d) (e) (0 (g) (h) 93 ISSN 1024-4506 KOM(97) 167 slutlig DOKUMENT SV 12 Katalognummer : CB-CO-97-171-SV-C ISBN 92-78-18987-1 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg


title: 97/318/EC: Commission Decision of 23 April 1997 modifying the decisions approving the Community support frameworks, the single programming documents and the Community initiative programmes in respect of Luxembourg (Only the French text is authentic)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Luxembourg
Structural Funds
financing policy


title: 97/327/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής 23ης Απριλίου 1997 που τροποποιεί τις αποφάσεις με τις οποίες εγκρίνονται τα κοινοτικά πλαίσια στήριξης, τα ενιαία έγγραφα προγραμματισμού και οι κοινοτικές πρωτοβουλίες, οι οποίες λαμβάνονται αναφορικά με την Ισπανία (Το κείμενο στην ισπανική γλώσσα είναι το μόνο αυθεντικό)

eurovoc_concepts:
Community support framework
EU initiative
Spain
Structural Funds
financing policy


title: Komisijas Regula (EK) Nr. 716/97 (1997. gada 23. aprīlis), ar kuru groza II un III pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos

eurovoc_concepts:
animal product
food inspection
health control
veterinary drug
veterinary medicinal product
waste

formats: html pdf print

text: 03/21. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 3 31997R0716 L 106/10 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 24. 4. 1997. KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 716/97 (1997. gada 23. aprīlis), ar kuru groza II un III pielikumu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos EIROPAS KOPIENU KOMISIJA, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jūnija Regulu (EEK) ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. Nr. 2377/90, ar ko nosaka Kopienas procedūru veterināro zāļu maksimāli pieļaujamo atlieku daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos (1), kurā jaunākie grozījumi izda- rīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 434/97 (2), un jo īpaši tās 6. , 7. un 8. pantu, tā kā saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2377/90 pakāpeniski jāno- saka visu to farmakoloģiski aktīvo vielu maksimāli pieļaujamie atlikumu daudzumi, ko izmanto Kopienā veterinārajās zālēs, kuras paredzēts lietot produktīvajiem dzīvniekiem; tā kā maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumi būtu jānosaka tikai pēc tam, kad Veterināro zāļu komiteja ir pārbaudījusi visu būtisko informāciju, kas attiecas uz attiecīgās vielas atlieku nekaitīgumu patērētājiem, kuri lieto dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktus, un atlieku ietekmi uz pārtikas produktu rūpniecisko pārstrādi; tā kā to veterināro zāļu maksimāli pieļaujamie atlieku dau- dzumi, ko paredzēts lietot dējējputniem, dzīvniekiem laktācijas periodā vai medus bitēm, jānosaka arī olām, pienam vai medum; tā kā D-Phe6-gonadotropīna luteinizējošais atbrīvotājhormons un neostigmīns būtu jāiekļauj Regulas (EEK) Nr. 2377/90 lai varētu pabeigt zinātniskos pētījumus, II pielikumā;tā kā, ivermektīns būtu jāiekļauj Regulas (EEK) Nr. 2377/90 III pieli- kumā; tā kā pirms šīs regulas stāšanās spēkā būtu jāatvēl 60 dienu laikposms, kurā dalībvalstis, ņemot vērā šīs regulas noteikumus, var izdarīt jebkurus pielāgojumus, kas vajadzīgi saistībā ar attie- cīgo veterināro zāļu tirdzniecības atļaujām, kuras piešķirtas saskaņā ar Padomes Direktīvu 81/851/EEK (3), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 93/40/EEK (4); tā kā šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterināro zāļu komitejas atzinumu, IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. tā kā, nosakot veterināro zāļu maksimāli pieļaujamos atlieku daudzumus dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, jāprecizē dzīvnieku sugas, kurās atliekas ir pieļaujamas, vielas daudzumi, kas pieļaujami katrā no attiecīgajiem gaļas audiem, kuri iegūti no dzīvnieka, kam lietotas zāles (izmeklējamie substrāti) un to atlieku pamatīpašības, kuras ir svarīgas atlieku uzraudzībai (marķieratliekas); 1. pants Regulas (EEK) Nr. 2377/90 II un III pielikumu ar šo groza, kā noteikts šīs regulas pielikumā. tā kā, lai kontrolētu atliekas, kā paredzēts attiecīgajos Kopienas tiesību aktos, maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumi parasti būtu jānosaka izmeklējamiem aknu vai nieru substrātiem; tā kā tomēr starptautiskajā tirdzniecībā, pārvadājot liemeņus, no tiem bieži vien izņem aknas un nieres, tāpēc maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumi vienmēr būtu jānosaka arī muskuļu vai tauku audiem; 2. pants Šī regula stājas spēkā 60. dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. (1) OV L 224, 18. 8. 1990. , 1. (2) OV L 67, 7. 3. 1997. , 1. lpp. lpp. (3) OV L 317, 6. 11. 1981. , 1. (4) OV L 214, 24. 8. 1993. , 31. lpp. lpp. 4 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 03/21. sēj. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Briselē, 1997. gada 23. aprīlī Komisijas vārdā — Komisijas loceklis Martin BANGEMANN Šādi groza Regulu (EEK) Nr. 2377/90. A. Šādi groza II pielikumu. 2. Organiskie savienojumi. PIELIKUMS Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Dzīvnieku suga Citi noteikumi “2. 85. D-Phe6-luteinizējošais atbrīvotājhormons 2. 86. Neostigmīns B. Šādi groza III pielikumu. 2. Pretparazītu līdzekļi. 2. 3. Līdzekļi endoparazītiem un ektoparazītiem. 2. 3. 1. Avermektīni. Visas produktīvās sugas Visas produktīvās sugas” Farmakoloģiski aktīvā(-ās) viela(-as) Marķieratliekas Dzīvnieku suga Maksimāli pieļaujamie atlieku daudzumi Izmeklējamie substrāti Citi noteikumi “2. 3. 1. 6. Ivermektīns 22,23-dihidroavermektīns B1 a Staltbrieži, tostarp ziemeļbrieži 20 µg/kg Muskuļi 100 µg/kg Tauki 50 µg/kg 20 µg/kg Aknas Nieres Atlieku maksimāli pieļaujamo dau- dzumu beidzas 01. 01. 1999. ” pagaidu termiņš 0 3 / 2 1. s ē j. L V E i r o p a s S a v i e n b a s ī O f i c i ā l a i s V ē s t n e s i s 5


title: VERORDENING (EG) Nr. 718/97 VAN DE COMMISSIE van 23 april 1997 tot vaststelling van forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijzen van bepaalde soorten groenten en fruit


title: 97/320/EG: Beschikking van de Commissie van 23 april 1997 tot wijziging van de beschikkingen houdende goedkeuring van communautaire bestekken, enige programmeringsdocumenten en communautaire initiatieven ten behoeve van Nederland (Slechts de tekst in de Nederlandse taal is authentiek)


title: Opinion of the Economic and Social Committee on the 'Proposal for a European Parliament and Council Decision establishing an action programme to improve awareness of Community law for the legal professions (Robert Schuman Project)'

eurovoc_concepts:
EU law
action programme
legal profession
single market
vocational training


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre el «Primer Informe sobre la Cohesión»


title: Dictamen del Comité Económico y Social sobre la «Propuesta de Directiva del Consejo relativa a la aplicación de gravámenes a los vehículos industriales por el uso de determinadas infraestructuras»

eurovoc_concepts:
charges for use of infrastructure
commercial vehicle
tax harmonisation
toll
vehicle tax


title: QUESTION ECRITE no 1436/97 de Nikitas KAKLAMANIS à la Commission. Disparition du millésime 2000 dans les mémoires des ordinateurs

eurovoc_concepts:
computer
computer system
computer systems
exchange of information
information system
programming language
public awareness campaign
software


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 719/97 of 23 April 1997 amending representative prices and additional duties for the import of certain products in the sugar sector

eurovoc_concepts:
CCT duties
import
raw sugar
representative price
sugar product
white sugar


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 1418/97 van Nikitas KAKLAMANIS aan de Commissie. Overeenkomst van de Europese Commissie met de illegale Turks-Cypriotische universiteit


title: Nařízení Komise (ES) č. 716/97 ze dne 23. dubna 1997, kterým se mění přílohy II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu

text: 03/sv. 21 CS Úřední věstník Evropské unie 3 31997R0716 L 106/10 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 24. 4. 1997 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 716/97 ze dne 23. dubna 1997, kterým se mění přílohy II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Spole- čenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, č. 2377/90 ze dne s ohledem na nařízení Rady (EHS) 26. června 1990, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu (1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 434/97 (2), a zejména na články 6, 7 a 8 uvedeného nařízení, že v souladu vzhledem k tomu, s nařízením (EHS) stanoveny č. 2377/90 musí být maximální postupně pro všechny farmakologicky účinné látky, které jsou používány ve Společenství ve veterinárních léčivých přípravcích určených k podání zvířatům určeným k produkci potravin; limity reziduí vzhledem k tomu, že maximální limity reziduí mohou být stanoveny až poté, co Výbor pro veterinární léčivé přípravky zhodnotí všechny významné informace, které se týkají bezpeč- nosti reziduí příslušných látek pro spotřebitele potravin živočiš- ného původu a vlivu reziduí na průmyslové zpracování potravin; vzhledem k tomu, že při stanovování maximálních limitů pro rezidua veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočiš- ného původu je nezbytné výslovně uvést druhy zvířat, u kte- rých mohou být rezidua přítomna, povolené hladiny ve všech významných poživatelných tkáních získávaných z ošetřených zvířat (cílová tkáň) a charakter rezidua, které je významné pro sledování reziduí (indikátorové reziduum); vzhledem k tomu, že pro kontrolu reziduí, jak je stanoveno v příslušných právních předpisech Společenství, musí být maximální limity reziduí obecně stanoveny pro cílové tkáně jater nebo ledvin; že játra a ledviny jsou však často z jatečních těl, která jsou předmětem mezinárodního obchodu, odstraňo- vány, a maximální limity reziduí proto musí být rovněž vždy stanoveny i pro svalovou tkáň a tkáň tukovou; že vzhledem k tomu, léčivých v případě přípravků, které jsou určeny k použití u nosnic, u zvířat produkujících mléko nebo u včel, musí být maximální limity reziduí stanoveny rovněž pro vejce, mléko či med; veterinárních vzhledem k tomu, že gonadorelin a neostigmin musí být zařa- zeny do přílohy II nařízení (EHS) č. 2377/90; vzhledem k tomu, že ivermektin musí být zařazen do přílohy III nařízení (EHS) č. 2377/90, aby bylo umožněno dokončení vědeckých studií; vzhledem k tomu, že před tím, než toto nařízení vstoupí v platnost, musí být stanovena lhůta 60 dnů, aby členské státy mohly učinit veškeré úpravy, které mohou být nezbytné s ohledem na rozhodnutí o registraci příslušných veterinárních léčivých přípravků vydaná v souladu se směrnicí Rady 81/851/EHS (3) naposledy pozměněnou směrnicí 93/40/EHS (4), aby byla zohledněna ustanovení tohoto nařízení; vzhledem k tomu, že opatření uvedená v tomto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro veterinární léčivé přípravky, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Přílohy II a III nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění tak, jak je stanoveno v příloze tohoto nařízení. Článek 2 Toto nařízení vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. v platnost vstupuje šedesátým dnem po (1) Úř. věst. L 224, 18. 8. 1990, s. 1. (2) Úř. věst. L 67, 7. 3. 1997, s. 1. (3) Úř. věst. L 317, 6. 11. 1981, s. 1. (4) Úř. věst. L 214, 24. 8. 1993, s. 31. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 21 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Bruselu dne 23. dubna 1997. Za Komisi Martin BANGEMANN člen Komise PŘÍLOHA Nařízení (EHS) č. 2377/90 se mění takto: A. Příloha II se mění takto: 2. Organické látky „2. 85. Gonadorelin 2. 86. Neostigmin Farmakologicky účinná látka (účinné látky) Druh zvířat Další ustanovení Všechny druhy zvířat určené k produkci potravin Všechny druhy zvířat určené k produkci potravin“ B. Příloha III se mění takto: 2. 2. 3 Antiparazitika Antiparazitika vnitřní a zevní 2. 3. 1 Avermektiny Farmakologicky účinná látka (účinné látky) Indikátorové reziduum Druh zvířat MRL Cílové tkáně Další ustanovení „2. 3. 1. 6. Ivermektin 22,23-dihydroavermektin B1a Vysoká zvěř, včetně soba 20 µg/kg Svalovina Prozatímní MRL platí do 1. 1. 1999“ 100 µg/kg 50 µg/kg Tuk Játra 20 µg/kg Ledviny 0 3 / s v. 2 1 C S Ú ř e d n í v ě s t n í k E v r o p s k é u n i e 5