title: Beretning fra Kommissionen - Femte oversigt over statsstøtte i Den Europæiske Union til fremstillingsindustrien og en række andre sektorer

eurovoc_concepts:
State aid
aid to industry
competition policy
manufactured goods
report

text: m. : W KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 16. 04. 1997 KOM (97) 170 endelig udg BERETNING FRA KOMMISSIONEN femte oversigt over statsstøtte i Den Europæiske Union til fremstillingsindustrien og en række andre sektorer t: I* ski m *i ' INDHOLDSFORTEGNELSE INDLEDNING Baggrund Bemærkninger til de anvendte begreber DEL I - INDUSTRISTØTTE Størrelse af og tendenser i industristøtten Samlede tal for EU Sammenligninger mellem medlemsstaterne Støtte til skibsbygningsindustrien Støttetyper Støtteformål Tysk statsstøtte til de nye delstater DEL II - DEN SAMLEDE NATIONALE STØTTE I MEDLEMSSTATERNE Støtte til andre sektorer Landbrugsstøtte Fiskeristøtte Transportstøtte (jernbaner) Støtte til kulminedrift Den samlede støtte i EU Støttens budgetmæssige virkninger RESULTATER ' KONKLUSIONER BILAG Bilag I: Teknisk bilag Bilag II: Statistisk bilag Bilag III: EU-fonde og instrumenter 1 3 5 5 7 12 14 16 25 27 27 30 32 34 38 39 41 44 49 63 81 <\ TABELLER OG FIGURER Tabel 1 Statsstøtte til industrien - Årlige beløb i faste priser Tabel 2 Statsstøtte til industrien - Årlige beløb 1990-1994 Tabel 3 Statsstøtte til industrien - Årlige gennemsnit 1990-1992 og 1992-1994 Tabel 4 Støtte til skibsbygningsindustrien 1992-1994 Tabel 5 Statsstøtte til industrien 1992-1994 - Opdelt efter støttetype Tabel 6 Statsstøtte til industrien 1990-1992 og 1992-1994 Opdelt efter hovedformål Tabel 7 Statsstøtte til industrien 1990-1992 og 1992-1994 Opdelt efter hovedformål Tabel 8 Statsstøtte til industrien i Fællesskabet 1990-1994 Årlige beløb i faste 1993-priser Tabel 9 National støtte til de produkter, der er opført I bilag II til EF-traktaten (landbrug) Tabel 10 Fiskeristøtte i procent af værditilvæksten i denne sektor Tabel 11 EU's fiskeristøtte Tabel 12 Statsstøtte til transport (Jernbaner) Tabel 13 Statsstøtte til kulmineindustrien Tabel 14 Samlet national støtte 1990-1992 og 1992-1994 Tabel 15 Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-1992 og 1992-1994 i procent af bruttonationalproduktet Tabel 16 Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-92 og 1992-94 opdelt efter de vigtigste sektorer 5 6 8 13 14 22 23 24 29 31 32 33 34 38 39 40 Ib Statistisk bilag Tabel A1 Statsstøtte til industrien I løbende priser 1990-1994 Tabel A2 Statsstøtte til industrien I løbende priser 1990-1994 Tabel A3 Tysk statsstøtte til de nye delstater - årligt gennemsnit 1992-1994 Tabel A4 Samlet statsstøtte I hver enkelt medlemsstat. Årlige gennemsnit 1992-1994 Tabel A Årlige Fællesskabsudgifter Tabel B Andre Fællesskabsinstrumenter Tabel C1 Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter medlemsstat (1990-1992) Tabel C2 Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter medlemsstat (1992-1994) Figurer Figur 1 Figur 2 Statsstøtte til industrien som procent af værditilvæksten Statsstøtte til industrien opdelt efter skatte- og budgetfinansiering Figur A1 Statsstøtte til industrien og EU-fondsstøtte pr. beskæftiget 64 65 66 68 89 90 91 92 16 67 INDLEDNING Baggrund 1. I 1985 blev Kommissionens hvidbog om gennemførelsen af det indre marked offentliggjort, og samtidig opstod der et behov for en effektiv metode til systematisk kvantificering af statsstøtte af hensyn til konkurrencepolitikken. Allerede i slutningen af 1985 anmodede Kommissionen sine tjenestegrene om at indsamle oplysninger og offentliggøre en dokumenteret analytisk oversigt over statsstøtte i Fællesskabets medlemsstater. Konklusionen af den første oversigt, der dækkede perioden 1981-86 gik ud på, at gennemsigtigheden på statsstøtteområdet skulle øges, og det blev besluttet at ajourføre oversigten, hvilket skete med den anden og tredje oversigt, der dækker perioderne 1987-1988 og 1989-1990. 2. Den femte oversigt er en ajourføring af tidligere foreliggende oplysninger og dækker perioden til og med 1994. Oversigten behandler således de sidste år, inden de tre nye medlemsstaters optagelse, og indeholder oplysninger om den daværende statsstøttestruktur til virksomheder i Fællesskabets 12 medlemsstater. Det er den første oversigt, hvor man i hvert fald til dels kunne drage nytte af det nye system med standardiserede årsrapporter, som Kommissionen foreslog medlemsstaterne i 1994, og som nu er helt indarbejdet. 3. Offentliggørelsen af denne femte oversigt er udtryk for Kommissionens vilje til at opretholde en åben politik på statsstøtteområdet. Netop begrebet gennemsigtighed får stadig stigende betydning på grund af de vilkår, Kommissionen for øjeblikket arbejder under, både inden for selve EU og i en bredere international sammenhæng. Gennemførelsen af det indre marked og den kommende økonomiske og monetære union kræver en stadig mere effektiv kontrol med statsstøtteordninger, da statsstøtte kan anvendes som kamuflerede handelshindringer, som ellers skulle være blevet fjernet i løbet af integrationsprocessen. En medlemsstat vil kun være villig til at bidrage til gennemførelse og korrekt anvendelse af det indre markeds mekanismer, hvis den er sikker på, at alle medlemsstater følger de samme regler, når de støtter nationale selskaber. Indsamling og offentliggørelse af oplysninger om den udbetalte støtte er et effektivt middel, der giver Kommissionen mulighed for at demonstrere over for medlemsstaterne, at den til stadighed holder nøje øje med statslig indgriben i markedsmekanismerne, både den generelle udvikling og udviklingen i de enkelte medlemsstater. Dette gør det til gengæld muligt for Kommissionen om nødvendigt at tilpasse sine politikker med henblik på at gennemføre en retfærdig og effektiv kontrol med statsstøtten og gennemføre tilpasninger til vekslende økonomiske betingelser. På det internationale område er der i dette årti indgået en aftale med landene i Central- og Østeuropa, der skaber epokegørende bånd mellem Fællesskabet og disse lande med henblik på deres senere optagelse i EU. Disse lande, der befinder sig midt i en omstillingsperiode, har endnu ikke frigjort sig fra deres fortid, hvilket er et vigtigt argument for øget gennemsigtighed på statsstøtteområdet. Gennem offentliggørelsen af sine egne oversigter over statsstøtte giver Kommissionen og dermed hele EU disse lande et konkret eksempel på, hvilken gennemsigtighed, der forventes af moderne, konkurrencedygtige markedsøkonomier, hvilket også vil lette opfyldelsen af de central- og østeuropæiske landes rapporteringspligt, som indgår i Europa aftalerne. Heller ikke at forglemme tydeliggør oversigten i Verdenshandelsorganisationens regi, hvad EU forventer af sine handelspartnere, hvad gennemsigtighed angår. Den ligger således i forlængelse af den anmeldelse af tilskud, som Fællesskabet og medlemsstaterne foretager i henhold til artikel 25 i WTO-overenskomsten om subsidier og udligningsforanstaltninger. Det samme gælder i OECD, hvor Kommissionen fortsat deltager i undersøgelsen af offentlig industristøtte. Bemærkninger til de anvendte begreber 5. Den femte oversigt over statsstøtte dækker perioden 1992-1994, og ajourfører den fjerde oversigt, der blev offentliggjort i 1995, og som dækkede perioden 1990-1992. Oversigten omfatter de tolv medlemsstaters nationale støtte til industri, landbrug, fiskeri, kulminedrift og transport (d. v. s. jernbaner). En forklaring på disse afgrænsninger og en generel redegørelse for den anvendte metodologi findes i det tekniske bilag (bilag I). Det statistiske bilag (bilag II) indeholder basale statistiske oplysninger om støtten til industrien og om den samlede støtte. I bilag III findes en oversigt over EU-fonde og -instrumenter. 6. Ved sammenligningen mellem de forskellige medlemsstater er analysen af støttetallene baseret på de årlige gennemsnit for treårsperioden 1992-1994. Hvor det er skønnet formålstjenligt, er tallene for perioden 1990-1992 angivet til sammenligning. Ligesom det var tilfældet i de tidligere oversigter, overlapper referenceperioderne hinanden med et år. Til brug ved sammenligningerne mellem medlemsstaterne kan der kun opnås statistisk pålidelige tal ved at anvende glidende treårsgennemsnit. Dette skyldes, at en del af beløbene kun foreligger for perioder på over et år. I sådanne tilfælde må beløbene opdeles vilkårligt på de enkelte år. Endvidere er tallene for det sidste år (1994) foreløbige og vil - ligesom det også var tilfældet i den tredje oversigt (1992) - sandsynligvis blive ændret af medlemsstaterne ved den kommende kontrol af tallene. Denne upålidelighed i forbindelse med tallene for de enkelte år - navnlig når de opdeles på de enkelte medlemsstater - rådes der bod på ved, at der anvendes overlappende treårige gennemsnit. For at lette sammenligningen af gennemsnittene for den foregående periode med perioden 1992-1994 er de absolutte tal for 1990-1992 udtrykt i 1993-priser1. I hele oversigten er tallene opgivet i faste priser2. 7. Tallene for 1993 og 1994 er udarbejdet af Kommissionens tjenestegrene i samarbejde med de pågældende medlemsstater. Sammen med tallene for 1990- 1992 er de kontrolleret og om nødvendigt ændret af medlemsstaterne, hvilket sikrer en høj grad af pålidelighed. Hvad angår har Kommissionen ved beregningen af tallene i de tidligere oversigter som reference anvendt en undersøgelse af græsk statsstøtte og udgifter, der er udarbejdet af en konsulent. Denne undersøgelse tjente derefter som grundlag for Kommissionens skøn og ekstrapoleringer. Senere opgivelser fra de græske myndigheder har givet bedre muligheder for at bedømme de græske forhold, men da de græske myndigheder stadig ikke har fremlagt fyldestgørende materiale, er der stadig hovedsageligt tale om skøn og resultaterne for Grækenland bør derfor tages med et vist forbehold. 1 2 Tallene for 1990-1992 er derfor ikke identiske med tallene i tredje oversigt på grund af de - i nogle tilfælde betydelige - ændringer, medlemsstaterne har foretaget i 1992-tallene. Tal for industristøtten til gældende valutakurser findes i det statistiske bilag (bilag II). 4 DEL I - INDUSTRISTØTTE Størrelsen af og tendenserne i industristøtten 8. I EU modtager industrisektoren mere støtte end nogen af de andre sektorer, der indgår i denne oversigt. I perioden 1992-1994 gik 45% af den samlede støtte til denne sektor. Analysen af støtten til denne del af økonomien er derfor det vigtigste punkt i denne oversigt. Samlede tal for EU 9. Tabel 1 viser størrelsen af den årlige industristøtte i EU i årene 1990-1994. Tabel 1 Statsstøtte til industrien i EU 1990-1994 Årlige beløb i faste priser (1993) 1990 1991 1992 1993 1994 i mio. ECU EUR 12 43 777 39 827 41 196 43 890 42 830 Selv om tallene bør fortolkes med varsomhed3, tyder oplysningerne på, at den gradvise nedadgående tendens, der tidligere har kunnet observeres, nu i hvert fald midlertidigt har nået en afslutning. Tallene i denne oversigt tyder på, at der har fundet en stabilisering af det samlede støttebeløb sted, således at det ligger på et årligt gennemsnit på næsten 43 mia. ECU. Det høje tal for 1990 skyldes visse atypiske støtteordninger i to medlemsstater4. 3 4 Se punkt 6 ovenfor. Visse større sektorbestemte omstruktureringsprojekter i Italien og Spanien modtog støtte. 10. Selv når de absolutte værdier sammenlægges på EU-plan, afspejler de kun i begrænset omfang udviklingen i de nationale støtteordninger over en given periode. I tabel 2 er industristøtten derfor anført i procent af værditilvæksten, pr. beskæftiget i industrien og i procent af eksporten af industrivarer inden for EU5. Tabel 2 Statsstøtte til industrien i EU Årlige beløb 1990-1994 EUR 12 1990 1991 1992 1993 1994 I procent af værditilvæksten I ECU pr. beskæftiget* I procent af eksporten inden for EU** 4,0 3,6 3,9 4,2 3,8 1 333 1 238 1 318 1 472 1 472 20,1 18,6 19,7 20,8 20,7 I faste 1993-priser. Eksport af industrivarer inden for EU Støtteniveauet i forhold til værditilvæksten ligger lige omkring de fire procent i den periode, oversigten dækker. Støtten pr. beskæftiget i industrien svinger i de to perioder, oversigten dækker, mellem et minimum på 1 238 ECU i 1991 til et maksimum på 1 472 ECU i 1994. Nedgangen i beskæftigelsen i industrisektoren har en indvirkning på disse tal fra og med 1991. Også når støtten ses i forhold til værdien af eksporten af industrivarer inden for EU (dette tal er en god indikator for potentiel konkurrenceforvridning i EU) er der tale om en svagt stigende tendens i forhold til 1991. 11. Det fremgår af tabel 1 og 2, at de absolutte støttebeløb og de tre indikatorer, der anvendes til at vise tendensen i industristøtten på EU-plan, i høj grad falder sammen. Den nedadgående tendens, der kunne observeres tidligere, er blevet erstattet af en stabilisering i det samlede støttebeløb i de to perioder, oversigten 5 Da en lille del af støttebeløbene, der konsulentvirksomhed), kan de opgivne tal vise sig at være en anelse for høje. ikke kan beregnes nøjagtigt, er ydet til servicesektoren (handel, reparation og dækker. Den bekymring, der næredes over, at de ugunstige økonomiske forhold sammen med den konkurrenceeffekt, der fulgte med den gradvise gennemførelse af det indre marked, ville friste regeringerne til i stigende grad at ty til statsstøtte, ser således ud til ikke at have været ganske ubegrundet. Sammenligning af medlemsstaterne 12. Tabel 3 viser den gennemsnitlige statsstøtte til medlemsstater6 i perioden 1990-1992 og 1992-19947 udtrykt industrien i de forskellige i procent af bruttoværditilvæksten og i støttebeløb pr. beskæftiget i industrien. Derudover er der opgivet absolutte støttebeløb i faste priser til orientering. '' 7 Tyskland er opdelt i nye og gamle delstater for tydeligt at markere, hvor forskellig udviklingen er i de to tyske områder, kendetegnet ved den tilpasningsproces i de nye delstaters økonomi til markedsøkonomi, som er uden fortilfælde. Som det fremgår af punkt 6 ovenfor kan detaljerede opdelinger pa. medlemsstater kun sammenlignes med et rimeligt resultat til folge, hvis der anvendes tre-arige overlappende gennemsnit. 7 Tabel 3 Statsstøtte til industrien Årlige gennemsnit 1990-1992 og 1992-1994 I % af værditilvækst I ECU pr. beskæftiget I mio. ECU* 1990-1992 1992-1994 1990-1992 1992-1994 1990-1992 1992-1994 Belgien Danmark Tyskland 7,9 1,9 3,5 - Gamle delstater - Nye delstater Grækenland 12,5 Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige EUR 12 2,1 2,7 2,7 8,9 3,5 2,5 4,6 1,4 3,8 4,8 2,8 4,8 10,5 1,7 3,3 3,5 8,4 2,9 2,1 4,4 0,8 4,0 1990-1992 gennemsnit i 1993-priser. 3 015 1 773 2 297 1 331 639 1 017 337 511 1 514 2 012 13 965 17410 921 553 7 373 4 156 5 415 11610 6 592 13 254 1 785 1 588 1 180 1 035 605 571 1 738 I 494 1 114 1 350 5 280 6 006 1 271 1 837 314 463 2 397 2 379 12 321 II 529 1 669 1 267 62 994 514 439 822 480 279 48 812 568 1 003 618 2 484 1 433 1 296 1 419 41 600 42 639 Støtteniveauet varierer betydeligt medlemsstaterne imellem. Figur 1 viser støtteniveauet udtrykt som industristøtte i forhold til værditilvæksten. Figur 1 Statsstøtte til industrien som procent af værditilvæksten (gennemsnit 1990-1992 og 1992-1994) B D K D G R E F I R LI L N L P UK EUR 12 D1990-1992 1992-1994 Grækenland og Italien har det højeste støtteniveau, og ligger langt over gennemsnittet i Fællesskabet. Som nævnt ovenfor giver den vedvarende usikkerhed med hensyn til tallene for Grækenlands vedkommende ikke mulighed for yderligere bemærkninger på nuværende tidspunkt. Portugal, Belgien og Tyskland ligger fortsat over EU-gennemsnittet, medens Irland, Frankrig, Luxembourg og Danmark alle ligger en smule under. Den laveste industristøtte ydes (nævnt i faldende orden) i Nederlandene, Spanien og Det Forenede Kongerige. I disse lande ligger støtteniveauet langt under EU- gennemsnittet og er desuden gået ned i forhold til den foregående periode. På grund af manglende statistiske oplysninger har det ikke været muligt at beregne støtten i procent af værditilvæksten for de to dele af det forenede Tyskland. 13. Hvad angår støtten pr. beskæftiget ligger Italien langt over alle andre medlemsstater, fulgt af Tyskland og Irland. De meget høje tal for de nye tyske 9 delstater skyldes både den betydelige støtte, som Treuhand har ydet, og et stærkt fald i antallet af ansatte. Stigningen i forhold til den tidligere rapporteringsperiode afspejler, at den fulde virkning af omstruktureringen i forbindelsen med den tyske genforening i 1990 først viste sig i den aktuelle undersøgelsesperiode. I modsætning hertil er støtte pr. beskæftiget i de gamle delstater reduceret. Belgien ligger over EU-gennemsnittet, medens Frankrig og Luxembourg ligger lidt under. De lande, der giver den laveste støtte er (i faldende orden) Danmark, Nederlandene, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige. 14. Det kan altså roligt fastslås, at hvad angår støttetendensen, er der stadig stor variation medlemsstaterne imellem. En sammenligning mellem de fire store økonomier viser, at støtten i procent af værditilvæksten i Italien er over 10 gange så høj som i Det Forenede Kongerige, to en halv gang højere end i Frankrig og 1,8 gange så høj som i Tyskland. Også hvis støtten udtrykkes i ECU pr. beskæftiget er tendensen den samme. Disse forskelle mellem de store medlemsstater er udtryk for deres forskellige indfaldsvinkler til anvendelsen af statsstøtteinstrumenter og bør på den baggrund ikke give anledning til alvorlig bekymring. Når man betragter de overordnede forskelle i Fællesskabet fra et solidaritetsmæssigt synspunkt er der imidlertid grund til nogen bekymring. En direkte sammenligning mellem de fire store medlemsstater og de fire såkaldte "samhørighedslande" (Spanien, Irland, Portugal og Grækenland) viser, at den relative betydning af industristøtte er stigende i de fire store medlemsstater. I disse fire store økonomier steg støtten udtrykt som procent af værditilvæksten fra 3,7% i 1990-1992 til 4,2% i 1992-1994, medens tallene i "samhørighedsøkonomierne" bevægede sig fra 3,3% til 2,9% i den samme periode. Endvidere viser et blik på støttebeløbene i tabel 3, at støtten til disse fire lande er faldet fra 9,3 til 8,3% af den samlede støtte i Fællesskabet, medens de fire store økonomiers andel af støtten er gået op fra ca. 82% i 1990-1992 til 85% i perioden 1992-1994, på trods af, at støtten i Det Forenede Kongerige er blevet reduceret med hele 42% og i Italien med 6% mellem de to perioder. 10 Blandt samhørighedslandene er situationen navnlig alvorlig i Spanien. Landet tegner sig med 10% af EU's befolkning og 25% af mål 1-befolkningen kun for 3,5% af den samlede industristøtte og når der ses bort fra Det Forenede Kongerige, ligger landet på en sidsteplads, når gælden udtrykkes i procent af bruttoværditilvæksten eller i støtte pr. beskæftiget. De fire medlemsstater, hvor den nationale offentlige støtte til industrien er stigende (Tyskland, Frankrig, Danmark og Irland), tegnede sig for ca. 48% af den samlede støtte i Fællesskabet i perioden 1990-1992 og for ca. 57% i perioden 1992-1994. I samme tidsrum gik den nationale offentlige støtte til industrien i de andre medlemsstater ned med næsten 3 500 mio. ECU. Denne skæve fordeling er ikke fremmende for den økonomiske konvergens og viser, at der stadig kan og bør gøres fremskridt på den økonomiske og sociale samhørighedsområde. I den forbindelse skal det bemærkes, at udover national statsstøtte, modtager industrien også støtte fra Fællesskabet via strukturfondene (se bilag II, figur A1). Effektiviteten af disse instrumenter afhænger imidlertid helt afgørende af, at de ikke kommer til at spille en sekundær rolle på grund af en ukontrolleret stigning i anvendelsen af statsstøtte i medlemsstaterne. 11 Støtte til skibsbygningsindustrien 15. Inden for skibsbygningsindustrien, der er en del af industrisektoren, har støtten i rapporteringsperioden skullet følge bestemmelserne i det syvende direktiv om støtte til skibsbygningsindustrien8, der trådte i kraft den 1. januar 1991. Tabel 4 viser kontraktrelateret driftsstøtte til nybygninger, ombygninger og fiskefartøjer og er således en illustration af de støttebeløb, som Kommissionen sætter lofter for i henhold til skibsbygningsdirektivet. Støtteloftet i det nuværende direktiv er 4,5% ar kontraktværdien både for skibe, hvis kontraktværdi er på under 10 mio. ECU, og for ombygninger og 9,0% af kontraktværdien for skibe, hvis kontraktværdi er på over 10 mio. ECU. Udover driftsstøtte kan skibsbygningsindustrien modtage støtte til omstrukturering og privatisering (sidstnævnte mulighed dog kun i de nye tyske delstater). I løbet af den omtalte periode, er der blevet givet omstruktureringsstøtte for i alt 800 mio. ECU i Belgien, Grækenland og Spanien. I de nye tyske delstater udgjorde støttebeløbet til privatisering fra 1992 til 1994 ca. 1 380 mio. ECU. Hvis man sammenholder den samlede støtte i skibsbygningsindustrien med værditilvæksten i sektoren, fremgår det, at det drejer sig om en sektor, der modtager meget store beløb i støtte. Som det fremgik af tabel 3 udgør støtte i industrisektoren 4% af sektorens værditilvækst, medens støtten inden for undersektoren skibsbygningsindustri dækker 26% af sektorens værditilvækst. EU-gennemsnittet for støtte til skibsbygningsindustrien faldt drastisk fra 34% af værditilvæksten i 1988-90 til 24% i 1990-1992 for så at stige svagt igen til 26% i 1992-1994. I en anden undersektor, stålsektoren, udbetaltes støtten i den omtalte periode i henhold til bestemmelserne i det femte sæt stålstøtteregler fra 1991. Efter støtten næsten var bragt til ophør ved slutningen af den foregående periode (1990-1992), 8 EFT nr. L 380 af 31. 12. 1990. 12 vedtog Kommissionen i henhold til artikel 95 i EKSF-traktaten beslutninger om omstrukturering og i visse tilfælde privatisering af stålselskaber i de nye tyske delstater, Spanien, Italien og Portugal. Alt i alt beløb denne støtte sig til ca. 2,9 mia. ECU i 1994. Tabel 4 Støtte til skibsbygningsindustrien 1992-1994 i procent af skibenes kontraktværdi* 1992 Min dre skibe* Større skibe* * lait Min dre skibe 1993 Større skibe lait 1994 Større skibe lait Min dre skibe 0,0 0,0 4,5 0,0 4,2 0,0 4,0 0,0 4,4 0,0 8,5 8;5 0,0 8,3 0,0 7,5 0,0 9,0 0,0 8,5 8,2 0,0 5,0 0,0 4,7 0,0 6,1 4,3 4,5 4,4 0,0 4,3 4,5 3,8 0,0 4,5 4,3 8,5 7,6 7,3 9,0 8,3 9,0 4,5 0,0 8,5 7,8 6,0 7,3 6,6 9,0 5,9 8,5 4,1 0,0 6,2 0,0 4,1 4,1 0,0 4,3 3,8 3,7 0,0 4,5 4,1 4,3 8,1 6,8 9,0 8,3 9,0 4,5 8,8 0,9 7,7 4,3 7,3 6,1 9,0 6,6 8,2 3,8 8,8 1,1 6,6 Belgien Danmark Tyskland Nye delsta. *** Frankrig Spanien Grækenland Italien Nederlandene Portugal U-K. EUR 10**** Mindre skibe er skibe, der har en kontraktværdi på under 10 mio. ECU. For denne type skibe er den maksimalt tilladte støtteintensitet i henhold til skibsbygningsdirektivet på 4,5% af kontraktværdien. Større skibe er skibe med en kontraktværdi på over 10 mio. ECU. For denne gruppe skibe er den maksimalt tilladte støtteintensitet i henhold til det syvende skibsbygningsdirektiv på 9% af kontraktværdien. I henhold til Rådets direktiv 92/68/EØF betragtes driftsstøtte til skibsbygning og ombygning af skibe på det tidligere Østtysklands område indtil 31. december 1993 som kompatibelt med de fællesskabsretlige regler op til et maksimum af 36% af den årlige referenceomsætning. De beløb, der udbetales i henhold til denne bestemmelse, er ikke medtaget i denne tabel, men findes under punkt 15 i selve teksten. Irland og Luxembourg har ingen skibsbygningsindustri. NB: En tankestreg betyder manglende oplysninger, medens et 0 betyder "ingen støtte" eller "ingen aktivitet". 13 Støttetvper 16. Tabel 5 er en oversigt over de forskellige typer støtte, der anvendes i medlemsstaterne. Tabel 5 Statsstøtte til industrien 1992-1994 Opdelt efter støttetype S T Ø T T E T Y PE pet. Gruppe A Gruppe B Gruppe C Gruppe D I ALT Tilskud Skatte lempelser Kapital interesser Bløde lån Skatteud sættelser Garantier Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige 37 94 41 54 86 46 79 42 93 78 72 87 EUR 12 ~*8 45 2 25 20 0 19 6 38 0 13 21 6 26 1 0 0 0 0 12 8 14 0 0 0 0 6 9 3 21 13 12 5 3 5 7 2 1 2 12 0 0 1 0 0 2 0 0 0 0 0 1 1 8 1 11 13 2 15 3 0 0 7 5 4 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 8 100 Langt de hyppigste støtteformer i EU er tilskud og skattelempelser, der i denne oversigt er klassificeret som gruppe A-foranstaltninger. I denne gruppe anvendes direkte tilskud hyppigere end skattelempelser. Grunden hertil er, at den førstnævnte støttetype er mere fleksibel end den sidstnævnte. Da det normalt er enklere og mindre tidskrævende at yde et tilskud end at ændre skattelovgivningen, har regeringer en tendens til at foretrække førstnævnte støttetype. 14 17. Støtte i form af kapitalinteresser under gruppe B. udgør 6% af den samlede industristøtte i EU. Tallet for denne støttetype er forholdsvis lavt, idet antallet af finansielle overførsler i form af kapitalinteresser til offentlige virksomheder, der modtog støtte i perioden 1992-1994, var meget beskedent. 18. Støtteformerne i gruppe C. dvs. lån til reducerede rentesatser og skatteudsættelser anvendes i vid udstrækning i Tyskland og Spanien. Medlemsstaterne undgår normalt denne form for støtte, fordi den belaster budgettet kraftigt. I tallene for bløde lån er kun selve støttebeløbet opgivet, men der kræves langt større bruttobudgetmidler, for at der kan ydes støtte på denne måde. Det er årsagen til, at denne støtteform udgør en forholdsvis lille del af industristøtten i Fællesskabet. Medlemsstaterna foretrækker at nedbringe låneomkostningerne ved at yde rentestøtte. Skatteudsættelser, hovedsagelig fremskyndet afskrivning og oprettelse af skattefri reserver, er den mindst udbredte støtteform i EU. Det er kun Det Forenede Kongerige, Frankrig og Tyskland, der anvender denne form for foranstaltning. 19. Garantierne i gruppe D anvendes fortsat hovedsagelig som støtte til rednings- og omstruktureringsprojekter og som hjælp til udviklingen af små og mellemstore virksomheder. Selv om garantierne gennemsnitligt indtager en tredjesidste plads med hensyn til andelen af industristøtten, udgør de en betydelig del af støtten i Frankrig, Tyskland og Belgien. Det er særdeles vanskeligt at beregne støtteelementet i garantier, og de udgør derfor ligesom kapitalinteresser en meget uigennemsigtig form for statsstøtte. I lighed med tidligere oversigter er det ikke blevet forsøgt at beregne støtteelementet ex ante, i stedet har man taget højde for udgifter i forbindelse med tidligere garantier. Som fremgår af det følgende (punkt 27), er der anvendt en anden praksis i denne undersøgelse i forbindelse med Treuhands transaktioner. 15 Figur 2 Statsstøtte til industrien Opdelt i skatte- og budgetfinansiering 1992-1994 70% 50% 3 0% À 10% 1 DK GR IRL @ Budgetfinansiering Q Skattefinansiering m (EUR 12) 20. I figur 2 er industristøtten opdelt efter finansieringsmåde. Budgetfinansiering, der består af tilskud, bløde lån, kapitalinteresser og garantier, er den foretrukne måde at finansiere støtte på i EU. Dette gælder navnlig Luxembourg og Spanien, hvor al støtte finansieres over budgettet, samt Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige, hvor over 90% af støtten finansieres på denne måde. Til gengæld er skattefinansiering, dvs. skattelempelser og skatteudsættelser, meget anvendt i Belgien, Italien, Tyskland og Frankrig. 16 Formålet med støtten 21. Industristøtte opdeles efter (hoved)formål og sektor på følgende måde: Horisontale formål9 forskning og udvikling miljø små og mellemstore virksomheder handel/eksport energibesparende foranstaltninger generelle investeringer andre formål Særlige sektorer10 skibsbygningsindustrien stålindustrien andre sektorer Regionale formål regioner, der henhører under artikel 92, stk. 3, litra c) regioner, der henhører under artikel 92, stk. 3, litra a) (kun Tyskland) støtte til Berlin og randområder. Opdelingen af støtte er i mange tilfælde mere eller mindre vilkårlig, da der skal tages stilling til, hvilket af de formål, en medlemsstat har opgivet, der skal betragtes som hovedformålet. I nogle medlemsstater kanaliseres støtte til forskning og udvikling gennem sektorspecifikke programmer, i andre ydes støtte til visse industrisektorer kun til små og mellemstore virksomheder osv. Endvidere giver opdelingen i hovedformål ikke et sandfærdigt billede af, hvem de endelige støttemodtagere er, idet en meget stor del af regionalstøtten i virkeligheden udbetales til små og mellemstore virksomheder, støtte til forskning og udvikling ofte går til bestemte sektorer osv. ; Uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltninger er ikke medregnet. Se bilag I, punkt 14. 1 ° Denne kategori indeholder sektorbestemte ordninger og individuelle støtteforanstaltninger, som Kommissionen har undersøgt. 17 Der bør derfor udvises den allerstørste varsomhed, hvis man vil forsøge at bedømme de forskellige hovedformåls skiftende betydning over en længere periode, navnlig når det drejer sig om forskelle medlemsstaterne imellem. Tabel 6 nedenfor viser opdelingen af industristøtten efter formål i perioden 1992-1994, medens tabel 7 viser ændringerne mellem de tre hovedformål i medlemsstaterne i løbet af perioden. 22-. Det fremgår af procentsatserne i tabel 6, at over 50% af industristøtten i EU går til regionale formål. Af denne støtte går mere end 4/5 til områder, hvor levestandarden er særlig lav, de såkaldte sriiKel 92, stk. 3, litra a)-områder11. 23. Støtte til horisontale formål kommer ind på en andenplads. Her prioriteres støtte til forskning og udvikling12 højst. Skønt der ikke kan være tvivl om, at støtte til horisontale formål i de fleste tilfælde er i EU's interesse, har denne form for støtte dog den ulempe, at det ofte er vanskeligt at vurdere dens indvirkning på konkurrencesituationen, fordi der enten foreligger ingen eller meget få oplysninger om dens konsekvenser både på det industrielle og regionale plan. Navnlig i den mest ekstreme form, de generelle investeringsordninger, hvor formålene er meget vagt defineret, og som tegner sig for 1,6% af industristøtten i Fællesskabet (ned fra 2,1% i den foregående periode) er det ikke muligt at foretage en generel vurdering, og Kommissionen må derfor undersøge alle større støtteprojekter. Sådanne generelle ordninger vil blive stadig sværere at forene med mekanismerne i det indre marked. 24. Over 15% af industristøtten i Fællesskabet går til særlige industrigrene. Stålstøtten var i den foregående periode blevet næsten aftrappet i henhold til stålstøttekoden fra 1991. I 1994 traf Kommissionen imidlertid visse bestemmelser i henhold til artikel 95 i EKSF-traktaten, der tillader støtte til stålsektoren med henblik på større omstruktureringer, som det kan ses af tallene for 1992-1994. 11 I bilag 1, punkt 9. 2 findes en fortegnelse over disse områder. 12 Som nævnt i bilag 1, punkt 11. 1 er F&U-tallene i tabel 6 med sikkerhed sat for lavt. 18 25. En oversigt over situationen hvad angår sammensætningen af industristøtten i de enkelte medlemsstater følger nedenfor: I Belgien udgør horisontal støtte hovedparten af udgifterne (82% af det samlede beløb), hvilket er langt over gennemsnittet i EU. Støtten går hovedsagelig til små og mellemstore virksomheder og energibesparende foranstaltninger. Sektorstøtten (3%) ligger meget lavt, mens regionalstøtten (15%) er relativ høj for en geografisk så kompakt medlemsstat uden områder under artikel 92, stk. 3, litra a). I Danmark er hovedparten af støtten horisontal (72%), og består hovedsagelig af F&U-støtte og støtte til energibesparende foranstaltninger. Støtten til disse to områder er øget kraftigt siden sidste periode. Sektorstøtten (25%) går hovedsageligt til skibsværfterne, medens regionalpolitikken (3%) har meget lille betydning. • Tyskland tegner den horisontale støtte sig for 15%, hvilket er lavt sammenholdt med EU-gennemsnittet. Næsten to tredjedele af denne støtte går til forskning og små og mellemstore virksomheder. Sektorstøtten er ligeledes lav (5%). Den vigtigste post er regionalstøtte (80%), hvoraf langt den største del er støtte efter artikel 92, stk. 3, litra a), til de nye delstater (herunder støtte fra Treuhandanstalt). Denne støtte er i reelle tal øget kraftigt siden sidste periode. Tallene for Grækenland er beklageligvis behæftet med så stor usikkerhed, at det ikke tjener noget formål at kommentere dem nærmere. I Spanien er 40% af støtten horisontal og går hovedsageligt til små og mellemstore virksomheder og forskning og udvikling. Sektorstøtten udgør 43% af den samlede industristøtte, hvilket er det højeste tal inden for Fællesskabet. Regionalstøtten er med sine 16% en meget lille post. I Frankrig er 44% af industristøtten horisontal. En betydelig del af støtten er sektorbestemt (38%), skønt den i nogle tilfælde går til F&U eller 19 finansieres over parafiskale afgifter13. Stigningen i den samlede franske støtte skyldes stigningen inden for den sektorbestemte støtte. Regionalpolitikken (18%) er af mindre betydning. I Irland er den største post regionalstøtte (73%), der er steget betydeligt siden sidste periode. Den tilsvarende stigning i Irlands andel af den samlede industristøtte i Fællesskabet falder i tråd med Fællesskabets klare mål om øget samhørighed. 15% af støtten er horinsontal, medens II % er sektorbestemt. I Italien udgør den horisontale støtte 27%. Den vigtigste støttepost er regionalstøtten, der udgør 50%. Næsten al regionalstøtte går til de egne af landet, der kommer in under artikel 92, stk. 3, litra a) (Mezzogiorno). Sektorstøtten udgør 22%. I Luxembourg er regionalstøtte den største post (70%), fulgt af støtte til små og mellemstore virksomheder (17%) og F&U-støtte (8%). I Nederlandene er den horisontale støtte (74%) langt den største post og ligger betydeligt over EU-gennemsnittet. Af den horisontale støtte går størstedelen til energibesparende foranstaltninger og F&U. Sektorstøtten udgør 11% af den samlede industristøtte. Som for Belgiens vedkommende er regionalstøtten (15%) relativt omfattende i betragtning af, at det drejer sig om en geografisk kompakt medlemsstat uden artikel 92, stk. 3, litra a)-områder. I Portugal er sektorstøtten med sine 45% høj. Den horisontale støtte (29%) går næsten udelukkende til generelle investeringer og "andre formål". Sidstnævnte samfinansieres for det meste af Kommissionen, og der er her egentlig nærmere tale om regionalstøtte, som den ydes i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a), idet hele landet (ligesom det er 13 Parafiskale afgifter er afgifter, der pålægges en bestemt sektor, og som har til formål at finansiere bestemte formål i den pågældende sektor. 20 tilfældet med Irland og Grækenland) betragtes som en artikel 92, stk. 3, litra a)-region. Det Forenede Kongerige udgør regionalstøtten (48%) den største post. Støtten ydes for størstedelens vedkommende i Nordirland, der udgør en region i henhold til artikel 92, stk. 3, litra a). Støtten til Nordirland udgør den største enkelpost inden for industristøtten i Det Forenede Kongerige. Den horisontale støtte udgør 35%. Her er støtte til F&U den største enkeltpost. Den sektorbestemte støtte udgør 17% af industristøtten. 21 Tabel 6 Statsstøtte til industrien 1992-1994 Opdelt efter sektor og formål SEKTOR/FORMAL B DK D GR E F IRL I L NL P UK EUR 12 Horisontale formål Forskning og udvikling Miljø Små og mellemstore virksomheder Handel Energibesparende foranstaltninger Investeringer generelt Andre formål Bestemte sektorer Skibsbygningsindustri Andre sektorer Regionale formål Regioner under art. 92. 3, c) Regioner under art 92. 3. a) Tyskland: (Berlin/randområder) 82 7 1 15 13 14 3 30 3 2 1 15 15 - 0 72 30 8 3 9 23 0 0 25 21 5 3 3 0 15 4 1 5 0 2 0 3 5 3 2 80 3 68 9 60 1 0 12 11 0 4 31 19 13 6 21 0 21 40 11 3 12 1 2 6 5 43 12 31 16 13 4 44 18 1 3 19 0 2 0 38 1 37 18 9 9 15 2 0 5 6 2 0 0 11 0 11 73 0 73 27 2 0 8 10 1 2 3 22 2 20 50 2 48 30 8 4 17 1 0 0 0 0 0 0 70 70 0 7*t 26 6 6 2 27 4 3 11 1 10 15 15 0 29 3 0 0 0 1 12 12 45 1 44 26 0 26 35 16 0 7 7 0 3 0 17 0 17 48 17 32 30 7 1 6 7 2 2 5 17 3 14 53 5 45 4 I ALT 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 22 Tabel 7 Statsstøtte til industrien 1990-1992 and 1992-1994 Opdelt efter hovedformål Horisontale formål Bestemte sektorer Regionale formål 1990-1992 1992-1994 1990-1992 1992-1994 1990-1992 1992-1994 pet. 62 67 16 61 39 66 31 25 30 73 57 50 82 72 15 60 40 44 16 27 30 74 29 35 29 31 3 10 49 17 0 18 0 10 33 18 3 25 5 19 43 38 11 22 0 11 45 17 9 2 81 29 12 17 69 57 70 17 10 31 15 3 80 21 16 18 73 50 70 15 26 48 Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige EUR 12 35 29 15 17 50 53 26. Med hensyn til udviklingen i fordelingen af industristøtten på de forskellige hovedmål fremgår det af tabel 7, at EU-støtte til horisontale formål er faldet fra 40% i 1988-90 (se fjerde oversigt over statsstøtte i Den Europæiske Union) til 35% i 1990-92 og 30% i 1992-94. Regionalstøttens andel har været i stadig stigning, medens udgifterne til sektorbestemte foranstaltninger, der var gået ned i den foregående periode, nu er steget igen som følge af øget anvendelse i Frankrig og Italien. Det (mindre) skift, der er sket fra horisontale foranstaltninger til sektorbestemte indgreb giver fra et konkurrencemæssigt synspunkt grund til en vis bekymring. Naturligvis kan støtteforanstaltninger i begge 23 nationale "klenodier" eller støtte til en hel sektor, der betragtes som værende af vital national interesse), som i sådanne tilfælde har særlig negative konsekvenser for konkurrencesituationen. Horisontal støtte til ligemeget hvilken sektor i en økonomi er imidlertid, med undtagelse af de ovenfor nævnte generelle investeringer, i almindelighed mindre konkurrenceforvridende end sektorbestemte indgreb. Tabel 8 viser, at der har været en mærkbar stigning i støtten til enkelte virksomheder, der ikke kan betegnes som hverken horisontal, sektorbestemt eller regional støtte. Således er et mindre antal individuelle støtteforanstaltninger ansvarlig for en uforholdsmæssig stor del af det samlede støttebeløb. Andelen af sådan ad hoc støtte er steget fra 7% i 1990 til 36% i 1994. Størstedelen af denne form for støtte udgøres af foranstaltninger til redning og omstrukturering af selskaber samt støtte fra Treuhandanstalt. Tabel 8 Statsstøtte til industrien i Fællesskabet 1990-1994 Årlig værdi i faste 1993-priser 1990 1991 1992 1993 1994 Mio. ECU Støttebeløb medregnet ad hoc sager 43 777 39 827 41 196 43 890 42 830 Støttebeløb fraregnet ad hoc sager Ad hoc sagernes procentvise andel af den samlede industristøtte 40 614 34 590 34 282 31 821 27 344 7 13 17 27 36 24 Tvsk statsstøtte til de nve delstater 27. Tysklands forening har haft en særlig virkning på Fællesskabets statsstøttepolitik. De to tidligere tyske stater, der ret pludseligt blev forenet til et land, havde vidt forskellige økonomiske systemer: på den ene side en decentraliseret markedsøkonomi væsentligst baseret på det private initiativ, og på den anden side en centralistisk planøkonomi under statskontrol hvilket har resulteret i en utilstrækkelig infrastruktur og ikke konkurrencedygtige virksomheder. Integreringen af den centralt styrede østtyske økonomi i det indre marked er blevet lettet af en række støtteforanstaltninger (se tabel A3 i bilag II). I perioden 1992-1994 var den årlige støtte til fremstillingsindustrien i de nye delstater gennemsnitligt på næsten 13,25 mia. ECU, mod 6,6 mia. ECU i den foregående periode (eller 76% af den samlede industristøtte i Tyskland, mod 47% i den foregående periode). Støtten til de nye delstater er i nogen grad blevet opvejet af et kraftig fald i støtten til delstaterne i det tidligere Vesttyskland, der faldt fra 8,5 mia. ECU i perioden 1988-1990 til 7,4 mia. ECU i perioden 1990-1992 og 4,15 mia. ECU i perioden 1992-1994. I forbindelse med privatisering af de tidligere statsejede selskaber blev der også i den periode, oversigten dækker, ydet støtte via Treuhandanstalt (THA), der er det statslige holdingselskab, der administrerer, tilpasser og privatiserer de tidligere østtyske offentlige virksomheder. Som det fremgår af Kommissionens beslutninger om THA's aktiviteter fra 1991 og 1992, er det tilladt, at denne støtte i visse tilfælde kan have karakter af statsstøtte. Dette var som regel tilfældet, når THA stillede garanti for banklån, der blev ydet til markedsrente til dens kriseramte virksomheder. På samme måde optog THA lån til markedsrente og ydede derefter lån til virksomhederne til samme rente. På grund af den metode, der anvendes til vurdering af støtteelementet i garantier (se bilag I), figurerer støttelementet først i oversigten, når disse 25 garantier indfries. På samme måde figurerer støtteelementet i et lån, der ydes til markedsrente, først hvis det besluttes, at dette lån ikke skal tilbagebetales og dermed omdannes til støtte. Med hensyn til THA mener Kommissionen, at denne metode undervurderer støtteelementet i de garantier og lån, der er ydet af THA i den periode, der dækkes af den femte oversigt. Risikoen for, at aftagere af virksomheder fra THA ikke vil overtage alle THA's lån og garantier, er i høj grad til stede og øges år for år. Hvis køberen har afgivet det højeste bud i forbindelse med et offentligt udbud, kan prisen - herunder eftergivelse af lån - ikke betragtes som indeholdende et støtteelement. Derfor vil eventuelle støtteelementer i garantier og lån ydet af THA før privatiseringen af disse virksomheder ikke fremgå af oversigten. Derfor vil det for THA's vedkommende være nødvendigt at fravige den ovenfor beskrevne metode, hvilket yderligere støttes af det faktum, at salg af virksomheder til andre end den højstbydende indebærer støtte, der imidlertid kun kan beregnes ved en grundig gennemgang af hver enkelt salgskontrakt. På grund af det store antal solgte virksomheder, har Kommissionen ikke ressourcer til at foretage en sådan gennemgang. Der er derfor kun blevet foretaget en sådan gennemgang for virksomheder, der ligger over den anmeldelsestærskel, som Kommissionen fastsatte i december 1992. I disse tilfælde er støtteelementet i forbindelse med salget kendt og vil være opført i denne oversigt. I den periode, som denne oversigt dækker, har THA ydet garantier til et samlet beløb af 27,496 mia. ECU og ydet lån på i alt 41,086 mia. ECU Kommissionen mener på basis af sin erfaring med THA-sager, at 20% af disse beløb må betragtes som støtte, der derfor indgår i oversigten. Endvidere betragtes tilskud på i alt 6,668 mia. ECU til finansiering af sociale ordninger i fuldt omfang som støtte. 26 DEL II - DEN SAMLEDE NATIONALE STØTTE 1 MEDLEMSSTATERNE Støtte til andre sektorer 28. Nedenfor følger en oversigt over statsstøtte inden for landbrugs-, fiskeri-, transport- og kulminedriftsektorerne. Den samlede støtte til disse fem sektorer udgør den samlede nationale støtte i de tolv medlemsstaterne. Da visse medlemsstater desværre ikke har kunnet fremlægge fyldestgørende oplysninger inden for alle sektorer, skal det samlede beløb tages med et vist forbehold, og fortolkning af oplysningerne i dette afsnit bør derfor foretages med den allerstørste forsigtighed. Landbrugsstøtte 29. Inden for sektorer som f. eks. landbrug, hvor der eksisterer en veletableret EU-politik, fastlægges grænserne for de nationale støtteordninger i høj grad af denne fælles politik. Selv om EF-traktatens artikel 92-94 således principielt også gælder for landbruget, hedder det i artikel 42, at det er Rådet, der beslutter, i hvilket omfang disse artikler skal finde anvendelse på landbrugssektoren. Rådet har på dette grundlag begrænset medlemsstaternes muligheder for at give statsstøtte på en række områder, som f. eks. : (i) Støtte til markedet for de fleste landbrugsprodukter (der er indført fælles markedsordninger ved en række rådsforordninger). Støtte, der udelukkende ydes på grundlag af EU- (dvs. EUGFL-) midler, kan kun udbetales efter Rådets regler, i henhold til hvilke der bl. a. er etableret en fælles ordning for interventionsopkøb og eksportrestitutioner og - i henhold til reformerne fra maj 1992 - godtgørelser for prisnedsættelser i de forskellige sektorer i forbindelse med tvungen braklægning. 27 (ii) Støtte til effektivisering af landbrugsstrukturerne (Rådets forordning (EØF) nr. 2328/91). Reglerne for tildelingen af støtte til produktive investeringer på landbrugsbedrifter er hovedsageligt indeholdt i ovennævnte direktiv; denne form for støtte samfinansieres til dels af Kommissionen. Raporteringssituationen på landbrugsområdet er ikke tilfredsstillende. Flere medlemsstater har ikke indgivet fyldestgørende oplysninger til Kommissionen om deres udgifter i forbindelse med støtteforanstaltninger inden for denne sektor. Til og med den foregående (fjerde) oversigt foretog Kommissionen i sådanne tilfælde ekstrapoleringer og overslag med henblik på at nå frem til pålidelige tal. I denne oversigt er der imidlertid ikke foretaget ekstrapoleringer og overslag, og der er kun anvendt tilgængelige oplysninger for perioderne 1990-1992 og 1992- 1994. I tabel 9 sættes den samlede nationale støtte (herunder det nationale bidrag til de socio-strukturelle foranstaltninger under (ii) ovenfor) til de produkter, der er opregnet i bilag II til EF-traktaten - plante- og husdyrproduktion og aktiviteter i forbindelse med en første forarbejdning - i forhold til landbrugsproduktionens bruttoværditilvækst på bedriftsniveau. Den nationale støtte, der behandles i tabellen, omfatter en bredere vifte af foranstaltninger end grundlaget for beregningen af bruttoværditilvæksten. Oplysninger for den samlede rapporteringsperiode var tilgængelige for fire medlemsstater, medens oplysninger for en del af perioden var tilgængelige for fire andre medlemsstater. For de resterende medlemsstater var ingen oplysninger tilgængelige. 28 Tabel 9 National støtte til de produkter, der er opført i bilag II til EF-traktaten i procent af landbrugsproduktionens bruttoværditilvækst i perioden 1990-1992 og 1992-1994 I 1990-1992 I 1992-1994 l% Belgien Danmark Frankrig Tyskland* Grækenland Spanien Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige EUR 12 TÏTê 5,4 11. 0 20,9 0,04 I. T. IT. IT. I. T. 4,6 13,4 8,2 LL 9^2 4,8 I. T. 27,2 I. T. I. T. I. T. I. T. I. T. I. T. I. T. 6,4 \J. * I. T. Data ikke tilgangelige. De tyske støttetal omfatter støtte i form af momsindrømmelser (moms plus hektarstøtte), der er kompensation for prisnedsættelser, der skyldes ændringer i de grønne valutaer. Af det viste samlede tal hidrører ca. 10 procentpoint af bruttoværditilvæksten fra denne støtte. Denne tabel skal sammenholdes med punkt 29 ovenfor og punkt III. 10. 2 i det tekniske bilag. Ikke Tilgængelig Det er værd at understrege, at begrebet samlet national støtte omfatter forskellige støttekategorier, hvis relevans i forbindelse med konkurrencepolitik varierer en del. Man kan således med nogen ret hævde, at støtte til foranstaltninger i forbindelse med f. eks. produktive investeringer og reklame formentlig påvirker handelen langt mere end støtte, der blot er vederlag for tjenester, for f. eks. adgang til at benytte et landområde, eller som skal afbøde tab i forbindelse med naturkatastrofer. Nogenlunde samme argument kan gælde for støtte, der juridisk set er 29 statsstøtte, men som finansieres over parafiskale afgifter, hvor den økonomiske byrde udelukkende bæres af støttemodtagerne selv. Det skal påpeges, at tallene i tabel 9 ikke giver et nøjagtigt billede af det samlede støtteniveau i landbruget i EU eller i de enkelte medlemsstater. Det er kun en begrænset del af dette tal, der fremgår af tabellen. Kommissionen udgiver en gang årligt "Landbrugets stilling i Fællesskabet", der bl. a. indeholder tal for EU's landbrugsstøtte. Der må altså udvises den yderste varsomhed, hvis man vil forsøge at drage konklusioner om støttens indvirkning på samhandelen ud fra tallene i tabel 9 eller i det hele taget ud fra tal for den samlede landbrugsstøtte, (se bilag I, afsnit III for mere detaljerede oplysninger). Fiskeristøtte 30. Inden for fiskerisektoren er de nationale støtteordninger nært forbundet med den fælles fiskeripolitik og de begrænsninger, der herigennem pålægges erhvervet med henblik på opfyldelsen af en fælles målsætning. Når man anskuer omfanget af den nationale støtte, skal man derfor ikke udelukkende se på dens konsekvenser for konkurrencesituationen, men også på om den bidrager til at opfylde den fælles målsætning. Tabel 10 og 11 er en oversigt over national og fællesskabsstøtte til EU's fiskeriflåde, til afsætning samt til første trin i bearbejdningen af fiskeriprodukter. Oplysningerne om situationen i fiskerisektoren skal tages med et vist forbehold, da der fra flere medlemsstater ikke forelå oplysninger i tide til, at de kunne nå at blive offentliggjort. 30 Tabel 10 Fiskeristøtte i procent af værditilvæksten* i denne sektor beregnet på grundlag af de landede mængder og gennemsnitspriser 1990-1992 og 1992-1994 Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige EUR 12 1990-1992 1,5 pet. 1992-1994 3,0 2,9 10,8 0,3 3,3 4,3 11,1 8,6 * 0,6 1,7 2,9 5,5 I. T. 14,2 0,2 5,3 I. T. 9,0 10,0 * I. T. I. T. 3,7 I. T. * De anvendte produktionen på land. tal for værditilvæksten omfatter ikke bearbejdningsindustrien og I. T. Ikke tilgængelig. 31 Tabel 11 EU-fiskeristøtte, der er ydet som led i den fælles markedsordning og strukturpolitik 1990- 1994 I mio. ECU 1990 1991 1992 1993 1994 Garanti 23,6 26,2 32,1 32,4 35,5 Udvikling 226,6 294,0 358,4 401,8 391,0 Transportstøtte (jernbaner) 31. Tabel 12 viser jernbanestøtten i procent af værditilvæksten i denne sektor. Medens hovedparten af støtten ydes som kompensation for sociale forpligtelser eller forpligtelser, der er overtaget i forbindelse med retten til at drive jernbaner (Rådets forordning forordning 1191/69, ændret ved Rådets forordning 1893/91, og Rådets forordning 1192/69), er støtten i procent af værditilvæksten fortsat høj. Tallene skal imidlertid tages med et vist forbehold, idet oplysninger om støtte og værditilvækst ikke altid var tilgængelige Skønt alle medlemsstater har afgivet oplysninger om støtteforholdene inden for denne sektor, indløb ikke alle oplysninger i tide til, at de kunne nå at blive offentliggjort. For de tre lande, hvor dette var tilfældet, er tallene for 1992 overført til 1993 og 1994. 32 Tabel 12 Statsstøtte til transport (jernbaner) i procent af bruttoværditilvæksten for jernbaner* 1990- 1992 og 1992-1994 1990-1992 1992-1994 Samlet støtte Forordning 1191/2-69 Samlet støtte Forordning 1191/2-69 Belgien Danmark Frankrig Tyskland Grækenland Irland** Italien Luxembourg*** Nederlandene** Portugal Spanien Det Forenede Kongerige EUR 12 42,8 13,3 26,0 33,0 6,04 14,4 34,6 87,4 16,6 6,9 24,1 5,0 24,4 30,8 8,5 15,8 22,0 0,21 7,0 11,3 81,2 11,6 5,0 3,5 5,0 12,8 40,7 I. T. I. T. 47,2 6,03 12,3 I. T. 81,1 10,1 5,5 20,6 6,8 18,2 I. T. I. T. 12,9 0,17 6,5 I. T. 79,1 4,8 4,0 1,0 6,8 25,9**** q y**** Der foreligger ikke oplysninger om bruttoværditilvæksten for alle år. De manglende værdier er anslået ved skøn. Tallene for støtten er udtrykt i procent af værditilvæksten i den samlede transportsektor, da der ikke foreligger særskilte tal for jernbanerne. En stor del af udgifterne under forordning 1192/69 går i denne medlemsstat til pensioner. Oplysningerne fra 1992 er blevet anvendt for de tre medlemsstater, hvis oplysninger for 1993 og 1994 ikke indløb i tide til, at de kunne nå at blive optaget i denne oversigt. I. T. Skønt alle medlemsstater har indløb oplysningerne for tre medlemsstater ikke i tide til at de kunne nå at blive optaget i denne oversigt. indleveret de nødvendige oplysninger, 33 Støtte til kulminedrift 32. Tabel 13 angiver støtten til kulminedrift opdelt efter støtte, der går til henholdsvis andet end løbende produktion og til løbende produktion. Sidstnævnte er udtrykt i ECU pr. beskæftiget i industrien og som andelen af den samlede støtte til denne sektor. Den generelle tendens i de kulproducerende medlemsstater er en stigning i støtten pr. beskæftiget i forhold til den foregående periode. Efter at have indstillet al støtte til løbende produktion i perioden 1990-1992 genoptog Det Forenede Kongerige i yderst begrænset omfang støtten til den løbende produktion i 1992-1994 i forbindelse med, at der foretoges en gennemgribende omstrukturering af denne sektor forud for den planlagte privatisering. I Belgien lukkede den sidste kulmine i sommeren 1992 og i Portugal ved udgangen af 1994. Tabel 13 Statsstøtte til kulmineindustrien Årlig gennemsnitlig støtte, der er ydet til andet end løbende produktion (i mio. ECU) Årlig gennemsnitlig støtte, der er ydet til løbende produktion 1990-92* 1992-94** 1990-1992* 1992-1994 pr. beskæftiget (i ECU) i % af den samlede støtte pr- beskæftige t (i ECU) i % af den samlede støtte Belgien Tyskland Spanien Frankrig Portugal Det Forenede Kongerige I ALT 790,0 4 542,7 937,1 3 145,1 39,6 473,5 3 334,6 660,8 2 053,7 1,5 298,4 27 949 39 846 16 272 9 045 7 579 7% 50% 37% 5% 100% ***51 807 17 145 13 651 10 884 280 9 454,5 6 822,5 23 464 36% 34 700 62% 44% 10% 76% 2% 48% I 1993-priser. I henhold til Kommissionens afgørelse 3632/93/EKSF opgives tallene for finansiering af sociale ydelser ikke længere i Kommissionens årsrapport om støtte inden for denne sektor. I 1994-tallene for støtte til løbende produktion i Tyskland er indeholdt en ekstraordinær finansiel foranstaltning på 5,35 mia. DM til afregning af udligningsfondens gæld ved udgangen af 1993. 34 Efter en nedgang i den foregående periode steg støtteandelen til den løbende produktion betragteligt fra 36% af den samlede støtte i perioden 1990-1992 til 48% i perioden 1992-1994 (en tendens, der fortsætter på trods af, at finansieringen af de sociale ydelser er medtaget i 1994- tallene). Den gennemsnitlige støtte til den løbende produktion pr. beskæftiget i industrien er steget fra 23 500 ECU i 1990-1992 til 34 700 ECU i 1992-1994. Denne udvikling harmonerer dårligt ikke alene med hensigten med omstruktureringen og rationaliseringen af Fællesskabets kulindustri, men også med det indre marked. Størstedelen af den støtte, der ydes til andet end løbende produktion, dækker udgifter på det sociale område og omkostninger i forbindelse med afskedigelser, der er en følge af tilbagegangen inden for denne sektor. Det gennemsnitlige antal beskæftigede i denne sektor er gået ned til 154 500 i 1994 sammenlignet med 215 500 i 1992 og 270 000 i 1990. Den største nedgang har fundet sted i Det Forenede Kongerige, Tyskland og Spanien. Tyskland og Spanien har i en årrække for kul anvendt en referenceprisordning, der bevirker, at de indenlandske priser eksklusiv støtte ligger betydeligt over verdensmarkedspriserne. Selv om et sådant system har samme virkning som en støtteordning, kan det ikke belyses ved hjælp af de sædvanlige indikatorer i tabel 13. Tallene bør derfor betragtes som vejledende og ikke som en nøjagtig beregning af den beskyttelse, støtten giver. Fællesskabets nye rammebeslutning 3632/93/EKSF om statsstøtte til kulindustrien har strammet reglerne vedrørende støtte op, således at støttebegrebet nu omfatter: enhver direkte eller indirekte foranstaltning eller støtte, som de offentlige myndigheder yder til produktion, markedsføring og udenrigshandel, og som, selv om den ikke "bebyrder de offentlige budgetter, tilfører 35 kulmineselskaber en økonomisk fordel ved at reducere de omkostninger, de under normale forhold skulle afholde omstilling af omkostninger, der er en obligatorisk følge af statsindgreb i sektoren, således at disse antager karakter af en direkte eller indirekte større til kulmineindustrien støtteelementer indeholdt i finansielle foranstaltninger, der træffes af medlemsstater til fordel for kulmineselskaber, og som ikke kan betragtes som risikovillig kapital, der ydes til selskabet på almindelige markedsøkonomiske betingelser Med henblik på at øge åbenheden skal medlemsstaterne ligeledes efter en overgangsperiode, der udløber med udgangen af 1996, opføre ydet støtte i nationale, regionale eller lokale budgetter eller lignende regnskabsmæssige oversigter. Al støtte, der modtages af kulmineselskaber skal fra og med 1994 opføres i driftsregnskabet som en selvstændig indtægtskilde adskilt fra omsætningen. Endelig defineres driftsstøtte som forskellen mellem produktionsomkostningerne og den salgspris, aftaleparterne frit forhandler sig frem til under hensyntagen til verdensmarkedspriserne. Den nye aftale bestemmer, at de aftaler, der var i kraft den 31. december 1993, og hvor støtte blev ydet i overensstemmelse med bestemmelserne i beslutning 2064/86/EKSF, og som er knyttet til aftaler mellem producenter og forbrugere, som er undtaget i henhold til artikel 85, stk. 3 i EF-traktaten og/eller tilladt i henhold til artikel 65 i EKSF-traktaten, skal ændres senest den 31. december 1996 med henblik på at bringe dem i overensstemmelse med bestemmelserne i beslutning 3632/93/EKSF. For visse medlemsstater vil dette medføre en stigning i støttebeløbet, eftersom referenceprissystemerne for kul ophæves. 36 33. Inden for både jernbane- og kulsektoren er støtten høj. Der er ganske vist ikke tale om hård konkurrence inden for kulindustrien, men der kan ikke ses bort fra, at støtten har videre indvirkning på andre markeder såsom transport og energi. Da der pågår en stadig tættere integration af disse markeder i takt med gennemførelsen af det indre marked, bliver konkurrenceelementet af stedse større vigtighed. Da det er EU's erklærede hensigt at liberalisere transport- og energimarkedet, er det af afgørende betydning, at der fra Kommissionens side udføres en effektiv kontrol med disse sektorer. Oversigten skal for fremtiden indeholde tal for andre transportformer end jernbanetransport (og luftfartssektoren, der omtales i afsnit 2. 2. 5: Andre sektorer) og andre energiformer end kul, så den kan danne grundlag for en fuldstændig vurdering af støttens virkning i disse sektorer. I transportsektoren vanskeliggøres vurderingen af konkurrenceforvridningen mellem de forskellige transportformer af spørgsmålet om tilskrivning af infrastruktur- og miljøomkostninger samt kontroludgifter. 37 Den samlede støtte i EU 34. Størrelsen af statsstøtten i EU til de sektorer, der er behandlet i denne oversigt, og med det forbehold, at oplysningerne som beskrevet ovenfor er ufuldstændige, andrager, som det ses i tabel 14, i perioden 1992-1994 gennemsnitligt 95 mia. ECU. Da der ikke foreligger oplysninger vedrørende alle medlemsstaters udgifter til landbrugssektoren er det samlede beløb i virkeligheden højere. Tabel 14 Samlet national støtte14 1990-1992og 1992-199415 i faste 1993-priser 1990-1992 1992-1994 I mio. ECU Den samlede nationale 96 600 95 000 støtte Tabel 15 viser medlemsstaternes samlede udgifter til støtte i procent af bruttonationalproduktet, pr. beskæftiget og i forhold til statens samlede udgifter. For de medlemsstater, hvor tallene for støtte i landbrugssektoren ikke eller kun delvist var tilgængelige er de virkelige udgifter højere. 14 Hvad fiskeri og transport angår er anvendt de senest tilgængelige oplysninger, hvis oplysningerne fra 1993 eller 1994 ikke forelå i tide til, at de kunne medtages i denne oversigt. Hvad landbrugssektoren angår er kun de tilgængelige oplysninger anvendt. 15 Ved sammenligninger mellem de to perioder, må der tages hensyn til den ændring, der har fundet sted med hensyn til behandling af oplysninger i kulsektoren i den sidste periode (se forklaring side 33). 38 Tabel 15 Samlet statsstøtte i medlemsstaterne i procent af bruttonationalproduktet, pr. beskæftiget og i procent af de offentlige udgifter i perioderne 1990-1992 og 1992-1994 i % af BNP i ECU pr. beskæftiget 1990-1992 1992-1994 1990-1992* 1992-1994 i % af de samlede offentlige udgifter 1990-1992 1992-1994 Belgien Danmark Tyskland Grækenland** Spanien** Frankrig** Irland** Italien** Luxembourg** Nederlandene** Portugal** Forenede Det Kongerige EUR 12 2,9 1,0 2,4 1,9 1,3 1,7 1,2 2,4 2,4 0,9 1,5 0,5 1,8 2,0 1,0 2,6 1,7 1,2 1,4 1,5 2,3 2,1 0,8 1,2 0,4 1,7 1 369 435 1 273 366 407 806 411 867 958 492 1 476 318 379 664 530 844 1 220 1 087 458 220 162 714 401 185 142 713 3,6 5,2 1,7 5,1 4,0 2,9 3,3 3,1 4,5 4,8 1,7 3,6 1,3 3,5 1,7 5,4 3,5 2,4 2,5 3,6 4,1 4,0 1,4 2,6 1,0 3,3 * ** 1990-1992-gennemsnittene i 1993-priser Disse lande fremlagde ingen eller manglende oplysninger for støtten i landbruget Støttens budgetmæssige virkninger 35. I Belgien andrager statsstøtten 31% af landets høje budgetunderskud, der beløb sig til 6,3% af BNP i 1992-1994. I Tyskland, hvor budgetunderskuddet i 1992-1994 androg 2,9% af BNP, beløber statsstøtten sig til 88% af underskuddet i den samme periode. Endelig androg det samlede støttebeløb i Italien, hvor budgetunderskuddet beløb sig til omkring 9,5% af BNP i perioden 1992-1994, 24% af underskuddet (som beskrevet ovenfor er det samlede tal for den italienske støtte sat for lavt, hvilket medfører, at procentsatsen mellem støtten og budgetunderskuddet ligeledes bliver for lav). Sammenlignet med den foregående periode, har der kun været tale om en yderst beskeden nedgang i det italienske budgetunderskud, medens den underskudsandel, der er nødvendig for at finansiere støtten, er forblevet konstant. 39 Tabel 16 Samlet statsstøtte i medlemsstaterne 1990-1992 og 1988-1990 opdelt efter de vigtigste sektorer i % af den samlede støtte Landbrug og fiskeri Industri Transport Kul lait 1990- 1992 1992- 1994 1990- 1992 1992- 1994 1990- 1992 1992- 1994 1990- 1992 1992- 1994 1990- 1992 1992- 1994 7 19 10 7 13 10 45 31 38 37 41 41 30 50 24 41 46 29 18 0 28 14 0 21 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 100 Belgien Danmark Tyskland Grækenland* Spanien* Frankrig* Irland* Italien* Luxembourg* Nederlandene* Portugal* Det Kongerige Forenede 18 15 58 40 23 37 EUR12(%) - - - - - ——\ 0 - 8 - Med hensyn til landbrugsstøtten har disse lande enten ingbn oplysninger fremlagt også har de opgivne oplysninger været ufuldstændige. ; eller 40 RESULTATER 36. Med offentliggørelsen af denne femte oversigt, bekræfter Kommissionen og medlemsstaterne på ny deres målsætning om at øge åbenheden hvad angår den offentlige støtte til økonomien. Oversigten indeholder en detaljeret analyse af omfanget af den nationale støtte opdelt efter de forskellige former, den antager, og de forskellige mål, medlemsstaterne forfølger. Kommissionen indsamler og analyserer oplysninger til støtte for sine stadige bestræbelser på at forbedre statsstøttepolitikken på grundlag af et brugbart statistisk materiale. Derudover er oversigten gavnlig for Fællesskabet i en bredere international sammenhæng, idet den på klar og tydelig vis understreger Kommissionens beslutsomhed med hensyn til at holde det samlede støtteniveau under kontrol og afskaffe konkurrenceforvridende støtte, der er uforenelig med det indre marked. Herved sættes Fællesskabets engagement på det fri verdensmarkeds side i relief. 37. Hvad angår industristøtten, ser det på basis af de foreliggende tal ud til, at den gradvise nedtrapning, der har fundet sted tidligere, er stoppet. Oversigten tyder på, at der er tale om en stabilisering i det samlede støtteomfang. I den periode, oversigten omfatter, beløber støttens årlige omfang sig til næsten 43 mia. ECU. Denne stabilisering i den samlede industristøtte dækker imidlertid over, at der i otte medlemsstater har fundet en reduktion af støtteniveauet sted, medens der i fire andre har været tale om en stigning En af disse fire stater gennemfører i øjeblikket en omstrukturering af hidtil usete dimensioner med henblik på tilpasning af en del af dens økonomi til markedsøkonomiske vilkår, medens en anden stat har gennemført flere ekstraordinære omstruktureringsmæssige indgreb. I de to andre stater, hvor støtteniveauet er steget, kan stigningen i udstrakt grad tilskrives særlige projekter, såsom energibesparende foranstaltninger og regional udvikling. 41 Budgetfinansiering er den foretrukne måde at yde statsstøtte på i alle medlemsstater, hvilket bør hilses velkomment, eftersom denne form for finansiering er mere gennemsigtig end den alternative metode, der består i finansiering over skatte- og afgiftssystemet. Med hensyn til målsætningen for industristøtten, kan der spores et skift væk fra den horisontale støtte til regional og sektorbestemt støtte - navnlig rednings- og omstruktureringsforanstaltninger. Skiftet over mod øget regional støtte er et positivt tegn, hvorimod den øgede sektorbestemte støtte giver anledning til nogen bekymring, når den ses i forhold til konkurrencesituationen, idet støtte til enkelte virksomheder eller hele industrigrene hører til blandt de mest konkurrenceforvridende former for støtte. Den horisontale støtte er gået ned fra 35 til 30%, medens regionalstøtten er gået op fra 50 til 53%, og den sektorbestemte støttefra 15 til 17%. 38. Den mest udtalte tendens kan imidlertid konstateres i stigningen i omfanget af den støtte, der ydes enkelte virksomheder, og som hverken kan karakteriseres som opfyldelse af horisontale, sektorbestemte eller regionale målsætninger. Et begrænset antal individuelle støtteprojekter af meget stort omfang tegner sig for en uforholdsmæssig stor del af den samlede støtte. Andelen af denne form for ad hoc-støtte i forhold til den samlede støtte til industrisektoren i EU er steget fra 7% i 1990 til 36% i 1994 og består hovedsageligt af støtte til rednings- og omstruktureringsplaner for virksomheder og støtte fra Treuhandanstalt. 39. Med hensyn til den samlede nationale støtte til økonomien bekræfter tallene i det omfang, de er tilgængelige for Kommissionen, tidligere oversigters slutninger om, at omfanget af støtten i Fællesskabet er massivt. I den forbindelse bør der erindres om, at artikel 92, stk. 1 i EF- traktaten, der danner grundlaget for Kommissionens statsstøttepolitik, indeholder et generelt forbud mod støtte, og at statsstøtte kun accepteres 42 i tilfælde, hvor en af undtagelsesbestemmelserne i artikel 92 finder anvendelse. Kommissionen accepterer naturligvis støtte i mange tilfælde, hvor den skønnes af være i offentlighedens interesse. Eksempler på støtte, som Kommissionen ser velvilligt på, er regionalstøtte og støtte til forskning og udvikling, små og mellemstore virksomheder, uddannelse og miljøbeskyttende foranstaltninger. Det kan imidlertid ikke nægtes, at den stadige ophobning af statsstøttede projekter risikerer at skade det indre marked. 43 KONKLUSIONER 40. De første fire oversigter, Kommissionen offentliggjorde, vedrørende omfanget af EU's medlemsstaters støtte til virksomheder, viste en langsom men sikker nedadgående tendens i omfanget af den samlede statsstøtte. Denne tendens bekræftes ikke i den femte oversigt, der viser en stabilisering af den samlede støtte omkring et årligt gennemsnit på nærved 43 mia. ECU, hvilket svarer til 4% af værditilvæksten i industrien eller over 1 400 ECU pr. beskæftiget inden for denne sektor. Denne situation giver anledning til bekymring. Ikke blot er dette fænomen konkurrenceforvridende, men det høje statsstøtteniveau risikerer at hindre effektiviteten i det indre marked, og den øgede integration og styrkelsen af konkurrencen i den kommende økonomiske og monetære union, vil gøre virksomhederne mere sårbare over for støtte til deres konkurrenter. Denne situation gør, at Kommissionen ser sig tvunget til at øge effektiviteten af kontrollen med statsstøtteordningerne. 41. Den gennemgang af de enkelte sager, som Kommissionen praktiserer med henblik på at kontrollere, at en støtteordning er i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten, har til hensigt at sikre, at støtten ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at afhjælpe de problemer, producenterne stadig må slås med på de forskellige markeder, samt at den konkurrenceforvridende effekt, støtten skaber, modvejes af dens bidrag til, at Fællesskabets målsætninger kan nås. Når Kommissionen analyserer en statsstøtteordning, har den imidlertid ikke mulighed for at kontrollere andre støtteordninger, der eventuelt er gennemført i den samme medlemsstat til andre virksomheder, og som muligvis har et andet sigte. Derfor besidder Kommissionen alene med udgangspunkt i konkurrencereglerne kun relativt begrænsede midler til at holde den samlede støtte, en medlemsstat afsætter til støtte for sine nationale selskaber, nede på et rimeligt niveau. Kommissionen har imidlertid allerede truffet forholdsregler til at ændre på denne situation, hvilket bl. a. er kommet til udtryk med udarbejdelsen af visse nye retningslinjer for 44 Kommissionens politik på statsstøtteområdet. I 1996 tog Kommissionen 23 beslutninger om at afslå støtte, hvilket er ny rekord. Hvis støtten i sådanne tilfælde allerede er blevet udbetalt i modstrid med de processuelle regler, skal den i alle tilfælde tilbagebetales til medlemsstaten sammen med renter, der påregnes fra den dag, støtten er udbetalt. På grund af den skade, markederne lider som følge af de høje støttebeløb, kan Kommissionen ikke klare problemet alene. Det er derfor samtidig nødvendigt med en dialog med alle medlemsstater med henblik på at etablere en præcis målsætning og fastlægge et tidsskema med sigte på al nedbringe det samlede støtteniveau. 42. Der er stadig store forskelle mellem, hvor meget de forskellige medlemsstater støtter deres industrier. Hvad samhørighedslandene angår modsvares Irlands stigning i støtteniveauet (landets andel af den samlede industristøtte steg fra 0,8 til 1,1%) af en fortsat nedgang i støtten i de tre andre samhørighedslande Spanien, Portugal og Grækenland. Det stigende skel mellem samhørighedslandene og de centrale økonomier harmonerer dårligt med samhørighedstanken og risikerer at mindske effektiviteten af de fællesskabsfonde, hvis formål er at mindske afstanden mellem udviklingsniveauet i samhørighedslandene og resten af Fællesskabet, som det også understreges i den første Samhørighedsrapport (KOM(96)542). Desuden bør spørgsmålet omkring den stigende uligevægt i støttetildelingen mellem de forskellige regioner ikke kun anskues som et internt problem mellem samhørighedsøkonomierne og resten af Fællesskabet, men også ses i forholdet til den kommende udvidelse, som vil gøre situationen yderligere problematisk. Kun ved en styrkelse af statsstøttepolitikken og sikring af større ensartethed i støtteniveauet mellem Fællesskabets forskellige regioner kan Kommissionen forhindre de negative følger af de uensartede udviklingstendenser i de forskellige økonomier. Med henblik på yderligere at reducere disse forskelle landene imellem, udarbejder Kommissionen i øjeblikket nye retningslinjer for regionalstøtten, herunder en gradvis nedtrapning af støtteintensiteten i områder, der henhører under artikel 92, 45 stk. 3, litra c), og større overensstemmelse mellem støtteintensiteten og den socio-økonomiske situation, der hersker i de støttemodtagende områder. 43. En sådan kontrolpolitik kræver større åbenhed omkring støtteordningerne. Det er derfor af afgørende betydning, at det nye standardiserede rapporteringssystem styrkes, således at Kommissionen kan danne sig et klarere overblik over den indvirkning, de forskellige former for statsstøtte til industrien har både på regionalt plan og i de forskellige sektorer, navnlig når det drejer sig om horisontal støtte. 44. Støtte til horisontale formål (en støtteform, hvis omfang er vigende) indbefatter bl. a. støtte til forskning og udvikling, små og mellemstore virksomheder, miljøbeskyttelse og energibesparende foranstaltninger. Dette er altså støtteformer, der opfylder kriterierne for at indgå i horisontale foranstaltninger. Skønt målsætningen om økonomisk samhørighed og fri konkurrence i det indre marked kræver en reduktion af støtteniveauet, må det ikke glemmes, at EU's industri også skal konkurrere internationalt. Støtte, hvis hensigt er at anspore virksomheder til i højere grad at satse på forskning og udvikling og til at uddanne deres personale eller til at hjælpe små eller mellemstore virksomheder med at fremskaffe den kapital, der er nødvendig for deres udvikling, kan bidrage til at styrke EU-industriemes konkurrenceevne. Desuden kan de positive ydre virkninger af investeringer i miljøbeskyttelse retfærdiggøre visse former for offentlig støtte, så længe forureneren-betaler princippet ikke er fuldt gennemført. Sådanne former for støtte er klart i Fællesskabets interesse. 45. Kontrollen med sådanne støtteplaner udgør en meget betydelig del af Kommissionens arbejde. Oversigten viser imidlertid en kraftig stigning i omfanget af støtte, der ydes i forbindelse med ad hoc sager, medens omfanget af støtte, der ydes inden for rammerne af projekter viser en stadig nedgang. Det ville derfor være fordelagtigt, hvis Kommissionen 46 kunne koncentrere sig om gennemgang af de største støttesager, hvorved der kunne frigøres betydelige ressourcer, der i øjeblikket går til kontrol med støtteprojekter til fællesskabsformål, og som opfylder veletablerede kriterier. En sådan nyorientering kunne gennemføres ved at forenkle arbejdsgangene, her tænkes navnlig på medlemsstaternes anmeldelser og Kommissionens undersøgelser. En sådan forenkling, der også er ønskværdig set fra de nationale administrationers side, vil på ingen måde svække de kriterier, Kommissionen arbejder efter, og som har ført til en nedgang i omfanget af denne støttetype ved at begrænse den til det niveau, der er nødvendigt i forhold til målsætning og. modtagerens behov. På denne baggrund har Kommissionen til hensigt i nær fremtid i henhold til artikel 94 i EF-traktaten at fremlægge et forslag til forordning, der vil give den mulighed for at vedtage forordninger, der kan fritage for notifikationsforpligtelsen i forbindelse med visse støttekategorier. 46. Det synes ligeledes nødvendigt at stramme reglerne for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Skønt denne form for støtte i visse tilfælde kan bidrage til hurtigere tilpasning af visse kriseramte sektorer og afbøde de sociale konsekvenser af sådanne tilpasninger, er det af afgørende betydning, at støtten begrænses til det niveau, der er strengt nødvendigt for en sådan omstrukturering, samt at det sikres, at virksomheder, der modtager en sådan støtte, vil kunne overleve på længere sigt, således at yderligere hjælp ikke bliver nødvendig. Endvidere har den tendens, medlemsstater med budgetmæssige restriktioner har til at afsætte de ressourcer, der er øremærket til regionale støtteprojekter, til nogle få større investeringer, fået Kommissionen til at overveje at gennemgå sager, der kan tænkes at indeholde konkurrenceforvridende elementer, enkeltvis. De kriterier, der tænkes anvendt ved undersøgelsen af sådanne sager, er indeholdt i den såkaldte multisektorielle ramme, der er under udarbejdelse. Endvidere giver tilstedeværelsen af de samme fænomener inden for de horisontale rammer, Kommissionen anledning til i den kommende præsentation af 47 bestemmelserne for gruppevise fritagelser at overveje fastsættelsen af notifikationstærskler i forbindelse med de største statsstøttesager, som det allerede er sket inden for forskning og udvikling. 48 BILAG I TEKNISK BILAG Formålet med dette bilag er at skitsere de metoder og kilder, der er anvendt ved udarbejdelsen af denne oversigt over statsstøtte, særlig vedrørende: Undersøgelsens rækkevidde Områder, der ikke er medtaget i undersøgelsen II. Former for støtte, formål med støtte og kategorier III. Arten af de benyttede data, kilder og metoder til vurdering af støtteelementet IV. Særlige problemer Forskning og udvikling (F&U) Transport i Luxembourg Turisme og levnedsmiddelindustrien Erhvervsuddannelse og ledighed 49 I. Undersøgelsens rækkevidde Områder, der ikke er medtaget 1. Det tekniske bilag indeholder alle oplysninger om den metode og den statistiske teknik, der er anvendt ved undersøgelsen. Det er en ajourføring af det tekniske bilag til den foregående oversigt. Oversigten er koncentreret om statsstøtte til virksomheder, som er omfattet af EF-traktatens artikel 92 og 93 og EKSF-traktatens artikel 95. Generelle foranstaltninger (der, såfremt de fordrejer konkurrencen, skal behandles på grundlag af EF-traktatens artikel 101), er ikke medtaget i tallene. 2. Følgende foranstaltninger eller områder er ikke behandlet 2. 1. Støtte, hvis modtagere ikke er virksomheder Støtte til husholdninger Støtte til erhvervshæmmede Støtte til infrastrukturer (havne, lufthavne, veje osv. ) Støtte til universiteter Støtte til erhvervsuddannelsescentre Udviklingsbistand 2. 2. Generelle foranstaltninger og andre foranstaltninger Forskellene mellem de forskellige skattesystemer og de almindelige socialsikringssystemer i medlemsstater (afskrivning, underskud på social- sikringsregnskabet osv. ) Kvoter, offentligt indkøb, markedsrestriktioner, tekniske standarder Særlige beskatningsordninger (kooperativer, enkeltmandsfirmaer, selv stændige erhvervsdrivende osv. )1 Generelle momsnedsættelser (f. eks. fødevarer i Det Forenede Kongerige, visse varer i de franske oversøiske departementer)2 2. 3. Støtte ydet af overstatslige og multinationale organisationer Fællesskabsstøtte (EFRU, EUGFL osv. ) EIB- og EBRD-finansiering Støtte til ESA (Den Europæiske Rumorganisation) Lavere selskabsbeskatning end standardbeskatningen af små virksomheder udgør imidlertid støtte og er medtaget (f. eks. Tyskland). Særlige lempelser som f. eks. momsnedsættelsen for varer fremstillet i Berlin er medtaget. Derimod gælder der en lavere momssats for alle varer (uanset oprindelse), som sælges i de franske oversøiske departementer. Dette forhold er ikke medtaget som støtte. 50 2. 4. Individuelle støttetvper og alternative foranstaltninger Forsvar (se punkt 11. 2 i bilaget) Støtte til energi undtagen kul (se punkt 10. 2 og 11) og støtte til (vedvarende) energibesparende energikilder Støtte til transport, undtagen jernbaner (se punkt 10. 2) og flysektoren, som omfattes af sektion 2. 2. 5 om andre sektorer. Erhvervsuddannelse og beskæftigelsesforanstaltninger (se punkt 14) Presse og medier Byggeri og offentlige arbejder Offentlige værker: gas, vand, el, telekommunikation (takststruktur og finansiering) II. Støtteformer og -kategorier Målsætninger Støttekategorier Al støtte repræsenterer en udgift eller et indtægtstab for myndighederne og en fordel for modtagerne. "Støtteelementet", dvs. den egentlige finansielle fordel af det overdragne nominelle beløb, afhænger imidlertid i vid udstrækning af, i hvilken form støtten ydes. Støtten skal derfor opdeles efter støtteform. Med henblik herpå er der opstillet fire kategorier. Hver kategori angives med et bogstav: A, B, C eller D efterfulgt af tallet 1 eller 2, som betyder henholdsvis budgetstøtte (dvs. støtte ydet på grundlag af centralregeringens budget) eller (dvs. støtte ydet via skattesystemet), plus et A, hvis skattelettelse støtteelementet kendes; f. eks. angiver C1A, hvad der betegnes som støtteelement (A) i et blødt lån (C1 ). 4- Gruppe A (A1 + A2) 4. 1. Den første kategori (A) vedrører støtte, som overdrages i sin helhed til modtageren. Med andre ord svarer støtteelementet til støttens kapitalværdi. Denne første kategori er underopdelt i to grupper, afhængigt af om støtten ydes via budgettet (A1) eller gennem skatte- eller socialsikringssystemerne (A2). 4. 2. Lister over støtte i kategori A1 og A2 Tilskud Rentetilskud direkte til modtageren Generelle forsknings- og udviklingsordninger (se punkt 11 ) ikke er Skattefradrag og andre skatteforanstaltninger, hvor ydelsen afhængig af skattetilsvaret (hvis skattefradraget overstiger den skyldige skat, tilbagebetales det overskydende beløb) Skattefradrag, -fritagelser og -lempelser, hvor ydelsen er afhængig af skattetilsvaret Nedsættelse af socialsikringsbidrag 51 5. Gruppe B1 5. 1. Det er nødvendigt at fastslå, om en finansiel overførsel fra myndighederne til gennem erhvervelse af kapitalinteresser skal betragtes som støtte modtageren eller et eksempel på den offentlige sektors engagement i erhvervsvirksomhed i lighed med en privat investors transaktioner på normale markedsvilkår. Erhvervelse af kapitalinteresser under forskellige former kunne således i princippet være medtaget i den første kategori, men de er blevet samlet i en særskilt kategori (B1). Det anslåede støtteelement i sådanne erhvervelser af kapitalinteresser er angivet i kategori B1A. 5. 2. Liste over støtte i kategori B1 Erhvervelse af kapitalinteresser under enhver konvertering af gæld). form (herunder 6. Gruppe C (C1 + C2) 6. 1. Den tredje kategori (C) omfatter overførsler, hvor støtteelementet udgøres af den rente, som modtageren sparer i den periode, hvor han har den overførte kapital til rådighed. Den finansielle overførsel kan være enten et blødt lån (C1) eller udsættelse af skatten (C2). Støtteelementerne (C1A/C2A) i denne kategori er meget mindre end støttens kapitalværdi. 6. 2. Liste over støtte i kategori C1 og C2 Bløde lån (nye lån) fra såvel offentlige som private kilder (overførsel af rentegodtgørelser hører til i kategori A1) Ansvarlig lånekapital fra offentlige eller private kilder Forskud, der tilbagebetales i tilfælde af et projekts succes Udsættelse af skatten (hensættelser, fri eller fremskyndet afskrivning osv. ) 7. Gruppe D1 7. 1. Den sidste kategori (D1) omfatter garantier udtrykt i nominelle beløb. Støtteelementerne (D1A) er normalt meget lavere end de nominelle beløb, eftersom de svarer til den fordel, som modtageren opnår omkostningsfrit eller til en lavere kurs end markedskursen, hvis der betales en præmie til dækning af risikoen. Hvis der imidlertid opstår tab under garantiordningen, henføres det samlede tab, fratrukket betalte præmier, under D1A, fordi det da kan betragtes som en endelig overførsel til modtageren. De nominelle beløb af disse garantier er angivet under D1 for at give en idé om eventuelforpligtelsens størrelse. 7-2. Liste over støtte i kategori D1 Beløb, der dækkes ved garantiordninger (D1 ) Tab i forbindelse med garantiordninger, fratrukket betalte præmier (D1A) 8. For nærmere oplysninger om beregningen af støtteelementet vedrørende alle former for støtte henvises der til punkt 10. 6. 52 9. Målsætninger 9. 1. Støtteordningerne er opdelt i 19 rubrikker efter modtagergruppe og formål: 1. 1. 1. 2. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 7. 2. 1. 8. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 2. 3. 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag (horisontale målsætninger) F&U Miljø Små og mellemstore virksomheder HandeJ/oksport Energibesparelser Generelle investeringer Bekæmpelse af arbejdsløshed Uddannelsesstøtte Andre målsætninger } se punkt 14 } i bilaget Industri/servicefag (særlige sektorer) Stål Skibsbygning Transport (jernbaner) Kul (løbende produktion) Kul (anden støtte) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstøtte Regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a) Andre regioner tre Rubrik 3 "regionalstøtte" omfatter underrubrikker: støtte til regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra a), dvs. de nye delstater, støtte til regioner, der falder ind under artikel 92, stk. 3, litra c), og støtte til det tidligere Zonenrandgebiet og Vestberlin. for Tysklands vedkommende For kulindustriens vedkommende sondres der efter, om støtten er forbundet med løbende produktion (Kommissionen påpeger en sådan forbindelse i sin årlige meddelelse til Rådet om finansiel støtte til denne sektor). 53 9. 2. Liste over regioner, der falder ind under artikel 92. stk. 3. litra a)3 Medlemsstat Grækenland Irland Portugal Tyskland Spanien Frankrig Italien Regioner } } hele landet } Berlin (Ôstl. Stadbez. ) Brandenburg Mecklenburg-Vorpommern Sachsen Sachsen-Anhalt Thuringen Galicia Asturias Cantabria Castilla-Leon Castilla-La Mancha Extremadura Comunidad Valenciana Andalucia Murcia Ceuta y Melilla Canarias De oversøiske departementer Campania Sud Sicilia Sardegna Det Forenede Kongerige Nordirland 3 EFT nr. C 212 af 12. 8. 1988, side 2-10, og senere ændringer. 54 III. Arten af de benyttede data, kilder og metoder til vurdering af støtteelementet 10. repræsenterer normalt de Tallene faktiske indkomsttab i tilfælde af skatteudgifter)4. Hvor disse ikke har foreligget, er der efter konsultation af de berørte medlemsstater benyttet budgetbevillinger eller beløb fra planlægningsprogrammer. I tilfælde, hvor disse tal heller ikke har foreligget, har Kommissionens tal, medmindre de har foreligget i en anden form. tjenestegrene ekstrapoleret faktiske udgifter (eller det tidligere Der er en række skattelettelser, der fortsat ikke kan beregnes. Medmindre medlemsstaten har givet andre oplysninger, er der gået ud fra, at støtteelementet androg en tredjedel af bruttostøtten. Disse tilnærmelser er kun foretaget i få tilfælde og påvirker ikke resultaterne i større grad. 10. 1. Alle tallene er indsamlet i national valuta og er blevet omregnet til ecu på grundlag af den årlige gennemsnitskurs, som er beregnet af De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor. For så vidt angår de anvendte indikatorer, er følgende tal ligeledes leveret af Eurostat: - bruttonationalproduktet (BNP) i markedspriser: (National Accounts ESA - Aggregates 1970 -1994. ) - valutakurser - bruttoværditilvækst i markedspriser: (Datashop, database VISA). Tallene for eksport inden for EU af industrivarer hidrører også fra Eurostat og omfatter de varer, der er opført under nr. 6 og 8 i SITC, rev. 3. Den civile beskæftigelse (National Accounts ESA - Detailed tables by branch 1970 -1994, item B52) er anvendt ved beregningen af de forskellige nøgletal pr. beskæftiget. 10. 2. Kommissionens tjenestegrene har fremskaffet tal for deres respektive sektorer efter tal er blevet efterprøvet af Ikke alle medlemsstaterne eller sammenholdt med medlemsstaternes budget af Kommissionens tjenestegrene. retningslinjer. følgende For landbrug og fiskeri er der anvendt de tal, som medlemsstaterne har afgivet efter proceduren i den resolution, som repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer vedtog på Rådets 306. samling den 20. oktober 1974. På landbrugsområdet har Irland, Italien og Luxembourg imidlertid kun indberettet fuldstændige tal for 1986, 1987 og 1988. Herudover har tallene kun foreligget indtil 1992 for Grækenlands og Frankrigs vedkommende og indtil 1993 for Nederlandene og Portugal. Endelig foreligger der for Spanien kun tal for den støtte, som de nationale myndigheder bevilgede 4 Det skal understreges, at de årlige udgifter (forpligtelser) ikke nødvendigvis svarer til det årlige budget for en given støtteordning. 55 indtil 1991. Eftersom der ikke har foreligget nogen oplysninger om de regionale myndigheders støtte, må det formodes, at den samlede støtte i denne sektor i Spanien er blevet fastsat alt for lavt. Følgende er blevet udskilt fra det samlede budgetudgiftsbeløb, som fremgår af forbedring af jordbundsforhold (dræning), de opgørelsen: forskningsstøtte, sociale sikringsordninger for hele denne sektor, indkomstskattelettelser og selektiv regionalstøtte. finansieret ved Tallene omfatter parafiskale afgifter, rentegodtgørelser og en række direkte fordele, som staten indrømmer (f. eks. uddannelseskurser). tilskud, skattelempelser, støtte følgende: I kategorien fiskeri foreligger dpr for 1993 og 1994 oplysninger for Belgien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Irland, Italien og Det Forenede Kongerige. Lån og garantier er ikke medtaget i de tilfælde, hvor beløbet ikke kan fastsættes. For kuls vedkommende er tallene dem, som medlemsstaterne har afgivet i overensstemmelse med Kommissionens 528/76/EKSF, 2064/86/EKSF og 3632/93/EKSF, og som er sammenfattet i Kommissionens årlige meddelelse til Rådet om støtte til denne sektor5. Nye kapitaltilførsler, som eventuelt kan udgøre støtte, er tal. Offentlige virksomheders kontrakter om kulindkøb (f. eks. til el-produktion), som kan siges at indeholde et støtteelement, når priserne overstiger verdensmarkedspriserne, er ikke medtaget. ikke medtaget beslutning i disse nr. For transport (jernbaner) er tallene dem, som afgives af medlemsstaterne i henhold til forordning nr. 1107/70. Særskilt er der derudover anført støtte til jernbaner på grundlag af Rådets forordning nr. 1191/69, som ændret ved forordning 1893/91, og Rådets forordning 1192/69 vedrørende henholdsvis tjeneste og normaliseringen af til offentlig opretholdelsen af forpligtelser jernbanevirksomhedernes regnskaber som følge af de særlige byrder, der pålægges jernbanerne. Hvad angår de andre transportformer er tallene som følge af manglende oplysninger ufuldstændige og sporadiske og er ikke medtaget. F. eks. opgives der til ingen tal for støtte til lokal transport. Oplysninger om statsstøtte luftfartssektoren findes i sektion 2. 2. 5 "Andre Sektorer". 10. 3. Industri i Tallene for industrien og servicesektoren er hovedsagelig hentet fra anmeldelser foretaget af medlemsstaterne i henhold til artikel 93 og fra de oplysninger, der fremlægges forbindelse med de anmeldelsesprocedurer og årlige standardiserede indberetningsprocedurer, der er fastsat i Kommissionens brev til medlemsstaterne af 22. 2. 1994. Endvidere sammenholdes tallene med de nationale publikationer vedrørende ydelse af støtte, nationale udgiftsregnskaber, budgetforslag og andet. Tallene er opdelt i støtte til løbende produktion og støtte, som ikke vedrører løbende produktion (dvs. særlige sociale foranstaltninger til fordel for minearbejdere og støtte til dækning af overtagne forpligtelser). Siden 1994 har Kommissionen imidlertid ikke længere medtaget tallene vedrørende finansieringen af sociale ydelser i sin årlige meddelelse om støtte til denne sektor. 56 10. 4. Stål Tallene i denne undersøgelse er indsamlet fra Kommissionens rapporter til Rådet om tilsynet med støtten til stålsektoren. Tallene viser, hvor stor støtte der er udbetalt til virksomhederne. 10. 5. Skatteudgifter OECD-definitionen af skatteudgifter er benyttet som udgangspunkt. "En skatteudgift defineres sædvanligvis som en udgift, der udgør en afvigelse fra den gængse skattestruktur eller standardskattestrukturen, hvorved en særlig type favorabel skattebehandling". skatteydere aktiviteter grupper opnår eller en af Skattelempelser i visse udviklingsområder (dvs. til kun en del af skattemyndig som hedens medens f. eks. skattesatsstrukturen betragtes som en integrerende del af standard skattesystemet. skatteudgifter, betragtes ressort) I visse tilfælde ligger sådanne afvigelser fra standardsystemet imidlertid på grænsen mellem støtte i EF-traktatens artikel 92, stk. 1, anvendte betydning og generelle foranstaltninger. Der skal gøres en indsats for at klarlægge dette "grå område". i den 10. 6. Metoder til vurdering af støtteelementet 10. 6. 1. 10. 6. 2. til en fællesnævner For at kunne analysere de forskellige støtteordninger på et fuldstændigt sammenligneligt grundlag er det nødvendigt at reducere dem - nemlig det subventionselement, de fulgt de metoder, som indeholder. Til dette Kommissionen i øjeblikket benytter ved sin kontrol med statsstøtte. Disse metoder indgår alle i Kommissionens officielle politik, og den tekniske side af dem er blevet drøftet med medlemsstaterne. formål har man der for vurderingen af støtteelementet er den fælles Grundlaget vurderingsmetode, af benyttes nettosubventionsækvivalenten af statsstøtte (den seneste ajourførte udgave findes i bilaget til Kommissionens meddelelse vedrørende regionalstøtteordninger, EFT C 31 af 3. 2. 1979, se også Rådets resolution af 20. 10. 1971, EFT C 111 af 4. 11. 1971). beregningen ved Støttemodtagelse vil naturligvis kunne ændre visse støttemodtageres skattetilsvar. Når der tages hensyn til fradragene ved beskatningen af overskud og det tab, nogle selskaber lider, er den faktiske skat, som virksomhederne generelt betaler, i realiteten meget mindre end den teoretiske maksimumssats. Man skønner derfor, at de resultater, der opnås nærmere virkeligheden, end hvis den teoretiske maksimumssats var blevet benyttet. Fællesnævneren er derfor subventionsækvivalenten og ikke nettosubventionsækvivalenten. hensyntagen beskatning, ligger uden til 57 10. 6. 3. 10. 6. 4. 10. 6. 5. 10. 6. 6. Den metode, der er anvendt for forskellige støtteforanstaltninger Gruppe A - tilskud, fritagelse for sociale byrd sr osv. Det er ikke nødvendigt at beregne støtteelementet, fordi denne gruppe omfatter alle de interventioner, som kan betragtes som subvention eller subventionsækvivalente. Gruppe B - kapitalinteresser (herunder konvertering af gæld) Sådanne interventioner er ifølge Kommissionens faste praksis støtte, når en privat investor, der opererer på normale markedsvilkår, ikke ville have foretaget den pågældende investering. Se Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EØF-traktatens artikel 92 og 93 og af artikel 5 i i Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige virksomheder fremstillingssektoren, EFT nr. C 307 af 13. 11. 1993, s. 36 Metoden bygger på en beregning af den fordel, støttemodtageren opnår. For så vidt angår kapitaltilførsler til statslige holdingselskaber, undersøgte man hvert enkelt selskabs samlede resultat og støtteelementet defineret som de beløb, der er nødvendige til dækning af tilbagevendende driftstab. Gruppe C - bløde lån og skatteudsættelse I overensstemmelse med den fælles metode til vurdering af støtte tilbage diskonteres den fordel, som en virksomhed har opnået i en given periode i form af bløde lån og skatteudsættelse, til nutidsværdi. Den anvendte rente er "referencerenten", som udgør den rente, til hvilken virksomheder kan låne på normale markedsvilkår. Kommissionen har fastsat, hvilken rente der skal være referencerentesats for hver enkelt medlemsstat (jf. punkt 14 i den fælles vurderingsmetode). Støtteelementet i et blødt lån i et givet år er således differencen mellem referencerenten og den rente, til hvilken staten har givet lånet, ganget med lånebeløbet. Ved ansvarlig lånekapital og lån er nettoomkostningerne blevet fastsat som forskellen mellem det afkast, staten faktisk modtog af den ansvarlige lånekapital, og referencesatsen. I forbindelse med tilbagebetalingspligtige forskud har man på grund af det meget store antal enkeltsager anvendt statens faktiske nettoomkostninger som et skøn over støtteelementet. Gruppe D - Beløb omfattet af garantiordninger For lån, der ydes i henhold til valutakurssikringsordninger, beregnes støtteelementet som om lånet var et blødt lån i den valuta, som sikres mod valutakursudsving. Subsidiet udgøres af differencen mellem referencekursen for den valuta, som er dækket af garantien, og lånerenten minus garantiomkostninger. Formålet er således at beregne den fordel, som modtageren har af ordningen7. Hvad angår gængse låne- /garantiordninger er det på grund af det meget store antal tilfælde normalt umuligt at se på hver enkelt garanti og fastslå, hvilken pris modtageren normalt skulle have betalt for en sådan garanti. Man er derfor gået ud fra de samlede nettoomkostninger for staten ved sådanne ordninger (dvs. 6 7 Se også "anvendelsen af EØF-traktatens artikel 92 og 93 på offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomheder", EF-Bulletin 9-1984; endvidere "beregning af støtteelementet i statens erhvervelse af andele i selskabskapital" IV/45/87 - Serien vedrørende udviklingen i koncentrationen og konkurrencen: samling: arbejdsdokument 1987 Når disse oplysninger Ikke foreligger, anses statens samlede tab som tilnærmelsesvis svarende til støtteelementet. 58 differencen mellem omkostningerne ved garantier, som staten indfrier, og et eventuelt provenu af gebyrer for sikkerhedsstillelsen), undtagen i større enkelttilfælde eller inden for visse sektorer, hvor værdien af garantien kan beregnes på grundlag af værdien for modtageren8. 10. 7. Der opgives ganske vist tal for offentligt ejede kreditinstitutters långivning eller garantistillelse, når en sådan anses for at være støtte, men det er meget vanskeligere at identificere og kvantificere sådanne interventioner end andre støtteformer, fordi de i kraft af deres beskaffenhed er mindre gennemsigtige. For at undgå enhver form for uberettiget diskrimination i behandlingen af støtte på disse områder, skal der gøres en yderligere indsats for at identificere og kvantificere denne støtte. Dette har været Kommissionens politik for garantier inden for stålindustrien og skibsbygningsindustrien samt vedrørende foranstaltninger til redning af virksomheder. 59 IV. Særlige problemer I I. Forskning og udvikling (F&U) I I I. F&U-ordninger Tallene omfatter kun statsfinansiering af F&U-programmer "uden for murene", som gennemføres af nationaliserede eller private virksomheder, og de er klassificeret under A1A9. I betragtning af de benyttede kilders globale karakter har det ikke altid været muligt at udelukke visse elementer af offentligt indkøb fra udgifterne til aktiviteter "uden for murene" (f. eks. F&U-kontrakter). Fordi der kun er medtaget direkte finansiering af F&U, skønner man, at tallene er lavt sat (F&U-kontrakter og offentlig forskning - se 11. 2 og 11. 3 nedenfor - er ikke medtaget, fordi det ikke har været muligt at kvantificere støtteelementet i sådanne interventioner). 11. 2. F&U-kontrakter Tallene for forsknings- og udviklingskontrakter er ikke medtaget i tallene, fordi støtteelementet ofte ikke kan kvantificeres på nuværende tidspunkt. Desuden giver kilderne ikke mulighed for at udskille forsknings- og udviklingskontrakter, der især har militære formål, eller at vurdere virkningerne for markedet af sådanne kontrakter10. 11. 3. Offentlig forskning Der opgives ingen tal for det eventuelle støtteelement i statens finansiering "inden for murene" af offentlige forskningsinstitutter eller af forskning på højere læreanstalter. Denne udeladelse kan eventuelt have vigtige konsekvenser for visse sektorer, hvor staten eller halvoffentlige organer gennemfører F&U i stor målestok, som kan have kommercielle følgevirkninger11. 11. 4. Kerneenergi Medlemsstaterne yder støtte til kerneenergisektoren gennem deres offentlige virksomheder eller F&U-finansiering (hovedsagelig i form af F&U-kontrakter og offentlig forskning). Kun enkelte af disse tilfælde af direkte finansiering har kunnet medtages i tallene for F&U (2. 1. 1). Tallene for kerneenergiens andel i F&U-tallene er eventuelt sat for lavt. Dette skyldes, at F&U-tallene ikke omfatter F&U-kontrakter og offentlig forskning, og det er derfor vanskeligt at kvantificere støtteelementet i disse foranstaltninger. 12. Transport i Luxembourg Tallene vedrørende transport er højere for Luxembourg end for de øvrige medlemsstater. Dette skyldes hovedsagelig de særlig store udbetalinger til pensioner til tidligere ansatte ved jernbanerne. Der foreligger ikke yderligere enkeltheder. Fremskyndet afskrivning af F&U-udstyr betragtes ikke som støtte. 9 I ° Se EU-rammebestemmelserne for støtte til forskning og udvikling, EFT C 83 af 11. 4. 1986, punkt 9. 2. II Se EU-rammebestemmelserne for støtte til forskning og udvikling, punkt 9. 1. 60 13. Turisme og levnedsmiddelindustrien På grund af manglende oplysninger vedrørende disse to sektorer er de data, der er medtaget i undersøgelsen, sandsynligvis ufuldstændige. 14. Erhvervsuddannelse og ledighed Det er ikke altid helt klart, om skatteordninger og sociale foranstaltninger er støtte eller et sammenhængende og integrerende led i skattesystemet og de sociale sikringsordninger. Endvidere findes der i de forskellige medlemsstater ordninger, der skal fremme eller lette almen erhvervsuddannelse og beskæfti gelse af grupper af socialt dårligt stillede arbejdstagere. I det omfang sådanne ordninger ikke tager sigte på bestemte industrier og står til rådighed for hele økonomien og dermed i virkeligheden er et led i de almindelige beskæftigelses ordninger, betragtes de ikke som statsstøtte. Kommissionen har ganske vist behandlet en række uddannelses- og beskæftigelsesordninger som statsstøtte, men det er ikke alle medlemsstaternes foranstaltninger på disse områder, der indtil videre er blevet undersøgt i enkeltheder. Da der er store problemer med at skille støtteordninger for beskæftigelsen, især uddannelsesordninger, fra de generelle foranstaltninger, og da man har ønsket, at tallene for de enkelte medlemsstater skulle kunne sammenlignes, er der ikke foretaget nogen analyse i denne rapport af uddannelses- og beskæftigelsesforanstaltningerne. 61 -6K BILAG 11 STATISTISK BILAG Det tekniske bilag indeholder en redegørelse for de anvendte metoder. Tabel A1 Tabel A2 Tabel A3 Statsstøtte til industrien. Årlige støtteelementer 1990-1994 i løbende priser og nationale valutaer. Statsstøtte til industrien. Årlige støtteelementer 1990-1994 i løbende priser og ECU. Statsstøtte til de nye tyske delstater. Årligt gennemsnit 1992-1994 i ECU. Tabel A4/1-12 Samlet statsstøtte i hver enkelt medlemsstat Årlige gennemsnit 1992- 1994. Figur A1 Statsstøtte til industrien og Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. Årlige gennemsnit pr. beskæftiget i ECU for 1992-1994. 63 Tabel A1 Statsstøtte til industrien løbende priser 1990-1994 Belgien Danmark Tyksland i mio. national valuta 1990 1991 1992 1993 1994 62. 591,68 122. 959,62 74. 360,25 42. 225,40 40. 180,71 2. 444. 82 2. 362,69 2. 604,90 4. 607,55 20. 289,56 24. 695,70 29. 845,34 36. 716,45 4. 478,04 34. 165,75 Grækenland 221. 903,74 213. 410,97 294. 685,02 289. 697,34 233. 136,64 Spanien Frankrig Irland Italien* Luxembourg Nederlandene Portugal 285. 919,74 155. 573,36 251. 519,09 179. 675,64 235. 323,46 35. 297,37 31. 262,53 33. 353,72 40. 468,79 45. 659,52 282,81 200,38 224,31 451,77 430,11 23. 180,57 18. 346,51 19. 870,64 21. 919,77 21. 752,24 2. 029,05 2. 341,60 2. 533,70 1. 614,10 2. 724,30 1. 814,39 1. 708,10 1. 622,42 1. 631,50 1. 971,02 133. 997,53 77. 353,97 77. 644,63 76. 236,48 171. 132,51 Det Forenede Kongerige 2. 000,37 1. 864,24 1. 459,07 905,34 961,56 EUR 12 40. 458,98 38. 054,65 40. 839,78 43. 890,55 43. 549,91 * i mia lire 64 Tabel A2 Statsstøtte til industrien i løbende priser 1990-1994 Belgien Danmark Tyksland 1990 1991 1992 1993 I mio ECU 1994 1. 475,34 2. 912,13 1. 787,73 1. 117,47 1. 013,18 311,19 298,75 333,55 606,77 593,67 9. 887. 17 12. 042,22 14. 772,14 18. 961,39 17. 748,44 Grækenland 1. 101,74 947,58 1. 193,15 1. 078,67 809,68 Spanien Frankrig leland Italien Luxembourg Nederlandene Portugal 2. 211,02 1. 210,98 1. 898. 07 1. 204,87 1. 481,23 5. 105,08 4. 483. 15 4. 870,00 6. 100. 50 6. 934,92 368,35 260. 97 294,86 564,75 541,71 15. 230,94 11. 965,84 12. 455,82 11. 904,96 11. 364. 60 47,83 1. 178,26 739,88 55,46 785,12 433,08 60,91 750,84 444,45 39,88 745,87 404,72 41,14 912,93 869,29 Det Forenede Kongerige 2. 802,20 2. 659,36 1. 978. 25 1. 160,70 1. 239,13 EUR 12 40. 458,98 38. 054,65 40. 839,78 43. 890,55 43. 549,91 65 Tabel A3 Tysk statsstøtte til de nye delstater - årligt gennemsnit 1992-1994 Mio ECU procent procent af samlet støtte Tilskud Skattelettelser Kapitalinteresser Bløde lån Skatteudsættelser Garantier I ALT 5. 583 2. 497 6. 4 3. 269 0. 00 1. 898 42,1 18,9 0,1 24,7 0,00 14,3 32,1 14,3 0,04 18,8 0,00 10,9 13. 254 100,00 76,1 I årene 1992-1994 blev der årligt ydet en gennemsnitlig støtte på 13. 254 mia. ECU til de nye delstater. Dette udgør 76% af den samlede tyske industristøtte. Stigningen i den samlede tyske støtte som følge af støtten til de nye delstater er i nogen grad blevet opvejet af et fald i støtten til Berlin og Zonenrand. Størstedelen af støtten til de nye delstater er tilskud (42,1%), fulgt af bløde lån (24,7%), skattefritagelser (18,9%) og garantier (14,3%). 66 Figur A1 Statsstøtte til industrien og EU-fondsstøtte pr. beskæftiget Gennemsnit 1992-1994 4000 B DK D GR E F IRL I L NL P UK (EUR 12) Regional-ZSocialfondsstoette pr. beskaeftiget • Industristoette pr. beskaeftiget Figur A1 viser, hvor stor en del Fællesskabets social- og regionalfondsstøtte udgør i forhold til den samlede nationale industristøtte. Som det fremgår, bidrager disse fonde med en stor del af de tilgængelige midler i samhørighedslandene. Bidraget fra de to fonde udgør: 60,7% af den samlede støtte i Portugal 48,7% i Spanien 43,1% i Irland og 36,4% i Grækenland hvorimod gennemsnittet for hele Fællesskabet kun er på 17,8%. 67 Tabel A4/1 Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 Belgien i mk). ECU SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A IALT 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Ku{ (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 259,52 2,29 268,74 68. 37 6. 83 165. 67 6,72 0. 00 21. 15 0. 00 1. 974,88 1. 96 28. 77 1. 451. 99 647. 38 13. 59 473. 52 5. 04 177,45 177. 45 0. 00 0,00 0,00 587,63 0. 16 0. 00 23. 07 0. 00 180. 33 6. 84 377. 23 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 5,27 5. 27 0. 00 0,00 0,00 14,85 0. 00 0. 00 0. 04 0. 00 0. 00 0,00 14,80 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 112,89 24,56 0,00 1,64 86,69 0,00 0,00 0,00 2,87 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 2,87 0,00 0. 00 0. 00 I ALT (1 + 2 + 3) 2. 682,88 592,91 14,85 115,76 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 86,81 0. 00 0. 00 0. 00 81,39 0,00 5,42 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 13,85 13. 85 0. 00 259,52 2,29 1. 070,91 93. 09 6. 83 190,42 174,80 180,33 33,42 392,03 1. 977,74 1,96 28,77 1. 451,99 647,38 13,59 473. 52 7. 91 196,57 196. 57 0. 00 100,66 3. 507,04 68 Tabel A4/2 Statsstoette i att - artigt gennemsnit 1992 -1994 Danmark SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A I ALT i mk) ECU 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 147,21 13,69 338,21 136. 65 38. 25 7,65 42,51 113,16 0. 00 0. 00 680,57 0. 00 106,63 550,62 348,45 0,00 0,00 23,32 13,13 13,13 0,00 I ALT (1 + 2 + 3) 1. 192,81 1990-1992 gennemsnit benyttet mhp. at fa EUR 12 i tabel 12 69 0,00 0,00 9,46 7,98 1. 48 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0,00 9,46 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 15,35 6,82 0,00 3,80 2,34 2,39 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,57 0,57 0,00 15,92 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 4,40 0,12 0,00 3. 24 1,04 0,00 0,00 0,00 0,26 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,26 0,00 0,00 0,00 147,21 13,69 367,42 151. 58 39. 73 14,69 45,88 115,54 0,00 0,00 680,83 0,00 106,63 550,62 348,45 0,00 0. 00 23. 57 13,70 13. 70 0. 00 4,66 1. 222,85 Tabel A4/3 Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 Tyskland i mio. ECU SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. 3. 3. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a Tyskland: Zonenrandgebiete/Berlin 4. 038,61 18,87 1. 421,09 744. 71 107. 63 269. 63 0. 00 279. 28 0,00 19. 85 21. 682,67 108. 58 575. 32 12. 114. 17 3. 258,95 5. 532. 99 3. 334. 60 17,01 0,00n 0,00 287,14 0,00 0,00 229,65 21,45 36,04 0,00 0,00 146,99 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 146,99 4. 970,11 378,93 4. 578,12 13. 07 3. 831,83 20,62 2. 456,03 1. 355,18 0,00 0,00 8,16 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 8,16 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 784,92 14. 57 42,08 228. 80 0. 00 9. 60 0. 00 489. 86 13,83 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 13,83 0,00 0,00 50,80 0,00 0,00 50,80 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 4. 038,61 18,87 103,30 0. 00 0. 00 32,03 0,00 0,00 0,00 71,27 2. 655,41 759,29 149,70 810,91 21,45 324,93 0,00 589,14 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 21. 843,48 108,58 575,32 12. 114,17 3. 258,95 5. 532. 99 3. 334. 60 177. 83 2. 851,18 52,56 2. 798. 62 0. 00 157,31 0,00 0,00 157. 31 1. 833,09 0,00 1. 833,09 0. 00 13. 643,52 452,11 11. 665,85 1. 525,55 I ALT (1 + 2 + 3) 32. 131,34 4. 265,95 8,16 3. 649,93 208,11 1. 936,39 42. 199,89 70 Tabel A4/4 Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 Grækenland i mio. ECU SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A TOTAL 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 7. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 0,65 1,20 240,89 12. 81 0,11 0,00 0,00 0,75 0,00 227. 22 4M ,44 2. 27 134. 68 236. 73 6. 79 0,00 0,00 43,76 132,85 0,00 132,85 0,00 0,00 122,30 0. 00 0. 00 7. 95 72. 00 0,00 42. 35 0. 00 14,91 0. 79 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 14,12 65,04 0,00 65,04 I ALT (1 + 2 + 3) 793,02 202,25 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 116,82 0. 21 0. 51 115. 59 0. 48 0. 03 0. 00 0. 00 0,08 0. 00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0,08 18,70 0,00 18. 70 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 134,88 0,00 0,00 0. 00 42. 76 0. 00 0,00 92,13 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,65 1,20 614,89 13. 02 0. 62 123. 54 115. 24 0,77 42,35 319,34 432,43 3. 06 134. 68 236. 73 6,79 0,00 0,00 57,96 216,58 0,00 216,58 135,60 0,00 134,88 1. 265,75 71 Tabel A4/5 Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 SEKTORER/FORMAL A1A 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a I ALT (1 + 2 + 3) I. T. 94,85 396,40 68,92 44. 70 128. 15 0. 62 24. 54 48. 42 81. 04 3. 898,50 118. 34 180,43 2. 056,64 106. 95 521. 67 660. 80 360,62 251,12 195,44 55,68 4. 640,87 72 Spanien A2A I. T. B1A I. T. C1A I. T. 0,00 182,11 100. 54 0,00 52,18 17,21 0,00 9,37 2,81 0,55 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,55 0,00 0,00 0,00 0,00 5,99 0,00 0,00 3. 99 0. 00 0. 28 1,71 0. 00 0,02 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,02 0,00 0,00 0,00 6,01 182,65 i mio. ECU D1A TOTAL I. T. 0,00 94,85 32,50 0. 00 0,00 5. 28 0. 00 0,18 27,04 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 616,99 169,47 44,70 189,60 17,83 25,00 86,54 83,84 3. 899,07 118,34 180,43 2. 056,64 106,95 521,67 660,80 361. 19 251,12 195. 44 55. 68 32,50 4. 862,03 C2A I. T. 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 Tabel A4/6 Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 Frankrig i mio. ECU SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A I ALT 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 613,93 41,07 809,97 584. 63 40. 57 107. 33 14,17 28,31 27,14 7,81 9. 390,23 0,00 64,69 5. 631,43 3. 336,21 225,24 2. 053,70 1. 415,17 0,00 0,00 523,14 450,18 0. 00 34. 98 0. 00 0. 00 37. 98 0. 00 16,27 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 16,27 482,14 187,61 294,53 577,73 325,95 251. 78 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 733,13 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 733,13 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 307,59 65. 27 0. 00 37,04 191,87 0. 00 13. 41 0,00 12,71 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 12,71 0,99 0,99 0,00 0,00 0,00 104,63 0. 44 0. 00 26,56 77,63 0,00 0. 00 0,00 28,35 0,00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0,00 28,35 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 613,93 41,07 891,61 0,00 0. 00 0,00 859,53 0,00 32,08 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,37 0. 00 0. 37 2. 636,93 1. 100,53 40,57 205,90 1. 143,20 28,31 110,60 7,81 10. 180,69 0,00 64,69 5. 631,43 3. 336,21 225. 24 2. 053. 70 2. 205. 63 1. 061,22 514. 55 546,67 I ALT (1 + 2 + 3) 11. 337,33 1. 117,13 733,13 321,29 132,98 891,98 14. 533,85 *** 1990-1992 gennemsnit benyttet mhp. at fa EUR 12 i tabel 12 73 B1A I. T. C1A I. T. C2A I. T. D1A I. T. Tabel A4/7 Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 • 1994 Irland SEKTORER/FORMAL A1A ; A2A 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2 Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a I. T. 11,15 56,69 11. 23 0,00 22,12 15. 74 7. 60 0. 00 0. 00 189,24 0. 00 0. 00 136. 99 72. 42 0. 00 0. 00 52. 24 259,70 0,00 259,70 I. T. 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 29,83 0,00 29. 83 37,68 0,00 37,68 15,34 0,00 15,34 TOTAL ( 1 +2 + 3) 516,76 29,83 37,68 15,34 74 i mio. ECU I ALT 0,00 11,15 71,95 11. 23 0. 00 23,41 29,71 7,60 0,00 0,00 189,24 0,00 0,00 136,99 72. 42 0,00 0,00 52. 24 342,91 0. 00 342. 91 0,00 15,27 0. 00 0. 00 1. 29 13. 97 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,37 0,00 0,37 15,63 615,24 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 Tabel A4/8 Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 SEKTORER/FORMAL Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saeriige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 219 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2 22 5 Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 7. 3 2 Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a I ALT (1 + 2 + 3) lianen A1A IT. 119,92 2. 324,79 191,75 9,77 850,54 465,85 155,12 271,98 379,77 9. 446,69 645,16 211,16 7. 811,90 2. 425,80 0,00 0,00 778. 47 1. 058,19 88,81 969,38 A2A I. T. 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 4,04 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 4,04 4. 531,33 89. 37 4. 441,96 B1A C1A I. T. 0,00 IT. 0,00 761,57 0,00 0,00 0. 00 759,05 0,00 0,00 2,52 934,79 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 934. 79 3,13 3. 13 0. 00 182,99 103,11 0. 00 48,70 3. 43 0,00 2,40 25,35 73,41 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 73. 41 386,62 63,95 322. 67 12. 949,58 4. 535,37 1. 699,49 643,02 C2A IT. 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 i mio. ECU D1A I ALT IT. 0,00 3,59 0,00 0. 00 3,59 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 9,21 1,04 8,17 0,00 119,92 3. 272,94 294,86 9,77 902,83 1. 228,32 155,12 274,39 407,64 10. 458,92 645,16 211,16 7. 811,90 2. 425,80 0,00 0,00 1. 790,71 5. 988,49 246,31 5. 742,18 12,80 19. 840,27 *** 1990-1992 gennemsnit benyttet mhp. at fa EUR 12 i tabel 12 75 Luxembourg Tabel A4/9 Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2 2 2. 2. 3. SEKTORER/FORMAL Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a I ALT (1 + 2 + 3) A1A I. T. 0,00 10,62 2,68 1,85 5,78 0. 32 0,00 0. 00 0,00 180,44 0,00 0,00 180,34 176,12 0,00 0. 00 0,10 33,06 33,06 0,00 224,12 76 A2A I. T. B1A I. T. C1A I. T. C2A I. T. D1A I. T. 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 3,52 1,01 0,00 2,47 0,04 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 3,52 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 i mio. ECU I ALT 0,00 0,00 14,15 3,69 1,85 8,25 0,36 0,00 0,00 0,00 180,44 0,00 0,00 180,34 176,12 0,00 0,00 0,10 33,06 33,06 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 227,65 Tabel A4/10 Statsstoette i alt • artigt gennemsnit 1992 -1994 Nederlandene i mio. ECU SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A I ALT 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1. 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 293,39 2,38 423,26 161. 72 45,33 13,68 0,00 173,63 13. 12 15. 77 1. 092,03 0. 00 9. 16 1. 006,42 475,46 0,00 0,00 76,44 119,90 119,90 0,00 0,00 0,00 100,62 51,26 0,00 7,33 0,00 42,03 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 13,66 -1,20 0. 00 0. 00 14. 86 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 I ALT (1 + 2 + 3) 1. 930,96 100,62 0,00 13,66 0,00 0,00 0,27 0,00 0,27 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,27 0,00 0,00 59,90 0,00 0,00 28,47 0. 00 0. 00 22. 80 8. 63 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 293,39 2,38 597,71 211,78 45. 61 49. 48 14. 86 215,66 35,92 24,40 1. 092,03 0,00 9,16 1. 006,42 475,46 0,00 0. 00 76. 44 119,90 119. 90 0,00 59,90 2. 105,41 77 Tabel A4/11 Statsstoette i alt - artigt gennemsnit 1992 -1994 Portugal SEKTORER/FORMAL A1A A2A B1A C1A C2A D1A IALT i mk). ECU 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 11 2. 1. 2. 2. 1. 3. 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle investeringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2 2. 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 151,22 4,03 97,00 15. 60 0. 00 2,50 0,54 7. 42 0. 38 70. 57 353,43 93. 00 4,54 98,15 71,41 4,67 1,50 151. 56 68,53 0,00 68,53 0,00 0,00 37,25 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 37. 25 0. 00 1,85 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 1,85 82,41 0,00 82,41 I ALT (1 + 2 + 3) 674,22 121,50 0,00 0,00 1,13 1,13 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,49 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 49 0,00 0,00 0,00 1,62 0,00 0,00 0,36 0. 00 0. 00 0. 05 0. 19 0. 00 0. 12 0. 00 5,27 0. 00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 5,27 0,27 0,00 0,27 5,91 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 29,16 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 29,16 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0. 00 151,22 4,03 164,90 16,73 0,00 2,55 0,73 7,42 66,91 70,57 361,04 93,00 4,54 98,15 71. 41 4. 67 1. 50 159,17 151,21 0. 00 151,21 29,16 832,40 78 Tabel A4/12 Statsstoette i alt - årligt gennemsnit 1992 -1994 Det Forenede Kongerige i mio. ECU SEKTORER/FORMAL A1A A 2A B1A C1A C2A D1A I A LT 1. 1. 1. 2. 2. 1. 2. 1. 1 2. 12 2. 1. 3 2. 1. 4. 2. 1. 5. 2. 1. 6. 2. 1. 9. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2 2. 2. 3. Landbrug Fiskeri Industri/servicefag: horisontale malsaetn. F&U Miljo Sma og mellemstore virksomheder Handel Energibesparelse Generelle in vesteringer Andre malsaetninger Industri/servicefag: saerlige sektorer Stal Skibsbygning Transport*** (herunder forordning 1191/69 og 1192/69) 2. 2. 4. 1. 2. 2 4. 2. 2. 2. 5. Kul (lobende produktion) Kul (anden stoette) Andre sektorer 3. 3. 1. 3. 2. Regionalstoette Regioner under art. 92(3)c Regioner under art. 92(3)a 520,49 22,30 444,58 236,50 7,22 80,23 103,40 0,12 10,25 6,86 1. 904,55 0,00 6,42 1. 349,73 1. 344,83 7,33 298,39 242. 68 576,99 175,64 401,35 0,00 0,00 26,05 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 26,05 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 62,95 62,95 0,00 I ALT (1 + 2 + 3) 3. 468,92 89,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 4,54 4,54 0,00 4,54 0,00 0,00 0,01 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0,00 0,01 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0. 00 0. 00 0,00 30,62 0,42 30,19 0,00 0,00 13,19 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 13,19 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 22,07 0,00 0,00 21. 11 0,96 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00 0,00. 0,00 29,27 0. 00 29,27 520,49 22,30 505,89 236. 50 7,22 101,34 104,36 0,12 49. 49 6,87 1. 904,55 0,00 6,42 1. 349,73 1. 344,83 7,33 298,39 242,68 704,37 243,56 460,82 30,62 13,19 51,34 3. 657,61 79'- £o BILAG III FÆLLESSKABETS FONDE OG INSTRUMENTER 81 Fællesskabets fonde, instrumenter og programmer Nedenfor gives der en kort beskrivelse af Fællesskabets vigtigste fonde, instrumenter og programmer. Det bør bemærkes, at det finansielle samhørighedsinstrument og Samhørighedsfonden blev oprettet i henholdsvis april 1993 og maj 1994. Desuden gennemførte man halvvejs henne i beretningsperioden i juli 1993 den anden strukturfondsreform (EUGFL, Udviklingsektionen, EFRU, ESF og FIUF), hvorved man bekræftede de grundlæggende principper, der var baggrunden for den første reform i 1988, og der blev foretaget en række praktiske forbedringer. Som en yderligere nyskabelse blev det i henhold til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Edinburgh besluttet at fordoble strukturfondsmidlerne angivet i faste priser i perioden 1992-1999 til fire af de 'ånde (Grækenland, Spanien, Irland og Portugal), der er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, og samtidig blev de samlede bevillinger til strukturfondene i perioden 1994-1999 hævet til 141. 471 mio. ECU (1992-priser). Der blev desuden indført et nyt instrument, da FIUF i 1994 trådte i kraft med det formål at yde støtte til omstruktureringen af fiskerisektoren. Umiddelbart efter strukturfondsreformen blev det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling vedtaget gældende for perioden 1994-1998. Det nye rammeprogram omfatter alle Fællesskabets forsknings- og udviklingsaktiviteter. Det har et budget på 13,1 mia. ECU. Programmets overordnede struktur er blevet fastlagt efter de tre vigtige krav om: udvikling af den videnskabelige og teknologiske kunnen i Europa, så det bliver muligt at tilfredsstille forbedre livskvaliteten i medlemsstaterne udvidelse af samarbejdet og forbedring af koordineringen og udnyttelsen af medlemsstaternes forskning udvikling og gennmførelse af andre fællesskabspolitikker industriens behov og EUGFL, Garantisektionen Den fælles landbrugspolitik består af generelle støtteordninger, der er baseret på ekstern beskyttelse og intern intervention. Den kan som sådan sammenlignes med importkvoter og told, der i begge tilfælde betyder en flytning af ressourcer mellem forskellige sektorer, uden at der er tale om direkte støtte. De fleste af ressourcerne i EUGFL, Garantisektionen, går til denne type støtte og kan derfor ikke sammenlignes med udgifter til støtte. Endvidere er det i dette tilfælde ikke særlig relevant at foretage en opdeling efter medlemsstat, da støttemodtageren ikke nødvendigvis befinder sig i den medlemsstat, hvor interventionen har fundet sted. Ca. 35% af udgifterne er kompensation for tilbagekøb ydet til produktions- eller forarbejdningsvirksomheder. 82 i direkte og EUGFL. Udviklingssektionen Udviklingssektionens aktiviteter kan inddeles indirekte foranstaltninger. Direkte foranstaltninger er f. eks. støtte til offentlige eller private investorer med henblik på investeringsprojekter og -programmer. I de seneste år har de direkte foranstaltninger tegnet sig for ca. halvdelen af Udviklingssektionens budget. De indirekte foranstaltninger tages derimod på EU's initiativ og med finansiel støtte fra EU, men de gennemføres af medlemsstaterne. Derfor vil udgifterne i de fleste tilfælde blive betragtet tale om socio-strukturelle som national støtte. Generelt er der landbrugere), (f. eks. foranstaltninger foranstaltninger til mindre begunstigede regioner eller investeringsstøtte til landbrugsbedrifterne. førtidspensionering for FIUF Første gang der blev givet strukturstøtte til fiskeindustrien var tilbage i 1971, som samtidig er det år, hvor det blev besluttet også at anvende Udviklingssektionen under Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) til at fremme byggeri og modernisering af fiskefartøjer til kyst- og havfiskeri og til fremme af forarbejdningen og markedsføringen af fisk. I 1978 blev der i stedet for de oprindelige bestemmelser på årsbasis indført en række foreløbige foranstaltninger, som samtidig var mere omfattende, da de også skulle gælde for omstrukturering af kystflåden og udvikling af akvakultur. 11983 trådte en flerårig programordning i kraft, som gjorde det muligt at yde støtte til omstrukturering af industrien og omlægning af fiskeaktiviteterne. Ønsket om at styrke denne fremgangsmåde resulterede i 1986 i, at alle strukturforanstaltningerne for fiskeflåden og på akvakulturområdet blev samlet inden for et regelsæt. Fra en anden kilde, som indtil da var blevet delt med strukturpolitikken for fremstilling og markedsføring af landbrugsprodukter, blev der udskilt en række ordninger beregnet på at støtte fremstillingen og markedsføringen af fiskeprodukter. I lang tid havde der kun været en forordning om fremstilling og markedsføring for begge typer produkter. Ud fra et ønske om at sikre, at der blev taget større hensyn til fiskerisektorens særlige krav, blev de to områder delt i 1989. Siden da har fremstilling og markedsføring af fiskeprodukter været omfattet af en række særskilte bestemmelser, som indgår som en integrerende del af Fællesskabets strukturfondsaftaler. I forbindelse med en justering af strukturaspekterne af den fælles fiskeripolitik i 1993 skete der tre store ændringer. Herved blev der større overensstemmelse mellem de fælles fiskeripolitik, adskillelsen mellem den fælles fiskeripolitik og de øvrige fællesskabsaktiviteter blev fjernet, og der blev taget højde for ændringer med betydning for sektoren. Den fælles fiskeripolitiks fælles foranstaltninger blev integreret i Fællesskabets strukturfondsordning, da denne blev revideret i 1993. Og endelig blev de forskellige finansieringsmuligheder for fiskesektoren samlet i en fond, nemlig Det Finansielle Instrument til forskellige aspekter af den 83 Udvikling af Fiskeriet (FIUF). Den Europæiske Socialfond Socialfondens formål er at forbedre beskæftigelsesmulighederne for unge (under 25 år) og for andre grupper, der har behov for støtte (langtidsledige, handicappede, vandrende arbejdstagere og andre socialt udsatte grupper). Fonden bidrager derfor til finansiering af foranstaltninger, der gennemføres af offentlige og private aktører på følgende områder: forebyggelse af landtidsledighed erhvervsuddannelse teknisk rådgivning vedrørende jobskabelse lette arbejdstagernes tilpasning til industrielle ændringer og ændringer i produktionssystemet Alle ansøgninger om støtte fremsendes gennem medlemsstaterne. Midler fra Socialfonden udbetales som horisontal støtte og ikke som sektorstøtte; det er derfor ikke muligt at foretage en ekstrapolation, der svarer til støttebegrebet i EF-traktatens artikel 92. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) Regionalfonden har til formål at mindske de regionale forskelle i Fællesskabet ved at yde støtte til: tilbagestående regioner (mål nr. 1 ) regioner, der oplever industriel tilbagegang (mål nr. 2) udvikling af landdistrikter (mål nr. 5b). Støtten gives væsentligst til infrastruktur, menneskelige ressourcer og produktive investeringer. Da støtte fra Regionalfonden normalt ydes på en horisontal og ikke sektor mæssig basis, er det ikke altid muligt at identificere de udgifter, der falder ind under begrebet statsstøtte efter EF-traktatens artikel 92. Derfor har man anvendt tallene for industri og tjenesteydelser og den økonomiske udvikling; de tal, der er opnået på denne måde, giver kun en idé om størrelsen af støtten fra Regionalfonden. 84 Det finansielle samhørighedsinstrument - Samhørighedsfonden Efter at princippet om Samhørighedsfonden var blevet indarbejdet i Maastricht-traktaten, blev det på Det Europæiske Råd i Edinburgh yderligere besluttet at vedtage et foreløbigt instrument, så det allerede fra 1993 blev muligt at yde finansiel støtte fra Fællesskabet til de pågældende medlemsstater, indtil traktaten trådte i kraft og det med tiden blev muligt at oprette Samhørighedsfonden. Kommissionen vedtog et forslag til forordning om oprettetse af det finansielle samhørighedsinstrument på grundlag af artikel 235 i traktaten. Forslaget blev vedtaget af Rådet den 30. 4. 1993 og gjaldt indtil udgangen af 1994. Samhørighedsfonden, som blev oprettet med henvisning til EF-traktatens artikel 130 D, som ændret ved Maastricht-traktaten, bevirkede, at man kom et skridt videre i den solidaritetspolitik, som især var blevet startet med strukturfondene. Samhørighedsfonden yder målrettet og supplerende støtte, hovedsagelig med udgangspunkt i de krav, der stilles med henblik på oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære Union (som allerede begynder at være en realitet). Samhørighedsfonden har siden starten baseret sit virke på tre grundlæggende principper. Det første princip vedrører fondens begrænsede virkeområde, som skyldes, at det i protokollen om økonomisk og social samhørighed fastsættes, at Samhørighedsfonden "skal yde finansielle bidrag fra Fællesskabet til. medlemsstater, der har en bruttonationalindkomst pr. indbygger på mindre end 90% af gennemsnittet i Fællesskabet. " For det andet er støtten begrænset til delfinansiering af projekter på miljøområdet og inden for transeuropæiske net. For det tredje støtter fonden på grund af den direkte forbindelse med oprettelsen af Den Økonomiske og Monetære Union de medlemsstater, der har vedtaget et program med det formål at opfylde betingelserne vedrørende uforholdsmæssigt store offentlige underskud i artikel 104 C. Herudover har Det Finansielle Samhørighedsinstrument og senere (fra maj 1994) Samhørighedsfonden bidraget til at skabe større samhørighed. Men da størstedelen af de til infrastrukturprojekter og ikke til produktive investeringer, er tallene i tabel B nedenfor kun taget med til orientering. tilgængelige bevillinger er blevet brugt 85 EU's forskning og teknologiske udvikling (FTU) EU's forskningsaktiviteter udføres væsentligst på to niveauer: i) ii) ved i samarbejde med tredjepart at gennemføre aktioner med forbindelse med TFD-projekter og ved omkostningsdeling koordinering af forskningsaktiviteterne i medlemsstaterne (indirekte aktioner) på Det Fælles Forskningscenter (direkte aktioner) i Forskning (Videnskab, og Udvikling) GD XII administrerer rammeprogrammets indirekte foranstaltnigner i samarbejde GD III (Industri), GD VI (Landbrug), GD VII (Transport), GD XIII (Telekommunikation, Informationsmarkedet og Udnyttelse af Forskningsresultater), GD XIV (Fiskeri) og GD XVII (Energi). I medfør af det fjerde rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling er der på EU-budgettet afsat ca. 13,1 mia. ECU til støtte til forskning i perioden 1994-1998. Størstedelen af denne støtte går til universiteter, forskningscentre og industrien. Lidt over 950 mio. ECU går til støtte til Det Fælles Forskningscenter. EKSF's finansielle transaktioner EKSF yder støtte i form af lån og tilskud. Lånene kan opdeles i tre hoved kategorier: lån til industrien lån til omstilling lån til boliger til arbejdere. Lånene ydes til markedsrente; de finansieringsinstitutter, der hjemtager disse lån, er non-profit-foretagender, hvilket kunne være en fordel for lånemodtageren; men denne fordel betragtes imidlertid ikke som støtte i henhold til tilskud er anderledes. Mens rentegodtgørelser (for lån) normalt vil blive betragtet som støtte, er det mindre sandsynligt, at dette vil gælde for andre foranstaltninger, herunder sociale foranstaltninger til tidligere arbejdere i stål- og kulindustrien. traktaten. Situationen for Den Europæiske Investeringsbank Banken har til opgave at fremme Den Europæiske Unions mål ved at stille langfristet finansiering til rådighed for sunde investeringsprojekter. Den er oprettet i medfør af Rom-traktaten, og dens aktionærer er medlemsstaterne. Bankens styrelsesråd er sammensat af medlemsstaternes finansministre. For at kunne få støtte skal der være tale om sunde projekter/programmer i såvel økonomisk, teknisk, miljømæssig som finansiel sammenhæng. På grund af bankens egne udlånstransaktioner og mulighed for at tilvejebringe finansieringsviften blevet udvidet. andre Gennem til at udvikle lånoptagelser medvirker banken kapitalmarkederne i Unionen. Banken fastlægger sin politik i samarbejde med medlemsstaterne og Den Europæiske Unions øvrige institutioner. Der er desuden et tæt samarbejde med handels- og banksektoren og de store finansieringsmuligheder, er sine 86 internationale organsationer på området. Den Europæiske Investeringsfond Den Europæiske Investeringsfond er et nyt finansielt agentur, hvis formål er at stille sikkerhed for mellemfristede og langfristede investeringer på to områder med stor betydning for udviklingen af den europæiske økonomi, nemlig de transeuropæiske netværk og små og mellemstore virksomheder. Investeringsfonden blev oprettet i juni 1994 og danner ramme for et nyt og enestående samarbejde mellem Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Union (ved Europa-Kommissionen) på den ene side og banker og i medlemsstaterne på den anden side. Kommissionen vedtog et direktiv den 15. marts 1994, hvorved den fik status af multilateral udviklingsbank. finansieringsinstitutter til Fondens grundlæggende mål er at tiltrække mere privat kapital finansiering af infrastrukturprojekter og at øge tilgangen af finansielle ressourcer til små og mellemstore virksomheder (SMV). Den vil gøre dette ved at udvikle mekanismer, der gør det muligt at overføre og at dele de finansielle risici, og den vil prioritere finansiel sikkerhedsstillelse for mellem- og langfristede lån ydet af banker og andre finansieringsinstitutter. Ud over højt prioriteret langfristet gæld i forbindelse med transeuropæiske netværksprojekter investeringer, obligationsemissioner, værdipapirer med sikkerhed i indtægt eller andre aktiver og sekundær gæld. Ved SMV-finansiering kan den dække låneporteføljer, kreditlinjer og aktiver med sikkerhedsstillelse. vil den dække private kunne NIC-lån (det nye fællesskabsinstrument) Formålet med NIC-lån er finansiere investeringsprojekter, der bidrager til en større konvergens og integration af medlemsstaternes økonomiske politik. En stor del af lånene (ca. 60%) er gået til finansiering af projekter inden for områderne energi, infrastruktur og udvikling af små og mellemstore virksomheder. Der er ligeledes ydet lån til genopbygning af infrastrukturen i de områder i Fællesskabet, der har været ramt af jordskælv. Lånene administreres af Den Europæiske Investeringsbank på Unionens vegne. Lånene forrentes med markedsrenten plus en margen til dækning af generalomkostninger for hver enkelt valutas vedkommende. Den eneste målelige økonomiske fordel for modtageren kunne være, at Banken er et non-profit-foretagende. En sådan fordel er imidlertid uden betydning i denne sammenhæng. II. Statistiske data 1. 2. Tabe! A viser Fællesskabets samlede udgifter i årene 1990-1994. Tabel B indeholder en oversigt over de øvrige fællesskabsinstrumenter for 1990-1994. 3. Tabel C1 og C2 viser for perioderne 1990-1992 og 1992-1994 den 87 4. 5. 6. gennemsnitlige årlige fællesskabsstøtte pr. medlemsstat, hvor dette er muligt. Det skal bemærkes, at en direkte sammenligning mellem Fællesskabets støtte, der er vist her, og den nationale støtte, der er beskrevet tidligere i denne oversigt (f. eks. støtte finansieret over de nationale budgetter og skatte-og afgiftssystemer), er misvisende, da det i mange tilfælde er vanskeligt eller umuligt at beregne støtteelementet i en given fællesskabsintervention, der i modsætning til statsstøtte ikke udbetales direkte til virksomhederne. til føre landbrugssektoren vil sammenligninger kunne forkerte I idet modtagerne af fællesskabsstøtten normalt ikke er konklusioner, forskellige virksomheder. Hvad angår sammenligninger mellem de medlemsstater, er det sådan, at alle aktører i Unionen vil nyde godt af Fællesskabets interventioner, uanset hvor interventionen finder sted (f. eks. eksportrestitutioner eller støtteopkøb). En sammenligning mellem EU's udgifter og de nationale udgifter vil vise, at Unionens udgifter i høj grad er påvirket af fluktuerende verdenspriser og Fællesskabets landbrugspriser, hvilket ikke gælder for størstedelen af de nationale udgifter. forskellen mellem de Der findes yderligere oplysninger om Fællesskabets interventioner i det tekniske bilag. Endelig indeholder følgende dokumenter oplysninger om de forskellige fællesskabsfonde- og instrumenter: Research and Technological Development Activities of the EU, annual report 1995. ISBN 92-77-93761-0 The Structural Funds in 1994, 6th annual report. ISBN 92-827-5727-7 The First report on Economic and Social Cohesion 1996. ISBN 92- 827-8877-6 Cohesion financial instrument Cohesion Fund. Combined Report. ISBN 92-827-5739-0 Annual Report Cohesion Financial Instrument 1993/1994. ISBN 92- 77-84777-8 ECSC Financial report 1994. ISBN 92-827-4625-9 Trans-European Networks Report. ISBN 92-826-8995-6 The Twenty fourth Financial Report concerning the European Agricultural Guidance and Guarantee Funds-Guarantee Section. 1994. ISBN 92-77-94440-4 European Investment Bank 1995 Annual Report. ISBN 92-827-6303- X 88 EF's RAMMEPROGRAM FOR F&TU 1602,0 1567,0 2391,0 1990 1991 1992 1993 I mio. ECU 1994 26503,3 31824,8 32005,4 34496,3 32831,4 2408,1 2874,4 3092,4 3335,4 1973,9 23,6 226,6 3504,2 776,0 26,2 294,0 4785,8 1152,0 32,1 358,4 5894,2 1374,0 32,4 401,8 6306,8 1635,0 1565,0 2094,0 182,4 60,0 50,0 124,6 114,3 35,5 391,0 5826,8 1803,0 1853 2019,0 157,0 86,0 40,0 52,0 51,5 184,0 45,2 40,0 93,9 82,2 166,1 20,0 35,7 128,1 104,5 154,8 46,2 50,0 120,2 106,0 35. 054,9 42. 512,3 45. 406,7 50. 155,0 48. 481,6 Tabel A ARUGE FÆLLESSKABSUDG1FTER EUGFL, Garantisektionen-Landbrug EUGFL, Udviklingssektionen-Landbrug EUGFL, Garantisektionen-Fiskeri EUGFL, Udviklingssektionen-Fiskeri/EFFG-FIUF (fra 1994) SOCIALFONDEN REGIONALFONDEN1 SAMHØRIGHEDSFONDEN EKSF-tilskud Genansættelse, artikel 56, stk. , 2, litra b) Sociale foranstaltninger, stål, artikel 56, stk. , 2, litra b) Sociale foranstaltninger, kul, artikel 56, stk. , 2, litra b) Forskning, artikel 55 Rentegodtgørelse, artikel 54/56 IALT Støtte, der nogenlunde svarer til støttebegrebet i EF-traktatens artikel 92. 89 Tabel B ANDRE FÆLLESSKABSINSTRUMENTER EKSF (nye Ian) 993,8 1382,2 1486,2 918,3 673,4 1990 1991 1992 1993 mio. ECU 1994 Den Europæiske Investeringsbank* 12526,3 14398,8 16066,0 17672,6 17656,0 Den Europæiske Investeringsfond** I NIC (nye lån) Finansiering ydet inden for EU * ** Godkendt sikkerhedsstillelse KILDE: årsberetninger - 23,6 - 39,2 - - - - 643,0 90 Tabel C1 Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter medlemsstat (1990-1992) EUGFL Garantisektionen EUGFL Udviklings sektionen EUGFL Garanti sektionen Fiskeri EUGFL Udviklings sektionen Fiskeri og EFFG-FIUF SOCIAL FONDEN REGIONAL FONDEN SAMHØRIG HEDSFONDEN (fra 1993) I mio. ECU EF's F&TU- ramme- program* EKSF- TILSKUD* IALT BELGIEN DANMARK TYSKLAND | GRÆKENLAND J SPANIEN FRANKRIG IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERANDENE PORTUGAL DET FORENEDE KONGERIGE 1227,1 1161,2 4811,4 2119,8 2990,4 6130,1 1604,5 4839,2 3,1 2628,9 317,5 2278,0 22,6 18,6 206,5 285,9 458,6 435,2 161,6 294,4 5,7 16,1 244,6 100,6 0,2 1,4 0,8 0,7 10,5 8,0 1,4 1,6 - 0,1 1,0 1,6 2,5 16,3 18,7 21,2 86,1 27,5 9,2 47,7 - 9,2 44,4 10,3 129,8 42,9 537,2 395,7 867,8 590,4 347,7 522,4 2,9 109,7 448,2 733,4 33,7 9,0 219,0 67,7 197,7 90,3 109,0 129,0 4,3 5,7 171,7 63,7 IALT 30111,2 2250,4 27,3 293,1 4728,1 1100,8 k) Det har ikke været muligt at foretage en opdeling efter medlemsstat. 1415,9 1249,4 5793,6 2891,0 4611,1 7281,5 2233,4 5834,3 16 2769,7 1227,4 3187,6 1853,0 1853,0 459,0 2. 3120 459,0 40. 822,9 91 Tabel C2 Fællesskabets årlige gennemsnitsudgifter opdelt efter medlemsstat (1992-94) EUGFL Garanti sektionen EUGFL Udviklings sektionen EUGFL Garanti sektionen Fiskeri EUGFL Udviklings sektionen Fiskeri og EFFG-FIUF SOCIAL FONDEN REGIONAL FONDEN SAMHØRIG HEDS FONDEN (& instrument)** I mio. ECU EF's F&TU- rammeprogram* EKSF- TILSKUD* I A LT BELGIEN DANMARK TYSKLAND GRÆKENLAND SPANIEN FRANKRIG IRLAND ITALIEN LUXEMBOURG NEDERLANDENE PORTUGAL DET FORENEDE KONGERIGE Teknisk støtte 1278,7 1257,1 4979,7 2522,5 4011,5 7680,5 1513,9 4469,0 6,9 2207,5 519,2 2664,7 35,8 28,7 434,2 353,8 530,4 602,5 179,5 421,3 8,4 24,5 371. 4 110. 2 0,2 3,4 0,9 0,9 10,7 10,1 2,2 1,1 - 0,1 1,8 1. 8 4,6 29,6 16,3 36,1 154,7 54,3 798,5 461,2 127,1 1146,7 31,9 7,8 52,1 - 7,9 50,3 20. 0 665,6 307,0 886,6 5,0 163,5 597,9 768,3 30,0 6,5 304,4 131,9 273,7 145,6 120,6 181,1 3,9 12,9 279,3 113,9 306,3 936,4 154,8 309,0 , 0,8 1504,0 1379,6 6534,0 3812,7 7036,5 9136,2 2285,8 6011,2 24,2 2416,4 2128,9 3678,9 0,8 IALT 33111. 2 3100,7 33,2 383,7 6009,3 1603,8 1707,3 2168,0 465,0 48582,2 2168,0 465,0 2633,0 *) Det har ikke været muligt at foretage en opdeling efter medlemsstat. *)Kun 1993-1994 92 ISSN 0254-1459 KOM(97) 170 endelig udg. DOKUMENTER DA 01 08 10 09 Katalognummer : CB-CO-97-162-DA-C ISBN 92-78-18756-9 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg <?3