title: Forslag til Rådets afgørelse om en ekstraordinær bistand til de stærkt gældsbetyngede AVS-stater

eurovoc_concepts:
ACP countries
Community loan
EU initiative
European Investment Bank
debt reduction

formats: html pdf print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 25. 03. 1997 KOM(97) 129 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN STØTTE TIL STRUKTURTILPASNING OG GÆLDSSANERING I STÆRKT GÆLDSBETYNGEDE AVS-STATER ET EF-RESPONS PÅ HIPC-GÆLDSINITIATIVET Forslag til RÅDETS AFGØRELSE om en ekstraordinær bistand til de stærkt gældsbetyngede AVS-stater (forelagt af Kommissionen) 'm m Hi rtL fir »•ti ' kilt* Ml m. tf 1 i'W mr EUROPA-KOMMISSIONEN MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN STØTTE TIL STRUKTURTILPASNING OG GÆLDSSANERING I STÆRKT GÆLDSBETYNGEDE AVS-STATER ET EF-RESPONS PÅ HIPC-GÆLDSINITIATIVET A& INDHOLDSFORTEGNELSE 1. Indledning 2. HIPC-gældsinitiativet 3. EF-udeståender hos HlPC'erne og potentielle omkostninger for Fællesskabet Side 2 3 4 4. De vejledende principper for Fællesskabets bidrag til HIPC-initiativet 5 5. Udvidet EF-bistand til HlPC'erne - Foreslået aktion som donor 5. 1 Supplerende tilpasningsstøtte 5. 2 Støtte til nedbringelse af den kommercielle gæld 5. 3 Faglig bistand til gældsforvaltning 6. Støtte til gældssanering - Foreslået aktion som kreditor 6. 1 Retningslinjer for gældssanering a) Eftergivelse eller genfinansiering af gæld b) Koncentrere gældssaneringen på lån på særlige vilkår c) Landebeslutninger 6. 2 Finansieringskilder til Fællesskabets deltagelse a) Finansiering med tilbageførsler b) Praktiske ordninger 7. Konklusion 8 8 H 9 10 10 10 II 12 44 1. Indledning Gælden er fortsat en tung byrde for en gruppe lavindkomstlande, for de flestes vedkommende i Afrika syd for Sahara, til trods for deres bestræbelser for økonomiske reformer og en sund makroøkonomisk politik. I de senere år har kreditorer og donorer truffet en række foranstaltninger til at lette de fattigste landes gældsbyrde, men for en gruppe af stærkt gældsbetyngede fattige lande (HICP) har disse foranstaltninger ikke været nok til at bringe gældsbyrden ned på et bæredygtigt niveau. Debatten i verden er derfor i stigende grad blevet fokuseret på behovet for at finde mere langsigtede og alsidige løsninger på gældsproblemerne i HICP. Et vigtigt skridt i denne henseende var Paris-klubbens beslutning om at tillade gældsbeholdningstransaktioner for at give landene en vej ud af den konstante proces med gældsomlægning. For nylig forelagde Den Internationale Valutafond og Verdensbanken på deres møder i foråret 1996 et omfattende handlingsprogram for lempelse af gældsproblemerne i HI PC - HIPC-gældsinitiativet. Initiativet blev støttet af interimskomitéen og udviklingskomitéen på IMF/Verdensbanks-mødet i efteråret 1996. Det involverer en koordineret indsats fra alle kreditorers side for at nedbringe gældsbyrden til et bæredygtigt niveau, lit nøgleelement i denne tilgang er erkendelsen af behovet for også at angribe problemet med byrden af den multilaterale gæld som en del af et lands generelle gældsbyrde. Det Europæiske Fællesskab er inddraget udviklingspartner for de berørte lande og som kreditor. i dette initiativ både som en større Som donor bevilger det betydelige ressourcer inden for rammerne af Lomé- konventionen, idet den overordnede finansieringsramme for anden finansprotokol udgør 14,6 mia. ECU for de 70 AVS-stater. Fællesskabet leverer særlig betydelige finansielle og faglige ressourcer til AVS-stater, der gennemfører strukturtilpasningsprogrammer. Som kreditor udgør de samlede EF-udeståender hos de 11 AVS-stater, der har størst brug for en indsats under initiativet, omkring 600 mio. ECU i nominelle termer. Gældsspørgsmålet har været et emne af større betydning for AVS-statcrne under forhandlingerne om de successive Lomé-konventioner. Fællesskabet har taget liere skridt til at forhindre en yderligere stigning i AVS-staternes gæld til Fællesskabet. Fra og med Lomé IV har alle EUF-ressourcer, bortset fra risikovillig kapital, taget form af gavebistand, da der ikke længere forekommer lån på særlige vilkår eller noget behov for de lande, der modtager Stabex-overførsler for at bidrage til genopbygning af systemet. Desuden besluttede Rådet i 1991 at opgive pligten til at bidrage til tilbagebetaling af Stabex-ressourcer, der var bevilget under tidligere konventioner, og i forbindelse med midtvejsrevisionen af Lomé IV i 1995 gik Fællesskabet med til at omdanne alle lån på særlige vilkår under de tidligere konventioner, hvorover der endnu ikke var disponeret, til gavebistand. for inden foreslår rammerne Kommissionen af HIPC-initiativet yderligere foranstaltninger til at afhjælpe gældsproblemerne for de mest gældsbetyngede AVS- stater. Det i denne meddelelse forelagte forslag sigter mod at styrke tilpasningsprocessen i disse lande med henblik på at lette en bæredygtig vækst og fattigdomslempelse. Landene vil til realisering af dette mål fortsat få brug for en passende udenlandsk bistand, selv efter at have draget fordel af gældssaneringsforanstaltningerne under HIPC- initiativet. Det skal i denne sammenhæng bemærkes, at Fællesskabet i samkvemmet med disse lande fortsat vil skulle spille en rolle som donor, der bevilger finansiel bistand til støtte af deres refornv og udviklingsbestræbelser. En sådan støtte er og vil fortsat være af vital betydning for HlPC'erne. Det foreslås, at Fællesskabet som donor garanterer og udvider sin fortsatte støtte til de stærkt gældsbetyngede fattige AVS-stater ved: i) ii) iii) at yde supplerende strukturtilpasningsstøtte efter en vurdering fra sag til sag fra sag til sag at overveje støtte til nedbringelse af den kommercielle gæld, og at styrke støtten til gældsforvaltning. Det forslås, at Fællesskabet som kreditor iv) tager skridt til at reducere nutidsværdien af støtteberettigede landes gæld til Fællesskabet. 2. HIPC-gældsinitiativet Hovedformålet med HIPC-gældsinitiativet er at sikre, at de stærkt gældsbetyngede fattige ikke hæmmes af en vedvarende stor landes tilpasnings- og reformbestræbelser gældsbetjeningsbyrde. Det fremgår af analyser foretaget af IMF og Verdensbanken, at selv efter fuldstændig anvendelse af de bestående mekanismer for gældssanering og til trods for landenes indsats med en vækstorienteret politik vil gældsbyrden for en gruppe ligge over et bæredygtigt niveau på mellemlang sigt. HIPC- HIPC'er fortsat gældsinitiativet bygger på et tilsagn fra verdenssamfundet om at ville sætte ind på at nedbringe disse landes gældsbyrde til et bæredygtigt niveau, forudsat at de pågældende lande i en given periode opnår stærke økonomipolitiske resultater. Et nøgleelement i HIPC-initiativet er, at det sigter mod at løse HIPC'ernes gældsproblemer på alle omrader med støtte i en koordineret aktion fra bilaterale, kommercielle og multilaterale kreditorers side. Kl andel centralt element er den nye tilgang til vurdering af gældsbæredygtighed1. Initiativet blev støttet af interims- og udviklingskomitéerne på IMF's og Verdensbankens møder i efteråret 1996, hvor Bretton Woods-institutionernes deltagelse i initiativet blev bekræftet. Interims- og udviklingskomitéerne fremhævede i deres communiquéer særlig betydningen af initiativets alsidige karakter og opfordrede andre kreditorer til at deltage i initiativet på et lige grundlag, og for de kreditorer, som endnu ikke har taget nærmere stilling til deres deltagelse, at gøre dette så snart som muligt. Hvad angår de bilaterale kreditorer, har Paris-klubben oplyst, at den er rede til at gå videre end Napoli-betingelserne og fra sag til sag indrømme en gældsnedsættelse på op til 80% i nutidsværditermer for lande, der kan opnå yderligere lempelser inden for rammerne af HIPC-initiativet. I overensstemmelse med gældende praksis vil lande, der modtager bistand i henhold til initiativet, desuden skulle søge at opnå en lignende behandling af deres gæld til andre bilaterale og kommercielle kreditorer. 1 Bæredygtighed i denne forbindelse defineres fra land til land med en gaffel på 200-250 procent for nutidsværdien af gældsbeholdningen i forhold til eksporten og 20-25 procent for gældsbetjeningen i forhold til eksporten. Initiativet vil være åbent for HIPC'er, der gennemfører strukturtilpasningsprogrammer, som støttes af IMF og Verdensbanken og stadig er udsat for en ubæredygtig gældsbyrde efter komplet anvendelse af de aktuelle gældssaneringsmekanismer. For at kunne komme i betragtning ved gældssaneringsforanstaltningerne ud over de gældende mekanismer skal de berettigede lande være i stand til at bevise, at de har opnået gode policy-resultater på basis af et program for makroøkonomiske, strukturelle og socialpolitiske reformer. Foruden sund makroøkonomisk forvaltning vil HIPC-initiativet lægge særlig vægt på en forbedring af kvaliteten af de offentlige udgifter, en styrkelse af den institutionelle kapacitet og en forbedring af de sociale serviceydelser. Der findes i bilag 5 en beskrivelse af de vigtigste træk ved og faser i HIPC-initiativet. Verdensbanken og IMF har anslået, at 13 lande vil have behov for en indsats ud over de gældende gældssaneringsmekanismer, hvoraf 11 er AVS-stater2. Denne landeliste er vejledende; andre lande vil kunne vise sig at være berettigede på det tidspunkt, hvor der træffes beslutning om dem. Der findes en håndfuld lande, der vil kunne komme i betragtning ved beslutningerne i 1997, når kreditorerne vil skulle enes om aktionens rækkevidde på basis af specielt udarbejdede bæredygtighedsanalyser. Når der træffes en beslutning om de enkelte lande, vil kreditorerne skulle give tilsagn om at sætte ind på at reducere nutidsværdien af deres udeståender hos det pågældende land, efter at det har givet yderligere bevis for gode policy-resultater. Det første land, der sandsynligvis vil komme til at kræve en indsats fra Fællesskabets side er Uganda, for hvilket en beslutning om berettigelse og omfanget af den fornødne gældssanering i øjeblikket forventes at falde i foråret 1997. 3. EF-udeståender hos HlPC'erne og potentielle omkostninger for Fællesskabet Fællesskabets udeståender hos HlPC'erne falder inden for rammerne af Lomé- samarbejder: de HIPC'er, der har udestående gæld til Fællesskabet, er alle AVS-lande, og deres gæld er opstået under de forskellige Lomé-konventioner og før da, under Yaoundé- konventionerne. Fællesskabets engagement over for de potentielt berettigede HIPC'er følger af tre instrumenter: lån på særlige vilkår, risikovillig kapital og EIB-lån af Bankens egne midler. Det Europæiske Fællesskab er en relativ lille kreditor i HIPC-initiativets sammenhæng. Fællesskabets samlede udeståender hos de 11 AVS-lande, der for nærværende anses for at kræve en indsats under initiativet, udgør 595 mio. ECU i nominelle termer3. Af dette beløb tegner lån på særlige vilkår sig for 69%, risikovillig kapital for 30% og EIB-lån af Bankens egne midler for 1% af de samlede EF-udeståender. Kommissionen anslår, at nutidsværdien af disse udeståender udgør omkring 300 mio. ECU. I bilag 2 og 3 gives der en beskrivelse af de tre instrumenter og udeståender hos de enkelte lande fordelt på instrument. Disse 13 lande er Burundi, Etiopien, Guinea-Bissau, Madagascar, Mozambique, Myanmar, Nicaragua, Niger, Rwanda, Sâo Tome og Principe, Uganda, Zaire og Zambia. Fællesskabet har ingen fordringer over for Myanmar og Nicaragua. På linje med rammerne for initiativet refererer data i dette dokument kun til lån, der er ydet eller garanteret af den offentlige sektor og vedrører beløb, som allerede er udbetalt (medmindre andet er angivet). 4 Hvad angår omkostningerne for Fællesskabet ved HIPC-initiativet, skal der fremhæves lo aspekter. For det første er et skøn over de samlede omkostninger behæftet med stor usikkerhed, fordi omkostningerne kun kan ansættes fra land til land, efterhånden som de berettigede lande når det punkt, hvor der træffes en beslutning som led i initiativet. Disse landebeslutninger vil blive spredt over flere år. Det er derfor usikkert, hvilke lande der faktisk kræver en yderligere gældssanering som led i initiativet, hvor stor en nedsættelse i nutidsværdi der vil blive behov for for hvert land for at opnå gældsbæredygtighed, og hvilke lande der bliver berettigede på baggrund af deres økonomipolitiske resultater. Det er for gældssaneringsforanstaltninger, vil være berettiget under initiativet, da nogle potentielt berettigede lande eventuelt ikke vedtager tilpasningsprogrammer eller ikke kan opvise gode resultater. Tilsvarende kan det ikke udelukkes på dette stadium, at andre lande bliver støtteberettigede. For det andet vil de faktiske omkostninger ved kreditorernes aktion, eftersom beslutningerne og indfrielsen af gældssaneringstilsagnene spredes over flere år, også blive spredt over flere år (se bilag 6, der giver den sandsynlige tidsplan for, hvornår der træffes beslutning for de forskellige lande). sikkert, at alle 11 for at have behov lande, der anses ikke Sammenfattende skal det anføres, at det er vanskeligt at give et pålideligt skøn over de samlede omkostninger for Fællesskabet ved HIPC-initiativet, og alle skøn på dette stadium er at betragte som vejledende. Ifølge Verdensbankens/IMF's skøn kunne de samlede omkostninger for Fællesskabet andrage 150 mio. ECU i 1996-nutidsværdi, hvis man antager, at de 11 ovenfor nævnte AVS-stater deltager i initiativet4. Det svarer til omkring 5% af de samlede omkostninger for de multilaterale kreditorer. De årlige omkostninger forventes ikke at overstige en snes millioner ECU om året i gennemsnit. I betragtning af usikkerheden omkring dette skøn skal det fremhæves, at de faktiske omkostninger kan afvige fra de her nævnte beløb. 4. De vejledende principper for Fællesskabets bidrag til HIPC-initiativet Der foreslås følgende principper for Kommissionens aktion inden for HIPC-initiativet: i) formålet med Fællesskabets deltagelse initiativ er at styrke tilpasningsprocessen i de berørte lande ved at anspore til vedvarende reformer og gøre tilpasningsprocessen levedygtig på lang sigt ved at støtte programmer på et bredt grundlag for makroøkonomiske og strukturelle reformer og socialpolitiske reformer i dette Der skal gøres to bemærkninger her: for det første er omkostningsskønnene baseret på forudsætninger vedrørende økonomisk udvikling i de berørte lande. De faktiske omkostninger for en given gruppe lande vil afvige fra skønnene, hvis de til grund liggende forudsætninger ændrer sig, f. eks. hvis eksporten vokser eller bistandsstrømmen til de berørte lande bliver mindre end antaget. For det andet er omkostningsskønnet baseret på data, der er indberettet til Verdensbanken som led i Debtor Reporting System, og ikke direkte på data fra Fællesskabet. Der kan derfor forekomme nogle fejl i de benyttede data. Der er i øjeblikket en sammenholdning af disse data i gang, og af det indledende arbejde fremgår det, at de foreløbige Verdensbanks/IMF-skøn over de potentielle omkostninger for Fællesskabet er for højt sat. 5 ii) iii) iv) v) vi) vii) Fællesskabet bør fortsætte med at spille en nøglerolle i bistanden til HlPC'erne med strukturtilpasning og fattigdomslempelse faglig bistand finansiel og støtte af til Fællesskabet bør besegle sit tilsagn om at ville deltage i HIPC-gældsinitiativet, hvad angår EF-fordringerne, ved at tage skridt til, hvor det er nødvendigt, at reducere nutidsværdien af EF's udeståender hos de berørte lande side om side med andre kreditorers indgreb Fællesskabets indsats skal være på linje med HIPC-initiativet og ske fra sag til sag inden for generelle rammer enhver indsats i forbindelse med EF-fordringer skal ske på en sådan måde, at de deltagende fællesskabsinstitutioners præferencestatus ikke påvirkes i negativ retning det støtteberettigede ikke befinde sig udviklingssamarbejdet med Fællesskabet er suspenderet land må i en situation, hvor Fællesskabets gældssaneringsforanstaltninger må ikke vedrøre behandling af betalingsrestancer. Betalingsrestancer skal i princippet være afviklet, for del berettigede land kan drage fordel af gældssaneringsforanstaltninger. 5. Udvidet EF-bistand til HlPC'erne - Foreslået aktion som donor Det foreslås, at Fællesskabet i sin egenskab af større donor, træffer tre foranstaltninger inden for rammerne af de bestående EUF-ressourcer til bedre at hjælpe de stærkt gældsbetyngede fattige AVS-stater. 5. 1 Supplerende tilpasningsstøtte Skønt HlPC'erne vedvarende har modtaget positive nettooverførsler, gør deres afhængighed af eksterne bistandsstrømme på favorable vilkår dem særlig sårbare. Kommissionen har altid som en større donor af strukturtilpasningsstøtte peget på betydningen af, at tilpasningsprocessen i stærkt gældsbetyngede lande finansieres på passende måde. For de lande, der er berettiget supplerende gældssanering under IIIPC- initiativet, vil et passende niveau for den eksterne bistandsstrøm fortsat være af kritisk betydning initiativet. i en række andre stærkt Finansieringsbehovene vil også fortsat være store gældsbetyngede fattige lande, særlig sådanne lande, hvis gældsbyrder ligger lige under de kritiske gældsbæredygtighedstærskler som defineret i HIPC-initiativet, og som derfor ikke er berettiget til supplerende gældssanering. Det er vigtigt, at disse lande også modtager ekstern bistand i passende omfang til at støtte deres tilpasningsbestræbelser. for deres udvikling, selv efter at de har deltaget i Det er Kommissionens opfattelse, at det er nødvendigt at sikre, at HlPC'erne modtager passende finansiel bistand. Kommissionen foreslår derfor, at Fællesskabet inden for de disponible ressourcer under strukturtilpasningsfaciliteten bevilger supplerende bistand til HlPC'erne fra sag til sag og i overensstemmelse med finansieringsbehovene og de økonomiske resultater. 5. 2 Støtte til nedbringelse af den kommercielle gæld For størstedelen af de fattigste landes vedkommende er gælden til kommercielle kreditorer relativ lille. Men selvom den kommercielle gæld i gennemsnit er relativ beskeden for denne gruppe lande, kan en afvikling heraf være forbundet med håndgribelige fordele. I enhver alsidig behandling af HIPC'ernes gældsproblem er det til at nedbringe byrden af den derfor nødvendigt at medtage foranstaltninger kommercielle gæld. Dette sker på basis af indgreb til at hjælpe disse lande med at tilbagekøbe deres kommercielle gæld på det sekundære marked med en stor rabat. Flere af de HIPC'er, der potentielt er berettigede under HIPC-gældsinitiativet, har allerede foretaget et sådant tilbagekøb med finansiel støtte fra IDA og bilaterale donorer, og der er planer om flere sådanne. Det forventes derfor, at der fortsat vil blive behov for sådan støtte, skønt den vil blive mindre, efterhånden som antallet af lande, der stadig foretager sådanne tilbagekøbsoperationer, falder. Fællesskabet kan sammen med andre donorer bidrage til denne indsats. Kommissionen foreslår, at Fællesskabet fra sag til sag og hvor modtagerlandet anmoder om en sådan støtte, sætter sig i stand til at bidrage til internationalt koordinerede og støttede gældstiIbagekøbsoperationer i de stærkt gældsbetyngede AVS-stater. Sådanne bidrag vil kunne finansieres via det nationale vejledende program for det pågældende land5. 5. 3 Faglig bistand til gældsforvaltning Svagheder ved debitorlandenes gældsforvaltningsevne har ofte gjort gældsbetjening mere bekostelig og ressourcekrævende. En forbedring af forvaltningen af udlandsgælden kan derfor få mærkbare fordele i form af en indskrænkning af de administrative byrder for debitorlandet og til tider også af omkostningerne ved gældsbetjeningen. Mange HIPC'er har igangsat uddannelsesprogrammer for gældsforvaltning støttet med donorbistand. indført edb-styrede gældsforvaltningssystemer og i de seneste år I overensstemmelse med Lomé-konventionens artikel 240 kan Fællesskabet på en AVS- stats anmodning bistå med at undersøge og finde konkrete løsninger på gældsproblemet og vanskelighederne i forbindelse med gældsbetjeningen, yde hjælp til uddannelse i forvaltning af udlandsgælden og i internationale finansforhandlinger samt yde bistand til AVS-staterne med henblik på udarbejdelse af smidige teknikker og instrumenter til forvaltning af gælden. Kommissionen skønner, at der er mulighed for at styrke en sådan støtte, og foreslår, at Fællesskabet fra sag til sag udforsker, hvordan det kan forbedre sin støtte til gældsforvaltning i koordination med andre donorers og organisationers bistand. 5 Det skal bemærkes, at donorbidrag til gældstilbagekøbsoperationer ikke frigør de kommercielle kreditorer for deres andel af byrderne ved HIPC-gældsinitiativet. De kommercielle kreditorer skal fortsat indrømme gældssanering på mindst samme vilkår som dem, der er vedtaget i Paris-klubben. 7 6. Støtte til gældssanering - Foreslået aktion som kreditor HIPC-initiativet er baseret på, at alle kreditorer deltager - bilaterale, multilaterale og kommercielle - og de opfordres til at bevilge en ekstraordinær bistand og gældssanering ud over de gældende mekanismer i det omfang, de deltagende lande har behov for det for at opnå gældsbæredygtighed. Kommissionen foreslår, at Fællesskabet som kreditor slutter op om dette tillag og tager skridt til at nedbringe nutidsværdien af sine fordringer hos de pågældende lande. 6. 1 Retningslinjer for gældssanering a) Eftergivelse eller genfinansiering af gæld HIPC-inititativet giver hver kreditor næste ubegrænsede muligheder for selv at udforme sine egne mekanismer for deltagelse i initiativet. Det forventes, at de forskellige internationale linansieringsinstitutioner vil deltage i initiativet på forskellige måder, som er afpasset efter deres vedtægter og finanspolitik. Hvad angår Fællesskabets aktion, skal behandlingen af EF-fordringcr være forenelig med målene for HIPC-initiativet og de principper, der foreslås ovenfor i punkt 4. Behandlingen af EF-fordringerne rejser viglige principspørgsmål vedrørende de deltagende EF-institutioners status som privilegerede kreditorer. Der er med hensyn til de mulige retningslinjer for Fællesskabets deltagelse i initiativet i princippet to muligheder for gældssanering: i) en direkte eftergivelse af gæld (afskrivning) eller ii) genfinansiering på gavebistands vilkår af udestående fordringer. I sidste tilfælde kunne gavebistanden bevilges til at hjælpe det pågældende land med enten at tilbagebetale eller betale forfaldne renter og afdrag på gælden eller en del af deres gæld til Fællesskabet. Afskrivning af gælden kunne betragtes som den mest direkte måde til at indfri kravene i initiativet. Denne løsning må dog udelukkes for EIB-lån af egne midler og risikovillig kapital, hvis EIB fod med andre multilaterale linansieringsinstitutioner, som har afvist muligheden af en direkte eftergivelse af deres fordringer med den begrundelse, at det risikerer at skade deres stilling som privilegerede kreditorer6. skal behandles på lige Situationen kan være anderledes for lån på særlige vilkår, hvor man kunne argumentere for, at de særlige kendetegn ved denne gæld betyder, at direkte eftergivelse ville være hensigtsmæssig. Det er værd at bemærke i denne sammenhæng, at instrumentet med lån på særlige vilkår ikke blev medtaget i Lomé IV, da man skønnede, at gavebistand ville være en mere hensigtsmæssig bistandsform. En afskrivning af denne gæld ville svare til en retroaktiv tilpasning af betingelserne for denne bistand, og det vil kunne matche lignende gældssaneringsinitiativer fra medlemsstaternes side vedrørende deres bilaterale bistandslån. Det kan anføres, at en afskrivning ville have fordele i henseende til administrativ forenkling og gøre Fællesskabets aktion mere synlig. Endelig kan der argumenteres for, at en afskrivning af lån på særlige vilkår ikke vil få nogen negativ indflydelse på Fællesskabets status som privilegeret kreditor mere generelt, eftersom dets 6 Da EIB-lån af egne midler og risikovillig kapital begge underskrives af EIB, vil en afskrivning kunne påvirke EIB's status som privilegeret kreditor i negativ retning. 8 indgreb gøres inden for rammerne af et ekstraordinært initiativ fra verdenssamfundets side til at hjælpe en begrænset gruppe lande. Disse argumenter skal dog ses i forhold til den eventuelle risiko for, at et sådant indgreb i forbindelse med lån på særlige vilkår vil kunne påvirke Fællesskabets status som de facto privilegeret kreditor i negativ retning. Kommissionen er klar over, hvilke vanskeligheder en direkte eftergivelse af gælden til Fællesskabet vil kunne skabe, og i betragtning af, al andre privilegerede kreditorer har afvist denne valgmulighed, foreslår Kommissionen, at Fællesskabet tager skridt til at genfinansiere gældende på gavebistandsvilkår. Delle vil være på linje med, hvad andre privilegerede kreditorer foretrækker. Som nævnt ovenfor kunne genfinansiering ved hjælp af gavebistand sætte modtagerlandet i stand til enten at tilbagebetale sin gæld eller betale renter og afdrag på denne gæld, når de forfalder (helt eller delvis). Genfinansieringen forekommer at give de største fordele, hvis den bevilges i en enkelt rate til tilbagebetaling af gælden snarere end til gældsbetjening, når renter og afdrag forfalder til betaling. Tilbagebetaling har den fordel, at man undgår, at gældssaneringsforanstaltningerne for hvert land spredes over en årrække og for Fællesskabet og debitorlandene vil være enklere at administrere. Desuden vil tilbagebetaling være helt på linje med de muligheder, som Verdensbanken har præsenteret i forbindelse med den IDA-administrerede Multilateral Trust Fund. b) Koncentrere gældssaneringen på lån på særlige vilkår Som beskrevet ovenfor følger Fællesskabets udeståender af tre instrumenter: lån på særlige vilkår, risikovillig kapital og omend i meget begrænset målestok EIB-lån af Bankens egne midler. Alle tre typer lån falder ind under initiativet. Fællesskabet forvenles at tage skridt til at reducere nutidsværdien af alle sine udeståender hos hvert enkelt land, der kan komme i betragtning under initiativet. Men Fællesskabet behøver ikke at træffe foranstaltninger for hvert instrument særskilt, men kan vælge at betragte EF-fordringerne under ét og behandle disse generelle udeståender hos hvert land. Det betyder med andre ord, at gældssaneringsforanstaltningerne kan koncentreres på et af de tre EF-instrumenter, sålænge Fællesskabet med disse foranstaltninger foretager den aftalte reducering af nutidsværdien for hvert land. Kommissionen foreslår, at gældssaneringsforanstaltningerne koncentreres om lånene på særlige vilkår. For det første vil det administrativt være det simpleste at rette Fællesskabets aktion på et enkelt instrument. For det andet vil en fokusering af gældssaneringsforanstaltningerne på lån på særlige vilkår, som omtalt i det foregående afsnit, være hensigtsmæssig i betragtning af de særlige kendetegn ved instrumentet. Det vil desuden være på linje med foranstaltninger, der allerede er truffet i forbindelse med dette instrument (dvs. ikke-fornyelse af lån på særlige vilkår i fjerde Lomé-konvention og omdannelse af lån på særlige vilkår, hvorover der endnu ikke var disponeret, til gavcbistand). Kommissionen mener, at Fællesskabet bør sætte ind på at afvikle udestående lån på særlige vilkår for de berettigede lande. For de lande, der forventes at blive omfattet af initiativet, varierer deres andel af lån på særlige vilkår i deres gæld som helhed til Fællesskabet fra det ene til det andet. De mest potentielt berettigede lande har en relativ stor andel lån på særlige vilkår i deres gæld til Fællesskabet. Det forventes derfor i de fleste tilfælde, at det vil være tilstrækkeligt for Fællesskabet at sætte ind på lånene på særlige vilkår til at opnå den krævede nedsættelse af nutidsværdien af gælden. I nogle tilfælde vil Fællesskabet dog eventuelt ikke være i stand til at nå det aftalte gældssaneringsniveau alene på basis af lån på særlige vilkår. Del kan forekomme i forbindelse med lande, for hvilke de særlige lån kun udgør en lille del af deres udestående gæld til Fællesskabet, og det vil indlysende også være tilfældet for lande, der ikke har udestående lån på særlige vilkår. I dette tilfælde foreslås det, al de berørte lande modtager gavebistand til at indfri deres forpligtelser med hensyn til risikovillig kapital i det omfang, det er nødvendigt til at opnå gældsbæredygtighed. Som nævnt i punkt 3 ovenfor har de lande, som i øjeblikket forventes at kræve en indsats under initiativet, praktisk taget ingen udestående EIB-lån, som Banken har ydet med egne midler. Det er dog muligt, at andre lande, som har betydelige udeståender i for af EIB- lån, som Banken har ydet med egne midler, bliver berettigede under initiativet. I så fald kunne man argumentere, at disse udeståender vil skulle behandles med et EIB-bidrag til initiativet inden for rammerne af Fællesskabets generelle deltagelse i initiativet (se nærmere nedenfor). c) Landebeslutninger Når et HI PC kan opvise gode økonomipolitiske resultater og dermed har nået det punkt, hvor der under initiativet kan træffes en beslutning, træffes der en sådan beslutning om landets berettigelse til supplerende støtte under initiativet og om omfanget af den nødvendige gældssanering til at opnå en bæredygtig gældsbyrde. Når et land er blevet vurderet som støtteberettiget, bestemmer Kommissionen omfanget af den gældssanering, som Fællesskabet vil kunne yde og udarbejder i samarbejde med EIB et specifikt forslag til, hvordan Fællesskabet vil kunne hjælpe det pågældende land. Landeforslagene skal udarbejdes fra sag til sag under hensyntagen til fire faktorer: strukturen i og omfanget af landets gæld til Fællesskabet, kravet om administrativ enkelhed, målet med afvikling af udestående lån på særlige vilkår og behovet for at sikre en lige og redelig behandling landene imellem. Når der er udarbejdet et sådant specifikt forslag med sigte på disse mål, forelægger Kommissionen det for EUF-Udvalget og indhenter medlemsstaternes synspunkter på linje med de bestående høringsordninger for EUF-operationer. 6. 2 Finansieringskilder til Fællesskabets deltagelse a) Finansiering med tilbageførsler Kommissionen foreslår, at omkostningerne ved Fællesskabets aktion dækkes med tildeling af tilbageførslerne fra EUF-finansierede lån (lån på særlige vilkår og risikovillig kapital). Det ville være i overensstemmelse med artikel 9 i den interne aftale om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for fjerde Lomé-konvention, at Rådet med enstemmighed og på forslag af Kommissionen traf beslutning om at anvende tilbageførslerne til dette formål fremfor at returnere dem til medlemsstaterne. Som nævnt i punkt 3 har IMF og Verdensbanken indledningsvis anslået de samlede omkostninger for Fællesskabet til omkring 150 mio. ECU i 1996 i nutidsværdi, der skal spredes over mindst seks år. Kommissionen foreslår, at et begrænset beløb af tilbageførslerne de til gældssaneringsforanstaltninger, der er beskrevet i punkt 6. 1. En tildeling på 25 mio. ECU finansiering sættes hvert side til år af 10 om året over de fire år 1997-2000 (i alt 100 mio. ECU) forventes at være tilstrækkeligt til at dække behovene under initiativet i denne periode. Derefter eller tidligere, hvis det bliver nødvendigt, kan det overvejes, om der bliver behov for yderligere ressourcer7. En sådan løsning vil skaffe supplerende ressourcer til Fællesskabets deltagelse i HIPC- gældsinitiativet. Kommissionen mener, at det er en forudsætning for, at initiativet kan nå sine mål, at gældssaneringsforanstaltningerne skal supplere den bestående ressourcestrøm til disse lande. Desuden ville det være ønskeligt, at HIPC-initiativet ikke bevirker en omdirigering af ressourcer, der var bestemt til andre udviklingslande, navnlig fra HIPC'er, der bestræber sig på at gennemføre økonomiske reformer og at forbedre deres vækstudsigter. Flertallet af de 41 HIPC'er vil ikke opfylde gældsbæredygtigheds- kriterierne for supplerende gældssanering under initiativet, skønt der ikke er nogen tvivl om, at deres gældsniveau og finansieringsbehov fortsat vil være stort. Det skal i denne sammenhæng bemærkes, at Rådet en gang tidligere har besluttet at anvende tilbageførsler til et lignende formål, nemlig til delvis finansiering af det forste EF-bidrag til et særligt program for bistand til Afrika, SPA. Ved denne lejlighed besluttede Rådet at tildele et beløb på 60 mio. ECU til at finansiere generelle importprogrammer for SPA-lande. Fællesskabet kunne med disse tilbageførsler yde et større finansielt bidrag til SPA, end det ellers ville have været i stand til, og blive en større bidragsyder til dette program helt fra begyndelse af. Foruden den foreslåede finansiering på basis af tilbageførsler opstår spørgsmålet, om der bør søges et direkte EIB-bidrag. Selvom EIB's egne udeståender er dækket af medlemsstaternes sikkerhedsstillelse, ville det være på linje med initiativet som en engangsindsats fra verdenssamfundets side, om EIB bidrog med sine egne midler til tilfælde, hvor EIB har store udestående af sine egne midler. Et EIB-bidrag til finansiering af EF-gældssanering er derfor ikke udelukket på dette stadium; det er et anliggende, der skal drøftes med EIB's aktionærer. b) Praktiske ordninger 11 vis Rådet går med til al tildele tilbageførslerne til Fællesskabets bidrag til initiativet, kan man overveje en enkel ordning for kanalisering af Fællesskabets bistand til gældssanering. Der vil kunne indsættes et beløb af tilbageførslerne fra lån på særlige vilkår/risikovillig kapital på et årligt grundlag på en enkelt konto, som forvaltes af EIB. Hvis modtagerlandet skal tilbagebetale sin gæld til Fællesskabet, kunne man som en engangsoperation bevilge det pågældende land en gavebistand fra denne konto, således at det kan tilbagebetale sin gæld efter nutidsværdien. Kommissionen ser ingen grund til at gøre brug af den IDA-administrerede Multilateral Trust Fund (MTF). Fællesskabet er en lille kreditor i denne henseende og burde selv være i stand til at finansiere den nødvendige gældssanering. MFT er særlig nyttig for kreditorer, som har brug for at supplere deres egne bidrag med bidrag fra bilaterale donorer, og for kreditorer, som ønsker, at MTF forvalter deres bidrag. 7 De samlede tilbageførsler i forbindelse med lån på særlige vilkår og risikovillig kapital udgør omkring 100 mio. ECU om året. 11 7. Konklusion Som en større donor til de fleste HIPC'er vil Fællesskabet skulle sikre sig, at deres tilpasnings- og udviklingsbestræbelser ikke hæmmes på grund af en ubæredyglig gældsbyrde. HIPC-gældsinitiativet fra verdenssamfundets side til at løse gældsproblemerne i HlPC'erne og udgør en passende ramme, inden for hvilken Fællesskabet kan bidrage til at lempe på de stærkt gældsbetyngede fattige AVS-staters gældsbyrde. en koordineret repræsenterer indsals De her foreslåede foranstaltninger skal ses i sammenhæng med den strammere tilpasningsproces i de berørte lande. Det foreslås, at Fællesskabet som donor tager skridt til at forbedre sin bistand til HlPC'erne inden for rammerne af de eksisterende EUF- ressourcer. Bistanden skal bestå af supplerende tilpasningsstøtte fra sag til sag, en mulighed for at bidrage til gældstilbagekøb af kommerciel gæld og udvidet stølte til gældsforvaltning. Som kreditor for de lande, der er berettigede under HIPC-initiativet, foreslås det, al Fællesskabet træffer foranstaltninger over for disse landes gæld til Fællesskabet. Kommissionen foreslår, at Fællesskabet gør dette ved så vidt muligt at afsætte gavebistand til tilbagebetaling af lån på særlige vilkår til Fællesskabet. Det ville være på linje med, hvad andre privilegerede kreditorer gør. HIPC-initiativet er en enestående mulighed for Fællesskabet til at give et politisk respons på gældsspørgsmålet, som har været anledning til stor bekymring for AVS-staterne. De politiske konsekvenser af det forelåede fællesskabstiltag er potentielt store og synes i overvejende grad at opveje de relativ små omkostninger derved. 12 BILAG Bilag 1 Beskrivelse af Fællesskabets långivningsinstrumenter Bilag 2 Fællesskabets udeståender, der potentielt kræver en indsat under initiativet Bilag 3 Status over betalingsrestancer i forbindelse med fællesskabsinstrumenter Bilag 4 Hovedtrækkene ved HIPC-gældsinitiativet Bilag 5 Gældsklassifikation af de 41 HIPC'er Bilag 6 Mulig tidsplan for beslutninger om de potentielt berettigede lande 13 Lån på særlige vilkår BILAG 1 Lån på særlige vilkår, der finansieres via EUF, blev ydet under de to Yaoundé- konventioner og de første tre Lomé-konventioner. Instrumentet blev ikke fornyet med Lomé IV, da man skønnede, at det var mere hensigtsmæssigt at bevilge denne bistand i form af gavebistand. Lånene på særlige vilkår er IDA-lignende lån, som bærer en rente på 0,5 til 1% med en løbetid på 40 år og en afdragsfri periode på 10 år. Yaoundé-lånene blev underskrevet af både Kommissionen og EIB, medens Lomé-lånene blev underskrevet af Kommissionen alene. Lånene forvaltes af EIB. Tilbagebetalingerne på disse lån tilbageføres til medlemsstaterne via EIB i forhold til disses bidrag til EUF, som finansierede lånene. De udestående lån på særlige vilkår8 til 9 af de 11 lande, der i øjeblikket anses for at have behov for en indsats under initiativet, udgør 410 mio. ECU9. Risikovillig kapital Transaktioner med risikovillig kapital, der finansieres via EUF, underskrives og administreres af EIB på Den Europæiske Unions vegne. De kan tage form af direkte erhvervelse af kapitalandele, eller, hvilket er hyppigst forekommende, betingede lån eller ansvarlig lånekapital, hvis tilbagebetaling er forbundet med projektets resultater. Lånebetingelserne afhænger af projekternes art og bærer en rente på op til 3% med en løbetid på op til 25 år. Tilbagebetalingerne tilgår medlemsstaterne som det er tilfældet med lånene på særlige vilkår. Da tilbagebetalingerne afhænger af projektets succes, er omfanget af tilbagebetalingerne mindre forudseelige end for lån på særlige vilkår. Under dette instrument andrager Fællesskabets udeståender hos alle 11 AVS-stater, som i øjeblikket anses for at kræve et indgreb under initiativet, 179 mio. ECU. EIB-lån af Bankens egne midler EIB yder også lån til AVS-staterne af sine egne midler efter anmodning fra medlemsstaterne. EIB's lån af egne midler ydes på markedsvilkår men er ledsaget af en rentegodtgørelse på op periode og fastsættes på baggrund af projektes kendetegn. Den tilbagebetalingsperioderne Europæiske Union stiller sikkerhed for EIB-lånene af egne midler i forhold til medlemsstaternes andel af EIB's kapital. fra EUF. Den afdragsfri til 4% Der er udeståender under dette instrument hos kun en af de 11 AVS-stater, som i øjeblikket anses for at kræve et indgreb under initiativet, til et beløb på 6 mio. ECU10. x Beløbene vedrører udbetalte lån. Lån til den private sektor er ikke medtaget. Alle data er uden eventuelle betalingsrestancer. 9 Udestående lån på særlige vilkår til 41 HIPC'er udgør 1,2 mia. ECU og 1,5 mia. ECU for alle AVS- staterne. 10 Det er dog muligt, at andre lande, hos hvilke EIB har betydelige udeståender, bliver berettigede til deltagelse i initiativet. 14 BILAG 2 EF-udeståender hos lande, for hvilke der potentielt kræves en indsats under HIPC-initiativet (udbetalte beløb i mio. ECU pr. 15/12/96) Land Lån på særlige vilkår Risiko- EIB-lån af villig kapital egne midler I alt (a) Lande, for hvilke der sandsynligvis kræves en indsats under initiativet Burundi Ethiopien Guinea-Bissau Madagascar Mozambique Niger Rwanda Sao Tome og Principe Uganda Zaire Zambia 40. 72 30. 05 0. 00 27. 34 0. 73 22. 84 19. 29 0. 00 8. 57 132. 93 127. 53 12. 38 31. 49 3. 36 20. 73 23. 53 12. 89 9. 70 1. 33 29. 54 17. 90 15. 77 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 0. 00 6. 25 0. 00 53. 10 61. 54 3. 36 48. 07 24. 26 35. 73 28. 99 1. 33 38. 11 157. 08 143. 30 lait 410. 00 178. 62 6. 25 594. 87 "" (b) Andre eventuelt belastede lande Cameroun Côte d'Ivoire Congo Guyana Tanzania 79. 83 69. 06 40. 02 37. 65 35. 27 0. 85 0. 09 13. 09 9. 83 16. 45 36. 07 92. 72 3. 10 0. 00 0. 00 116. 75 161. 87 56. 21 47. 48 51. 72 lait 261. 83 40. 31 131. 89 434. 03 (c) Andre lande i en ubæredygtig situation Sudan 15. 00 26. 87 0. 00 41. 87 Lån til den private sektor uden offentlig sikkerhedsstillelse er ikke medtaget, da sådanne lån ikke falder ind under initiativet. Ifolge de aktuelle IMF/Verdensbanks-forudsætninger kræves der for landene i punkl b) i denne label ingen indsats under initiativet. 15 BILAG 3 Betalingsrestancer for lande, for hvilke der sandsynligvis kræves en indsats under initiativet (i mio. ECU pr. 17/01/97) Land Betalingsre- stancer på EIB-lån af egne midler Betalingsre- stancer på risikovillig kapital Betalingsre- stancer på lån på særlige vilkår I alt a) Lande, for hvilke der sandsynligvis kræves en indsats under initiativet Burundi Guinea-Bissau Madagascar Niger Rwanda Zaire Zambia Subtotal 0. 43 1. 30 2. 52 2. 57 1. 55 10. 41 1. 12 19. 90 0. 91 - 0. 75 0. 76 2. 48 20. 46 - 25. 36 1. 34 1. 30 3. 27 3. 33 4. 03 38. 18 1. 12 52. 57 7. 31 7. 31 b) Andre lande med en ubæredygtig gældsbyrde Sudan 11. 56 3. 95 15. 51 e) Andre eventuelt belastede lande Cameroun Congo Subtotal Tilsammen 5. 27 6A4 1L71 19. 02 0. 35 528 5J63 4. 32 ^42 9^74 37. 09 39. 05 9. 94 17. 14 27. 08 95. 16 16 BILAG 4 Hovedtrækkene ved HIPC-gældsinitiativet Berettigelse Initiativet er åbent for HIPC'er, som gennemfører eller vedtager strukturtilpasnings programmer med støtte fra IMF og Verdensbanken i de to år efter vedtagelsen af initiativet i 1996, hvorefter initiativet vil blive taget op til fornyet behandling, og der vil blive taget beslutning om, hvorvidt det skal videreføres. For at være berettiget til ekstraordinær bistand under initiativet, skal landene være IDA-støttede alene, være udsat for en ubæredygtig gældssituation efter fuldstændig anvendelse af de aktuelle gældssaneringsmekanismer og vil skulle opvise gode resultater med hensyn til sund økonomisk politik og økonomiske reformer. Efter foreløbige gældsbæredygtighedsvurderinger er landene blevet klassificeret som havende en bæredygtig, eventuelt belastet eller en ubæredygtig gældsbyrde (se nærmere om klassifikationen i bilag 6). De forskellige faser For hvert land gennemføres initiativet i to faser: Første fase I første fase skal landet kunne opvise gode økonomipolitiske resultater i tre år for at blive berettiget til en nedsættelse af gældsbeholdningen hos Paris-klubben på Napoli-vilkår. 1 denne periode sker der følgende: foretager gældsomlægning på Napoli-vilkår Paris-klubben gældsnedsættelse) andre bilaterale og kommercielle kreditorer yder mindst samme behandling multilaterale institutioner og donorer fortsætter med at yde tilpasningsstøtte inden for rammerne af et Verdensbanks/IMF-støttet tilpasningsprogram landet opviser sine første treårige resultater. til 67% (op Beslutningspunktet Første stadium fører til beslutningspunktet. På dette punkt afgøres det på basis af en gældsbæredygtighedsanalyse, om en gældsbeholdningstransaktion foretaget af Paris klubben sammen med en mindst tilsvarende aktion fra andre ikke-multilaterale kreditorers side vil være tilstrækkeligt for landet til at nå gældsbæredygtighed, efter al landet har gennemgået endnu tre år med gode økonomiske resultater. Man kan forestille sig tre forskellige landesituationer: Lande, i hvilke de bestående mekanismer (Paris-klubbens gældsbeholdnings transaktion sammen med en tilsvarende behandling fra andre bilaterale og kommercielle kreditorers side) vil være tilstrækkelig til at nå gældsbæredygtighed inden for tre år, vil ikke være berettigede til supplerende støtte under initiativet. 17 For lande, i hvilke der ikke kan nås gældsbæredygtighed via de eksisterende mekanismer inden for tre år, vil kreditorerne tage beslutning om det fornødne beløb af supplerende gældssanering og give et fast tilsagn om at ville foretage den nødvendige gældssanering efter en anden periode med vedvarende gode økonomiske resultater. For grænseti I fældende, som er lande, med hensyn til hvilke der består tvivl om, hvorvidt de eksisterende mekanismer for gældssanering vil kunne fore til en bæredygtig gældssituation, står muligheden for at modtage en udvidet bistand under til supplerende gældssanering på afslutningstidspunktet, hvis det er nødvendigt for at nå gældsbæredygtighed. lande vil være berettiget initiativet åben. Disse Anden fase De berettigede lande går ind i en anden fase på tre år, hvorefter de vil modtage supplerende gældssanering, hvis de kan opvise vedvarende gode økonomiske resultater: I anden fase sker der følgende: Paris-klubben går ud over Napoli-vilkårene og bevilger en 80% gældssanering i nutidsværdi andre bilaterale og kommercielle kreditorer yder mindst samme behandling donorer og multilaterale institutioner yder udvidet støtte på basis af interimsforanstaltninger, og landet skal i en anden periode opvise gode økonomipolitiske resultater under et Verdensbanks-/!MF-støttet tilpasnings program. Afslutningspunktet På afslutningspunktet, dvs. ved slutningen af anden fase, leverer kreditorerne den på beslutningspunktet lovede gældssanering. For grænsetilfældenes vedkommende tages der beslutning om, hvorvidt de har behov for en supplerende indsats. På afslutningspunktet sker der følgende: Paris-klubben yder en gældsbcholdningsnedsættelse på op til 80% i nutidsværdi af den støtteberettigede gæld andre bilaterale og kommercielle kreditorer yder mindst samme behandling af gældsbeholdningen multilaterale kreditorer træffer foranstaltning til at nedsætte nutidsværdien af deres udeståender. fra overslaget på Hvis beløbet af den nødvendige gældssanering afviger beslutningspunktet, vil kreditorerne skulle tage stilling til, om de vil yde større eller mindre gældssanering til at nå gældsbæredygtighedsmålet for det pågældende land. 18 Resultater Perioderne for opnåelse af gode økonomiske resultater vil komme til at forløbe på en smidig måde fra sag til sag under hensyntagen til landenes økonomipolitiske resultater under indtil beslutningspunktet. Det betyder, at den pågældende periode kan betydeligt afkortes for lande, som har opvist gode økonomiske resultater. tilpasningsprogrammerne Gældsbæredygtighed Gældsbæredygtighedsniveauerne på afslutningspunktet fastlægges fra land til land inden for en gaffel på 200-225% for gælds-/eksportforholdet og 20-25% for gældsbetjenings- /eksportforholdet under hensyntagen til særlige sårbarhedsfaktorer for landet, som f. eks. koncentration af eksporten eller udsving heri, og tillige den fiskale byrde ved gældsbetjeningen. HJPC Trust Fund Som redskab for sin egen deltagelse i HIPC-initiativet har Verdensbanken oprettet HI PC Debt Initiative Trust Fund, via hvilken den vil tage skridt til at nedbringe nutidsværdien af sine egne fordringer under initiativet. Andre multilaterale udviklingsbanker (MBD) er blevet opfordret til også at benytte denne trust fund. Det er tanken, at både de MDB'er, som benytter trust fund'en, og de bilaterale donorer skal bidrage finansielt til trust fund'en for at sikre, at der er tilstrækkelige midler til at dække de relevante MDB'ers aktion. Medens det ser ud til, at flere MDB'er vil gøre brug af denne Irust fund, planlægger andre centrale multilaterale kreditorer som f. eks. IMF at intervenere side om side hermed. Samlede omkostninger ved HIPC-initiativer De samlede potentielle omkostninger ved HIPC-initiativet er blevet anslået til 5,6 mia. USD i 1996-nutidsværdi, fordelt på kreditorerne som følger11: Bilaterale og kommercielle kreditorer 2,4 Paris-klubbens kreditorer Andre offentlige kreditorer Kommercielle kreditorer Multilaterale kreditorer Verdensbanken IMF A ndre multilaterale kreditorer I alt 1,9 0,4 0,1 1,1 0,8 1,3 3,2 5,6 1 ' Kilde: IMF's og Verdensbankens skøn. 19 BILAG 5 LANDE I GÆLDSINITIATIVET lande, der er klassificeret som stærkt gældsbetyngede 41 gældsbæredygtighed er blevet analyseret under initiativet12: lande, hvis Angola, Benin, Bolivia, Burkina Faso, Burundi, Den Centralafrikanske Republik, Cameroun, Tchad, Congo, Côte d'Ivoire, Ækvatorialguinea, Etiopien, Ghana, Guinea- Bissau, Guyana, Honduras, Kenya, Laos, Liberia, Madagascar, Mali, Mauritanien, Mozambique, Myanmar, Nicaragua, Niger, Nigeria, Rwanda, Sao Tomé-Principe, Senegal, Sierra Leone, Somalia, Sudan, Tanzania, Togo, Uganda, Vietnam, Yemen, Zaire, Zambia * hvoraf 20 er klassificeret som ubæredygtige eller eventuelt belastede: Eventuelt belastede: Bolivia, Cameroun, Congo, Côte d'Ivoire, Etiopien, Guyana, Madagascar, Myanmar, Niger, Rwanda, Tanzania, Uganda (12 lande) eller ubæredygtige: Burundi, Guinea-Bissau, Mozambique, Nicaragua, Sao Tomé- Principe, Sudan, Zaire, Zambia (8 lande) JJ % hvoraf 13 / øjeblikket efter IMF/Verdensbanksskøn kræver en indsats under HIPC- gældsinitiativet13: Burundi, Etiopien, Guinea-Bissau, Madagascar, Mozambique, Myanmar, Nicaragua, Niger, Rwanda, Sao Tomé-Principe, Uganda, Zaire, Zambia $ hvoraf Fællesskabet har udeståender hos 11 lande: Burundi, Etiopien, Guinea-Bissau, Madagascar, Mozambique, Niger, Rwanda, Sao Tomé-Principe, Zaire, Zambia, Uganda 12 Der er dog ikke tilstrækkelige data til rådighed i øjeblikket til at analysere Liberia, Nigeria og Somalia. 13 Sudan kræver også ifølge vurderingen en indsats under initiativet, men er ikke blevet yderligere taget i betragtning af IMF/Verdensbanken på dette stadium. Samme holdning gør sig gældende i dette dokument. 20 BILAG 6 HIPC-gældsinitiativet: mulig tidsplan for beslutningspunkter om ubæredygtige eller eventuelt belastede lande 14 15 1997 Bolivia Guyana Uganda Côte dT voire Mozambique Burkina Faso 1998 Etiopien Cameroun Guinea-Bissau Nicaragua 1999 Congo Madagascar Niger Tanzania Zambia Efter 1999 Burundi Myanmar Rwanda Sao Tome og Principe Zaire 14 Oplysningerne i dette bilag er vejledende og gives kun som en illustration. Der vil også blive truffet beslutning om lande, der i øjeblikket er klassificeret som bæredygtige, hvilket ikke fremgår af listen, undtagen for Burkina Fasos vedkommende. Nogle af de lande, der indledningsvis er blevet analyseret som havende en bæredygtig gældsbyrde, vil eventuelt kunne blive berettigede under initiativet. 15 Sudan er ikke medtaget, men vil sandsynligvis falde i kategorien "efter 1999"; i så fald vil det gå i gang med et ESAF-støttet tilpasningsprogram. 21 FORSLAG TDL RÅDETS AFGØRELSE af EFNR 1997 om en ekstraordinær bistand til de stærkt gældsbetyngede AVS-stater RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR- under henvisning til den interne aftale om finansiering af forvaltning af Fællesskabets bistand inden for fjerde AVS/EØF-konvention, undertegnet den 16. juli 1990, i det følgende benævnt "den interne aftale", særlig artikel 9, stk. 1, under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: Artikel 9, stk. 1, i den interne aftale fastsætter, at indbetalinger til Banken i forbindelse med lån på særlige vilkår samt provenuer og indtægter af transaktioner med risikovillig kapital tilfalder medlemsstaterne i forhold til deres bidrag til fonden, medmindre Rådet på forslag af Kommissionen enstemmigt beslutter at henlægge dem som reserve eller anvende dem til andre transaktioner, og det er hensigtsmæssigt at benytte denne lejlighed til at afsætte disse indbetalinger til støtte af strukturtilpasning og gældssanering i stærkt gældsbetyngede AVS-stater; Den Internationale Valutafond og Verdensbanken fremlagde på deres møder i april 1996 et gældsinitiativ for de stærkt gældsbetyngede fattige lande, i det følgende benævnt "HIPC-initiativet", og udviklingskomtéerne på Den Internationale Valutafonds og Verdensbankens møder i efteråret 1996; efterfølgende godkendt interims- blev som af Rådet anerkender betydningen af HIPC-initiativet som et middel til at sikre, at gældsbyrden i HIPC'er, der gennemfører økonomiske reformprogrammer, nedbringes til et bæredygtigt niveau med støtte i en koordineret og alsidig indsats fra alle kreditorers side; Rådet erkender behovet for en vedvarende passende ekstern bistand til HlPC'erne og Fællesskabets rolle som en større udviklingspartner for de berørte lande - TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE: Artikel 1 Det Europæiske Fællesskab deltager i HIPC-initiativet med en ekstraordinær bistand til at nedbringe nutidsværdien af Fællesskabets udeståender hos de AVS-stater, der er defineret som støtteberettigede under initiativet. Til dette formål stiller Fællesskabet gavebistand til rådighed til at indfri gældsbetjeningsforpligtelser vedrørende udestående EF-fordringer. Modtagerne anvender i første række disse gavebistandsressourcer til at indfri gældsbetjeningsforpligtelser vedrørende lån på særlige vilkår, herunder mulighed for forudbetaling på basis af nutidsværdien. Hvis dette ikke er tilstrækkeligt til at nå det aftalte gældssaneringsniveau, anvender modtagerlandet de tildelte gavebistandsressourcer til at indfri forpligtelser over for Fællesskabet vedrørende udenstående risikovillig kapital. Artikel 2 Kommissionen træffer fra sag til sag specifikke beslutninger for hver støtteberettiget AVS-stat og bevilger bistandsbeløbet i overensstemmelse med de regler og procedurer, der er fastsat i kapitel IV i den interne aftale. Kommissionens beslutninger om det bistandsbeløb, der skal bevilges i hvert tilfælde, afpasses efter omfanget af de ressourcer, der er nødvendige til at nedbringe nutidsværdien af det pågældende lands gæld til Fællesskabet. Denne bistand skal sammen med de ressourcer, der stilles til rådighed af til at nå alle multilaterale kreditorer, sætte det støtteberettigede gældsbæredygtighedsmålene under hensyntagen til den gældssanering, som Paris klubbens kreditorer yder og mindst en tilsvarende aktion fra andre officielle bilaterale og kommercielle kreditorers side under initiativet. I de specifikke beslutninger vedrørende de enkelte lande tages der desuden hensyn til strukturen i gælden til Fællesskabet, kravet om administrativ enkelhed i de specifikke udvalgte forslag, målet med at sikre fuldstændig tilbagebetaling af udestående lån på særlige vilkår og behovet for at sikre en redelig og lige behandling landene imellem. Det Monetære Udvalg vil blive holdt underrettet med regelmæssige mellemrum om gennemførelsen af denne bistand. i stand land Artikel 3 De AVS-stater, der er berettigede til at modtage denne ekstraordinære bistand, er lande, der er identificeret i overensstemmelse med procedurerne i kapitel IV i den interne aftale. Den i stk. 1 omhandlede gavebistand bevilges fra en rentebærende enkelt konto, der åbnes til dette formål i Den Europæiske Investeringsbank, i det følgende benævnt "gældssaneringskontoen". Artikel 4 Af de indbetalinger, provenuer og indtægter, der er omhandlet i artikel 9, stk. I, i den interne aftale, afsættes der hvert af årene 1997, 1998, 1999 og 2000 25 mio. ECU til finansiering af den i artikel 1 nævnte gavebistand. Disse beløb overføres til den i artikel 3 nævnte gældssaneringskonto. Artikel 5 1. Kommissionen aflægger med regelmæssige mellemrum beretning til Rådet og informerer Europa-Parlamentet om gennemførelsen af denne afgørelse inden for rammerne af HIPC-initiativet. Ved udløbet af den i artikel 4 nævnte firearsperiode, eller inden da, hvis Kommissionen skønner det hensigtsmæssigt, forelægger Kommissionen en rapport for Rådet med et overblik over de eventuelle behov for supplerende finansiering. Hvis der ved udløbet af den i artikel 4 nævnte firearsperiode ikke er truffet nogen afgørelse om at fortsætte den finansiering, der er genstand for denne afgørelse, i en længere periode, kan Kommissionen beslutte at lukke den i artikel 4 nævnte konto. Eventuelle resterende beløb på kontoen fordeles mellem medlemsstaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand *> ISSN 0254-1459 KOM(97) 129 endelig udg. DOKUMENTER DA 11 01 Katalognummer : CB-CO-97-129-DA-C ISBN 92-78-17799-7 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Olficielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: 97/215/ΕΚ: Απόφαση της Επιτροπής της 25ης Μαρτίου 1997 περί σήμανσης και χρήσης του χοιρείου κρέατος κατ' εφαρμογή του άρθρου 9 της οδηγίας 80/217/ΕΟΚ του Συμβουλίου όσον αφορά την Ιταλία (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)

eurovoc_concepts:
Italy
animal plague
health certificate
health control
pigmeat
slaughter of animals

formats: html pdfa1b print