title: Årsrapport från kommissionen - Lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen (1996)

eurovoc_concepts:
equal treatment
female work
gender equality
report
women's rights

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION it T* ft ft ft ft ft^ft Bryssel den 12. 02. 1997 KOM(%) 650 slutlig ÅRSRAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen -1996 - CONTENTS FÖRORD SAMMANFATTNING DEL1 KAPITEL 1 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE 1. 1 Mainstreaming och integrering 1. 2 Strukturfonderna och lika möjligheter för kvinnor och män 1. 3 Social dialog och arbetsmarknadens parter KAPITEL 2 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI 2. 1 Jämställdhet och ekonomi 2. 2 Den europeiska sysselsättningsstrategin och nationella fleråriga program 2. 3 Affärsverksamhet och kvinnliga företagsledare KAPITEL 3 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV 3. 1 Barns inverkan på föräldrars sysselsättning 3. 2 Föräldraledighet 3. 3 Individualisering av rättigheter ^ (n ± c 9 9 15 22 23 23 36 48 51 51 57 64 KAPITEL 4 ATT FRÄMJA ETT JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN 71 4. 1 Kvinnors nuvarande situation i beslutsprocessen 4. 2 Varför behövs ett jämställt deltagande av kvinnor och män? 4. 3 Strategier för att öka antalet kvinnor på politiska beslutsfattande poster 4. 4 Lagstiftning och initiativ på europeisk nivå 4. 5 Kvinnor på beslutsfattande poster inom arbetsmarknadsorganisationer 71 74 76 79 84 i- KAPITEL 5 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNORATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER 89 5. 1 Utövande av rättigheter 5. 2 Verkställande och rättsmedel 5-3 Rättsmedel i gemenskapsrätten DEL 2 KAPITEL 6 LANDVINNINGAR I PEKING 6. 1 Förberedelser för Peking 6. 2 Själva konferensen 6. 3 6A Efter själva konferensen - genomförande av handlingsplattformen Icke-statliga organisationers bidrag FÖRTECKNING ÖVER DIAGRAM FÖRTECKNING ÖVER TABELLER KÄLLOR 89 97 100 107 107 114 115 117 123 124 125 1-x FÖRORD Temat lika möjligheter för kvinnor och män har behandlats ur många olika perspektiv och på många olika sätt i olika doku ment. Denna rapport är dock den första i sitt slag som behandlar gemenskapens politik för lika möjligheter ur en helhets synvinkel. Rapporten vänder sig till en bred publik, som omfattar både de personer som ansvarar för jämställdhetspolitiken och de personer som har ansvaret för den politiska linjedragningen i fråga om sysselsättning, sociala frågor, arbetsmarknad och utbildning. Dessa kan fungera såväl på europeisk som på nationell eller regional nivå. Rapporten skall också kunna utnyttjas som ett arbetsredskap av intresse för ledamöterna i Europaparlamentet, arbetsmarknadens parter, akademiker och forskningscentrum samt för alla de personer som är engagerade i den aktuella jämställdhetsdebatten. Denna rapport är den första i en serie årliga rapporter om jämställdhet inom Europeiska unionen som kommissionen ämnar publicera. Syftet med rapporten är att uppfylla tre olika mål: att på ett synligt sätt ge uttryck för gemenskapens poli tik för lika möjligheter för kvinnor och män (synlighet), att stimulera till debatt om de framsteg som skall nås och de rikt linjer som skall utarbetas (strategi) samt att utgöra en utgångspunkt för kommissionen, medlemsstaterna i Europeiska unio nen och för de länder som ansöker om medlemsskap (konvergens). I rapporten synas de framsteg som har uppnåtts i medlemsstaterna och på unionsnivå och den utgör därmed ett instrument för övervakningen av jämställdheten. Rapporten ger läsaren uppgifter om olika ämnen med anknytning till jämställdhet. Rapportens första del är i stort sett utformad i enlighet med gemenskapens fjärde handlingsprogram för lika möjligheter och behandlar fem viktiga teman: att bygga upp partnerskap i det föränderliga samhället, kvinnor och män i den föränderliga eko nomin, att förena arbete och familjeliv, att främja balanserad delaktighet i beslutsfattandet och att ge kvinnor möjlighet att utöva sina rättigheter. I den andra delen i dessa årligen återkommande rapporter skall särskilda, aktuella teman i jämställd hetsdebatten tas upp. Detta år har valts Förenta Nationernas världskonferens för kvinnor (i Peking i september 1995) som tema. Stor vikt har fästs vid trender på gemenskapsnivå och på nationell nivå och man har eftersträvat en balans mellan dessa två infallsvinklar. Uppgifterna om nationella (och regionala) evenemang har samlats in med hjälp av bl. a. den rådgivande kom mittén för lika möjligheter för kvinnor och män. I detta sammanhang vill jag framföra mitt varma tack till ledamöterna i kommittén för det goda samarbetet. Ytterligare upplysningar om hur jämställdheten har införlivats i gemenskapens övriga politik eller i medlemsstaternas natio nella politik far man i andra årliga rapporter som utges av kommissionen. Som exempel kan nämnas "Sysselsättningen i Europa" och verksamhetsrapporterna för programmen Sokrates, Leonardo da Vinci och Ungdom för Europa III. Denna rapport skall diskuteras på europeisk nivå av de olika parter som är engagerade i jämställdhetspolitiken. Min för hoppning är att såväl denna rapport som de framtida rapporterna till fullo skall bidra till att nå framsteg när det gäller lika möjligheter för kvinnor och män. Pådraig Flynn il SAMMANFATTNING mMsmms&tmtwmtmiimmmmm Jämställdhet mellan kvinnor och män är obe stridligen erkänd som en grundläggande princip för demokrati och respekt för människan. Gemenskapen har, alltsedan den skapades, erkänt principen om lika lön och på denna grund utvecklat en rad konsekventa förordningar som syftar till att garantera lika rättigheter till arbete, yrkesutbildning, arbetsvillkor och i stor utsträck ning social trygghet. För att främja jämställdheten i praktiken har gemenskapen sedan 1980-talet genomfört särskil da handlingsprogram, vilka, även om de tilldelats begränsade budgetmedel, har gett betydande dominoefFekter, bl. a. genom att befrämja ytterli gare insatser i de enskilda medlemsstaterna. Vidare deklarerades vid Europeiska rådet i Essen (december 1994) att främjandet av lika möjlighe ter för kvinnor och män, tillsammans med kam pen mot arbetslösheten, var en prioriterad upp gift for Europeiska unionen och medlemsstater na. Kommissionen har deklarerat att en av de vik tigaste uppgifterna i utvecklingen av hela dess politik är att skapa lika möjligheter för kvinnor och män. Jämställdheten har nu därför blivit en princip som skall införlivas på alla andra områ den - en mainstreamingpolitik som skall tilläm pas av alla. Detta ambitiösa initiativ presenterades i kom missionens meddelande om förslag till det fjärde handlingsprogrammet på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1996-2000), som därefter antogs av rådet1. Handlingspro grammet antogs och följdes i februari 1996 av ett meddelande från kommissionen om "Att införli- 1 Rådets beslut av den 22. 12. 95, EGT nr L 335, 30. 12. 95. SAMMANFATTNING va jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insat ser Denna årsrapport om lika möjligheter för kvin nor och män i Europeiska unionen publicerades 1994 i kommissionens vitbok "Europeisk social politik - En väg framåt för unionen3". I den utvärderas utvecklingen inom jämställdhetsområ det på medlemsstatsnivå och på europeisk nivå. Den kan i sig användas som ett instrument för att följa upp jämställdhetspolitiken, vilket är ett vik tigt krav vad avser mainstreaming. KAPITEL 1 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE Insatser för att främja lika möjligheter för kvin nor och män förstärks inom många områden av Europeiska unionens riktlinjer och program. Grunden till att denna strategi utvecklas kan summeras som "mainstreaming", ett begrepp som nämndes i det tredje handlingsprogrammet och som har utvecklats avsevärt i det fjärde hand lingsprogrammet. Detta mer globala synsätt på jämställdhet kräver att det utvecklas perspektiv på och analyser av könsrollernas betydelse för rikt linjer, program och åtgärder inom alla områden. Mainstreaming definieras som ett systematiskt övervägande av skillnaderna mellan villkor, situa tioner och behov hos kvinnor och män inom gemenskapens hela politik vid planeringen, för verkligandet och utvärderingen vad avser Europa, industriländerna och utvecklingsländerna. Att tillämpa en "mainstreaming"-politik inom, t. ex. transportpolitiken innebär att man tar hänsyn till att kvinnor oftare utnyttjar allmänna transport medel och i mindre utsträckning äger eller har tillgång till bil i jämförelse med män. Kvinnor reser ofta tillsammans med barn och använder barnvagnar och sittvagnar. Att utveckla bra, effektiva och kvalitativa system för kollektivtrafik där man beaktar tillgängligheten för passagerare med särskilda behov skulle bidra till jämställdhe ten. I ett längre tidsperspektiv kan man se att en större tonvikt på mainstreaming inte behöver innebära att ytterligare positiva åtgärder skall upphöra. Båda kompletterar varandra och bör tillämpas tillsammans. Denna process kan ses inte bara i gemenskapens tre handlingsprogram utan även i riktlinjerna för utvecklingssamarbete och i enskilda medlemsstater. Mainstreaming (dvs. integrering av principen om lika möjlighe ter för kvinnor och män) var även ett huvudäm ne vid Pekingkonferensen, där unionen gjorde en betydande insats (se kapitel 6). Genomförandet av en strategi för mainstrea ming är en invecklad och långsiktig process, vil ket kräver olika tillvägagångssätt. Den kräver till exempel en analys av den nuvarande situationen för att fastställa de olika effekterna av riktlinjer för kvinnor och män, könsuppdelad statistik, finansiering och ett balans mellan de kvinnor och män som fattar de nödvändiga besluten. Processen kräver medverkan på alla politiska nivåer och inom alla områden och bättre samråd och samordning mellan alla dem som är berörda. I detta syfte har kommissionen inrättat en grupp av kommissionsledamöter som skall svara inför ordföranden och sammanställa en översiktsrap port över lika rättigheter och möjligheter för kvinnor och män på unions- och kommissionsni vå. Strukturfonderna Jämställdheten har ingått som en uppenbar del i Europeiska socialfonden (ESF), den äldsta av strukturfonderna, från åtminstone 1976. Vad gäl ler de övriga fonderna har jämställdhetsaspekten fått ökad betydelse vid varje revidering. Både uttalandena om riktlinjerna gällande lika möjlig heter för kvinnor och män och de faktiskt tillde lade ekonomiska medlen till jämställdhetspro gram och åtgärder har dock utgjort en mycket liten del av den totala bilden. Antalet kvinnor som gynnas av socialfonderna har onekligen ökat, men de flesta utbildningar för kvinnor som genomförts via ESF gällde traditionella "kvinno arbeten". Otillräcklig barnomsorg är fortfarande 2 KOM(96) 67 slutlig, 21. 2. 1996. 3 KOM(94) 333, 27. 7. 1994. ett hinder för kvinnors tillträde till dessa utbild ningar. I fråga om jämställdhet var fondernas mest betydande insats fram till helt nyligen program met Now (New Opportunities for Women), som startades inom ramen för det tredje handling sprogrammet. Programmet, som var utformat för att ge mer flexibla villkor och finansieringsmöj ligheter, gav en indirekt mainstreamingeffekt genom att det inbegrep fler kvinnor i finansier ingsprocessen och samtidigt informerade dem som fördelade fonderna i medlemsstaterna om behov, krav, kompetens och förutsättningar hos de kvinnor med vilka de normalt inte skulle ha kommit i kontakt med. Vad avser jämställdhetsaspekten var kanske den mest betydelsefulla utvecklingen av strukturfon derna den revidering som genomfördes 1993. Lika möjligheter blev en princip som präglade alla tre fonderna, Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska regionala utvecklingsfonden (ERUF) och Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ). I 1993 års revidering infördes för första gången särskilda hänvisningar till jämställdheten i mål 3. I praktiken varierar genomförandet av princi pen om lika möjligheter i medlemsstaterna i mycket hög grad. Alla har dock ansträngt sig, till exempel genom målsättningen att gynna kvinnor i proportion till deras antal bland de arbetslösa eller genom att anslå en särskild budget för insat ser till förmån för kvinnor. Speciella åtgärder för kvinnor kan innefatta stöd till barnomsorg eller vård av anhörig eller åtgärder för att göra kvinnor mer konkurrenskraftiga på arbetsmarknaden. Vid ett seminarium i Bryssel i mars 1996 träf fades företrädare för kommissionen, medlemssta terna och berörda grupper och organ för att dis kutera strukturfondernas roll i samband med mainstreaming. Kommissionen framhöll tydligt att Europeiska socialfonden skulle fortsätta att vara ett betydande verktyg för att främja lika möj ligheter för kvinnor och män, men att de andra fonderna kunde göra betydande insatser genom att exempelvis hjälpa till med kompletterande infrastruktur, såsom byggnader för barnomsorgen och transportsystem. Kvinnor har inte utnyttjat Europeiska regionala utvecklingsfonden i stor omfattning och det klargjordes att de kunde och borde involveras mer i planeringen och genomfö randet av utvecklingen på regional nivå. På samma sätt har några insatser gjorts för att öka SAMMANFATTNING wjmMmmmtmNfmwmmitmiÊmÊim kvinnors synlighet och engagemang i utveckling en av jordbruket och diskussioner pågår om andra insatser. En effektiv användning av fonderna kräver att frågorna kring lika möjligheter för kvinnor och män är fullständigt integrerade vid planering och även vid dimensionering och utvärdering av de program och projekt som finansieras via dem. Detta kommer att kräva medverkan av männi skor som har kunskap om jämställdhetsfrågor lik som om praktisk användning av system med vars hjälp det är möjligt att utvärdera fördelarna för kvinnor. Som en uppföljning till denna konferens föreslog det irländska ordförandeskapet en reso lution om lika möjligheter för kvinnor och män och strukturfonder. Resolutionen antogs av rådet den 2 december 1996. Arbetsmarknadens parter i det fjärde handlingsprogrammet Partnerskap är ett nyckelelement i det fjärde handlingsprogrammet. Arbetsmarknadens parter nämns speciellt i programmets mål, som innehål ler en uppmaning om integrering av jämställd hetsaspekten i den sociala dialogen, både på lokal och regional nivå, och ett åtagande att stödja att arbetsmarknadsparternas utveckla europeiska nätverk. I det fjärde hand lingsprogrammet nämns även arbetsmarknadens parter som aktiva aktörer för att främja kvinnors deltagande i beslutsprocessen. ansträngningar får rättsliga instrument. Det Arbetsmarknadsparternas inflytande ökade avsevärt genom avtalet om protokollet om social politik i Fördraget om Europeiska unionen 1992. Arbetsmarknadsparterna förhandla om ramavtal som avslutningsvis kan överföras som bindande första exemplet på denna process var utarbetandet av direktivet om föräldraledighet (se även kapitel 3 och 5). Organisationerna CES (fackföreningar), UNICE (arbetsgivare) och CEEP (offentliga företag) har nu beslutat att förhandla om en annan fråga som är av avgörande betydelse för lika möjligheter för kvinnor och män, nämligen flexibel arbetstid och anställningstrygghet. Kvinnor är underrepresenterade vad avser beslutsfattande poster inom arbetsmarknadspar ternas organisationer. Det saknas en exakt sta tistik, men det är tydligt att det finns mycket få kvinnor som är generalsekreterare, ordföranden eller medlemmar i verkställande kommittéer. På SAMMANFATTNING lighet till befordran. Trots den ökade sysselsätt ningen och kvinnors ökade kompetens och meri ter, tjänar kvinnor fortfarande betydligt mindre än männen. Det stora antalet lågavlönade kvin nor i kombination med en betydande könssegre gering på arbetsmarknaden har inneburit att löneskillnaden mellan kvinnor och män är svår att förändra. En utsträckt omstruktureringsperiod har ska pat skillnader mellan generationerna inom olika kvinnogrupper, en process som troligtvis kommer att fortsätta under ytterligare tid. Generellt har dock kvinnors krav på sysselsättning varit mycket starka och ihållande, även under perioder av och i regioner med allvarlig ekonomisk nedgång, eftersom fler kvinnor vill komma in på arbets marknaden. Den ökning av sysselsättningen som har skett har framförallt gällt fler arbetstillfällen bland medelålders kvinnor. För kvinnor finns störst möjlighet till sysselsättning inom områden som kräver yrkesutbildning, tekniska yrken och arbeten inom tjänstesektorn. Detta innebär att en minoritet av högt kvalificerade kvinnor har skaf fat sig en säker position på arbetsmarknaden, medan övriga kvinnor hänvisas till lågt betalda och tillfälliga arbeten. De sysselsättningsåtgärder som toppmötet i Essen resulterade i har ökat möjligheterna att införliva lika möjligheter för kvinnor och män i medlemsstaternas fleråriga sysselsättningspro gram. En preliminär analys av medlemsstaternas program visar att införandet av lika möjligheter i de fleråriga programmen har inneburit ett antal svårigheter för flera medlemsstater. Trots detta finns det tecken att i ett antal program börjar hänsyn tas till könsskillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. Allt fler kvinnor som önskar förbättra sin ställ ning på arbetsmarknaden börjar intressera sig för eget företagande. Detta är något som bidrar till den ökade sysselsättningstillväxten i Europa. Programmen för lokala sysselsättningsinitiativ för kvinnor är bland de insatser som utvecklats på europeisk nivå för att hjälpa kvinnor att starta egna företag. arbetsgivarsidan är kvinnorna ännu färre på högre poster. Både i fackförbund och i arbetstagarorga nisationer är kvinnorna bättre representerade på betalda poster än på förtroendevalda poster. Vidare är både arbetsgivare och fackföreningar positiva till lika behandling av kvinnor och män. Vissa fackföreningar har infört åtgärder för posi tiv särbehandling för att ta itu med obalansen mellan kvinnor och män i deras egna strukturer. Arbetsgivarorganisationerna inser att det före kommer orättvisor och är öppet emot sexuell dis kriminering, men de tvivlar på att det krävs ytter ligare åtgärder. Värdet av ökad kvinnlig representation i den sociala dialogen handlar inte bara om antal utan handlar även om att ge debatten ett vidare per spektiv och att säkerställa att könsrelaterade frå gor, som även kan vara till nackdel för ett kön, beaktas. Detta skulle även bidra till att frågor som klart och tydligt berör kvinnor, t. ex. barnomsorg, kommer upp på dagordningen. KAPITEL 2 KVINNOR OCH MANIEN FÖRÄNDERLIG EKONOMI Könsskillnaderna är mycket tydliga på arbets marknaden och visar sig genom segregeringen av kvinnor och män i olika typer av arbeten och genom det stora antalet kvinnor i deltidsarbete eller andra icke konventionella arbeten. Kvinnor och män innehar bestämda positioner i fråga om arbetssektorer, yrken och även anställningsstatus. En växande majoritet av kvinnor är anställda, medan få kvinnor, förutom inom jordbruket, är arbetsgivare eller egenföretagare. Utbildningsmeriter och utbildning har ökad betydelse i alla länder, eftersom konkurrensen om arbetstillfällena har ökat och ekonomiska verk samheter omstrukturerats. Genom att kvinnor skaffar sig yrkeskompetens och meriter ger detta dem en grund för fortsatt anställning i arbeten som ger tryggare anställning, högre lön och möj KAPITEL 3 KAPITEL 4 SAMMANFATTNING ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV Eftersom omsorg om barn ofta ses som ett ansvar som huvudsakligen vilar på modern, kan problem med barnomsorg vara ett allvarligt hin der för kvinnor att nå jämställdhet i fråga om sys selsättning. Det finns betydande skillnader mel lan förvärvsverksamhet hos mödrar i de olika medlemsstaterna, även om nivån stiger i alla medlemsstaterna. I några länder utgör barn inga problem för kvinnor att förvärvsarbeta, i andra däremot varierar antalet förvärvsarbetande bero ende på antalet barn. Det är lättare för mödrar än för fader att arbeta deltid (framförallt i länder där deltidsarbete för kvinnor i allmänhet inte är ovanligt). Skillnaderna mellan medlemsstaterna framgår även tydligt inom barnomsorgen. I artikel 3 i 1992 års rekommendation om barnomsorg4 identifieras de viktigaste faktorerna för god bar nomsorg. Det saknas dock i hög grad fullständi ga och jämförbara uppgifter och det är även svårt att tolka uppgifter som härrör från mycket olika barnomsorgssystem i de olika medlemsstaterna. Kravet på jämförbara uppföljningssystem åter kommer ständigt i barnomsorgsdebatten. Ramavtalet om föräldraledighet, som under tecknades i december 1995 av arbetsmarknadens parter CES, UN ICE och CEE, utgjorde ett stort bidrag i detta arbete och överfördes därefter till ett råds direktiv i juni 1996. Detta direktiv (se även kapitel 3 och 5) ger kvinnor och män rätt till tre månaders föräldrale dighet efter ett barns födelse eller adoption. En stor del av direktivet genomförs enligt den enskil da medlemsstatens eget gottfinnande. Nuvarande bestämmelser om föräldraledighet varierar mellan medlemsstaterna. Det nuvarande handlingsprogrammet innefat tar en individualisering av skatte- och socialför säkringssystemen, vilket kan öka möjligheterna att kombinera arbete med familjeliv. Det pågår en debatt och forskning om hur dessa system skall utformas på bästa sätt för att undvika diskrimi nering och främja jämställdhet. ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCES SEN Kvinnor förblir under represen terade på natio nell, regional och lokal nivå i EU:s alla med lemsstater. Det finns stora variationer mellan enskilda länder, men det genomsnittliga antalet kvinnor i nationella parlament är bara 15 % (detta är dock en förbättring mot 11 % 1980). Kommissionen har insett problemet och erkän ner att underrepresentationen av kvinnor på beslutsfattande poster utgör en förlust för sam hället som helhet och medför att den totala befolkningens intressen och behov inte beaktas. Därför är lika möjligheter för kvinnor och män i beslutsprocessen ett av huvudmålen i det fjärde handlingsprogrammet. Europaparlamentet antog 1994 antog en resolution om kvinnor och beslut sprocessen. Handlingsplattformen från Peking (se även kapitel 6) innehåller också en uppmaning om kvinnors fulla deltagande i maktstrukturer och i beslutsprocessen. Det förefaller därför som om det finns full för ståelse för problemet. Underrepresentationen av kvinnor leder till en brist på demokrati, en stor förlust av talang och kunskap och ett misslyckan de med att förstå kvinnors speciella problem och behov. Den nuvarande situationen visar ett sta digt stigande antal kvinnor i det politiska och (inklusive offentliga Europaparlamentet), regeringar och inom regio nal och lokal politik. i parlament livet - Det pågår en debatt om vilken typ och omfatt ning av vidare åtgärder som skall vidtas för att lösa problemen. Det finns ingen samstämmighet kring idén om jämställdhetsdemokrati. Även om kvotering endast används selektivt i vissa med lemsstater, diskuteras också denna fråga mycket. Målsättningar och tidsplaner är inte bindande, Rekommendation om barnomsorg EGT 123 av den 8. 5. 1992. SAMMANFATTNING mnuttmmmmm men de ökar medvetenheten om problemet och kan vara till hjälp för att förändra attityder. KAPITEL 5 Inom ramen för det tredje handlingsprogram met lämnade kommissionen stöd till insamling av uppgifter och analys om kvinnor i politiken och andra aspekter pä beslutsfattande, och med verkade i utvecklingen av lämpliga strategier. Atendeklarationen 1992 markerade början av ett omfattande politiskt program om kvinnors roll i beslutsprocessen. Det genomfördes en kraftig insats i hela Europa vid nomineringen till Europaparlamentet 1994 för att öka medveten heten och stödja kvinnoorganisationerna i deras kampanj för ett ökat deltagande av kvinnor. En rad strategier för att uppnå balans i beslut sprocessen håller på att utvecklas i de flesta med lemsstaterna. Kommissionen stöder forskning om kvinnorepresentation inom industriella och administrativa organ i hela Europa. Man är emel lertid bekymrad över underrepresentationen av kvinnor inom många områden i det sociala, eko nomiska och politiska livet. Detta uttrycktes i Romstadgan 1996, som undertecknades av ett antal kvinnliga ministrar från de europeiska län derna. Det finns andra aktörer som arbetar med utveckling av socialpolitiken. Insatser för att skapa uppmärksamhet om lika möjligheter för kvinnor och män hos arbetsmarknadens parter redovisas i kapitel 1. Åtgärder för att öka engage manget inom den frivilliga sektorn har utvecklats som en del av en fortlöpande process och har innefattat sammankallandet av ett europeiskt socialpolitiskt forum i Bryssel i mars 1996. En plattform med europeiska icke-statliga organisa tioner (NGO) innefattar European Women's Lobby (se även kapitel 5). Den öppna debatten omfattar även frågor om mänskliga rättigheter och utvecklingssamarbete. inom socialområdet ATT MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER Likabehandling av kvinnor och män utgör en grundläggande rättighet i gemenskapslagstift ningen. Den har utvecklats frän den enstaka bestämmelsen om lika lön för kvinnor och män för lika arbete, enligt artikel 119 i Romfördraget, till ett heltäckande program om jämställdhetsbe stämmelser. Programmets lagstiftningsdel har tol kats och klarlagts av EG-domstolen, huvudsakli gen genom hänvisningar gjorda av de nationella domstolarna i enlighet med artikel 177 men även genom förfaranden om fördragsbrott som förts av kommissionen i enlighet med artikel 169. Domstolen har framförallt utvecklat rättsregler som bygger på rättsfall om direkt eller indirekt diskriminering enligt gemenskapslagstiftningen. Europeiska unionen har uppmuntrat och stött initiativ i medlemsstaterna för att ge kvinnor och män en ökad insikt om sina lagstadgade rättighe ter. jämställd inom Den senaste utvecklingen tillämpningen av hetslagstiftningen innefattar protokollet om socialpolitik i Fördraget om Europeiska unionen. Inom denna ram har arbet smarknadens parter slutit ett ramavtal om föräld raledighet och diskuterar frågor om flexibel arbetstid, anställningstrygghet liksom värdighet på arbetsplatsen. I juli 1996 offentliggjorde kom missionen ett förslag till direktiv om bevisbördan vid könsdiskriminering. Trots den relativt omfattande rättsliga ramen för lika lön och likabehandling av kvinnor och män återstår ett antal olösta problem vid tillämp ningen av gemenskapslagstiftningen: tidsfrister, effekten av rättsliga påföljder och sanktioner samt besvärsmöjlighet är några av de problemområden som möter kvinnor och män som försöker kräva sina rättigheter. KAPITEL 6 SLUTSATSER SAMMANFATTNING tivytmwfyx: • tmmmmummmmam RESULTAT I PEKING FN:s fjärde världskvinnokonferens hölls i Peking i september 1995. Den sammankallades för att bedöma genomförandet av långsiktiga strategier till förmån för kvinnor fram till år 2000, en text som godkändes vid FN. s tidigare kvinnokonferens 1985- Det blev en internatio nell besvikelse över hur litet strategierna hade genomförts trots många framsteg som kvinnor gjort inom alla områden och i många delar av världen. Europeiska unionen förberedde konferensen genom att utarbeta ett antal politiska dokument, samla in information, stödja konferenser och genom att skaffa sig en central roll vid FN:s för beredande möten. Enskilda medlemsstater gjorde även betydande insatser för att involvera kvinno organisationer på gräsrotsnivå och andra icke statliga organisationer i förberedelsearbetet lik som statliga och lagstiftande organ. Vid själva konferensen spelade unionen en vik tig och konstruktiv roll vid förhandlingarna om handlingsplattformen. Många europeiska icke statliga organisationer som arbetade för kvinnor både inom unionen och i utvecklingsländer del tog i det forum som hölls parallellt med huvud konferensen. På det hela taget ansåg man att för bindelserna och kommunikationen mellan reger ingar och icke-statliga organisationer hade för bättrats under åren. Efter konferensen har Europeiska rådet sam tyckt till att varje år utvärdera unionens genom förande av handlingsplattformen. Det nuvarande handlingsprogrammet för lika möjligheter för kvinnor och män utgör ett praktiskt bevis på uni onens främsta målsättning att uppnå handlingsp tonvikt på lattformens mål, med särskild mainstreaming. En liknande prioritering är tydlig i utvecklingssamarbetet, med yrkandet om en integrering av könsaspekren i all politik och alla program och i de mänskliga rättigheterna. I medlemsstaterna pågår en mängd aktiviteter i form av informationskampanjer och uppföljning. I rapporten framförs slutsatsen att politik inom området för lika möjligheter för kvinnor och män befinner sig i en förnyelsefas. En viktig acquis communautaire5 för gemenskapen avseende lika behandling av kvinnor och män har genomförts både i lagstiftning och i praktisk tillämpning. En ny debatt har uppstått om nödvändigheten av att gå ett steg vidare genom att öka spelrummet för de berörda aktörerna. Denna debatt bör leda till ett nytt partnerskapsavtal mellan könen och nya visioner om kvinnors ställning på internationell nivå. Denna förnyelse bör ses som den senaste fasen i utvecklingen av jämställdhet mellan kvin nor och män, en fråga som debatterats i Europa under de senaste tjugo åren. Strategierna för genomförande av lika möjlig heter har inte utvecklats i samma takt som med vetenheten om behovet av nya metoder och atti tyder till lika möjligheter för kvinnor och män. Integreringen av jämställdhetsprincipen i all poli tik och i alla program är ett långsiktigt arbete som endast kan ge gradvisa resultat. Enligt rapporten blir skillnaderna mellan kvin nors olika situationer allt större. Nya strategier för att utveckla tanken om lika möjligheter för kvinnor och män på europeisk nivå måste därför i framtiden ta hänsyn till skillnaderna mellan kvinnor liksom olikheterna mellan kvinnor och män. Den sistnämnda faktorn ökar ytterligare det komplexa invecklade arbete som krävs för att utveckla ett effektivt könsrollsperspektiv. Acquis communautaire: en fransk term som avser de grundläggande principerna för gemenskapslagstiftningen. smuummmmumummm KAPITEL 1 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE mmmm$!mmmmmimÊiiÊm& O MAINSTREAMING OCH INTEGRERING Sedan gemenskapen upprättades har den erkänt principen om lika lön för kvinnor och män och har på denna grund utvecklat konse kventa, rättsliga bestämmelser i syfte att säkerstäl la lika rätt till arbete, yrkesutbildning, arbetsvill kor och i stor utsträckning social trygghet. För att främja jämställdheten i praktiken har gemenskapen sedan 1980-talet genomfört särskil da handlingsprogram, vilka även med begränsad budget har gett en avsevärd dominoeffekt, bl. a. genom att stimulera till ytterligare åtgärder i medlemsstaterna. Dessa program finansierade vidare åtgärder och pilotprojekt, varigenom gemenskapens åtgärdsram utvidgades till att omfatta områden för att förena familje- och arbetsliv, kvinnors roll i beslutsprocessen, kvin nors deltagande i det ekonomiska livet samt sys selsättning. En bestämd insats måste göras för att fullfölja och intensifiera redan vidtagna åtgärder. Vid Europeiska rådets möten i Essen, Cannes och Madrid underströks att främjandet av lika möj ligheter för kvinnor och män, tillsammans med bekämpningen av arbetslösheten, är den högst prioriterade uppgiften för Europeiska unionen och medlemsstaterna. Unionens åtagande att full följa detta mål visades även praktiskt i den aktiva roll den spelade vid FN:s konferens i Peking i sep tember 1995. Kommissionen har anfört att en av dess främsta uppgifter är att skapa lika möjlighe ter för kvinnor och män i gemenskapens hela politik. Därför har lika möjligheter för kvinnor ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE och män nu blivit en politik som skall införlivas på alla andra områden - en mainstreamingpolitik som skall tillämpas av alla. Insatser för att främja jämställdheten kräver ett ambitiöst grepp. Detta innebär att insatserna inte begränsas till att endast genomföra speciella åtgärder för att hjälpa kvinnor, utan att alla gene rella åtgärder och riktlinjer används speciellt med syfte att uppnå jämställdhet. För att bidra till dessa ansträngningar föreslog kommissionen i juli 1995 ett nytt handlingspro gram för lika möjligheter för kvinnor och män1. Rådets beslut2 om antagandet av detta handling sprogram ökar möjligheten att nå en ökad inte grering av lika möjligheter för kvinnor och män i förberedelsearbetet, genomförandet och uppfölj ningen av all politik och alla åtgärder och aktivi teter i Europeiska unionen och dess medlemssta ter. Principen om mainstreaming Detta beslut följdes i februari 1996 av ett anta gande av kommissionens meddelande "Att inför liva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insat ser5, varigenom denna strategi uttryckligen har antagits. I meddelandet underströks att ökad jämställdhet inte endast kräver genomförande av aktiva åtgärder riktade till kvinnor utan även åtgärder för att anpassa samhällsorganisationen till en rättvisare rollfördelning mellan kvinnor och män. I meddelandet konstateras att princi pen om mainstreaming inte enbart innebär att göra gemenskapens program eller resurser till gängliga för kvinnor utan snarare en samtidig tillämpning av rättsliga instrument, finansierings möjligheter och gemenskapens analys- och orga nisationsmöjligheter. Detta borde ge en impuls till att i all politik och redan från planeringsfasen, ta hänsyn till dess möjliga effekt på kvinnors respektive mäns situation (könsperspektiv). Med hänsyn till detta är det nödvändigt och viktigt att grunda riktlinjerna för lika möjligheter för kvin nor och män på en säker statistikanalys av kvin nors och mäns livssituation inom olika områden och med hänsyn till de förändringar som sker. Kommissionen har definierat mainstreaming som ett ständigt hänsynstagande av kvinnors respektive mäns prioriteringar och behov i all politik och alla åtgärder. Skillnader i kvinnors och mäns villkor, behov och levnadssituationer inne bär skillnader i ställning, tillgång till resurser och utvecklingsmöjligheter, kontroll av ekonomiska tillgångar, beslutsfattande samt olika syn pä kvin nor och män. Att fastställa existensen och omfatt ningen av dessa skillnader beskrivs som könsana lys. En ökad kunskap om åcss. i. skillnader och deras politiska effekter kan beskrivas som kön sperspektiv. Strategin för att främja detta arbete skall säker ställa att principen om lika möjligheter tillämpas övergripande inom så många områden som möj ligt. Samtidigt förutsätter denna strategi att hän syn tas till lika möjligheter för kvinnor och män vid varje politiskt beslut inom samtliga dessa områden. Mainstreaming är i denna mening ett komple ment till vidare åtgärder, som är mycket viktiga för att synliggöra kvinnor och undanröja skillna derna mellan kvinnor och män i fråga om t. ex. till yrkesutbildning och befordran. tillgång Genom mainstreaming skall kvinnor även ges möjlighet att fa tillträde till områden som tidiga re ansågs neutrala, men vilka i praktiken ger olika effekter för kvinnor och män. Konceptet och användningen av mainstrea ming med hänsyn till lika möjligheter för kvin nor och män har utvecklats gradvis. Detta har skett på grundval av det arbete som genomfördes både inom ramen för det tredje handlingspro grammet för lika möjligheter för kvinnor och män, men även genom kommissionens erfaren heter av utvecklingssamarbete. Detta har även gett den effekten att mainstrea- mingprincipen införlivats i annan gemenskap spolitik, t. ex. inom miljöpolitiken. övergången till art lika möjligheter för kvinnor och män behandlas på ett globalt och integrerat sätt återspeglas i arbetet i de internationella orga nisationer som arbetar med kvinnofrågor. Förenta nationernas fjärde världskvinnokonfe rens i Peking 1995 antog en ståndpunkt om inte grering av en könsaspekt i lagstiftning, offentlig politik, program och projekt (se kapitel 6 i rap porten). Europeiska unionen utvecklade och stödde starkt detta förslag. Tillämpningen av en könsaspekt i både utvecklingssamarbete och i dia- 1 KOM(95) 381 slutlig, 19. 07. 95. 2 Rådets beslut av den 22. 12. 95, EGT nr L 335, 30. 12. 95, s. 37. 3 KOM(96) 67 slutlig, 21. 2. 96 ^WVÄWÄWÄWÄWÅ1:1: 10 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE INFÖRLIVANDE AV FRIGÖRELSEASPEKTEN I POLITIKEN: NEDERLÄNDERNA Jämställdhet mellan könen i Nederländerna diskuteras med hänvisning till begreppet frigörelse. Frigörelse i Nederländerna har alltid betraktats som en politik med många sidor. En mångfacetterad politik inne bär en bedömning av all statlig verksamhet ur ett enda perspektiv. Den underliggande orsaken till valet av en politik som bygger på många faktorer är att frigörelse inte endast gäller kvinnor. Det är en process som kräver en förändring i samhället, motiverad genom en kritik av förhållandet mellan könen. Redan 1976 nämnde Nederländernas frigörelseråd i sin promemoria att kvinnofrågan är relevant i all politik. Därför måste en politik om frigörelse införlivas i alla samhällssektorer och inte hänvisas till en särskild samhällssektor eller ett enskilt ministerium. En samordningskommitté inrättades och en ledamot av regeringen utsågs till ansvarig för den nödvändiga samordningen och anpassningen. Förutom en mångsidig politik krävdes även en sektoriell politik. Detta är en politik som var särskilt utfor mad för att stödja frigörelseprocessen i samhället liksom bland speciella kvinnogrupper. Denna "tvåspå- riga" politik utövas fortfarande. År 1985 fastslogs det uttryckligen att målet för den mångsidiga politiken var att införliva frigörelseaspekten i den dagliga politiken. Frigörelsepolitiken borde således bli överflö dig. Fram till den dagen skall samordningskommittén och den utnämnda regeringsledamoten fortsätta sin verksamhet. Deras uppgift är att stimulera, utveckla och ge råd. 1992 års politiska program utformades efter dessa riktlinjer med betoning på nödvändigheten av en inte grerad frigörelsepolitik. Alla berörda regeringsledamöter är ansvariga för integreringen av frigörelsepoliti ken inom sina respektive områden. Varje ministerium utarbetar en rapport för det politiska programmet som behandlar åtgärdsplaner och infrastrukturfrågor vad avser frigörelse inom varje sektor. Det är uppen bart att integrationsprocessen är svår. Målsättningen på ministernivå och påtryckningar i fråga om frigö relsepolitiken överensstämmer inte alltid med förslagen från samordningskommittén. Existerande resur ser såsom information, forskning, promemorior från ministerierna och avtal och en frigörelsekommission i vilken olika ministerier deltar, räcker tydligen inte alltid till för att genomföra integrationspolitiken. Under 1994 inrättades ett organ för att utvärdera effekterna av övrig politik för kvinnor. Detta organ kal lades Emancipatie Effect Rapportage (EER (rapportering om frigörelsens påverkan)). Tack vare detta organ är det möjligt att påverka övrig politik och tvinga politikerna att ta hänsyn till hur dessa politik program påverkar både kvinnornas situation och själva frigörelseprocessen. På nationell nivå har rekom mendationerna från EER redan genomförts av inrikesministeriet i samband med reformen av valsyste met. Inom utbildningsministeriet medförde de att tidigare politik ändrades för att undvika den negativa effekt som de bedömdes ge. Fortsättning av rutan: Införlivande av frigörelseaspekten i politiken: Nederländerna Under 1996 har betydande infrastrukturförändringar genomförts inom all emancipationspolitik. Syftet med dessa förändringar är en ökad integration av emancipationsaspekten i politiken. Fram till i dag var det officiella emancipationsrådet regeringens enda rådgivande organ i dessa frågor. Rådet, liksom många andra rådgivande organ, avskaffades för att öka regeringens effektivitet. Det är fortfarande oklart hur emancipationsaspekten skall införlivas i nya rådgivande nämnder. Det pågår en total revidering av hela systemet till stöd för emancipation. Det nya systemet är avsett att fungera inom all politik både vad avser specialisering och integrering. Det skall även stödja allmän emancipationspolitik. Den framtida rollen för samordningskommittén för emancipation bör inkludera ännu mer uppföljning, stimulering och anpass ning av den allmänna politikens mål. 11 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE to s FYRA EUPROGRAM Frän rättsliga åtgärder till mainstreaming Gemenskapens första handlingsprogram för lika möj ligheter för kvinnor och män (1982-1985) erkände att det fanns ett behov av ytterligare och kompletterande åtgärder i form av vidare åtgärder inom olika områden, även om lagstiftningsåtgärder var viktiga. Gemenskapens andra handlingsprogram på medel lång sikt till förmån för kvinnor (1986-1990) fortsatte genomföra direktiv i den nu utvidgade gemenskapen med 12 medlemsstater. Programmet utvidgade insatsområdet till nya områden för vidare åtgärder inom utbildning, ny teknik, förening av familjeliv och förvärvsarbete samt utveckling pä lokal nivå. Gemenskapens tredje handlingsprogram på medel lång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1991-1995) deklarerades som en "ny fas" i riktlinjerna för lika möjligheter för kvinnor och män genom förslag om en "mer omfattande åtgärdsstrategi". Gemenskapens fjärde handlingsprogram på medel lång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1996-2000) utvecklar och inriktar sig på principen om mainstreaming. Det innehåller förslag om att metoder, strategier, modeller och studier för att införliva dimensio nen om lika möjligheter för kvinnor och män i gemen skapens hela politik och samtliga insatser skall utvecklas och främjas i medlemsstaterna. De tre första programmen genomfördes på initiativ av kommissionen. Det nuvarande programmet lades fram som ett förslag av kommissionen till rådet och antogs genom ett beslut i rådet. Dessa program fick stöd genom andra insatser, såsom inrättandet av en sammansatt serie nätverk, varigenom de organisationer som arbetade med lika möjligheter för kvinnor och män uppmuntrades i sitt arbete och goda metoder identifierades. Gemenskapen har även fortsatt sitt arbete för att främja kvinnors ställning och för att undanröja orättvisor mellan kvinnor och män genom en dialog med icke-med- lemsländer, framförallt genom dess politik om utveck lingssamarbete och främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna. 12 logen med icke-medlemsländer har pågått sedan FN-konferensen genom analytiska undersök ningar av särskilda politiska områden. Dessa har omfattat mänskliga rättigheter (I1)1)1))4, nödhjälp och humanitär hjälp (1995) samt strukturanpass ningspolitik (1995). Europeiska rådet samman kallade en grupp experter på mainstreaming i februari 1996 inom ramen för förvaltningskom mittén för jämställdhet mellan kvinnor och män. Tillämpning av mainstreamingprincipen För att kunna genomföra mainstreamingprin cipen krävs en kraftsamling och därför har kom missionen under 1995, under sin ordförandes ledning, inrättat en grupp bestående av kommis sionsledamöter för lika möjligheter för kvinnor och män. Gruppens uppgift är att stimulera debatten i dessa frågor och säkerställa att lika möjligheter införlivas i gemenskapens all verk samhet på ett konsekvent och systematiskt sätt. En grupp från kommissionens olika avdelningar har utnämnts för att förbereda och följa upp detta arbete och informera sig om planerade och pågå ende initiativ i syfte att identifiera möjliga syner- gieffekter och samarbetsmöjligheter. I det ovannämnda meddelandet, som är slutre sultatet av detta arbete, har kommissionen iden tifierat sju strategiska åtgärdsområden inom gemenskapspolitiken för att främja lika möjlighe ter för kvinnor och män: sysselsättning och arbet smarknad; kvinnliga företagsledares och medhjäl pande makars ställning i små och medelstora företag, utbildning och yrkesutbildning, indivi duella rättigheter, yttre förbindelser, information samt kommissionens personalpolitik. Tillämpningen av mainstreamingprincipen i allmän politik, program och projekt är en inveck lad process som skapar nya frågor vid varje etapp av det politiska arbetet, från utformning och genomförande till uppföljning och utvärdering av politiken. Arbetet blir desto mer komplicerat eftersom många politiska områden förefaller vara könsneutrala vid första granskningen. Politikens olika effekter för kvinnor och män kan kanske endast framträda gradvis till följd av undersök ningar som visar olika möjligheter till tillgång Kommissionens meddelande om den yttre dimensionen av politiken för mänskliga rättigheter (KOM(95) 567 slutlig, 12. 11. 1995) ATT BYGGA PARTNERSKAP 1 ETT FÖRÄNDERLIGT SAMI IÄL FRÅN KVINNOR I UTVECKLING TILL KÖNSPERSPEKTIV OCH UTVECKLING Programmet för Kvinnor i utveckling (Women in Development, WID) utvecklades på 70-talet och var inriktat på att identifiera kvinnors situation, tillhandahålla information om kvinnors livsvillkor och mobilisera kvinnogrupper på fältnivå över hela världen. I programmets första fas ledde dess analyser till en spridning av "projekt endast för kvinnor" eller "kvinnliga områdesprojekt" i sektorvisa eller mångsidiga projekt. Dessa program karakteriserades på så sätt av begreppet "jämställda-men-utanför". I projekten noncha lerades ofta männens betydande ställning i fråga om kontroll av finansiella medel och i beslutsproces sen. Dessutom var programmen alltför ofta små, av marginell betydelse, välPärdsinriktade och koppla de till förvaltningar och verkställande organ utan finansiella och tekniska resurser som möjliggjorde en utveckling utanför projektets ramar. Resultatet av dessa projekt blev följaktligen att kvinnors isolerade situation inte påverkades av de stora utvecklingsinsatserna. Analysverktygen har gradvis förfinats och lett fram till programmet Könsroller och utveckling (Gender and Development, GAD). Programmet inriktar sig på det oberoende förhållandet mellan kvinnor och män (könsrelation) snarare än kvinnor för sig. Uttrycket "könsroller" avser socialt förvärvade och kul turspecifika karaktärsdrag som särskiljer kvinnor och män, medan uttrycket "kön" avser endast fysiska skillnader. Emedan skillnaderna mellan könsrollerna är historiskt bestämda och kulturellt betingade, varierar de mellan länder och regioner och förändras med tiden. Den könsrollsanalys som görs i planeringsfasen av program och projekt strävar efter att urskilja kvin nornas resurser, aktiviteter, möjligheter och begränsningar i förhållande till männens i en bestämd soci- oekonomisk grupp. Syftet är inte enbart att ta itu med snedvridna förhållanden och skillnaderna mel lan kvinnor och män utan även att säkerställa att största ansträngningar görs för att nå utvecklingsmå len. Efter ytterligare marginalisering av kvinnorna till följd av en strikt projektstrategi för "endast kvinnor", insåg man behovet av ett mer globalt tillvägagångssätt. Mainstreaming utvecklades då till en ny strate gi som syftade till att integrera könsperspektivet i gemenskapens hela politik, samtliga åtgärder och projekt gällande mainstreaming. Mainstreaming utesluter inte nödvändigheten av ytterligare åtgärder, program och projekt riktade mot minst gynnad part (i allmänhet kvinnor) inom områden där skillnaderna mellan könen är speciellt stor, som t. ex. utbildning och yrkesutbildning, tillgäng till krediter, eller inom områden som i sin natur spe ciellt gäller kvinnor. Alla dessa insatser avviker från den tidigare inställningen om "endast kvinnor" genom att de är utformade för att uppnå största strategiska effekt, de genomförs i en lämplig stor skala och är avsedda att användas som viktiga tillfälliga åtgärder för att överbrygga stora könsskillnader och föra upp den minst gynnade parten till en tröskelnivå från vilken den kan ta del av jämställdhetsut vecklingen. Inom kommissionen anser generaldirektoratet för utveckling att dessa nya tillvägagångssätt är av störs ta betydelse för dess politik och åtgärder. Källa: Kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet om integrering av frågor kring lika möjligheter för kvin nor och män i utvecklingssamarbetet (KOM(95) 423, slutlig, 18. 9. 1995). 13 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE DIAGRAM l OLIKA NIVÅER FÖR TILLÄMPNING AV MA INSTRFA A UNGS IRA TE G l ER Politisk nivå Metodik Utformning av politik • Utveckling av system för konsekvensana lys Revidering • Inrättande av samrådsmekanismer i fråga om kön • Sammanställning av könsuppdelad sta dstik • Riskbedömningsanalys Genomförande • Handlingsprogram för Ökad medvetenhet • Information till personal, distribution • Överenskommelse om lämpliga kontrol linstrument • Nya kriterier • Insamling av könsuppdelade uppgifter • Analys av samverkan och överensstäm melse med andra mål • Användning av kontrollppgifter I diagram 1 visas de olika poliriska nivåer där en mainstreamingstrategi kan tillämpas samt effekterna på varje nivå. Förvaltning Kontroll Utvärdering och uppföljning eller tillträde. Den relativa lättheten eller svårig heten att tillämpa en strategi för att genomföra mainstreaming beror på en rad faktorer. Dessa kan t. ex. vara hur stor ojämlikhet som råder mel lan kvinnor och män inom det berörda området; tillgängliga metoder för att tillämpa strategin; till gängliga strukturer och finansiella medel för att genomföra arbetet och vilka kontakter som upp rättats med kvinnor i beslutsfattande organ. Andra faktorer som kan påverka möjligheten att tillämpa strategin är könsbalansen bland besluts fattarna, tillgång till könsuppdelade uppgifter för analys och tidigare insatser för att öka medveten heten om frågorna för att nämna några. 14 STRUKTURFONDERNA OCH LIKA MÖJLIGHETER Strukturpolitiken utgör gemenskapens huvud sakliga redskap för att främja samverkan och soli daritet och för att öka möjligheterna till syssel sättning och integrering i förvärvslivet. De ökade bidragen från strukturfonderna (Europeiska regi onala utvecklingsfonden (ERUF), Europeiska socialfonden (ESF) och Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)) för att främja jämställdheten är därför av stor politisk betydelse. Integreringen av jämställdhetsprinci pen i strukturpolitik svarar i första hand mot ett behov av att minska de skillnader som finns mel lan kvinnor och män vad gäller sysselsättningstal, utbildningsnivå, tillträde till arbetsmarknaden och medverkan i beslutsprocessen. Men den visar även en önskan att främja en varaktig utveckling genom att förena skapandet av arbetstillfällen och välstånd med livskvalitet och bevarande av kultu rarv och naturresurser. Europeiska socialfonden var den första fond som beaktade frågan om lika möjligheter för kvinnor och män. Alla strukturfonder har gradvis involverats i arbetet med att främja lika möjlighe ter för kvinnor och män. Alla insatser via strukturfonderna kan åtminstone indirekt bidra till att främja jäm ställdheten och de flesta av dessa insatser är avsed da att komma både kvinnor och män till godo i lika hög grad. Allmänna åtgärder är emellertid inte nödvändigtvis könsneutrala. Program verksamhet 1989-1993 Europeiska enhetsakten ledde till en reform av strukturfonderna för att göra dem effektivare och bättre samordnade. Genom reformen 1988 inför des nya definitioner för krediter från fonderna. Fem mål fastställdes: • Främjande av utveckling och strukturanpass ning av regioner med eftersatt utveckling (mål 1). ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE • Stödja industriregioner på tillbakagång (mål 2). • Bekämpa långtidsarbetslösheten (mål 3). • Underlätta ungdomars integrering på arbets marknaden (mål 4). • Anpassning av jordbruksstrukturer (mål 5a) och landsbygdens utveckling (mål 5b) Jämställdhetsaspekten angavs inte i definitio nen av dessa mål. Alla mål kunde dock omfatta kvinnor, eftersom många kvinnor finns bland de berörda målgrupperna och -områdena. Denna reform förstärkte Europeiska socialfon dens möjlighet till insatser vad avser lika möjlig heter för kvinnor och män. Europeiska socialfon den har finansierat särskilda insatser för kvinnor sedan 1978, framförallt genom utbildningspro gram. De riktlinjer som antogs för genomföran det av 1988 års förordning innehöll en särskild hänvisning till att kvinnor var bland dem som hade speciella svårigheter på arbetsmarknaden. De insatser som gjordes som en del av Europeiska socialfondens allmänna åtgärder för att utbilda och hjälpa unga och långtidsarbetslö sa att finna arbete gjorde det möjligt att förbättra sysselsättningsläget för kvinnor. Dessutom bör det noteras att 5 % av Europeiska socialfondens krediter i mål 3 och 4 (dvs. 380 miljoner ecu) var särskilt avsatta för insatser till förmån för kvinnor. De andra fonderna (Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket) har på ett mer indirekt och obestämt sätt medverkat till att främja jämställdheten, först och främst genom sitt allmänna utvecklingsstöd och för det andra, i förekommande fall, genom en finansiering av infrastrukturer för utbildning genom stöd till kompletterande samhällsresurser. Den ihållande könssegregeringen på arbets marknaden och viljan att öka medvetenheten om principen om lika möjligheter fick kommissionen att 1991 starta ett särskilt initiativ, Now (New Opportunities for Women), med en budget från gemenskapen på 156 miljoner ecu5. De nyska pande insatser som gjorts enligt detta initiativ lik som dess transnationella karaktär kompletterade de åtgärder som genomfördes i medlemsstaterna inom gemenskapens stödramar. De var inriktade på vissa typer av åtgärder där antalet deltagande 5 EGT nr C 327, 29. 12. 90. 15 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE kvinnor var särskilt lågt, t. ex. åtgärder för att star företag. Genom Now-programmet har ta Europeiska regionalfonden involverats i frågan genom dess finansiering av barnomsorg. Tack vare Now-programmet har insatser till stöd för kvinnor spridits inom medlemsstaterna genom att programmet aktiverat ett stort urval aktörer, inklusive ministerier lokala förvaltningar, lokala yrkesförbund, utvecklingsorgan, universitet m. m. Åttahundra projekt erhöll stöd via Now-programmet och de var alla av gränsöverskridande karaktär. kvinnoorganisationer, Programverksamhet 1994-1999 Den reform av strukturfonderna som genom fördes 1993 var av avgörande betydelse för prin cipen om lika möjligheter för kvinnor och män. Reformen gjorde Europeiska socialfonden mer medveten om frågan, men ännu viktigare var att den gjorde frågan till ett centralt tema i alla euro peiska fonder, inklusive Europeiska regionala utvecklingsfonden och Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. I dess bestämmelser om en nödvändig sam stämmighet mellan de insatser som finansieras via strukturfonderna och annan gemenskapspolitik infördes genom den nya standardförordningen för första gången en explicit hänvisning till lika möjligheter för kvinnor och män. I artikel 7 i den nya förordningen föreskrivs: "De åtgärder som finansieras av strukturfonderna eller får stöd från Europeiska investeringsbanken eller andra befintliga finansieringsorgan skall över ensstämma med bestämmelserna i fördragen, med de föreskrifter som antagits i anslutning till dessa och med gemenskapens politik inklusive gemenska pens bestämmelser om konkurrens, offentlig upp handling och miljöskydd och tillämpningen av principerna om lika möjligheter för män och kvin nor '6. Dessutom förstärktes referensen till lika möjlig heter för kvinnor och män genom förordningen om samtliga insatser som genomförs med stöd från Europeiska socialfonden. Särskilt vid tillämpning av de åtgärder som gäller mål 3 kräv des enligt förordningen en prioriterad insats "att främja lika möjligheter för kvinnor och män på arbetsmarknaden, speciellt inom de sektorer där kvinnor är underrepresenterade och för kvinnor utan yrkesmeriter eller kvinnor som återkommer till på arbetsmarknaden efter en tids frånvaro". Slutligen nämns principen om lika möjligheter för kvinnor och män i programdokument som ligger till grund för olika gemenskapsinitiativ, såsom de tre programmen inom ramen för initia tivet Employment, (Now, Horizon, Youthstart), Adapt-programmet, i vilket "särskilt insatser som verkar för lika möjligheter som gynnar kvinnor skall prioriteras". samt via Urban-programmet, vars ena mål är att genomföra åtgärder som främ jar lika möjligheter inom problemområden. ! ini tiativ för små och medelstora företag är ett mål "att främja sysselsättningen för kvinnor i små och medelstora företag och ta hänsyn till deras speci ella utbildningsbehov". Mål 3 och 4 Under nuvarande programperiod (1994-1999) återfinns främjande av lika möjligheter för kvin nor och män i alla Europeiska socialfondens pro gramdokument, särskilt de som gäller mål 3. De innehåller alla jämställdhetsprincipen som en övergripande riktlinje för alla insatser som genomförs. I de flesta länder har denna fråga även givit upphov till definition av en särskild politik för art identifiera prioriterade insatser med stöd från dis ponibla fonder inom ramen för mål 3 (Tyskland, Belgien, Spanien, Grekland, Frankrike, Italien, Luxemburg, Danmark och Förenade kungariket) och inom stödområdet "mänskliga resurser" under mål 1 (Irland, Portugal, Italien, Grekland, Förenade kungariket och Danmark). Detta över gripande tillvägagångssätt leder ofta till målsätt ningar som t. ex. att garantera att kvinnors delta gande i de föreslagna åtgärderna skall uppgå till en andel som är åtminstone lika med deras andel bland arbetslösa (51 % i Danmark, 50 % i Finland, Sverige och Nederländerna samt 57 % i Flevoland i östra Nederländerna). Sådana kvanti- fierade mål har dock inte fastställts i alla länder och för alla mål. De länder som har fastlagt en specifik politik har för det mesta anslagit en begränsad budget till detta och vill på det sättet visa att detta skall ses som ett komplement till den övergripande politi ken och ändå visa fördelarna med att synliggöra. 6 Förordning 2081/93 av den 20. 7. 1993, EGT 193 av den 31. 7. 1993. 16 AIT BYGGA PARTNERSKAP 1 ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE Valet av ett övergripande tillvägagångssätt kan dock i några fall åtföljas av särskilda åtgärder inom barnomsorgen (Nederländerna, Belgien och Förenade kungariket). Införandet av begreppet om vägar tillbaka till förvärvslivet, som är ett resultat av erfarenheterna från Now-programmet, och av de uppmjukade urvalskriterierna i programmen har gjort det möjligt att utarbeta "paket" i form av individua liserade åtgärder med sikte på återinträde eller återintegrering på arbetsmarknaden. Särskilda insatser riktade till kvinnor har utvecklats genom att skapa möjlighet till vård av anhöriga och för att öka deras konkurrenskraft och möjlighet till anställning. Dessa insatser har innefattat särskilda utbildningsinsatser, utbild ning för att starta egna företag, information och i vissa fall insatser i syfte att förändra attityder hos föräldrar och döttrar i skolan genom att upp muntra dem att välja icke-traditionella kvinnliga utbildningar. Speciella utbildningsprogam för lärare bör kunna spela en avgörande roll för denna typ av attitydförändring. Mål 1, 2 och 5b Det förekommer inga programdokument för uppföljning av situationen för lika möjligheter för kvinnor och män inom ramen för mål 1 och mål 5b. Som en åtgärd under mål 2 sändes ett frå geformulär ut till medlemsstaterna i slutet av 1995. Frågorna avsåg alla prioriterade åtgärder enligt detta mål, men en särskild grupp av frågor rörde lika möjligheter för kvinnor och män. Svaren visar på ett antal olika trender: Många medlemsstater gjorde ingen klar hänvis ning till lika möjligheter för kvinnor och män inom ramen för målet. Medan andra med lemsstater inte uttryckligen inkluderade främjan de av lika möjligheter för kvinnor och män bland sina angivna målsättningar, försäkrar de att de beaktat detta i några av de åtgärder som de pla nerar. I Danmark och Sverige behandlas frågan om lika möjligheter för kvinnor och män som en övergripande princip som ingår i alla åtgärder som finansieras inom ramen för mål 2. I Danmark har en hänvisning till denna princip uttryckligen skrivits in i de olika genomförda programmen. På grund av att kvinnors situation ofta beror på brist på yrkeskompetens och arbets löshet, anses finansiering via Europeiska social fonden vara av ett mer direkt intresse för dem och detta gäller framförallt inom ramen för mål 3. För den nya programperioden för insatser i industriregioner på tillbakagång (1997-2000) har kommissionen i ett meddelande till medlemssta terna i april 1996 uttryckligen refererat till dimensionen om lika möjligheter för kvinnor och män. Vid förhandlingar för att anta programmen skall kommissionen noga försäkra sig om att det förutom en försäkran om själva principen över lämnas en ordentlig översättning till kommissio nen. I Sverige tar programmen enligt mål 2 hänsyn till främjandet av principen om lika möjligheter för kvinnor och män mellan kvinnor och män (och mellan unga och gamla) vid identifieringen av urvalskriterier för projekt eller genom införan det av särskilda åtgärder för kvinnor. Insatser för att uppmuntra till eget företagande, yrkesutbild ning och rådgivning anpassad till kvinnors behov ingår som en del av programmet. Sverige har dessutom införlivat principen om lika möjligheter för kvinnor och män i alla mål. På detta sätt har mål 6, som täcker de mycket glest befolkade norra regionerna, utformats för att behålla kvinnorna i området. En av de två strategiska målen är att "bibehålla livskraften i de lokala samhällena med speciell tyngdpunkt på behovet av omskolning av kvinnor och ungdo mar i området". Det finns även andra exempel i mål 4 och 5b. Några godkända åtgärder gäller speciella delaktiviteter, men de måste alla innefat ta kvantifierbara mål i fråga om lika möjligheter för kvinnor och män. Det skall noteras att en bestämd insats görs för att skapa en bättre samordning av stöden från de olika fonderna Med hänsyn till detta måste särskilt de samordnade insatserna av Europeiska socialfonden, Europeiska regionala utvecklings fonden och Europeiska utvecklings- och gatanti- fonden för jordbruket uppmärksammas, varige nom åtgärder kan genomföras och möjligheter ges för kvinnor att förena förvärvsarbete med familjeliv på ett bättre sätt (daghem, lekskolor, fritidshem anpassning av transportsystemen i glesbygder m. m. ). Insatser som har direkt sam band med skapandet av infrastruktur i områden där affärsverksamhet bedrivs och med skapandet eller upprätthållandet av sysselsättningen kan vara till direkt gagn för kvinnliga företagsledare och för medhjälpande makar liksom för kvinnli ga anställda i de företag som stöds. I allmänhet 17 ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE BELGIEN - KVINNOR IANTWERPENS FÖRENING FÖR SAMHÄLLSUTVECKLING Föreningen för samhällsutveckling i Antwerpen (the Community Development Association, CDA) är till för de lokala invånarna: utbildnings- och sysselsättningsprojekt, företagscentrum, uthyrningstjänst för byggnadsutrustning, företagscentrum, lokalt informationsblad, teknikcentrum etc. De är till för alla och för hela trakten. Föreningen har inga särskilda projekt för kvinnor men ATEC, Antwerpens teknikcentrum som är ett bland många av föreningens initiativ, har program som är särskilt utforma de för kvinnor och delfinansierade via Europeiska socialfonden. Teknik är roligt för kvinnor Ett av de mest framgångsrika ATEC-programmen är kursen för PC-tekniker. Alla som fullföljer den kursen får ett arbete efteråt, men väldigt fa kvinnor är intresserade. Detta är orsaken till att ATEC gör speciella insatser för att övertyga kvinnor att gå kursen. Personalen vänder sig direkt till kvinnorna och ATEC publicerar annonser och artiklar i veckotidningar, vilket verkar fungera: i varje grupp på 12 stu denter finns nu två eller tre kvinnor. Dessutom får dessa kvinnor omedelbart ett arbete efter avslutad utbildning. Härav följer ett långsiktigt initiativ: för att göra unga flickor och unga kvinnor intresserade av teknik organiserar ATEC "Tekniska tonårsprojekt" för flickor i åldersgruppen 10-14 år i samarbete med "Ungdom och stad". Tonårsflickor lär sig att plocka isär och sätta ihop datorer eller att konstruera en automatisk vattenanordning för växter. Kort sagt lär sig unga flickor att teknik kan vara roligt. Denna metod kommer kanske endast att ge resultat på lång sikt, men någonstans måste man börja. Förutom allt detta finns det naturligtvis program som traditionellt är populära hos kvinnor: omskol ning och fortbildning för dem som önskar arbeta som sekreterare samt telemarketingkurser och kon toristkurser. ATEC inrättade ett utbildningsprogram för tekniska administratörer som var särskilt utformat för kvinnor från etniska minoriteter. Inte bara turkiska och marockanska kvinnor utan även kvinnor från Asien, Afrika och Östeuropa deltog i kursen, påpekar Leen Verbist, som är ansvarig för kursen. Utbildningsprogrammet har pågått under tre år nu och resultaten börjar visa sig: 50 % av kursdelta garna har sedan dess hittat ett arbete eller deltar i fortbildning. Gruppen består delvis av mycket unga kvinnor (18-21 år gamla) och delvis av något äldre kvinnor (från 27 år och uppåt). 18 berör åtgärder för anpassning av produktion, lokal utveckling och förbättrade levnadsvillkor inte uteslutande kvinnor, men de kan ge mer direkta effekter för ökad jämställdhet genom de följdeffekter som dessa insatser ger. Förutom övergripande hänsyn till lika möjlig heter för kvinnor och män i de regionala pro grammen som huvudsakligen åligger med lemsstaterna vid genomförandet av insatser och val av projekt är specifika åtgärder nödvändiga. Därför bidrar strukturfonderna genom gemen skapsåtgärder och pilotprojekt att sådana åtgärder genomförs. Gemenskapsinitiativ och pilotprojekt Det nya initiativet Employment startade 1995 med utgångspunkt från erfarenheter från Now- programmet. Programmet Employment Now kommer att innefatta 700 projekt i första etap pen. Alla projekt har en gränsöverskridande dimension och främjar informationsutbyte och ofta kontakter över nationsgränserna mellan kvinnor. Andra gemenskapsinitiativ, innefattande pro grammen Urban, Leader och Interreg, eller pilot projekt finansierade inom ramen för artikel 10 i Europeiska regionala utvecklingsfonden, är även användbara redskap för att föra processen framåt och införa nya metoder. Kommissionen har begärt att lika möjligheter för kvinnor och män särskilt skall understrykas i Urban Il-programmet. Initiativet Leader II bör även skapa nya möjlig heter, med tanke på erfarenheterna från initiativet Leader I, som gav kvinnor möjlighet att starta landsbygdens utveckling: lokala projekt för turism, produktion och försäljning av lokala spe cialiteter, start av små och medelstora företag och utveckling av verksamhet för hantverk och lokal hemslöjd. Bland pilotprojekt som finansieras i enlighet med artikel 10 i förordningen om Europeiska regionala utvecklingsfonden föreslås i program met Recite II7, , som avser främjande av samar betsprojekt mellan regioner och har en budget på 110 miljoner ecu, bland övriga mål "att skapa 7 EGT nr 326/9, 31. 10. 1996. ATT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE LEADER-PROGRAMMET SKAPAR ARBETEN FÖR GREKISKA KVINNOR 1 JORDBRUKSOMRÅDEN Grekiska kvinnor deltar i stor omfattning i "lokala initiativ- grupper" för genomförande av program för utveckling av jordbruket. Med hjälp av Leader-programmet skapades 26 lokala utvecklingsföretag, varigenom kvinnliga kooperativ kunde verka inom jordbruksturism, små och medelstora företag, jordbruksprodukter, traditionellt hantverk samt förbättrade miljövård. I byn Velvento tillverkar kvinnokooperativet traktens tradi tionella kakor. Detta kooperativ startade 1985 och har i dag utvecklat intressant verksamhet. Det producerar sylt, mar melader och kompotter och distribuerar dem under sitt eget namn till livsmedelsafFärer i hela landet. Produkterna är traditionella, framställda enligt moderna krav och är konkurrenskraftiga med hänsyn till motsvarande produkter i handeln. Kooperativet har sina egna lokaler och har 20 anställda kvinnor från byn. Kooperativet genomförde följande verksamhet med stöd från Leader-programmet: marknadsundersökning, delta gande i mässor, aktiviteter avseende egen logotyp, studier och design av förpackningar. Utbildningsseminariet för medlemmar av Kvinnornas hant verkskooperativ i Velvendos genomfördes inom ramen för Leader-programmet. Seminariets huvudpunkt var att skapa konkurrenskraftiga produkter, införa nya produktionsme toder och öka försäljningen. Ett annat kvinnokooperativ arbetar i byn Agios Georgios. I detta lilla samhälle tillverkar Över 20 kvinnor traditionella livsmedel, huvudsakligen nudlar (petoura). Dessa produk ter framställs med modern maskinell utrustning. Kommunen gav kooperativet en övergiven byggnad som renoverades. Projektet utgör ett viktigt ekonomiskt och socialt element i byn. 19 Medverkan i övervakningskommittéerna av aktörer som deltar i insatser för att främja lika möjligheter för kvinnor och män har framhållits: ett arrangemang för aktivt partnerskap behövs för att utbilda och främja attitydförändringar hos aktörer som hanterar jämställdhetsfrågor för att se till att information om erfarenheter på gräs rotsnivå överförs till de beslutsfattande organen, övervakningskommittéerna spelar en strategisk roll med hänsyn till hur dessa fonder skall förde las. Utvärdering är ett viktigt instrument för kvali tetsuppföljning. Kommissionen har för avsikt att inrätta en arbetsgrupp som skall studera utvär deringsproblemet och utveckla metodikförslag med hjälp av experter, något som skall vara till hjälp för de aktörer som handhar strukturfonds satsningar i sitt utvärderingsarbete. Efter detta seminarium föreslog det irländska ordförandeskapet till rådet (24. 09. 96) en resolu tion om lika möjligheter för kvinnor och män och strukturfonder. Resolutionen antogs av rådet den 2 december 1996. AIT" BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE och utveckla resurscentrum för att öka arbetets värde och integrera kvinnorna i förvärvslivet". Utvecklingssektionen vid Europeiska utveck lings- och garantifonden för jordbruket tillhanda håller samfinansierade stöd från gemenskapen för pilotprojekt. Ett särskilt program för pilotprojekt i syfte att uppmuntra ett ökat deltagande av kvin nor i utvecklingen av landsbygden håller på att inrättas enligt artikel 8 i Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket. Programmet skall erhålla 20 miljoner ecu för perioden 1997- 1999 och varje år skall stödet gälla ett prioriterat område. Ett seminarium om strukturfonder och lika möjligheter for kvinnor och män I sitt meddelande om mainstreaming 1996 framhöll kommissionen klart att "strukturfon derna kan utgöra en effektiv hjälp för att genom föra unionens och medlemsstaternas prioriterade åtgärder för att bekämpa arbetslösheten och främja jämställdhet mellan kvinnor och män". Den 7 och 8 mars 1996 hölls ett seminarium i Bryssel om "Strukturfonderna och lika möjlighe ter för kvinnor och män", gemensamt organise rad av den belgiska regeringen och kommissio nen. I seminariet deltog företrädare för olika enheter som ansvarar för fondernas förvaltning och företrädare för medlemsstaterna och lokala myndigheter, liksom olika experter och utövare. Mötets allmänna tema var mainstreaming. Slutsatserna från seminariet om strukturfonder och lika möjligheter för kvinnor och män (7-8 mars 1996) innehåller ett sammandrag av gemen skapens möjligheter i framtiden. Att sprida goda metoder är en grundläggande del av det mervärde som gemenskapen kan erbju da. "Utbyte av erfarenheter måste uppmuntras även mellan medlemsstaterna, bättre samordning mellan pilotprojekt, gemenskapsinitiativ och åtgärder inom ramen för socialfonderna. och en ökad samordning mellan fonderna och satsning ar som omfattar mer än en fond. ". Samordningen av artikel 10 i Europeiska regio nala utvecklingsfonden, artikel 6 i Europeiska socialfonden och artikel 8 i Europeiska utveck lings- och garantifonden för jordbruket upp muntrades för att främja nya idéer för pilotpro jekt tillsammans med medvetandehöj ande insat ser och informationsverksamhet. wmrnrnmmtmittiimmvm&i-xsm: 20 AIT BYGGA PARTNERSKAP I ETT FÖRÄNDERLIG T SAMI 1ÄI. 1. PRIORITERADE OMRÅDEN 1 PROGRAMMET EMPLOYMENT-NOW En inledande analys genomfördes på grundval av information från ledningen för projektet Employment-Now (mars 1995). Start av företag: Nästan hälften av projekten gäller en eller annan sida av att starta foretag. Stöd för att starta företag, stödtjänster, utbildning och uppföljning kan innefattas i denna del. Mer än 60 % av projekten i Öster rike, Grekland, Italien, Spanien och Sverige gäller detta område. Vertikal integrering: 46 projekt avser speciellt främjandet av lika möjligheter för kvinnor och män på företagsledningsnivå. 22 projekt gäller stöd till kvinnors befordran inom företagen och sju projekt utvecklar positiva åtgärd sprogram. Dessutom gäller 44 projekt utbildning om lika möjligheter för kvinnor och män där mål gruppen utgörs av företrädare för fackföreningar, företagsledare och personalchefer från statliga och privata sektorn. Horisontell integrering; Speciell inriktning på de sektorer som förväntas förbli stabila eller där det finns en tillväxtpotential, såsom byggnadssektorn, transport- och tekniksektorn. I många projekt inom programmet Employment-Now övervägs användning av telekommunikationsteknik och datateknik (73) eller inrät tandet av teletjänster (21). Bedömning av kvinnors kompetens: Projekten inom detta område är utformade på olika sätt. Några utvecklar metoder för bedömning av kvinnors kompetens utöver deras grundutbildning eller arbetsuppgifter (bedömning av tidigare kvali fikationer och utbildning). Inom detta programområde bör innefattas sådana färdigheter som ingår som en naturlig del i familjeansvar, t. ex. att utföra många uppgifter, tillsyn och budgetansvar. Vissa projekt strävar efter att omvärdera kvinnliga arbetsuppgifter genom att utarbeta utbildningsprogram där kvinnors färdigheter tas hänsyn till och där erkänd yrkesutbildning genomförs inom tillämpliga branscher (27 projekt). I andra projekt identifieras nya sektorer för arbetstillfällen och yrkesprofiler som även förbättrar kvinnans ställning utvecklas (39 projekt). 21 AIT RYGGA PARTNERSKAP I E'IT FÖRÄNDERLIGT SAMHÄLLE © DEN SOCIALA DIALOGEN OCH ARBETSMARKNADENS PARTER och Den sociala dialogen på europeisk nivå för samman arbetsmarknadens parter på ett regel mässigt och strukturerat sätt. På fackföreningsni vå och förbundsnivå är de tre största europeiska organisationerna som deltar i den sociala dialo samorganisationen fackliga gen Europeiska (CES), samarbetsorganisationen för Europeiska arbetsgivareföreningar industriförbund (UNICE) och intresseorganisationen för statligt ägda företag inom EU-länderna (CEEP). Den sociala dialogen har även utvecklats på sektorni vå. Kommissionen samråder även med dessa och andra organisationer som berörs av EU:s social politik. Den sociala dialogen stadfästes genom Europeiska enhetsakten, vari anges att "kommis sionen skall sträva efter att utveckla dialogen mel lan arbetsgivare och arbetstagare på europeisk nivå, så att denna dialog, om parterna önskar det, kan leda till avtalsbundna förhållanden", (artikel 118b) Det sociala protokollet vittnar om den ökade betydelsen av arbetsmarknadsparternas roll. Inom ramen för protokollet ingick UNICE, CEEP och CES ett avtal om föräldraledighet den 14 december 1995 som i sin tur ledde till ett rådets direktiv av den 3 juni 1996*. Andra frågor debatteras eller kommer att debatteras: flexibel arbetstid, social för arbetstagare, trygghet omvänd bevisbörda i jämställdhetsmål och vid sexuella trakasserier. Den sociala dialogen håller på att bli ett nytt område för mainstreaming. I gemenskapens fjär de handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män anges arbets marknadens parter som de aktörer som kan med verka i utvecklingen av jämställdhetspolitiken. Arbetsmarknadens parter presenteras som centra la i programmets målsättning, i vilket man understryker hur viktigt det är att säkerställa att jämställdhetsaspekten återspeglas i tillräcklig grad på alla nivåer i den sociala dialogen. Kommissionen föreslog som en åtgärd att den själv skulle tillhandahålla tekniskt och finansiellt wmmiMmmmsmmmismtmm8z<:m 22 stöd till arbetsmarknadens parter, om de sam tyckte till att utveckla europeiska nätverk och erfarenhetsutbyte om jämställdhet, som kan innebära att nya tjänstemän tillsätts för detta ändamål. Kommissionen förband sig att även följa upp initiativ för lika möjligheter för kvinnor och män inom ramen för den sociala dialogen. Social dialog på branschnivå har förekommit allt sedan Europeiska gemenskapen upprättades. Otaliga gemensamma yttranden har avgetts av arbetsmarknadens parter, inklusive den om "Kvinnor och utbildning". jämn könsfördelning Arbetsmarknadens parter kan medverka i kom missionens integrationspolitik för främjande av i beslutsprocessen en genom att öka kvinnors deltagande både i kvan titet (ökat antal) och kvalitet (ökat inflytande) i den politiska beslutsprocessen pä europeisk nivå (se kapitel 4). Arbetsmarknadens parter på europeisk nivå har dessutom inbjudits att delta som fullvärdiga med lemmar i den nya rådgivande kommittén för lika möjligheter för kvinnor och män. Det är därför mycket viktigt att kvinnor och deras situation finns ordentligt representerade i arbetsmark nadsparternas organisationer och får delta i den sociala dialogen. *EGTnrLl45, 19. 6. 1996, s. 4. KAPITEL 2 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI >»xmw>m»stimssmmm fÄMSTÄLLDHET OCH EKONOMI I samband med en förändring av både nivå och sammansättning i fråga om sysselsättningen i Europeiska unionen har den ekonomiska situa tionen för kvinnor genomgått en betydande för ändring. Kvinnorna har blivit fler på den öppna arbetsmarknaden. Den största tillväxten inom sysselsättning och arbetslöshet under det senaste årtiondet i Europeiska unionen har skett bland kvinnorna. Allteftersom arbetskraften inom EU övergått till att mer och mer bestå av kvinnor har den även fortsatt att genomgå strukturföränd ringar. Arbetstillfällena inom tjänstesektorn har ökat ännu mer och samtidigt har arbetstillfällena alltmer blivit korttidsarbeten och arbetstiden bli vit mer och mer uppdelad. Mönstren för sysselsättning och arbetslöshet varierar betydligt mellan länderna, mellan kvin nor och män och även mellan olika grupper av kvinnor. Nyckelfaktorer som ålder, moderskap och utbildningskvalifikationer ligger till grund för stora variationer i sysselsättningsmönstren, särskilt bland kvinnor. Kvinnor verkar befinna sig i och röra sig mellan olika ekonomiska situa tioner vid olika stadier i livscykeln och beroende på förändrade ekonomiska och sociala förhållan den. Traditionella definitioner för sysselsättning och arbetslöshet är inte i sig tillräckliga för att analysera de komplexa och instabila ekonomiska förhållandena för många grupper av kvinnor. Bakomliggande nya mönster för förvärvsverk samhet bland kvinnor liksom viktiga demografis- 23 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI ka och sociala förändringar är uppenbara. Det sätt på vilket kvinnor deltar i förvärvslivet påver kar och påverkas av minskat barnafödande, en åldrande befolkning, mindre hushåll och olika typer av hushåll. Allteftersom dessa faktorer ger effekt, framträder nya variationer mellan olika generationer av kvinnor både inom och mellan medlemsstaterna. Även om förändringarna är uppenbara finns det också mycket som tyder på kontinuitet. På arbetsmarknaden är segregeringen skarp och beständig. Kvinnor tenderar att trängas in på ett smalt yrkes- och sysselsättningsområde, huvud sakligen inom tjänstesektorn. Kvinnor är viktiga for tillväxten en sysselsättningsnivå Under den senare hälften av 1980-talet sam i stigande manföll Europeiska unionen med en ännu tydligare inriktning på tjänstesektorn. Denna sysselsätt ningstillväxt kunde inte upprätthållas och i bör jan av 1990-talet sjönk sysselsättningen på grund av konjunkturnedgången, från 62 % 1990 (av den arbetande befolkningen mellan 15 och 64 år) till 59 % 1994 - nästan en återgång till 1985 års nivå på 57 %. En återhämtningsperiod sedan 1994 har gett ökad tillväxt av arbetstillfällen, men mot bakgrund av en större arbetsför befolkning har effekten av sysselsättningstillväxten varit minimal. Ett allt större antal personer i arbetskraften har varit ett utmärkande kännetecken för Europeiska unionens arbetsmarknad under de senaste fem ton åren. Men arbetskraften inom EU ökar inte enbart utan den förändras också. En mycket stor del av tillväxten beror på kvinnor och har med fört en betydande ökning av arbetslösa kvinnor, för kvinnor. men även av arbetstillfällen Kvinnorna utgör nu över 40 % av arbetskraften i EU. Varje medlemsstat har känt av en opropor tionell ökning av antalet kvinnor i den allt större arbetskraften, men detta har varit särskilt mar kant i ekonomier med relativt lågt antal registre rade kvinnliga arbetstagare, till exempel i södra Europa. till Variationer i sysselsättningsnivåer har åtföljts av en fortsatt omflyttning från industri- och jord brukssektorn tjänstesektorn. Andelen arbetstillfällen inom tjänstesektorn har ökat till nästan två tredjedelar av den totala arbetskraften, medan industrin svarar för ungefär 30 % och jordbruket endast 5 % av sysselsättningen inom Europeiska unionen. Denna koncentration till TABEU i FÖRVÄRVSFREKVENS BLAND KVINNOR (1^-64 AR) I EUROPEISKA UNIONEN (%), 1990 OCH 1995 too- 80 • 60- 40- - - 20- 0' B DK D I KÄLLA : EUROSTAT (LFS) ET ILO (A, FIN, S). ANM : D 1990 NYA TYSKA DELSTATER EJ INRÄKNADE. I RL GR E F L NL vmmmwmNWtmit. 24 1995 1990 P F IN S UK EU KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI Förvärvsfrekvens bland kvinnor 1994 U*Nfc EUR15 = 44. 8% m > = 50% M 45-50% E3 40-45% W <40% Q no data available * IRL : 1993 ' A: 1993 STATISTICS: EUROSTAT MAPS AND GEOGRAPHICAL INFORMATION: GISCO euro&tnt tjänstesektorn handlar först och främst om arbetstillfällen för kvinnor (79 %), eftersom både sysselsättningen inom industrin (17 %) och jord bruket (4 %) har sjunkit. regelrätt pensionsålder samtidigt med en generell minskning av egenföretagande och arbetstillfällen inom jordbrukssektorn har minskat antalet yrke sverksamma i de äldre åldersgrupperna. Sysselsättningsnivån inom Europeiska unionen är relativt låg jämförd med andra länder. Detta beror på en kombination av faktorer: lägre offici ell förvärvsfrekvens, högre registrerad arbetslös het, ett ökat deltagande inom utbildningssyste men samt förtidspensionering. Mönstren lör för värvsfrekvensen har förändrats avsevärt under de senaste femton åren. Minskat antal yrkesverk samma unga och äldre har förekommit samtidigt som hög förvärvsfrekvens bland kvinnor. Kravet på yrkeskvalifikationer på arbetsmarknaden har återspeglats genom en förlängd utbildningstid bland ungdomar. En allt större användning av en Dessa generella tendenser inom sysselsättning en döljer dock ofta variationer som grundas på könssegregering eller regionala eller nationella orsaker. Mot bakgrund av växlande sysselsättning har kvinnornas antal ökat inom gruppen avlönad arbetskraft. Under perioden 1985-1995 till exempel skedde en jämn ökning av sysselsätt- ningstalen för kvinnor. Denna tillväxt bland kvinnor har ansetts bero på öka förvärvsfrekvens snarare än på minskad arbetslöshet. y. >\<'&vM'w*>w&-:-"--^mwmmm»msm 25 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI Sysselsättningen bland kvinnor - svår att klassificera i varierande omfattning Kvinnors förvärvsverksamhet uppvisar speciella kännetecken inom Europeiska unionen. Kvinnorna verkar ändra sin arbetssituation frän sysselsättning, arbetslöshet till registrerad inaktivitet i mycket högre grad än män. De traditionella kategorierna anställda eller arbetslösa räcker inte för att beskriva de europeis ka kvinnors situation. Oregistrerat arbete eller arbetslöshet, ofrivillig inaktivitet, ej full sysselsätt ning, oregelbunden och osäker anställning kän netecknar alla kvinnors ekonomiska situation. Dessa kännetecken är särskilt tydliga i de ekono mier som har ett lågt antal kvinnor sysselsatta. Sysselsättningsnivån i Europeiska unionen uppvisar stora variationer mellan kvinnor och män, mellan länder och mellan olika grupper av kvinnor. Variationerna mellan länderna är mindre markanta bland män. Koncentrationen av kvinnlig arbetskraft inom i alla EU:s med tjänstesektorn förekommer lemsstater och mest tydlig är den i Luxemburg, Nederländerna, Sverige, Förenade kungariket, Belgien och Danmark - nästan alla länder med relativt hög förvärvsfrekvens bland kvinnor. I de länder där arbetstillfällen inom jordbruket utgör en stor andel av den totala sysselsättningen, till exempel i Grekland och Portugal, är koncentra i motsvarande grad tionen till tjänstesektorn lägre. Sysselsättningsgraden för den kvinnliga. 1nV1. sk i. i I len inom industrin uppgår till 20 % eller mer i endast tre länder: Tyskland, Italien och Portugal. Generationsskillnader bland kvinnor Stora variationer mellan olika åldersgrupper kan utläsas av sysselsättningstalen generellt, men de är särskilt tydliga bland kvinnor. Skillnader i den ekonomiska situationen för kvinnor i olika generationer i Europeiska unionen har ökat under det senaste årtiondet. En fast åldersgrupp, karakteriserad av högre förvärvsfrekvens, har all tid funnits bland den kvinnliga arbetskraften. Nästan 70 % kvinnor i bästa arbetsför ålder (20- 60) ingår nu i arbetskraften. I alla medlemsstater har en ökning av andelen kvinnor i den fasta eller bästa åldersgruppen noterats. I detta är förklaringen till den senaste arbetskraftsökningen med över två tredjedelar i Europeiska unionen. Däremot sjönk sysselsätt- TABELL 2 8EF0KLNINGSTAL 1 EU:S MEDLEMSSTATER 1995 KVINNOR MÄN TOTALT 100- 8 0- 60- 40- 20- 0j. l _. ni _. ! _. ! _. ! B DK GR ^m J IÏ I IRL F L KÄLLA: EUROSTAT 26 U _ ö _ D _ • _ D _ IJ UK NL F IN A S P KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI ett år. År 1995 hade nästan 50 % arbetslösa kvin nor i Europeiska unionen varit långtidsarberslösa under mer än ett år. Långtidsarbetslösheten stiger bland både kvinnor och män. Vid en jämförelse av långtidsarbetslösheten mellan kvinnor och män är en större andel arbetslösa kvinnor (50 %) långtidsarbetslösa jämförr med män (48 %). Åtgärder mot arbetslösheten tenderar att visa en för låg nivå på arbetslösheten för kvinnor. Enligt det självkategoriserande system som används i arbetskraftsundersökningen framkom mer tydligt att en betydande andel av de kvinnor som söker avlönat arbete klassificerar sig själva som sysselsatta i "hemarbete". För få registrerade arbetslösa kvinnor bidrar även till en underskatt ning av arbetslöshetsnivån för kvinnor. ningstalen för män under större delen av 1980- talet, även om nedgången har saktat av under de senaste fem åren. Kvinnor är överrepresenterade bland de arbetslösa Den ökade sysselsättningen inom Europeiska unionen har skett parallellt med en hög arbetslös het. Antalet arbetslösa kvinnor har sedan början av 1980-talet varit högt och ökat hela tiden. Arbetslösheten bland kvinnor i gemenskapen fortsätter att ligga på en nivå betydligt över den för män, trots det faktum att kvinnor har svarat för ökningen av antalet nya arbetstillfällen. Hög arbetslöshet bland kvinnor förekommer i de förvärvsarbetande medlemsstater där andelen kvinnor är relativt låg (t. ex. i Spanien, Italien och Irland), vilket visar kvinnors stora krav på större möjlighet till avlönat arbete. Hög arbetslöshet förekommer dock inte bara i ekonomier med låg sysselsättning. Även i Frankrike och Finland till exempel förekommer arbetslöshet bland kvinnor. Långtidsarbetslösheten i förhållande till den totala arbetslösheten bland kvinnor har stigit under senare år. Under 1990 hade 41 % av arbetslösa kvinnor varit arbetslösa under mer än FÖRVÄRVSFREKVENS BUND KVlNr« OCH ^ {%), 1995 100'• • -' ;---—': : — — —— • — : — ^— Ulf — —— MÄN KVINNOR B DK O GR E F IRL I L NL A P FIN S UK EU 15 KÄLLA: EUROSTAT (LFS) 27 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI Icke-sysselsätttiing — en utmaning for arbetsmarknaden Yngre kvinnor utnyttjar utbildningsformåner En märkbar nedgång i förvärvsfrekvensen har skett i den yngre åldersgruppen (under 25 år), medan deltagandet i utbildningar har ökat. Bland yngre män sker en klar nedgång i förvärvsfre kvensen, medan det bland unga kvinnor samti digt har skett en ökning både inom utbildning, fortbildning och i förvärvsfrekvens. Genom den stigande förvärvsverksamheten bland kvinnor i alla åldrar visar sig denna dubbla tendens fram förallt i de medlemsstater där förvärvsverksamhe ten varit traditionelit låg. Inverkan av demografiska faktorns inslag i den förändrade Ett framträdande arbetskraftsstrukturen i Europeiska unionen under perioden 1980 till 1995 har varit den sjun kande förvärvsfrekvensen i den äldre åldersgrup pen. Minskningen har varit omfattande under senare delen av 1980-talet och början av 1990- talet, till den grad att små ökningar har skett i enskilda länder som t. ex. Italien. Den största delen av denna nedgång kan förklaras av det minskade antalet män, vilka utgjorde den största gruppen av arbetstagare över 65 år. Inom grupperna mellan 50 och 64 år är ande len icke-sysselsatta generellt högre. Två av tre kvinnor och en av tre män i denna åldersgrupp är registrerade arbete. utan Variationerna mellan länderna är mycket tydliga. avlönat som En betydande andel kvinnor utanför den gäng se arbetskraften kan ses som en dold tillgång på arbetskraft. Strömmen av kvinnor som rör sig mellan olika arbetsformer, såsom arbetslöshet, arbete i hemmet, deltidsarbete och fast anställ ning visar att kvinnors ekonomiska situation ständigt förändras. För att skapa en klarare bild av kvinnors ekonomiska situation måste olika former av icke-sysselsättning (inklusive arbetslös het) utforskas och även sysselsättning. Bilden av icke-sysselsättning skiljer sig markant mellan kvinnor och män, mellan medlemsstater och mellan åldersgrupper. Inom den yngre ålders' gruppen, 15 till 24 år, är andelen icke-sysselsatta bland kvinnor (65 %) avsevärt högre än bland män (56 %). Mindre än 10 % av dessa är regi strerade som arbetslösa. Andelen som genomgår utbildning på heltid utgör mellan 30-40 % av icke-sysselsatta i denna åldersgrupp, men detta visar fortfarande på en hög nivå av registrerade icke sysselsatta bland ungdomar. Unga kvinnor utgör en majoritet av dessa ungdomar som är registrerade som "helt inaktiva". Olika nivåer på denna "inaktivitet" kan bero på att man inte är berättigad till arbetslöshetsbidrag, i förening med för låg registrering av arbetslösa. I andra fall kan det vara fråga om oregistrerat eller olagligt arbete. Det är även troligt att för litet uppmuntran frän arbetsmarknaden eller utbild ningssystemen har resulterat i en sådan långvarig sysslolöshet. I de mellanliggande åldersgrupperna är nivån för icke-sysselsatta lägre men skillnaderna mellan kvinnor och män mer utmärkande. av denna Det är emellertid troligt att oavlönat, oregistre rat eller olagligt och betalt arbete utförs av några kvinnor som i statistiken är registrerade som "inaktiva". Det är omöjligt att bedöma nivån och omfattningen verksamhet. Oregelbundet avlönat arbete under varierande antal timmar och tidsperioder som utförs av kvinnor och även av ungdomar räknas ofta inte in i statistiken. Dessutom utför ett betydande antal kvinnor oavlönat välgörenhetsarbete och ideellt arbete, liksom oregistrerat arbete i hus hållet, arbete i familjeföretag och inom olika system för familje- och samhällsstöd. 28 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI MMim AR8£T$iÖSÄ OCH INAKTIVA KVINNOR OCH MÄN I EUROPEISKA UNIONEN (%), 1994 TABELL 4 ÅLDER (15-24 AR) TABELL 5 ÅLDER (50-64 AR) 100- " , — i" - : 40- ' i —i : ; \ i :; 'i ;: ': :! 0. '•'. i B DK D GR E F IRL 1 L NL A P F IN S UK EU12 DK D GR E F IRL I L NL A P F in S OK EU12 KÄLLA: EU ROSTAT (LFS) A N M: ARBETSLÖSA: ANDELEN ARBETSLÖSA OCH INAKTIVA AV DEN ARBETSFÖRA DELEN AV BEFOLKNINGEN. : ARBETSLÖSA KVINNOR ARBETSLÖSA MÄN INAKTIVA KVINNOR INAKTIVA MÄN FÖR VÄ RVS FREKV ENS 8 LA NO KVÏ H N M§ W MM I EU ROP EIS KA {%), 199 5 TABELL 6 ÅLDER (15-24 ÅR) TABELL 7 ÅLDER (50-64 ÅR) GR E F IRL I I, NL A P FIN S UK 1 1 1 1 I 1. ' '. 1 • 1 1 i 1 ri", "• 1 1 1 KÄLLA: EUROSTAT (LFS) m KVINNOR K MÄN 29 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI rade arbetskraften. För kvinnor med särskilda meriter och hög utbildning sker denna övergång lätt. Lågavlönat arbete inom tjänstesektorn är den sannolika valmöjligheten för kvinnor utan dessa meriter eller alternativt ytterligare ofrivillig inak tivitet, kanske i kombination med något oregi strerat arbete. Strukturella ekonomiska förändringar har gett en negativ effekt på förvärvsfrekvensen inom åldersgruppen 50-64 år. Hög arbetslöshet i före ning med omfattande friställningar har varit ett karakteristiskt drag inom sysselsättningen under de senaste tio åren. Program för förtidspensioner ing kan även ha uppmuntrat äldre anställda att lämna arbetsmarknaden för tidigt. Särskilt äldre anställda har svårigheter att komma tillbaka till arbetsmarknaden, eftersom de har mindre möj ligheter till omskolning och är mindre rörliga. 1 detta avseende delar äldre arbetstagare (både kvinnor och män) några gemensamma problem med kvinnor som kommer tillbaka till snabbt föränderliga arbetsmarknader. Betydelsen av utbildning Variationer mellan länderna och bland olika grupper av kvinnor i fråga om grad av sysselsätt ning och icke-sysselsättning beror på andra fakto rer och även ålder. Olika utbildningsnivåer åter speglas ofta i olika nivåer av förvärvsfrekvens bland kvinnor inom unionen. Högre utbild ningsnivåer motsvaras normalt av högre förvärv sfrekvens. I alla medlemsstater har kvinnor som avslutat sin skolgång efter högstadiet en förvärv sfrekvens under genomsnittet. I den andra änden av skalan och med ett genomsnitt över den nor mala förvärvsfrekvensen finns kvinnorna med universitetsutbildning. Detta gäller samtliga medlemsstater. I den kritiska åldersgruppen 25-64 år kan den stora effekten av utbildning urskiljas bland kvin nor. Kvinnor som återkommer till arbetsmarknaden Förlängd frånvaro från arbetsmarknaden under en tid av stora ekonomiska förändringar och hög arbetslöshet kan avskräcka eller göra det svårt för kvinnor att återkomma till den avlönade registre TABELL 8 FÖRVÄRVSFREKVENS PER UTBILDNINGSNIVÅ BLAND KVINNOR 1 EUROPEISKA UNIONEN (%), i <m B DK l l D ; GR • « \ * IRL I I L S NL ; A ' I P ! FIN I S UK { I: EU15 0 20 m:- 60 80 100 KÄLLA: EUROSTAT (LFS) UWVSIWIUTS- ! UTBILDNING GVMNASIS- '• UTBILDNING HÖGSTADIE UTBILDNING 30 Könstillhörighetens inverkan på anställningsformen Den stora majoriteten (över 86 %) kvinnor som arbetar inom Europeiska unionen är anställ da. Något under 10 % är egenföretagare och cirka 4 % arbetar i familjeföretag. En betydande jordbrukssektor är den stora orsaken till skillna der mellan medlemsstaterna. Tonvikten på en flexibel arbetsmarknad har medfört att ett ökat antal atypiska arbetstillfällen skapats inom unionen, en trend som har varit särskilt tydlig sedan mitten av 1980-talet. Atypiska arbetstillfällen har varit ett inslag i den ökade sysselsättningen inom framförallt tjänste sektorn, där kvinnorna utgör en stor majoritet av I deltidsanställda Europeiska unionen är 83 % av de deltidsanställ da, 70 % av de anställda inom familjeföretag och 50 % av de korttidsanställda kvinnor. Däremot är 75 % av egenföretagarna män (se kapitel 3) korttidsanställda. och Den högsta andelen deltidsanställda finner man i Nederländerna och Förenade kungariket, där 67 % respektive 44 % av kvinnorna arbetar deltid. Lägre antal deltidsarbeten förekommer i KVINNOR OCH MÄN I UN lORÄNDEUl. Ki EKONOMI Belgien, Frankrike och Irland och de lägsta talen i EU:s södra medlemsstater. finner man Deltidsarbete förekommer mest inom sektorn kvinnodominerade och lågavlönade arbeten. Deltidsarbetande kvinnor har ofta även fasta anställningsavtal, en anställningsform som ökar bland kvinnliga arbetstagare. Tolv procent av de kvinnliga arbetstagarna hade fasta anställningsav tal under 1994, jämfört med tio procent 1985. Förekomsten av anställning med fasta anställ ningsavtal är särskilt hög i Spanien och låg i Luxemburg och Belgien. Bestående yrkessegregering Yrkessegregering på arbetsmarknaderna fortsät ter att vara ett mycket markant inslag, trots för ändrade strukturer och nivåer på arbetsmarkna den. Könsscgregeringen fortsätter och ökar i vissa fall parallellt med ökad sysselsättning inom tjänstesektorn i Europeiska unionen. Vid anställ ning inom tillverkningsindustrin avdelades tradi tionellt kvinnor och män till bestämda arbetsup pgifter och detta verkar ha kombinerats med en könssegregering i själva arbetsmarknadsstruktu ren. Den växande tjänstesektorn avslöjar även både nya och traditionella könsrelaterade skilje linjer mellan olika yrken. TABELL 9 FÖRVÄRVSFREKVENS BLAND KVINNOR OCH MÄN (25-64 A R ), MED UNIVERSITETSEXAMEN, EUROPEISKA UNIONEN '(%), i<»9S 100- 80- 60:~m^i 20— ;H-ri B DK D GR E F IRL I L NL A P FIN S UK. N KXLLA: EU ROSTAT (LFS) N-NORG8 1 1 1! MXN Hvr;::' KVINNOR 31 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI De vanligaste yrkena för kvinnliga arbetstagare inom Europeiska unionen som helhet finns inom tjänstesektorn, kontorsarbeten (och närliggande) försäljning samt akademiska och tekniska (och närliggande) arbeten. Alla dessa räknas till tjänstesektorn och kvinnorna utgör minst hälften av arbetstagarna i dessa kategorier, från 50 % av akademikerna och teknikerna till 66 % inom tjänstesektorn, övriga yrken domineras kraftigt av män: 84 % av arbetstagarna inom produktion, transport samt grovarbetare (och närliggande), 77 % av arbetstagarna inom administration och förvaltning och 66 % inom jordbruk och närlig gande områden är män. Statistik för de södra medlemsstaterna visar ett högt deltagande både bland kvinnor och män inom jordbruket, även om män jämfört med kvinnor sannolikt oftare är egenföretagare. Kvinnor arbetar troligtvis oftare i familjeföretag, till exempel i Grekland, där två tredjedelar av de kvinnliga jordbruksarbetarna arbetar i familjefö retag (jämfört med 15 % av männen). En stor andel av dessa kvinnor är sannolikt oavlönade. I Irland är bilden en annan. Kvinnorna där innehar endast 10 % av arbetstillfällena inom jordbruket. Vissa allmänna mönster är dock tydliga: över 40 % av de kvinnliga jordbruksarbetarna i Irland arbetar i familjeföretag, jämfört med endast 10 % män. Det förekommer troligtvis även oregistrerad förvärvsfrekvens inom familjeföretag i Irland och i alla länder med ett betydande jordbruk. inom ökningen av arbetstillfällen lör kvinnor har huvudsakligen skett inom två yrkesområden: aka demiska yrken och kontorsarbeten, ökningar av arbetstillfällen för kvinnor inom produktionen skedde i de länder där kvinnor ökade sin förvärv sfrekvens industrisektorn: Portugal, Spanien och Grekland. Andelen kvinnor inom kontorssektorn har ökat i de södra medlemssta terna medan andelen kvinnor i akademiska yrken har ökat i en rad olika länder. Bättre kvalifikatio ner och yrkesmeriter har skapat nya möjligheter för vissa kvinnor i akademiska yrken men tjänster på ledningsnivå och inom administration innehas fortfarande i överväldigande grad av män. Sysselsättning inom den offentliga sektorn är en viktig källa till yrkesmässiga arbetsmöjligheter för kvinnor, även om könssegregering förekommer även här. Läraryrket är till exempel huvudsakli gen ett kvinnoyrke i alla länder och svarar för 70 % av den totala sysselsättningen i Italien och Portugal. TABELL io ARBETSLÖSHET BLAND MÄN OCK KVINNOR I EUROPEISKA UNIONEN (%), 1995 KVINNOR MÄN 100- 80 60 40 MIWttWIWIIIMimi^^ 32 Fortsatt tillväxt inom tjänstesektorn Tjänstesektorn är den viktigaste sektorn för arbetstillfällen för kvinnor i Europeiska unionen. Det är också den sektor som ökar mest. Medan kvinnor i hela gemenskapen har ökat sin andel av den totala sysselsättningen under det senaste årtiondet, har deras arbete koncentrerats ännu mer till tjänstesektorn. Förlorade arbetstillfällen inom jordbruket tillsammans med endast en marginell tillväxt inom tillverkningssektorn har resulterat i en större förhoppning om arbetstill fällen inom tjänstesektorn bland det växande antal kvinnor som försöker finna avlönade arbe ten, över 70 % av arbetstillfällena för kvinnor finns inom tjänstesektorn, varierande frän något över 50 % i Grekland till nästan 90 % i Luxemburg och Nederländerna. Närmare hälften i av alla anställningar Europeiska unionen innehas av kvinnor, även om det förekommer en betydande variation mellan medlemsstaterna. I Grekland innehas något över en tredjedel av arbetstillfällena inom tjänstesek torn av kvinnor, medan motsvarande andel i Danmark är över 50 %. tjänstesektorn inom KVINNOR OCH MÄN I KN FÖRÄNDERLIG EKONOMI framträdande. Det högsta antalet deltidsanställda återfinns inom tjänstesektorn. Minst hälften av de kvinnor som är anställda inom tjänstesektorn i Europeiska unionen är deltidsanställda och i vissa länder är I detta mönster ännu mer Nederländerna till exempel innehas 55 % av alla arbeten inom tjänstesektorn av deltidsarbetande kvinnor. Alla kvinnodominerade yrkessektorer har dock inte denna höga andel deltidsanställda. Inom kontorssektorn förekommer en mycket lägre andel (28 %) deltidsanställda, även om denna sektor är den mest kvinnodominerade av alla. Den förändrade sammansättningen av yrkesområden för kvinnor återspeglar en bredare process av omstrukturering av arbetsmarknaden inom Europeiska unionen. Sysselsättningen inom jordbruket har minskat i mer eller mindre jämn takt sedan början av 1970-talet. Under de senas te tio åren har antalet arbetstillfällen inom jord bruket minskat mest i Finland, Spanien och Portugal. Men det är i ekonomier med en högre andel kvinnliga jordbruksarbetare än genomsnit ten, till exempel i EU:s södra medlemsstater, där det minskade antalet arbetstillfällen inom jord bruket ger den största effekten. Till exempel innehas arbetstillfällen inom jordbruket av en av TABELL n FÖRVÄRVSARBETANDE KVINNOR PER YRKESUTBILDNINGSNIVA ! EUROPEISKA UNIONEN (%), 199s 100 80 m:4 40- 20- 0 l J l - B DK D GR E J - i KÄLLA : EUROSTAT (LFS) L F J IRL. I l EGNA FÖRETAGARE l l l l l l l lJ L NL A P FIN S UK EU ANSTAUOA FAMIUEFÖRCTAG 33 Utvalda yrkesgrupper En större variation mellan länderna förekom mer inom hantverksyrken och närliggande yrken, som sysselsätter 29 % kvinnor i Portugal men endast 4 % kvinnor i Luxemburg. Irland, Italien och Grekland har även en hög andel (över 15 %) kvinnor inom hantverk och närliggande sektorer. I de flesta länder är andelen kvinnor på tjänster inom lagstiftning och på chefsnivå ganska lika, mellan 20 och 30 %, med undantag av Italien där kvinnorepresentationen är speciellt låg med endast 15 %. KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI fyra kvinnor i Grekland, en av åtta i Portugal och en av 14 i Spanien och Italien. I Grekland och Portugal är jordbruket en viktigare sysselsätt ningskälla för kvinnor än för män. I Spanien och Irland anställs betydligt fler män än kvinnor inom jordbruket. Den senaste utvecklingen av sysselsättningen för kvinnor inom industrin visar stora variationer liksom olika trender mellan medlemsstaterna. I ett flertal länder har antalet kvinnliga arbetstaga re inom industrin ökat under det senaste årtion i Spanien, Irland, Belgien, det, framförallt Danmark, Tyskland, Nederländerna och Portugal. Ökningens omfattning under perioden har varit särskilt slående (över 20 %) i Tyskland, Irland och Nederländerna. I andra länder, t. ex. Frankrike och Italien, har den sjunkit. Tillväxten av arbetstillfällen inom industrin har ökat bland kvinnor i de medlemsstater där förvärvsfrekven sen bland kvinnor inom industrin ligger under den genomsnittliga nivån, liksom i medlemssta ter med relativt hög sysselsättning inom industrin samt i länder med en förvärvsfrekvens bland kvinnor över genomsnittet samt i länder med motsvarande förvärvsfrekvens under genomsnit tet. TAB Et. t n ANDELEN KVINNOR OCH MÄN SYSSt i S M ÏA INOM JORDBRUKET S EUROPEISKA UNiONfrN i '„. ), um KVINNOR MÄN TOTALT 100 Hflff 60 40 20 u KÄLLA: EUROSTAT (LFS) ERGENFÖRETAGARE »i ANSTÄLLDA FAMILJEFÖRETAG 34 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI Små forändringar av lönegapet mellan kvinnor och män Trots det faktum att många fler kvinnor inne har avlönade arbeten i Europeiska unionen i dag än för tio år sedan, har endast små förändringar skett i fråga om löneskillnaderna mellan kvinnor och män i de olika länderna. Enligt en harmoni serad men mycket begränsad statistik från Eurostat tjänar kvinnor i Europa i genomsnitt cirka 20 % mindre än motsvarande manliga kol legor. Även om kvinnor har ökat sin andel av administrativa och tekniska arbeten och chef sposter, som alla är relativt bra betalda, finner man en stor del av det ökande antalet lågavlöna de och korttidsanställda kvinnor inom tjänstesek torn. Till följd av detta har kvinnors genomsnitt liga löner legat kvar på låga nivåer och löneskill naderna mellan kvinnor och män kvarstår. Löneskillnader mellan kvinnor och män före kommer i olika grad i varje medlemsstat, både inom tillverknings- och tjänstesektorn, och de återspeglar den ojämlika situationen mellan kvin nor och män på arbetsmarknaden. I hela Europeiska unionen bland arbetstagare med manuellt arbete tjänar kvinnor mellan 65 % och löner. 90 % av männens genomsnittliga Löneskillnaderna mellan kvinnor och män är lägst i Sverige, Finland och Danmark och störst i Österrike, Irland, Luxemburg och Förenade kungariket. Bland arbetstagare med icke-manu- ellt arbete (där statistiken är begränsad) är löneskillnaderna större. Det stora antalet kvinnor med lågavlönade arbeten och den könsuppdelade arbetsmarkna den är två nyckelfaktorer som bidrar till att bibe hålla lönegapet inom Europeiska unionen. Det är två eller tre gånger mer sannolikt att kvinnor är lågavlönade än att män är det. Mellan 20 % och 40 % av heltidsarbetande kvinnor är lågavlönade i de olika medlemsstaterna. Beklädnads- och tex tilindustrin, banksektorn och detaljhandeln är alla exempel på sektorer som är viktiga arbetsgi vare för kvinnor, men hos vilka kvinnor i genomsnitt tjänar endast 63 % av vad män tjänar. Den låga lönenivån bland kvinnor är ett resul tat av dels deras inriktning på lågavlönade arbe ten, dels den låga lönenivån i de olika länderna. I de medlemsstater där det finns ett lagstadgat starkt skydd, till exempel en minimilön, verkar löneskillnaderna mellan kvinnor och män vara mindre (t. ex. i Sverige, Frankrike och Italien). I länder utan sådant skydd tenderar löneskillnader na att vara mycket större, till exempel i Förenade ANDELEN KVINNOR INOM OUKA YRKESGRUPPER I EUROPEISKA UNIONEN (%), 1995 TABELL 13 LAGSTIFTARE OCH CHEFER KONTORSYRKEN SERVICEYRKEN HANTVERK OCH HANDEL 100 i 80. 60 4 0- 2 04 B DK D GR E F IRL I L NL A P F IN S UK EU12 KÄLLA: EUROSTAT (LFS) 35 arbetstillfällen inom jordbruket och industrin har gett en negativ effekt på tillgången av arbetstill fällen för män, medan ökningen av arbetstillfäl len inom tjänstesektorn har skapat fler arbets möjligheter för kvinnor. En ojämn fördelning i den senaste ökningen av arbetstillfällen anses bero på fler deltidsarbeten och då framförallt inom tjänstesektorn. KVINNOR O CH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI IWIWIIIIWIIMIIIH^^ kungariket och Irland. Andra faktorer spelar även en viktig roll, som till exempel utformningen av löneförhandlingssystemen och lönestrukturerna, tillämpning av rikdinjer för likalön och olika rättsliga och administrativa strukturer. Slutsats Könssegregeringen på arbetsmarknaden åter speglas i kvinnors förvärvsfrekvens, påverkan av faktorer som ålder och moderskap liksom den typ av arbete som kvinnor utför. Kvinnors förvärv sfrekvens varierar mycket mer under hela livscy keln än vad den gör for män. Att kunna kombi nera förvärvsliv, familjeliv och samhällsroll är en del av kvinnors livssituation i större eller mindre grad i samtliga medlemsstater. Följaktligen är sys selsättningsmönstret bland kvinnor mer oregel bundet och ojämnt än hos män. Den senare utvecklingen inom sysselsättningen tyder på en jämn ökning av andelen kvinnor som integreras på den öppna arbetsmarknaden och på en minskning av andelen män. Arbetskraften i Europeiska unionen har koncentrerats till en snä vare åldersskala, från 25 år till 60 eller 65 år, trots att befolkningen åldras som helhet. Brist på tillväxt inom sysselsättningen och förlorade TABELL 14 LÖNEGAPET - GENOMSNITTLIG TIMLÖN FÖR KVINNOR I MANUELLA ARBETEN I PROCENTAN DEL AV MÄNNENS 1 EUROPEISKA UNiONEN, l o w i w i» 100. 80. 1994 1990 'M m 60_É _ || I I It II 40-1 -i M :M il! 1 1 I ftSfc SS» m %% 0_H Ä B DK D GR E K Ä UA : EVROSTATS «EMTNSAMMA LÖNESTATISTIK. F IRL I NL F IN S UK Ji&L ANM. : DATA FÖR FRANKRIKE 1 9 9 1. DATA FÖR LUXEMBURG 1939. DATA FÖR ÖSTERRIKE, FINLANO OCH SVERIGE 1 9 9 3. mmÊmmmiMmmmmmxMrx:i\\\-m\v#&&xi». 36 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI TABELL 15 FÖRVÄRVSFREKVENS PER ÅLDERSGRUPP I EUROPEISKA UNIONEN (%), 1995 FÖRVÄRVSFREKVENS PER ÅLDERSGRUPP 100. B DK D GR E F IRL I L NL A P FIN S UK EU S UKEU15 FÖRVÄRVSFREKVENS BLAND KVINNOR PER ÅLDERSGRUPP 100. B DK D GR E F IRL I L NL A P FIN S UK EU15 FÖRVÄRVSFREKVENS BLAND MÄN PER ÅLDERSGRUPP 100. B DK D GR E P FIN S UK EU15 KALLA: EUROSTAT (LFS) 15-19 20-24 55-59 60-64 (•MmmmmmmmcmMmwmmmmimm 37 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI PRIORITERADE ÅTGÄRDSOMRÅDEN VID MÖTET I ESSEN Omfattningen och följderna av arbetslösheten i Europa gav upphov till vitboken om tillväxt, konkurren skraft och sysselsättning1 i vilken åtgärder föreslås för att bekämpa arbetslösheten. Medlemsstaternas stats- och regeringschefer identifierade vid rådets möte i Essen i december 1994 åtgärder som skall vidtas inom fem viktiga områden för att förbättra situationen på arbetsmarknaden. Dessa åtgärder grundades på försla gen i vitboken ESSEN - FEM PRIORITERADE ÅTGÄRDSOMRÅDEN:' • ökade möjligheter till sysselsättning för den yrkesverksamma befolkningen genom främjande av inve steringar för yrkesutbildning. Därför är det viktigt att erhålla yrkeskvalifikationer, framförallt för ung domar. Så många människor som möjligt måste få grundutbildning och fortbildning, varigenom de genom ett livslångt lärande får möjlighet till den anpassning som krävs på grund av tekniska föränd ringar och därigenom minskas risken att förlora arbetet • ökad tillväxt för att skapa nya arbetstillfällen, särskilt genom - en flexiblare organisation av arbetsmarknaden, vilket uppfyller både arbetstagarnas önskemål och kon kurrenskraven, - en lönepolitik som uppmuntrar till investeringar som skapar nya arbetstillfällen och i nuvarande läge kräver låga löneavtal under produktionsökningar, - främjande av initiativ på framförallt regional och lokal nivå som skapar arbetstillfällen, där hänsyn tas till nya behov, till exempel inom miljöområdet och socialtjänstområdet. • En tillräcklig minskning av indirekta lönekostnader för att säkerställa att minskningen ger en märkbar effekt på lönekostnaderna kan endast genomföras genom en gemensam insats av den ekonomiska sek torn, fackförbund och politiska beslutsfattare. • Effektivare arbetsmarknadspolitik: effektiviteten i sysselsättningspolitiken måste ökas genom att man undviker rutiner som hindrar människors tillträde till arbetsmarknaden och genom att övergå från en passiv till en aktiv arbetsmarknadspolitik. Individuella stödåtgärder för att uppmuntra till ett fortsatt arbetssökande på den öppna arbetsmarknaden skall bibehåtias. Särskilt hänsyn till detta skall tas vid utformningen av arbetslöshetsstöd. • Förstärkta insatser för de grupper som drabbas särskilt hårt av arbetslöshet. Speciella insatser behövs för att hjälpa ungdomar, framför allt dem som lämnar skolan med knappt några kvalifikationer, genom att de antingen erbjuds arbete eller utbildning. Kampen mot långtidsarbetslösheten skall vara en viktig del av arbetsmarknadspolitiken. Olika arbetsmark nadspolitiska åtgärder är nödvändiga och skall ta hänsyn till de mycket olika grupper av långtidsarbetslösa och dessas krav. Den svåra situationen för de arbetslösa kvinnor och de äldre arbetstagarna skall särskilt upp märksammas. 1 Europeiska kommissionen, Byrån ror Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1994, ISBN 92-826-7423-1 2 Europeiska rådets möte den 9 och 10 december 1994 i Essen, SN 300/64 Htmmmimmmmm 38 O DEN EUROPEISKA SYSSELSÄTTNINGSSTRATEGI N OCH NATIONELLA FLERÅRIGA PROGRAM Den europeiska sysselsättningsstrategin Kampen mot arbetslösheten är den viktigaste uppgiften för unionen och medlemsstaterna. Under senare år har framsteg gjorts för att anta en europeisk sysselsättningsstrategi. Den process som sattes igång av Europeiska rådet i Essen (december 1994) gjorde det möjligt att stärka samarbetet mellan medlemsstaterna i denna fråga. Som en förstärkning till detta och för att involvera alla berörda aktörer föreslog ordföran den initiativet "Insatser för sysselsättningen i Europa: en förtroendepakt". Medlemsstaternas fleråriga program Europeiska rådet i Essen uppmanade med lemsstaterna att överföra dessa rekommendatio ner i sina respektive riktlinjer till fleråriga pro gram med avseende på den speciella karaktären i förhållanden. deras ekonomiska och sociala Europeiska rådet uppmanade rådet för arbets marknad och socialfrågor, rådet för ekonomi och finansfrågor samt kommissionen att noga följa inom sysselsättningen, övervaka utvecklingen medlemsstaternas riktlinjer i denna fråga och lämna en årlig rapport till Europeiska rådet om den vidare utvecklingen vad gäller sysselsättning en. Rådet och kommissionen utarbetade därför en gemensam rapport om sysselsättningen, vilken överlämnades till Europeiska rådet i Madrid i december 1995. Varje medlemsstat har utarbetat fleråriga syssel sättningsprogram, i vilka varje land har fastställt de riktlinjer som den har utvecklat och genom fört från Europeiska rådet i Essen. Denna gemensamma insats för att bekämpa arbetslösheten är ett särskilt intressant initiativ, eftersom det gör det ramen för prioriteringarna inom KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI mmmmt»)m INSATSER FÖR SYSSELSÄTTNINGEN I EUROPA: EN FÖRTROENDEPAKT Den europeiska förtroendepakten "Insatser för sysselsättningen i Europa" lades fram vid rådets möte i Florens i juni 1996. Dess syfte är i bl. a. "att mobilisera alla aktörer till en samlad strategi för att bättre utnyttja den europeiska multiplikatoreffekten" och för att "placera kampen mot arbetslösheten i ett medellångt och lång siktigt samhällsperspektiv". I fråga om arbetsmarknadssystem hänvisar kommissionens förslag framförallt till: Reform av de nationella arbetsmarknadssystemen (med lemsstaterna) - Förenklad hjälp vid anställning eller etablering av företag: alla formaliteter på ett ställe ("onc-stop shops"), bidrag motsvarande arbetslöshetsersättningen ("re-employment vouchers"). - Stöd som anpassas till de arbetssökande från arbetsförmedling arnas sida. Mobilisering av lokala aktörer (kommissionen, medlemssta terna, lokala myndigheter) - Decentralisering av arbetsmarknadssystem. - Främjande av lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ. Bättre anställningsmöjligheter för ungdomar - Gemensamt initiativ från arbetsmarknadens parter för integrer ing av unga på arbetsmarknaden (arbetsmarknadens parter). - Utveckling av system med stöd av Ungdomsstart och Leonardo (kommissionen, medlemsstaterna). Bättre samband mellan direkt beskattning och ersättning - Debatt och gemensamma riktlinjer om det sociala skyddets framtid (institutionerna, medlemsstaterna, arbetsmarknadens parter). Kommissionens förslag gällde även viktiga framtidspro jekt på arbetsmarknaden. Nya formet av arbetsorganisation - Åtagande från arbetsmarknadens parter att upprätta ett europe iskt ramavtal för arbetsorganisation och flexibilitet (arbetsmark nadens parter). - Strukturerad debatt på europeisk nivå om arbetsorganisation och arbetstid (institutionerna). - Grönbok om informationssamhällets sociala aspekter och sam hällsaspekter (kommissionen). Utbildning som nyckeln till sysselsättning - Förslag om livslång tillgång till och erkännande av kompetens (kommissionen). - Utveckling av en referensram för tillträde till kompetens (arbet smarknadens parter). - Handlingsplan "utbildning i informationssamhället" (kommis sionen). - Utveckling av ett "Erasmus-program för lärlingar" (kommissio nen). - Utarbetande av en europeisk lärlingsstatus (kommissio nen, rådet, arbetsmarknadens parter). msmmmfxtxmwmmwwmmwiww 39 l)JA(rR\M 2: A Kr. \RI)l R il St I \Dl I IRA MO/I I(,/tt TIR l DR II FRARICA l>R(>(tRAMMh\ o Land Prioritet I - atbildning Prioritet II - sysselsättning/tillväxt PionfetOI- «fatblnt- nakr Prioritet IV- aktiv politik Prioritet V - målgrupper Belgien Duunaik Frankrike Finland Irland Grekland Luxemburg Nederländerna Förenade kungariket Spanien Tyaldand Italien Portugal Österrike Sverige - Lärlingsinsatser som gynnar kvinnor - fkvinnor som återinträder i arbete • främjande av jämställdhet - Utbildning inom kontorsdatasystem för kvinnor som kommer tillbaka till arbetet - Stödåtgärder till mödrar och fäder, mamma ledighet, flexibelt deltidsarbete - Speciella åtgärder för kvinnor - Godtagbar i fråga om schemaläggning och utbildningsplats - avgörande roll i avskaffandet av könssegre geringen på arbetsmarknaden - Offentlig sektor program för att öka kvin nors yrkeskvalifikationer -Arbetstid: - låg lön i deltidsarbeten - enektavdniKaJibeic på pensionsbelopp -Inkomst - mraor lönega? mdbn kvinnor oai män - Lån till kvinnliga företagare -Bkkag J27œnraarbemfrkvTOormefan 18 och 64 år - Kvinnor som kommer tillbaka till arbetet - Ministeriet for stöd till kvinnor - Förening av familjeansvar och avlönat arbete - Förbättra kvinnors status i foretag - Kvinnors defagaiA i nkriiskurbikl^^ - Flexibla arbetsmönster - Utbildning fbr kvinnor som kommer tillbaka till arbetet - Ensamstående föräldrar - lagstiftning om lika möjligheter - Stöd till kvinnor för heltids-, deltids- och korttidsanställning - Bidrag for att komma tillbaka till arbete eller börja arbeta inom en bransch med ra kvinnor - Lagen om främjande av arbete/kvinnor skall ges stöd i förhållande till deras arbetslöshetstal - Mål III i Europeiska socialfonderna - Utbildning - Sdrrailansaiçiid-20%o1aiirçavbeakb^ lepasenterade yrken - Lokala utvecklingsinitiativ - Yrkesutbildningar - Flexibla utbildningsåtgärder - Kvalificerade deltidsarbeten - Stöd till kvinnor med familjeansvar - Minskat antal tjänsdedigftetsperioder för kviruior fbr minskade löneskillnaderna j - Projekt för lika möjligheter for an j vidga arbetsmarkna- j ! den for kvinnor i i KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI möjligt för de olika länderna att själva identifiera viktiga insatser och ta hänsyn till de inhemska förhållandena vid tolkningen av dessa prioriter ingar. I den första programgruppen har frågan om lika möjligheter för kvinnor och män inte ingått som ett huvudtema och tyngdpunkten har klart lagts på kampen mot arbetslösheten. Vissa länder har inte behandlat frågan om lika möjligheter för kvinnor och män, även om de har en aktiv politik inom detta område som det skul le vara lätt att hänvisa till. Detta gäller de franska, belgiska, danska och finska programmen. Sju länder hänvisar till riktlinjer som gynnar kvinnor. Grekland, Luxemburg, Förenade kung ariket, Nederländerna, Spanien och Tyskland. I det italienska programmet understryks jämställd heten kraftfullt i inledningen. En tredje grupp länder behandlar frågan om lika möjligheter för kvinnor och män i olika delar av sina program, t. ex. Irland, Portugal, Österrike och Sverige. Österrikes och Sveriges långsiktiga programförslag skiljer sig tydligt genom ett akti vare intresse för jämställdhetsfrågan. I inledningen till det svenska programmet görs följande uttalande: "Situationen på arbetsmarknaden för kvinnor har förbättrats i Sverige under de senaste trettio åren och deras situation har blivit mer lik män nens. Det har bl. a. skett en större ökning av kvin nors förvärsverksamhet och i förvärvsarbete. Trots en betydande nedgång i början av 1990- talet är nivån mycket hög jämfört med övriga län der. Skillnaden i förvärvsfrekvensen mellan kvin nor och män var 1994 endast 1,5 %. Denna trend har hållit i genom riktade politiska åtgärder, t. ex. aktiv arbetsmarknadspolitik, omfattande barnomsorgsresurser, gynnsamma föräldraförsäk ringar och separat beskattning av make och maka. " Ökade sysselsättningsmöjligheter for den arbetande befolkningen genom investeringar i yrkesutbildning Alla medlemsstater nämner flera yrkesutbild- ningsprogam som innefattar utbildning på arbetsplatsen liksom fortbildning. Dessa insatser riktas ofta till ungdomar. Inget land skiljer mellan unga kvinnor och unga män, även om kvinnorna upplever speciella problem som kräver speciella politiska lösningar. Österrike och Irland är de enda länder som tillämpar ett könsrollsperspektiv i sina yrkesut bildningsprogram. I det österrikiska programmet fastslås att "Yrkesutbildning skall ha följande viktiga målsättningar: • Att stimulera ett skifte i arbetskraftsstrukturen mot 'hög kompetens', 'arbeten på tjänsteman nanivå', 'ej manuellt arbete' (framförallt för kvinnor). •Åtgärder för speciella målgrupper (kvinnor, äldre, långtidsarbetslösa, funktionshindrade). Dessutom krävs åtgärder för att skapa utbild ningar som är lätta att få tillträde till (lämpliga tidsschema och lämplig plats för utbildningen). " I Irland innefattar programmet för investering i yrkesutbildning speciella initiativ för att främja kvinnors ökade deltagande i lärlingsutbildning och även åtgärder för att främja att kvinnor åter kommer till arbetsmarknaden och särskilda jäm ställdhetsåtgärder. En mer sysselsättningsintensiv tillväxt I detta avsnitt kan man finna två tillvägagångs sätt, dels det som används i Förenade kungariket, dels det som används i Luxemburg. för att skapa nya arbetstillfällen". I Förenade kungarikets program innebär den valda metoden att man undanröjer "onödiga hin der I Luxemburg är man försiktigare och vill inte blan da ihop flexibilitet med avreglering och där utta las följande: "Begreppet flexibilitet kan inte användas som en förevändning för att undergräva social trygg het. Inom de områden där fackföreningarna och företagsledningarna kan komma överens om flex ibilitet utan att samtidigt undergräva den sociala tryggheten skall dock inte regeringen motsätta sig sådana kollektivavtal5. " Yttrande av trepartskommittén för samordning den 8 mars 1994. 41 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI NYA ARBETSTILLFÄLLEN Kommissionen offentliggjorde 199*5 ett meddelande om en europeisk strategi för att uppmuntra till lokala utveck lings- och sysselsättningsinitiativ (Lei)4. Sjutton områden för sysselsättning angavs i listan och utvecklingen av dessa har samband med parallella fakto rer som undersöks av en arbetsgrupp som inrättats för att reflektera över dessa frågor. En sammanställning av de viktigaste områdena följer nedan: Hushållstjänster Barnomsorg Ny informations- och kommunikationsteknik Stöd till ungdomar med problem vilka behöver återintegreras i samhället Förbättrade bostäder Trygghet Lokala allmänna kommunikationer Förnyelse av stadsomräden Lokala afiarer Turism Audiovisuell teknik Kulturarv Lokal kulturutveckling Avfallshantering Vattenvård Skydd och underhåll av grönområden Reglering och kontroll av föroreningar och utrust ning för detta* 4 EGT nr C 265. 12. 10. 1995. 42 I det österrikiska programmet finns samma reservationer: "Erfarenheterna i Österrike tyder på att effekten på sysselsättningen av åtgärder för ökad flexibilitet vad gäller arbetstiden är osäker, då flexibla arbetstider även kan minska anställ ningsmöjlighctcrna för andra arbetstagare. Den pågående diskussionen i Österrike om att utvidga valmöjligheterna inom den lagstiftning som reglerar arbetstiden kommer under alla omstän digheter att behöva avvägas mot arbetstagarnas och arbetsgivarnas intressen. " En flexiblare arbetsorganisation Den arbetsmarknadspolitik som avser arbetstid varierar inte mycket mellan länderna. Den grun das på behovet av att skapa deltidsarbeten. Vissa länder nämner progressiv förtidspensionering och minskad övertid som möjliga strategier. En enhetlig arbetsdagsförkortning är mindre vanlig. Vissa nya system för arbetsdelning tas upp i de belgiska och franska programmen. Flera länder börjar införa en avreglering av del tidsarbete. Detta sker i Spanien där ". de mest betydande bland de antagna åtgärderna i refor men för att öka marknadsflexibiliteten är de modifieringar som gjorts i fråga om deltidsan ställning for att öka dess användning. större flexibilitet i fråga om arbetstid, minskade social försäkringsförmåner vid mindre än 12 arbetstim mar per vecka eller 48 timmar per månad". I Österrikes program är man noga med att understryka de risker som deltidsarbetande arbet stagare utsätts för: "Enligt den österrikiska upp fattningen, även om ytterligare främjande åtgär der kan minska den statistiska arbetslösheten, sker detta på bekostnad av en ökning av antalet arbeten som inte ger en tillräcklig inkomst. 1 den arbetslagstiftning som följer pensionsreformen infördes ett lagstadgat skydd för deltidsanställda för att garantera dem det motsvarande värdet för heltidsanställda. " En lönepolitik som uppmuntrar sysselsättningsskapande investeringar I Luxemburg föreslås inga generaliserade åtgär der. Där är man övertygad om att fackföreningar och företagsledningar kommer att visa återhåll samhet på lönesidan, om det visar sig nödvän digt. I Förenade kungariket framförs tankar om att avskaffa centrala, kollektivförhandlingar och att lönenivåerna bör återspegla de ekonomiska förhållandena. I Sverige har "åtgärder vidtagits som underlät tar nya företags verksamhet", däribland speciella lån för kvinnliga företagare. Främjande av initiativ I förslagen behandlas detta område mycket litet, utom i dem från Belgien och Frankrike, där förberedelser görs. I Luxemburg undersöker en arbetsgrupp de eventuella effekterna av distansar bete eller hemarbete för skapande av nya arbetstillfällen liksom de mer negativa sociala aspekterna. I Tyskland genomfördes många åtgärder för att främja lokala sysselsättningsinitiativ inom mil jövård, socialvård och barnomsorg och ungdoms verksamhet. Sedan januari 1993 har det funnits möjlighet att stödja sysselsättning för arbetslösa personer inom de ovannämnda områdena med hjälp av ett engångsbelopp för lönebidrag i de nya tyska delstaterna. Sedan januari 1995 har denna åtgärd utsträckts till arbetslösa i den västra delen av Tyskland. I Danmark skall arbetspooler använ das för att aktivera de arbetslösa inom vården av äldre, sjuka och små barn liksom inom miljövård. I Irland håller man fast vid att utveckla lokala ini tiativ som skall skapa nya arbetstillfällen. I de svenska och finska programmen läggs stor vikt vid att miljöskydd och miljöförvaltning inre skall omfattas av krav om att skapa särskilda arbetstillfällen. övriga medlemsstater behandlar stöd till eget företagande under denna rubrik. Minskning av indirekta arbetskraftskostnader Under denna rubrik diskuteras skatter och avgifter som drabbar den enskilda individen. Sverige hävdar att dess individualiserade skatte system har bidragit mycket till den höga jäm ställdheten mellan kvinnor och män. Skatter som tas ut för att finansiera miljövården anses som åtgärder för att balansera de offentliga finanserna. Andra länder föreslår åtgärder som syftar till att minska de indirekta arbetskraftskostnaderna, där målgrupperna är de unga, de äldre arbetslösa, de långtidsarbetslösa och de lågavlönade. KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI MADRIDS KOMMUN - SPANIEN NÄR STÄDER TAR TILL VARA KVINNORS KRAFT Kvinnor har ofta svårigheter med att finna arbete i länder som Spanien där arbetslösheten slår alla rekord. Ett antal städer i Madrid-regionen har samlat sig runt ett projekt om denna fråga. Initiativet "Red Local" (lokalt nätverk) har som mål att stödja en integrering på arbetsmarknaden av kvinnorna i området genom en utbildningspolitik som är anpassad till behovet i de olika partnerstäderna. De städer som berörs är Arganda del Rey, Rivas Vaciamadrid, San Fernando de Henares, Tres Cantos och La MISCAM (ett konsortium av lokala myndigheter i sydöstra Madrid). Red Local stöds av initiativet Employment-Now. Ett led i detta projekt är att arbeta så nära kvinnorna i regionen som möjligt. I den första fasen genomfördes en sociologisk studie för att analysera situationen stad för stad och identifiera alla svårigheter vad beträffar rekryter ing av kvinnor. Parallellt med detta inrättades ett öppet centrum hos varje lokal myndighet, dit kvinnor skulle kunna komma enskilt och få en bedömning av sina möjligheter till arbete. Utifrån detta utarbetades utbildningsplaner inom de tra ditionella strukturerna i INEM (nationella arbetsförmed lingen). "Först och främst använder vi vad som redan finns och sedan kompletterar vi med speciella kurser", förklarar Gloria Reguero från Red Local projektet. "Vi anpassar det som finns till kvinnornas krav, men även, och detta ar en viktig punkt, till lokala nischmarknader för sysselsättning. Vad tjänar bra utbildning till om den inte hjälper kvinnor att finna arbete i deras egen region? På detta sätt har vi väglett några av de 120 kvinnor som vi stöder, till arbeten som är kopplade till miljön såsom återvinning och träd gårdsarbete, liksom vi på samma sätt stöder företag som startats av kvinnor. " Den starka sidan hos de kommunala myndigheter som ingår i Red Local projektet var att de förstod hur de skul le gruppera sig för att bli starkare totalt sett samtidigt som de arbetade nära kvinnorna och deras vardag. Därför skall man i framtiden försöka se till att arbetsvillkoren utfor mas så att man tar hänsyn till kvinnors familjeansvar genom till exempel flexibel arbetstid. 43 KVINNOR OCH MÄN 1 KN lÖRÄNDKRLUi EKONOMI mMmmmmiMmimMw. mmmmm*;>xti VIKTIGA UTBILDNINGSINSATSER PÅ GEMENSKAPSNIVÅ GRUNDUTBILDNING Olika utbildningsinsatser kan bidra till att främja lika möjligheter för kvinnor och män, t. ex. medvetandegöra allmänheten, utbilda lärare, undervisnings- och kursma terial för att undvika könsmässiga stereotyper, ökade val möjligheter vad gäller studier och yrkeskarriär. 1 Sokrates-programmet5 om utbildningssamarbete priori teras projekt i vilka lika möjligheter för kvinnor och män beaktas. Att införa principen om att integrera lika möj ligheter är en långsiktig process som kräver ökade insat ser för att öka medvetenheten hos de aktörer som för fram gemenskapsprojekt, samtidigt som det krävs en dju pare förståelse för jämställdhetsprincipen när det gäller samstämmighet mellan gemenskapsåtgärderna och utvär dering inom utbildningsområdet. YRKESUTBILDNING För att uppnå lika möjligheter är det nödvändigt att kvinnors kvalifikationer förbättras. Europeiska kommis sionen har beslutat att arbeta mer aktivt för lika möjlig heter i de projekt som skall stödjas i Leonardo da Vinci- programmet*. Kommissionen uppmuntrade aktivt sökanden till projekten att utarbeta projekt för positiva åtgärder för att uppmuntra kvinnor (eller män) att delta inom områden de traditionelit är underrepresenterade samt inom de områden där som är öppna för kvinnor och män. Ökad effektivitet i arbetsmarknadspolitiken I detta avsnitt anges en rad olika åtgärder. Vissa åtgärder lovar rätta till sådan lagstiftning som hindrar sysselsättningstillväxt. Andra stöder den politik som inför system där tillgång och efterfrå gan på arbetsmarknaden avpassas genom inrät tandet av effektivare arbetsförmedlingssystem. Vad avser ändringar i de sociala trygghetssyste men har Luxemburg uttryckt följande reservatio ner: "Luxemburgs regering avvisar uppfattningen att odifferentierad avreglering skulle vara en mirakelkur för arbetslösheten. Det finns inga bevis för att arbetstillfällen skapas genom att arbetslagstiftningen raseras genom (bl. a. ) minska de friställningar eller genom att avskaffa mini milöner. Tvärtom, erfarenheterna i Luxemburg visar att en stel sociallagstiftning inte på något sätt hindrar skapandet av nya arbetstillfällen, inte ens under en konjunkturnedgång7. " I ett förslag från Luxemburg behandlas frågan om förbättrade offentliga tjänster och om skyl dighet att annonsera ut lediga arbeten och att offentliggöra meddelanden om permitteringar och friställningar. Denna idé har även Grekland anammat och den förtjänar att studeras ytterliga re, då denna metod kan hjälpa till att påvisa luck or på arbetsmarknaden. Kampen mot den regul jära eller den informella sektorn av ekonomin och geografisk rörlighet är andra ämnen som omfattas av detta avsnitt. s Rådets beslut av den 14. 3. 1995. EGT nr L 87, 20. 4. 1995. s. 10. 6 Rådets beslut av den 6. 12. 1994. EGT nr L 340, 29. 12. 1994, s. 8 44 Sysselsättningspolitik i Luxemburg inför 2000-talet. Ministeriet för sysselsättning och arbete. Luxemburg, 1995. KVINNOR OCH MÄN 1 EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI BERLIN - KVINNOR STARTAR FÖRETAG Det största företagscentrumet för kvinnliga företagsledare i Europa har byggts i östra delen av Berlin i Tyskland. Det var förut en fabrik som tillverkade skönhetsmedel med en yta på 5 500 m2 i sex våning ar plus en ny byggnad och är nu basen för femtio planerade affärsföretag som skall ledas av enbart kvin nor. Trettiofyra av dessa företag har redan startat, inklusive en skola för ADB-utbildningar, en konsul tverksamhet för organisations- och företagsfrågor, en reklambyrå, en resebyrå, kaféer och affärer för underkläder och strumpor. För att kombinera förvärvsarbete och familjeliv på ett tillfredsställande sätt byggdes sommaren 1996 tretton lägenheter för medlemmarna av kooperativet, kallat "Weiber Wirtschaft eG" (Petticoat Business Cooperative). Projektets syfte är att bli ett ekologiskt pilotprojekt: arbetsplatser, fritids- och shopping anläggningar har sammanförts under samma tak, vilket minskar restiden. Även särskilda inrättningar för barnomsorg för förvärvsarbetande mödrar har inrättats, eftersom sam hällsfrågor är en integrerad del av ekonomin enligt kooperativets grundare. Byggnaden erbjuder över komliga och fasta hyror till affarskvinnor, gemensam tillgång till teknisk utrustning, gemensam reklam och ett konferenscentrum, seminarier samt mässor. Tusen kvinnor i alla åldrar oclj från olika social bakgrund från hela Tyskland och från utlandet har redan ansökt om att bli medlemmar i detta affärsföretag som Europeiska unionen har hjälpt till att finansie ra. Genom att investera så litet som 200 DM kan man bli medlem. Som medlem kan man även bli delägare till affärscentrumet, även om det kan krävas en viss väntetid innan man får någon vinstutdel ning. Det beror på att kvinnor med andelar i centrumet ännu inte har lyckats skaffa fram de 300 000 DM i aktiekapital som krävs för att garantera finansieringen av de np byggnaderna. Trots kapital genom banklån, uppbackning av staden Berlin, den federala regeringens bidrag och det egna kapital som kvinnorna själva skaffat fram och trots det finansieringsstöd som projektet erhåller från Bryssel via strukturfonderna har de inte kunnat det. Projektet, som utgör en total investering på 34 miljoner DM, av vilka 12,5 miljoner DM var inköp spriset för fastigheten som skall betalas till Treuhandanstalt, är en av de största affärssatsningar som kvinnorörelsen i Europa genomfört. 45 KVINNOR OCH MÄN I EN lÖRÄNDERLIC EKONOMI INFORMATIONSSAMHÄLLET Införandet och det omfattande utnyttjandet av infor mations- och kommunikationsteknik ger stor möjlighet att skapa välstånd och högre levnadsstandard. Många, däribland kvinnor, berörs även av informationssamhäl lets följder för deras liv. I sin grönbok "Leva och arbeta i informationssamhället - Människan i centrum"8 tar kommissionen upp de viktigaste sociala utmaningar som uppstått i informationssamhället. Kommissionen undersöker hur informations- och kommunikationstek nik (IT) omvandlar produktion och arbetsorganisation samt människors liv. I grönboken bekräftas att männi skor oroas av den sociala och ekonomiska omvälvning en och den snabba förändring som sker till följd av IT- teknikens införande. IT-tekniken får även omfattande konsekvenser för män niskors behov av mer relevant utbildning samt av att hela tiden uppdatera färdigheterna. Detta gäller både för kvinnor och män. Särskilt tre faktorer berör lika möjligheter för kvinnor och män, nämligen följande: • Behovet av ett livslångt lärande. • Nödvändigheten av att kämpa mot utslagning av dem som (inklusive kvinnor) inte har möjlighet att ta del av informationssamhället. • Betydelsen av att förena familjeliv med yrkesliv för både kvinnor och män, eftersom informationssam hället för upp frågan om tid för arbete, utbildning och sysslor i hemmet. I vitboken "Lära och lära ut - På väg mot kunskaps samhället"9 samt i Europeiska året för livslångt lärande (1996)10 har dessa frågor tagits upp. 8 KOM(96) 389, 23. 7. 1996. Tillägg 3/96. Europeiska unionens bulletin. 9 KOM(95) 590, slutlig, 29. 11. 1995. 10 KOM(95) 124,31. 3. 1995. 46 Förbättrade åtgärder for att nå speciella grupper Fem länder nämner inte kvinnor bland de grupper som särskilt berörs av arbetslösheten. Dessa första program har varit inriktade på arbetslöshet och ställt principen lika möjligheter för kvinnor och män åt sidan, även i länder där sådan politik aktivt förs. En undersökning av de fleråriga programmen från mötet i Essen tyder på att de inte är neutra la när 4et gäller kvinnofrågor och jämställdhet. Noggranna utvärderingar skall genomföras pä begäran av rådet. En mer allmän behandling ger grund för några inledande iakttagelser. Några intressanta förslag som riktas till kvinnor läggs fram av vissa länder, till exempel: - I Grekland och Portugal beviljas bidrag till sysselsättning för kvinnor inom de områden där de är underrepresenterade. -1 Tyskland kräver lagen om anställningsskydd att hänsyn tas till kvinnor i sysselsättningspoliti ken i proportion till deras arbetslöshetstal. - I Österrike ger fasta arrangemang i fråga om utbildningstider och -platser kvinnor möjlighet till utbildning. - I Österrike år man åven beredd att öka kvali fikationsnivån för deltidsarbeten. - I Österrike finns också önskemål om att minska antalet tjänstledighetsperioder under yrkeskarriären för att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. -1 Sverige ges särskilt stöd till kvinnliga företa gare. - I Luxemburg finns speciella utbildningsmöj ligheter för kvinnor som kommer tillbaka till arbetsmarknaden. Den andra programrundan (1996) visar att de flesta fleråriga program inte uttalar sig tydligt om medlemsstaternas val av riktlinjer i syfte att främ ja lika möjligheter på arbetsmarknaden. Specifikt riktade åtgärder har genomförts i Förenade kung ariket, Österrike, Spanien, Sverige och Tyskland för att öka möjligheter till barnomsorg eller uppnå ett mer jämställt deltagande av kvinnor i utbildningsprogram. Endast några få länder (t. ex. Sverige) gör dock några ansträngningar för att införliva könsperspektivet i den allmänna politi ken i hela det fleråriga programmet. Aktiv politik vad gäller lika möjligheter for kvinnor och män En ny inriktning i fråga om yrkes- och utbild ningsval är en nyckelfaktor för riktlinjer vad gäl ler lika möjligheter för kvinnor och män. Det är ett nödvändigt men dock otillräckligt villkor för jämställdhet. Aktiv politik behövs för att avskaffa diskrimi nering inom anställnings- och personalpolitik. Insatser är inte avsedda att enbart inriktas på utbildningspolitik som utgår från art könssegre geringen vad gäller sysselsättning och arbetslöshet beror på en ojämn tillgång på kvinnlig arbetskraft. Behovsstyrd politik är också viktig liksom att införliva principen om lika möjligheter för kvinnor och män i företagens löneavtal för sektorn eller undersektorn. Aktiv politik om lika möjligheter för kvinnor och män, ökat kvinnligt deltagande i allmänna program, ny inriktning i fråga om yrkes- och utbildningsval, avskaffande av skattemässiga och materiella hinder och även antagandet av direktiv och åtgärder på gemenskapsnivå och nationell och regional nivå, som säkerställer en grundläg gande rätt och garanti för alla arbetstagare, är vik tiga åtgärder. Dessa åtgärder undanröjer risken för en ökning av antalet kvinnor som anställs på bekostnad av ökad orättvisa mellan kvinnorna. Slutsatser De fleråriga programmen för sysselsättning är särskilt intressanta initiativ genom att de sporrar länder att utveckla en samordnad sysselsätt ningspolitik. De första programmen var inriktade på arbetslöshet. Lika möjligheter behandlades inte i någon större utsträckning, inte ens i de län der som förde en aktiv politik i fråga om lika möjligheter för kvinnor och män. Principen att införliva riktlinjer för lika möjlig heter i den allmänna sysselsättnings- och pro gramplaneringspolitiken skapar frågor och val vad gäller genomförande och administrativ samordning på en hög och invecklad nivå i varje medlemsstat. Medan en tillämpning av principen om lika möjligheter för kvinnor och män med hjälp av målgruppsmetoden starkt föredras, har vissa medlemsstater i stället för att enbart använ da denna metod börjat undersöka andra möjlig heter. KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI SVERIGE - SPECIELLA LÅN TILL KVINNLIGA FÖRETAGARE Trots det faktum att Sverige anses vara ett land ined en hög grad av jämställdhet mellan könen är antalet kvinnor som äger små och medelstora företag lägre. Mindre än 20 % av alla små och medelstora företag ägs och drivs av kvinnor. I juni 1994 godkände den svenska riksdagen en ny låneform för att hjälpa potentiella kvinnliga företagare att starta egna företag och även stimulera kvinnliga ägare till befintliga små och medelstora företag att utvidga och utveckla sin verksamhet. Under det första året och åtta månader därefter startade och utvidgade mer än 2 000 kvinnor sina företag med hjälp av lån till ett totalt varde av 16,5 miljoner ecu (139 miljoner SEK). Det genomsnittliga lånet uppgick till 8 000 ecu (67 000 SEK). Mycket små företag inom handel och tjänste sektorn dominerar bilden. Endast 7 % av kvinnorna lånade kapital för att starta eller utveckla en tillverkningsindustri. Nyligen gjorda intervjuer med kvinnor som lånade kapital inom ramen för detta program visar att mer än 78 % av de kvinnor som deltog är mycket optimistiska om möjligheter att i framtiden kunna utveckla sina företag. Intervjuerna visade även att 58 % av de berörda kvinnorna inte hade något arbete när de beslutade att ansöka om lån. Dessutom framhöll 19 % av kvinnorna att de startade eget företag som ett direkt alternativ till att bli avskedade från sina tidigare arbeten. Ungefär 3 500 arbetstillfällen har skapats. Hitintills är pro grammets resultat bra och kvinnor visar ett ökat intresse av att starta egna företag. ALMI Företagspartner AB är en grupp bestående av ett moderbolag, ägt av staten, och 22 regionala utvecklingsföretag som erbjuder rådfrågning, finansiering och information till personer som planerar att starta nya företag. Företaget medverkar i programmet och tillhandahåller affärsrådgivning, utbildning, nätverk och handledarstöd till kvinnor. 47 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI de fleråriga I sammanfattningen av den gemensamma rap porten. av till Europeiska rådet i Madrid betonades redan beho vet av ökade ansträngningar för att gynna grup per som är särskilt utsatta för arbetslöshet, t. ex. : programmen * Ungdomar: Medlemsstaterna och arbets marknadens parter bör säkerställa en lämplig metod för att aktivera dessa på arbetsmarkna den. Alla ungdomar bör erbjudas den nivå på utbildning, yrkesutbildning och praktik som de behöver för att bli attraktiva på arbets marknaden. * Långtidsarbetslösa: Medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter bör föra en mer aktiv politik för att förhindra långtidsarbets löshet. Alla arbetslösa bör ges möjlighet till omskolning eller möjlighet att komma tillba ka till arbetsmarknaden innan de blir långtid sarbetslösa. • Äldre arbetstagare bör ges chans att fullt ut utnyttja sin arbetserfarenhet och förmåga. De bör ges möjlighet till yrkesutbildning och uppmuntras till detta. • Kvinnor: Genom att främja lika möjligheter för kvinnor och män i samband med all offentlig politik som berör sysselsättning, en aktiv politik för att minska könssegregeringen på arbetsmarknaden genom en förnyad inställning till deltidsarbete som en över gångsåtgärd samt möjlighet för kvinnor och män att förena arbetsliv och familjeliv. Den gemensamma rapport som skall läggas fram för Europeiska rådet i Dublin kommer att innehålla en hänvisning till den pågående analy sen av kvinnors situation på arbetsmarknaden. 48 9 AFFÄRSVERKSAMHET OCH KVINNLIGA FÖRETAGARE Mindre än 30 % av de små och medelstora företagen i Europa leds av kvinnor och kvinnor står för endast en tredjedel av nya företagsbild ningar. Ändå är sektorn för företagsbildande av bety delse för den europeiska ekonomins framtida utveckling, eftersom små och medelstora företag är en primär källa för nya arbetstillfällen. Att star ta ett företag, även om detta betyder att man ska par ett arbete enbart för egen del, är en positiv lösning på arbetslösheten. I dag arbetar 9,6 % av kvinnorna i Europeiska unionen som självständi ga aktörer eller sköter sina egna företag, medan motsvarande statistik för män är 19,9 %. Det finns vissa slående skillnader mellan medlemssta terna: mellan 3 % och 6 % av kvinnorna i de norra medlemsstaterna är egenföretagare, medan denna siffra kan vara så hög som 20 % i de södra medlemsstaterna. Många kvinnor föredrar hellre att bilda företag än att ta itu med problemet att söka arbete på arbetsmarknaden. Att starta ett foretag kan även vara en källa till personlig utveckling i ett system som fortfarande domineras av män och där kvinnors kompetens inte erkänns till fullo. Många kvinnor når fram till det så kallade "glastaket", vilket innebär att deras befordran inom organisationer stoppas och de hindras att nå de högsta chefsposterna. Gemenskapen har i sina initiativprogram behandlat ämnet kvinnor som srartar företag mycket seriöst under de senaste tio åren genom att utveckla program inom detta område. Det första betydande initiativet inom detta område torde vara det lokala sysselsättningsinitiativet för kvinnor (Lei), som startade 1987 inom ramen för gemenskapens politik för att främja sysselsättning för kvinnor. Initiativets målsättning gällde två nya källor till sysselsättning. Den första var främjandet av inno- vativa idéer och det andra skapandet av nya arbetstillfällen för kvinnor i företag som hade startats av kvinnor, under företagets två första år. KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI Beräkningar visar att 1 300 arbetstillfällen skapa des under programmens andra fas, perioden 1994-1995. Lei-programmet var en drivande kraft genom att det gav möjlighet till förnyande initiativ, särskilt genom affärsmässiga råd och till gång till krediter, men även genom att det utvecklade en företagaranda bland kvinnor. Now-initiativet, som drog nytta av erfarenhe terna från Lei-programmet, utvecklade och stöd de ett stort antal projekt som gällde nya företags bildningar eller stödinsatser för detta. I flertalet fall handlade det om att hjälpa kvinnor utan arbete och för vilka ett arbete gav ett alternativ till arbetslöshet. I många fall gällde det endast att hjälpa kvinnor att skapa sina egna arbetstillfällen. Då dessa kvinnor mycket ofta var lågutbildade och därför inte särskilt väl förberedda för att gå in i ett projekt för företagsbildning, omfattade några av de större insatserna i de olika programmen utbildningsåtgärder, psykologisk förberedelse och utveckling av företagsprojekt och uppföljning. Företagsbildningar som stöds av Europeiska unionen Programmet Employment-Now har till en viss del förbättrat denna process. De första analyserna av projekten visar att 44 % av dem på något sätt är invecklade i att utveckla företagar-anda och förberedelser för att starta företag. De flesta pro jekt kräver företagsbildning som den primära lös ningen till den nuvarande bristen på arbetstillfäl len, men vissa av dem riktas till kvinnor som redan är högt kvalificerade. Detta kan omfatta kvinnor som avslutat en högre utbildning, med en betydande arbetserfarenhet, som ser ett eget företag som en lösning när det verkar finnas hin der för en befordran inom deras nuvarande arbe te. Kvinnliga företagare i regionalpolitiken Kvinnliga företagare var på dagordningen för ett "Europartenariat" i juni 1996 i Luleå i Sverige. Vid detta arrangemang tyder de diskus sioner som fördes och de uttalanden som gjordes, på ett starkt intresse för att bygga vidare på tidi gare erfarenheter mot ett ökat företagsbildande. En sådan process skulle innebära att denna fråga skulle innefattas i det bredare utvecklingssam manhanget med stöd framförallt från struktur fonderna. Den skulle även innebära att hänsyn tas till de frågor som framförs av kvinnor som startar egna företag genom en generell politik som är utformad för att ge stöd och hjälp till före tag i allmänhet. De diskussioner och de åsikter som kvinnliga företagsledare uttryckte uppvisar den mångfald situationer de befinner sig i och samtidigt ett gemensamt problemområde med speciella frågor. Dessa kan indelas i följande tre kategorier: • Psykologiskt stöd för att förstärka och utveck la företagarandan hos kvinnor. Denna fas innefattar identifiering av speciell kompetens, inrättandet av ett partnerskapsprojekt och att välja partner eller anställda. • Teknisk hjälp för att utveckla ett företagspro jekt, egen utbildning, kapitalförvaltning och marknadsföringsstöd. • Vägledning under utvecklingsfasen. Det första område som behöver stöd i inled ningsfasen är finansieringen. Att söka efter aktie kapital och tillgång på driftkapital, ett problem som alla möter vid företagsbildning, kan utgöra dubbelt så stora problem för en kvinna eftersom de som tillhandahåller medlen, dvs. bankerna, inte är vana att göra affärer med kvinnliga före tagsledare. Tilldelning av bidrag och finansiellt stöd, särskilt riktat till kvinnor, kan ge den extra effekt som gör projektet framgångsrikt. Under mötena redogjordes kortfattat för exempel på sådana framgångsrika situationer. I själva Lei-pro grammet har initiativen styrts i den riktningen. Mötet i Luleå skall följas upp genom ett annat evenemang på kommissionens initiativ för att skapa ekonomiska verktyg, där banker och spar banker medverkar i en kampanj för att hjälpa kvinnor starta egna företag. Rent allmänt är det viktigt att hjälpa kvinnliga företagsledare att använda de resurser som de har tillgång till inom ramen för gemenskapsinsatserna för små och 49 KVINNOR OCH MÄN I EN FÖRÄNDERLIG EKONOMI medelstora företag såsom de åtgärder som gynnar kvinnliga företagsledare och medverkande makar i familjeföretag som föreslås i det tredje fleråriga programmet för små och medelstora företag i Europeiska unionen (1997-2000)". Upprättan det av europeiska nätverk och företag av kvinnor liksom utbildning och informationsinsatser är av högsta prioritet i detta sammanhang och i linje med rådets beslut i november 1996. Ett annat handlingsprogram innefattar inrät tandet av nationella och gränsöverskridande nät verk och partnerskapsprogam tillsammans med nyckelaktörers företag, arbetsmarknadens parter, lokala myndigheter samt utbildningsföretag och arbetsförmedlingar. Identifiering av nya sysselsättningsnischer är en av de viktigaste ätgärdsområdena: enligt erfaren heter från Now-programmet har initiativtagare identifierat en tillväxtpotential inom områdena privata tjänster, turism och marknader med eko logisk inriktning. Dessutom verkar det som om en strategi för att söka efter både lokala och regi onala potentiella marknader har utvecklats. Jordbruksverksamhet har ofta förbundits med miljövårdsaktiviteter, såsom utveckling av orga niska födoämnen och turism. 11 Rådets beslut av den 9. 12. 1996, EGT (skall kompletteras) 50 KAPITEL 3 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE SÄWÄiWft:*»:*:*» BARNS INVERKAN PÅ FÖRÄLDRARS SYSSELSÄTTNING Under senare årtionden har de europeiska arbetsmarknaderna förändrats avsevärt. Den europeiska befolkningen i arbetsför ålder minskar och arbetskraftsstrukturen har förändrats avse värt. Den ökade förvärvsfrekvensen hos kvinnor är kanske det viktigast. En parallell utveckling är det växande antalet hushåll med två inkomster och cnföräldershushållen i vissa länder. Den ökade andelen kvinnor på arbetsmarkna den är dock inte problemfri. Lika möjligheter för kvinnor och män har fortfarande inte uppnåtts. Kvinnor är för det mesta deltidsanställda och korttidsanställda, även om inte alla är det av eget val. Ansvar för barn ses ofta som en stort hinder för att kvinnor skall ges lika möjligheter, eftersom omsorg om barn för det mesta är kvinnornas ansvar. Följaktligen finns det en växande insikt om att åtgärder bör vidtas för att göra det lättare för både kvinnor och män att förena förvärvsar bete med familjeansvar. Det finns en stigande efterfrågan på möjlighet att kombinera (avlönat) arbete och (obetald) omsorg och att tillhandahål la mer flexibla arbetsmöjligheter. Viktigt för att uppnå denna flexibilitet är barnomsorgstjänster och möjlighet till (föräldra-)ledighet. I samband med kvinnors ökade förvärvsfrekvens på de euro peiska arbetsmarknaderna uppmärksammas i detta kapitel de åtgärder som vidtas på olika nivå er för att underlätta för dem att förena arbetsliv och familjeansvar. 51 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHALLSARBETE Andelen förvärvsarbetande mödrar skiljer sig avsevärt mellan länderna, medan männens totala förvärvsfrekvens ligger på ungefär samma nivå inom hela Europeiska unionen. Mönstret för förvärvsfrekvensen i varje med lemsstat kan dock variera beroende på antalet barn i familjen. I vissa länder, oberoende av om det finns barn eller ej, ligger förvärvsfrekvensen bland mödrar på bibehållen hög nivå. Detta verkar vara fallet i de nordiska länderna Sverige, Danmark och Finland. Det andra mönstret förekommer i län der som Tyskland, Irland, Nederländerna, Grekland, Spanien och Förenade kungariket där förvärvsfrekvensen kraftigt påverkas om det finns barn i familjen. Den är här betydligt lägre för en kvinna med ett barn än för kvinnor utan barn. Dessutom sjunker kvinnors förvärvsfrekvens i takt med att antalet barn ökar. Ett tredje mönster kan ses i Italien och Portugal. Även i dessa länder påverkar barn i familjen kvinnors förvärvsfre kvens. Men här är effekten av det andra barnet nyckelfaktorn; förvärvsfrekvensen bland kvinnor med ett barn är densamma som bland kvinnor utan barn. Slutligen finner man ett fjärde möns ter i Frankrike och i mindre omfattning i Belgien. Endast kvinnor med tre eller fler barn uppvisar olika mönster. Den ökade andelen kvinnor på arbetsmarkna den är dock inte problemfri. Förutom den höga sysselsättningsnivån bland fäder är skillnaden mellan antalet deltidsarbetande fäder och mödrar slående. I de flesta länder är antalet deltidsarbe tande fader vanligtvis färre, medan deltidsarbe tande mödrar är betydligt vanligare, även om inte alla kvinnor själva valt att arbeta deltid. Deltidsarbete har olika betydelse för kvinnor och män. Dess betydelse för kvinnor varierar mellan medlemsstaterna, men i flera har denna möjlighet bidragit till en ökad förvärvsfrekvens bland kvinnor. I Nederländerna, Sverige och Förenade kungariket är deltidsarbete vanligt före kommande bland kvinnor med smÅ barn och i Belgien, Danmark, Österrike och även Tyskland. Däremot är denna arbetsform mindre vanlig i de södra medlemsstaterna, Grekland, Italien, Spanien och Portugal. En jämförelse av sysselsättningen bland kvin nor med barn under perioden 1985 till 1993 tyder på en betydande ökning. Med undantag för Danmark, som har en hög sysselsättningsnivå för kvinnor, ökade förvärvsfrekvensen för kvinnor TABELL 16 ANSTÄLLNING FÖR KVINNOR MED BARN UNDER 10 AR INOM EUROPEISKA UNIONEN (%), 1993 i. t I I l I I l l 1 I I I I I B DK D GR E F I RL I L NL A P F IN S UK I EU 12;:: i o TOTALT HELTID DELTID 1 20 40 60 80 1 00 ANMÄRKNING: UPPGIFTER FÖR ÖSTERRIKE GALLER KVINNOR MEO BARN UNDER 15 AR UPPGIFTER FÖR SVERIGE GÄLLER KVINNOR MEO BARN UNDER 7 AR KALLA. - EUROPEISKA KOMMISSIONENS NÄTVERK FÖR BARNOMSORG OCH ANDRA ATGARDER FÖR ATT FÖRENA ARBETE MED FAMIWEANSVAR. 52 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE flesta medlemsstater ökar kvinnors förvärvsfre kvens i takt med det yngsta barnets ålder. Dessa skillnader mellan länderna tyder på att den nuvarande situationen inte är bestående. Det faktum att förvärvsfrekvensen är så olika tyder dessutom på att marknadens beteende inte orsa kas av påverkan utifrån utan av hur ekonomin och de sociala systemen i respektive land utfor mas. I de avsnitt som följer redogörs för de socia la systemens utformning. med små barn. Speciellt hög var ökningen av kvinnors deltagande på arbetsmarknaden i Nederländerna, Irland, Förenade kungariket och Belgien. Slutligen bör arbetslöshetsnivån bland föräld rar i alla europeiska länder kommenteras. I de flesta länder är arbetslösheten bland kvinnor högre än bland fäder. En stor andel kvinnor i medlemsstaterna är dock inte alls yrkesverksam ma. I Grekland, Spanien, Irland, Luxemburg och Nederländerna är omkring 50 % av kvinnor med barn inte yrkesverksamma. I de nordiska länder na och Portugal däremot är 25 % av kvinnor med barn arbetslösa. Några slutsatser kan dras av denna analys. Den viktigaste är att barn i familjen påverkar kvinnor nas förvärvsfrekvens. I allmänhet yrkesarbetar kvinnor utan barn i högre grad än kvinnor med ansvar för barn. Däremot påverkas männens för värvsfrekvens inte av om det finns barn eller ej. Detta mönster är dock inte konsekvent i samt liga medlemsstater. I de nordiska länderna påver kas kvinnors förvärvsfrekvens mycket litet av om det finns barn i familjen. I vissa länder visar det sig att även barnens ålder är en viktig faktor för i vilken utsträckning kvinnors förvärvsarbetar. I de TABEll 17 PROCENTANDELEN DELTIDSARBETANDE MÖDRAR OCH FÄDER INOM EUROPEISKA UNIONEN, 1993 0 20 40 60 80 1 00 ANM: FÖR FÄDER T LUXEMBURG ÄR DET STATISTISKA UNDERLAGET FÖR LITET. KÄLLA: EUROPEISKA KOMMISSIONENS NÄTVERK FÖR BARNOMSORG OCH ANDRA ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRENA ARBETE MED FAMILJEANSVAR. 53 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHALLSARBETE Barnomsorg i medlemsstaterna I mars 1992 antog rådet en rekommendation om barnomsorg1. 1 denna rekommendation upp muntras medlemsstaterna att "vidta eller gradvis främja initiativ för att kvinnor och män skall ges möjlighet att förena arbetsliv med familjeliv och ansvar för barn". I rådets rekommendation iden tifieras särskilt fyra områden där initiativ bör vid tas: föräldraledighet; företagen skall vara lyhörda för behov av ledighet hos arbetstagare med ansvar för barn; stöd till ett ökat deltagande av män vad avser ansvar för och omsorg om barn; tillhanda hålla barnomsorg till föräldrar som förvärvsarbe tar, är under utbildning eller söker arbete eller utbildning. I artikel 3 i rekommendationen om barnomsorg identifieras viktiga krav i fråga om dessa tjänster. Barnomsorg skall: • erbjudas till överkomliga priser och i alla regio ner (städer och landsbygd), I vilken utsträckning motsvarar dessa krav den verkliga barnomsorgen i de europeiska med lemsstaterna? Ett första svar på den frågan lämnas i 1996 års rapport2, offentliggjord av Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg och andra åtgärder för att förena anställning med familjeansvar. I denna rapport utvärderas alla tjänster som tillhandahåller "trygg och tillförlitlig barnomsorg" för barn under tio år. Rapporten inriktas på alla typer av barnomsorg, t. ex. försko lor och familjedaghem men även den barnoms org som erbjuds av andra institutioner, såsom skolor och lekskolor. Diagram 3 visar en översikt över några av de viktigaste resultaten av undersökningen. Den visar de olika tjänster som erbjuds för tillsyn av små barn och nivån på barnomsorgen. Som exempel är nivån på allmän barnomsorg för barn • ges med pedagogisk inriktning, 1 EOT nr L 123/16, 08. 05. 1992. * erbjudas barn med särskilda behov, En utvärdering av barnomsorgstjänster för smi barn inom * vara flexibel och olika utformad, men med en bibehållen konsekvent uppläggning mellan de olika tjänsterna, •ha personal med utbildning som motsvarar EU (1990-1995) Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg och andra åtgärder för att skapa möjligheter art förena förvärvsarbete och familjeansvar, l'uropeiska kommis deras arbet. san. war och vikten av deras arbete. sionen, <i|) V, januari 1996. TABELl j. 8 DELTIDSARBETANDE MÖDRAR WED liARN UNDER lo AR INOM EUROPEISKA UNIONEN (",). ÎQ8Ç ET i <m 1985 1993 B DK D GR E F IRL I L NL A I I P PIN ' I s I UK EU 12 ' i O i 20 40 60 80 100 ANMARKING: UPPGIFTER ÖSTERRIKE GÄLLER KVINNOR MED BARN UNDER 1$ AR. UPPGIFTER SVERIGE GÄLLER KVINNOR MED BARN UNDER 7 AR. KÄLLA: EUROPEISKA KOMMISSIONENS NÄTVERK FÖR BARNOMSORG OCH ANDRA ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRENA ARBETE MED FAMILJENSVAR. I M M f f l M M M I W ^^ 54 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE gången på barnomsorg för denna åldersgrupp. Den visar dock tydligt att dessa tjänster är begränsade utanför de reguljära skoltimmarna. Omsorg för de flesta barn tycks erhållas på annat sätt än genom offentligt finansierade tjänster. Statistiken tyder på att i de flesta länder ges denna möjlighet till mindre än tio procent av befolk ningen. Undantag finns i Sverige och Danmark, där nästan två tredjedelar av befolkningen har tillgång till dessa tjänster och i mindre omfatt ning i Frankrike där 30 % av barn mellan 6 och 10 år omfattas av ett system för barnomsorg och fritidsaktiviteter. under rre år hög i Danmark, Sverige, Belgien, Frankrike och Finland men låg i Spanien, Irland, Förenade kungariket och Grekland. Nivån på barnomsorg för barn mellan tre och sex år är högre, jämfört med nivån för barn upp till 3 år. Detta beror till stor del på förekomsten av förs kolor (kindergarten) och tidig obligatorisk skols tart. I Frankrike till exempel går nästan alla barn i denna åldersgrupp i école maternelle från tre års ålder. I Nederländerna existerar inget som mot svarar lekskolor, men barn ges tillträde till försko lor före den obligatoriska skolstarten från och med 4 års ålder. Stora skillnader förekommer emellertid: Portugal, Finland och Irland har den lägsta nivån av offentligt finansierad barnomsorg för åldersgruppen 3-6-år och Frankrike, Belgien och Italien har de högsta nivåerna. Det finns mycket litet statistik om tillgången på barnomsorg utanför de reguljära skoltimmar na för barn mellan sex och tio år och den statistik som finns är svår att tolka. Det är svårt att samla in uppgifter om tillgången på barnomsorg för skolbarn före och efter skoltimmarna, under lun chen och på skolfria dagar på grund av antalet organisationer och grupper som är inblandade. Kommissionen gjorde en uppskattning av till TABEU 19 ARBETSLÖSA OCH INAKTIVA MÖDRAR OCH FÄDER MED BARN UNDER 10 AR INOM EUROPEISKA UNIONEN {%), i <m ARBETSLÖSA MÖDRAR i INAKTIVA M£ DRAR ARBETSLÖSA FÄDER INAKTIVA FÄI 'ER B DK D OR E F IRL I NL A •"•• P FIN S UK EU 12 " '•'•'• ~ 0 20 40 60 80 1 00 ANMÄRKNING: DATA A GÄLLER MÖDRAR MED BARN UNDER IS AR. DATA S GÄLLER MÖDRAR MED BARN UNDER 7 AR. KÄLLA: EUROPEISKA KOMMISSIONENS NÄTVERK FÖR BARNOMSORG OCH ANDRA ÅTGÄRDER FÖR ATT FÖRENA ANSTÄLLNING MED FAMILJEANSVAR. 55 S Ta rn 5 O I DIAGRAM 3: ÖVERSLIxTÖVER BARNOMSORG FÖRSMÅ BARN SKOLÅLDER OCH ANTAL SKOLTIMMAR LyER DAG «A LamP Af/statistik Ofientiigt finanaeradb b barnomsorg (%) Skolålder Antal skokiminar per dag OneadynnanMCTadharnomsorgi 6-10 in* 0-3 ir 3-6 ir Belgien Danmark Tyskland ö st Vast Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxemburg Nederländerna Österrike Portugal Finland Sverige 1993 1995 1990 1993 1993 1993 1993 1991 1991 1993 1994 1993 1994 1994 Förenade kungarike t 1993 27 48 50 2 3 2 23 2 6 6 8 3 12 21 33 2 95 82 100 78 64 84 99 55 91 91 71 75 48 53 72 60 6 7 6 6 6 6 6 6 6 5 6 6 7 7 5 7 6-10 ärc - 3-5 VS* 62 % -I- alla 6-iringar i förskolor 4-5 4-5* 5 8 8 5% 5% <5 % (uppskattning) - ± 3 0% 4. 40-5. 40*1 <5 % (uppskattning) 5V4-6 8 7 4-5 6 4-5 2V4-6* 614 - - <5 (uppskattning) 6% 10% 5 % + 60 % av 6-iringar inom barnomsorg och utbildningssystem 64 % + några 6-iringar i forskolor <5 % (uppskattning) Källa: En utvärdering av barnomsorg för små barn inom EU, 1990-1995. Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg och andra åtgärder för att ge möjligheter att förena arbete med familjeans var, 1996. Kommentarer till diagram 3 Uppgifter om nivån på erbjudna tjänster skall tolkas på följande sätt: I fråga om tillgång i Belgien och Frankrike (for barn i åldersgruppen 0-3, utom för 2-åringar i lekskola), Tyskland, Italien a (för barn mellan 0-3 år), Nederländerna, Portugal och Förenade kungariket. I fråga om deltagande barn i Belgien och Frankrike (2-åringar i lekskolor och 3-6-åringar), Danmark, Grekland, Spanien, Irland, Italien (för barn i åldersgruppen 3-6), Österrike, Finland och Sverige. b c d e "Offentligt finansierad" innebär att mer än hälften av de totala kostnaderna för en tjänst betalas med allmänna medel. Vanligtvis uppgår dessa till mellan 75 % och 100 %. Denna siffra omfattar inte barn i obligatorisk skolgång; den avser endast barnomsorg och fritidsaktiviteter. Denna siffra avser tjänster inom välfärdssystemet, lekskola, tidig grundskolestart och barn i obligatorisk skolgång (i de fall obligatorisk skolgång startar vid sex års ålder). Skoltimmarna ökar allteftersom barnen blir äldre. ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE Kontroll av barnomsorg I vilken utsträckning motsvarar dessa tjänster de principer som rådet fastställt i sin rekommen dation om barnomsorg? Är barnomsorgen kost- nadsmässigt överkomlig och tillgänglig, ger den en tillförlitlig omsorg med pedagogisk inrikt ning? Är den flexibel, varierad och konsekvent? Det framgår tydligt av diagrammet att dessa frå gor inte lätt kan besvaras på europeisk nivå. Det finns två viktiga skäl för detta. De grundläggande upplysningarna är otillräck liga. Det finns inget enhetligt system för att samla in basinformation i hela Europa. Uppgifter om andra system, såsom familjedaghem, ingår even tuellt i tillfälliga rapporter, men uppdateras inte regelbundet. De största bristerna gäller statistik om privata icke-subventionerade tjänster, t. ex. omsorg i hemmet eller av närstående. De grundläggande upplysningarna behöver förtydligas. De uppgifter om barnomsorg som finns tillgängliga behöver förtydligas och brytas ner på lägre nivå, eftersom det finns stora skillna der inom de olika tjänster som erbjuds. En annan mer komplicerad aspekt vid tolkning av tvärna- tionell statistik är att man måste ta hänsyn till skillnader i kvalitet. É||| FÖRÄLDRALEDIGHET I juni 1996 antog rådet ett direktiv om föräld raledighet3. Med detta direktiv avslutas en dis kussion som pågått sedan 1983, då kommissio nen lade fram ett förslag och ett rättsligt instru ment för föräldraledighet. I december 1995 utmynnade förhandlingar mellan fackförenings- och arbetsgivarorganisationerna i ett ramavtal om föräldraledighet där organisationerna CES, UNICE och CEEP deltog. I enlighet med artikel 4 i avtalet om socialpolitik, begärde de under tecknande parterna att kommissionen skulle lägga fram ett förslag4 till en rättsakt om genom förande av avtalet. I direktivet skisseras minimiföreskrifter i fråga om rätt till föräldraledighet i Europeiska unio nen. Enligt artikel 2 har kvinnor och män "en individuell rätt till föräldraledighet vid barns födelse eller adoption av ett barn, för vård av icke överförbar detta barn under minst tre månader och tills bar net fyller åtta år, vilket skall fastställas av med lemsstaterna eller arbetsmarknadens parter". För främjande av lika möjligheter för och likabe handling av kvinnor och män fastslås i artikel 2 även att rätt till föräldraledighet i princip skall rättighet. beviljas som en Förutom föräldraledighet bör arbetstagare ha rätt till att vara borta från arbetet "på grund av force majeure vid trängande familjeskäl vid sjukdom eller olycksfall som gör arbetstagarens närvaro absolut nödvändig" (artikel 3). Medlemsstaterna skall genomföra direktivet inom två år efter dess antagande. Direktivet innehåller en artikel om icke-regressrätt där det fastställs att medlemssta terna kan bibehålla eller införa mer fördelaktiga bestämmelser. Så länge minimiföreskrifterna efterlevs, skall utformningen av reglerna för föräldraledighet bestämmas av de enskilda medlemsstaterna eller av arbetsmarknadens parter. I direktivet fastställs även att medlemsstaterna själva skall beakta och avgöra "alla frågor som gäller social trygghet" men där nämns inte omtvistade frågor såsom frå gan om lön till tjänstlediga arbetstagare. System for föräldraledighet i medlemsstaterna I diagram 4 visas en översikt av regler för föräl draledighet i femton länder inom EU. Det verkar som föräldraledighet är en rätt i alla länder inom EU med undantag för Förenade kungariket, Belgien, Danmark, Irland och Luxemburg. Men i Irland och Luxemburg innebär direktivet att för äldraledighet införs som en ny bestämmelse. I Belgien förekommer inte föräldraledighet, men den motsvarande bestämmelsen om "avbrott i karriären" kan användas för olika skäl, inklusive vård av barn. Danmark hade ursprungligen ett system för föräldraledighet, men detta har utvid gats på ett liknande sätt som i Belgien. 3 EGT nr L 145/4, 19. 6. 1996, p. 4. 4 KOM(96) 26 slutlig, 31. 1. 1996. •ixmmsmm&mmmsm»msmimimme 57 DIAGRAM 4: OVERSIKI OVER REGIFR EOR EORALDRAL EDIGHEE11 V:S IÄNDER 1991-1W Begränsning överförbar Förmåner Belopp Ingen Individuell Fast belopp, högre belopp - för två eller tre barn Familjebaserad Individuell Fast belopp: 80 % av arbetslöshetsbidrag Familjebaserad Inkomstgrundad Individuell Obetald Familjebaserad Obetald Tills barnet är 9 år Tills barnet är 3 år Tdls barnet är 2,5 år Tills barnet är 3 år Period Veckor Veckor Veckor Tills barnet är 3 år Alternativ Deltid Uppdelad Begränsningar fer utnyttjande Villkor Ja" Nej Nej Ja" Nej Nej Ja Ja Nej Ja Ja Ja Nej Nej Efter arbetsgivares godkännande Ingen Ingen 12 månader anställning Nej 4 veckor anställning Företag med 100 anställda och 8 % som begär ledighet 12 månader d'ancienneté Ingen Ingen Nej 12 månader anställning O TO TI O I I Familjebaserad Fast belopp, från andra barnet Tills barnet är 3 år Efter"1 mammaledighet Familjebaserad Inkomstgrundad 30 % av inkomst Veckor Nej Nej Jordbrukare/egenföretagare ' Nej hushållsarbete Land Belgien1 Danmark* Tidslängd Maximal Ingen 10 veckor + 3-9 månaderb Tyskland 36 månader Grekland 3 månader Spanien 36 månader Frankrike 36 månader Irland Italien Ingen 6 månader Luxemburg Ingen Nederländerna 6 månader temps partiel Österrike 24 veckor Tills barnet är 4 år Tills barnet är 4 år Individuell Obetald Enbart Familjebaserad Fast belopp* Veckor Ja* Portugal Finlands Sverige 6 månader max : 24 månader Efter mammaledighet Familjebaserad Obetald 36 månader Tills barnet är 3 år 18 månader Efter mammaledighet Tdls barnet är 3 å Tills barnet är 8 år Familjebaserad Familjebaserad Inkomstgrundad: 66 % Fast belopp Familjebaserad Inkomstgrundad: 80 % (10 månader) + 90 % (2 (2 månader) ; fast belopp (3 månader) Veckor Veckor Nej Ja Ja Förenade kungariket Ingen Nej Nej Nej Ja Ja Ingen 12 månader anställning Delstatsanställda och anställd; inom jordbruk/ skogsbruk Nej Ingen Ingen Ingen 12 månader anställning Nej 6 månader anställning Källa: Ledigheter för arbetstagare m ed barn. Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg o ch åtgärder för an förena arbete m ed familjeansvar ( 1 9 94 - ändrad 1 9 9 5 ). Anmärkningar till diagram 4 d Efter mammaledighet e Högre för ensamförälder eller familjer med låg inkomst, a Ingen föräldraledighet utan "tjänstledighet" mellan 6 och 12 månader per arbetstagare med arbetsgivarens tillstånd. b Endast med arbetsgivarens c Ledighet kan även utnyttjas för andra ändamil, t. ex. utbildning: arbetstagare som tar tjänstledigt garanteras inte få behålla h Eller 12 månader under två tidigare ir. sitt arbete i motsats till arbetstagare som utnyttjar föräldraledighet. f Portugal: maximalt 24 minader kan tas ut under särskilda omständigheter, g B: föräldraledighet; E: förlängd "barnledighet", tillstånd. ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE till Föräldraledighet kan utformas på familjebasis eller på individuell basis. Det första innebär att båda föräldrarna har delad rätt (ill föräldraledig het. En individuellt grundad rätt ger föräldrarna en icke överförbar och förbehållen rätt till (någon del av) ledigheten. Arbetstagare i de flesta länder har familjebaserad föräldraledighet. rätt Ursprungligen var ledigheten utformad som en utsträckt rätt till mammaledighet för mödrar. En delad (familjebaserad) rätt till föräldraledighet för både fäder och mödrar utvecklades senare. I många länder är rätten till föräldraledighet för fäder fortfarande en indirekt rätt: fadern är endast berättigad om modern är berättigad och avsäger sig sin rätt till ledighet. Den individuella rätten införts till föräldraledighet har först nyligen (Grekland, Nederländerna). Vissa länder har änd rat sin lagstiftning och delat ledigheten i två delar med både en individuell och en familjebaserad rätt till föräldraledighet (Sverige, Danmark). Det finns stora skillnader i fråga om ledighe tens längd. I vissa länder är den begränsad till tre månader (Grekland) eller sex månader (Italien, Nederländerna), medan andra länder har en max imal tidsperiod på 36 månader, till exempel tills dess barnet är tre år (Tyskland, Frankrike). I fyra länder ges föräldraledighet utan lön under hela perioden (Grekland, Spanien, Nederländerna och Portugal). I de flesta länder ges dock vissa bidrag, åtminstone under en mini- miperiod av ledigheten. Den utsträckning i vilken ledigheten kan tas ut i olika former varierar. Möjlighet till deltidsarbe te och uppdelning av ledigheten är centrala frå gor. Deltidsarbete under föräldraledigheten är inte möjlig i alla länder och endast i Frankrike, Finland och Sverige har föräldrar rätt att utföra deltidsarbete. I Belgien, Tyskland och Österrike är deltidsarbete möjligt under förutsättning att arbetsgivaren samtycker. I Nederländerna däre mot är deltidsarbete den enda möjligheten för föräldrar. Arbetstagare får minska sin arbetsvecka till 20 timmar. Syftet är att stimulera föräldrar att förena arbetsliv med familjeansvar och därmed behålla föräldrarna på arbetsmarknaden. En spridning av ledigheten, snarare än att ta ut hela perioden på en gång, är möjlig i Belgien, Tyskland, Grekland, Finland och Sverige, medan ledigheten i andra länder måste tas ut i en sam manhängande period. Föräldraledigheten är mest flexibel i Sverige där den kan delas upp och tas ut som deltid utan arbetsgivarens tillstånd. SKOLBARNOMSORG : ETT ÖKANDE BEHOV^ Barnomsorg gäller huvudsakligen små barn i förskoleåldern, vilket naturligtvis är avgörande för att kunna förena arbetsliv med familjeliv. Men även skolbarnomsorg är viktig, enligt vad som understryks i en rapport från Europeiska nätverket för skolbarnomsorg. Skolbarnomsorg omfattar tiden efter skoldagen. Denna tjänst kan även behövas under andra perioder, till exempel innan skolan öppnar på morgonen, under skolfria dagar, under halva skoldagar och när skolor är stängda av andra orsaker. I olika länder inom Europeiska unionen har dessa tjänster olika namn och olika inriktning. I vissa medlemsstater är de väl etablerade och ingår i den sociala servicen för familjer. I andra pågår för närvarande en viss utveckling, men skolbar nomsorg har ännu inte satts i system. I andra medlemsstater är frågan fortfarande inte aktuell. Medan enskilda föräldrar tyngs av de dagliga problemen med att förena arbetsliv med familjeansvar, kan enbart begreppet "barnomsorg för skol barn" förefalla främmande för dem som utformar samhäll spolitiken. Eftersom andelen förvärvsarbetande kvinnor med ett barn under 15 år är betydande och ökar (från 81 % i Finland och över 70 % i Danmark, Sverige och Portugal, över 60 % i Österrike, Belgien och Frankrike, över 50 % i Tyskland och Förenade kungariket till 34 % i Irland och Spanien och under 50 % i Nederländerna, Luxemburg, Italien, Grekland) är denna tillsynsform viktig, både för att ge möjlighet att förena arbets- och familjeliv och för social och kulturell utveckling hos unga barn. förekommande Föräldrar riskerar att bli uppsagda om arbetsgivare inte är frånvaro beredda att överse med deras ofta och brist på punktlighet. Risken är ännu större för mödrar som antingen inte kan söka arbete eller, om de gör de, är beroende av informell barnomsorg. Skolbarnomsorg kan vara ett sätt att främja social samverkan. Det kan hjälpa barn och föräldrar att träffa andra människor av olika etnisk bakgrund och ge barn med funktionshinder möjlighet att tillbringa sin lediga tid tillsammans med barn utan funktionshinder. Kort sagt kan dessa tjänster utgöra en lokal samhällsresurs med andra fördelar utöver enbart barnomsorg. 5 "Barnomsorg för skolbarn i Europeiska unionen", Europeiska kommissionens nätverk rör barnomsorg ock andra åtgärder for att förena arbetsliv med familjean- r, 1996. maMmsmmHMttmmmtk 59 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE LUXEMBURG - JÄMSTÄLLDHET FÖR DELTIDSARBETANDE I Luxemburg garanterar en lag, som antogs i februari 1993, jämställdhet inom den privata sektorn mellan dem som är deltidsanställda och dem som är heltidsanställda. Enligt denna lag bör ett deltidsarbete ge samma fördelar och förmåner som ett heltidsarbete. Således bör lönen för en deltidsarbetande stå i proportion till lönen för en annan arbetstagare med motsvarande kompetens som arbetar heltid i samma företag. När en deltidsarbetande måste arbeta utöver de arbetstimmar som anges i hans eller hennes avtal anses dessa timmar dessutom som övertid och berättigar till en höjning av lönen beräknad efter den timlön som enligt lag och avtal skall gälla vid övertidsarbete. Detta är en av de åtgärder som Luxemburg införde för att främja möjligheten att förena arbets- och familjeliv, näm ligen genom att garantera absolut rättvisa villkor vid del tidsarbete. Dessutom ansvarar staten för socialförsäkringar för för äldrar som är berättigade till vad som kallas "babyåret", en ledighet som modern eller adoptivföräldrarna kan använda efter barns födelse eller adoption av ett barn. Detta mammaledighetsår har nyss utsträckts till två år under vilka staten betalar de sociala avgifterna för lönta garen på basis av den tidigare lönen. Dessa åtgärder är avsedda att gynna alla, inklusive män. I Luxemburg innehar emellertid kvinnor 80 % av alla del tidsarbeten. Fram till nyligen var det framförallt kvinnor som begärde obetald tjänstledighet. En analys kommer att visa huruvida de nya åtgärderna uppnår målet att skapa större möjlighet att förena arbete med familjeliv. 60 Villkoren för rätt att ta ut föräldraledighet sam manhänger med arbetstagarens anställningstid i den aktuella anställningen. 1 fem länder förekom mer inga villkor för att fa ra ut ledighet (Danmark, Spanien, Italien, Österrike och Finland), men i fem andra krävs 12 månaders anställningstid hos arbetsgivaren (Belgien, Grekland, Frankrike, Nederländerna och Portugal). Variationer på detta finns i Tyskland (fyra veckors anställningstid) och Sverige (sex månader). Restriktioner i fråga om föräldraledig het förekommer. I några länder är vissa grupper uteslutna. I Grekland till exempel kan små före tag invända mot rätten till ledighet, om 8 % av arbetstagarna i företaget tar ut föräldraledighet under samma år. Uppföljning av föräldraledighet Ur perspektivet om lika möjligheter är det intressant att veta om föräldraledighetssystemen är utformade (implicit eller explicit) som en för längd mammaledighet, som stimulerar framför allt kvinnor att utnyttja ledigheten eller om de även är en sporre för män att ta ut föräldraledig het. Den olika utformningen av föräldraledig hetssystemen visar sig vara en viktig faktor vad avser att stimulera föräldrar att utnyttja denna ledighet. Det är fortfarande mycket oklart i vilken utsträckning föräldrar utnyttjar möjligheterna till föräldraledighet. En viktig förklaring till detta är att i undersökningar av hushåll och arbetskraft ingår inga uppgifter om de särskilda skälen till tjänstledighet, som till exempel föräldraledighet. Med undantag av undersökningar av arbetskraf ten i Nederländerna och Sverige skiljer man inte i nationella undersökningar mellan föräldraledig het och andra skäl för ledighet. Det finns dock en del information tillgänglig om i vilken utsträckning föräldrar utnyttjar föräl draledighet. I denna framgår tydligt att utnytt jandegraden varierar väldigt mellan länder och att föräldraledighet, när den ger rätt till lön, utnytt jas i betydande grad av mödrar. Vidare framgår det klart att andelen fäder som utnyttjar denna möjlighet är betydligt lägre. Även i länder där villkoren för ledighet är relativt väl utvecklade (i fråga om lön och flexibilitet), utnyttjar fäder inte denna möjlighet i stor utsträckning. Ett undantag utgör Sverige där kombinationen flexibilitet och hög lönenivå leder till en relativt hög utnyttjan- ATI' FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE degrad både hos mödrar och fäder. En mer struk turerad forskning behövs för atr få en större insikt i "utnyttjandebeteendet" hos mödrar och fader och de faktorer som påverkar deras beslut att utnyttja denna ledighet. Prioriteringar och möjligheter till andra lös ningar är viktiga skäl till varför föräldrar utnyttjar föräldraledighet. Dessutom kan föräldrars prefe renser antagligen variera inte endast mellan län der utan även på regional nivå. Föräldrar kan välja olika omsorgsformer för sina barn. Några av dessa möjligheter är formell och informell bar nomsorg, deltidsarbete eller flexibla arbetsar- rangemang där föräldrarna själva bereds möjlig het att ta hand om sina barn. Vidare kan männi skor välja att kombinera olika möjligheter. I vil ken utsträckning föräldrar har möjlighet att välja mellan dessa möjligheter, mellan tillgängliga alternativ, påverkas av den statliga politiken och infrastrukturer. Deltidsanställning och korttidsan ställning - ett sätt att förena för värvsarbete med familjeliv Flexibla arbetsformer kan ses som en risk i den mån som de skapar otrygghet i arbetet, låga löner och skillnader i fråga om social trygghet. Men så kallade atypiska arbeten är även ett sätt att få till träde till arbetsmarknaden vilket gynnar kvinnor och särskilt kvinnor som återkommer till arbets marknaden efter en lång tids frånvaro i samband med familjeliv eller ansvar för barn. Deltidsarbete är den arbetsform som ökat mest och jämnast både under perioden med total sys selsättningstillväxt mellan 1987 och 1990 och, kanske mer betecknande, under konjunkturned gången 1990-1994. Deltidsanställningar svarar därmed för en ökande andel av den totala syssel sättningen. Medan den totala sysselsättningen sjönk med över 3 % inom unionen som helhet under perio den 1990-1994, ökade antalet deltidsanställda med ungefär 9 %, vilket ökade den totala syssel sättningen med samma procentandel, vilket del vis uppvägde minskningen av heltidsarbeten med nästan 6 %. TABELL 20 ANDEL DELTIDS- OCH KORniDSARBETANDE KVINNOR AV DEN TOTALA SYSSELSÄTTNINGEN I EUROPEISKA UNIONEN (%), 1994 DELTIDSANSTÄLLDA KORTTIDSANSTÄLLDA B DK D GR E F IRL I L NL A P F IN S UK EU15 20 40 60 80 100 KÄLLA : EUROSTAT, ARBETSKRAFTSUNDERSÖKNING (LFS) fmmsmmmmmwim 61 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE Om man beaktar att 80 % av dem som arbetar deltid är kvinnor - även om de svarar för en mindre del av den totala arbetskraften - motsva rar detta en betydande ökning. År 1994 var 30 % av alla arbeten som utfördes av kvinnor i hela unionen (EU-15) deltidsarbeten, en uppgång från 28 % år 1987. Bland män förekommer del tidsarbete i betydligt mindre omfattning och uppgick 1994 till knappt 5 % av den totala för värvsfrekvensen bland män. Trots att deltidsanställning ökar överallt, är det fortfarande en vanligare anställningsform i de norra medlemsstaterna, medan den i de södra delarna svarar för endast mellan 8 % (Grekland) och 16 % (Spanien) av sysselsättningen bland kvinnor. Deltidsarbete bland både kvinnor och män är framförallt vanlig i fyra medlemsstater: Nederländerna, Sverige, Förenade kungariket och Danmark, ökningen av deltidsarbeten har fram förallt gällt arbetstillfällen för kvinnor. Av de ytterligare deltidsarbeten som skapades mellan 1987 och 1990 fylldes 95 % av kvinnor och en tredjedel av alla tillfälliga arbeten som skapades var deltidsarbeten. bestämd tidsperiod) en hårfin skillnad mellan kvinnor och män. Även om korttidsanställningar i unionen inte förekommer i lika hög grad som deltidsanställ ningar och i själva verket endast svarar för hälften så många arbetstillfällen som deltidsformen, är denna sektor fortfarande viktig för sysselsätt ningstillväxten. Under 1995 svarade antalet till fälliga arbeten for endast cirka 14 % av arbetstill fällena i unionen. Dessutom verkar det finnas en mindre övervikt av kvinnor inom denna arbets för, även om det förekommer fler korttidsanställ da kvinnor än män både inom unionen som hel het och i varje medlemsstat. Under 1995 hade cirka 13 % män och 15 % kvinnor tillfälliga arbe ten, där andelen varierar från 33 % män och 38 % kvinnor i Spanien (den avgjort hösta siffran i unionen), till högst 6 % män och under 10 % kvinnor i Belgien, Luxemburg, Italien, Österrike och Förenade kungariket, fem länder med myck et olika arbetslagstiftning. Fränsett de sistnämnda länderna och Spanien låg nivån för korttidsan ställda nästan på den genomsnittliga nivån för unionen 1994 i alla medlemsstater. Även om ökningen av deltidsarbeten verkar vara ett specifikt kvinnligt fenomen, uppvisar (under en analyser av korttidsanställningar Tillfälliga deltidsarbeten måste särskilt nämnas. Dessa anställningsavtal ger ett lägre anställ ningsskydd. Såsom väntat är andelen kvinnor TABELL 21 TOTALA FÖDELSETAL I EUROPEISKA UNIONEN FÖR 1980, 1985, 1994 1980 1985 1994 B DK D GR E F IRL I L NL A P FIN S UK fmmmmmzfmmmmmcmmmm " ' '" •*""*" v Hj ™M w- •'•v-. -v. -. v T— i < mm mmmmmmm "•••••••••—•••••• •"•••-i ^ ^ ^ ^ ^ ^. ^ tmmmtmœmmœs EURl Smmmmmmmmmmv^w;; 0. 0 0. 5 1. 0 1. 5 2. 0 2. 5 3. 0 3. 5 KÄLLA: EUROSTAT. BEFOLKNINGSSTATISTIK mmmmummmmtNtt^ mmms&ts&mmi 62 Ä rr FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE som har tillfälliga deltidsarbeten mycket högre. Under 1995 arbetade 39 % tillfälligt anställda kvinnor deltid, något högre än andelen fast anställda som arbetar deltid. Varför accepterar kvinnor anställningsavtal som inte är avtalsenliga Det är intressant att undersöka orsakerna till varför kvinnor accepterar anställnings-avtal som inte är avtalsenliga och framförallt deltidsarbeten. Är det för att få möjlighet att förena familje- och arbetsliv? Den statistik som samlats in genom europeiska arbetskraftsundersökningen ger vissa indikationer och möjligheter att bedöma i vilken grad deltidsarbete är ett frivilligt val eller ej. I genomsnitt angav sex av tio deltidsarbetare i gemenskapen 1994 att deras främsta skäl för att arbeta deltid var att de inte ville arbeta heltid. Medan två tredjedelar av de deltidsarbetande kvinnorna inte önskade heltidsarbete, var mot svarande andel för deltidsarbetande män endast en tredjedel. Det finns olika skäl till varför kvinnor uppen barligen föredrar deltidsarbete. Det främsta skälet är behovet att kunna förena familje- och arbetsliv. För kvinnor i synnerhet kan bristen på barnoms org och utformningen av utbildningssystem vara i ill hinder. Denna stora andel deltidsarbetande kvinnor i många medlemsstater ger andra effekter. Eftersom deltidsarbete förknippas med särskilda sektorer och yrken, har detta även en tendens att öka yrkessegregeringen mellan könen, något som i allt större grad ses som ett större hinder för flex ibilitet. ITALIEN ETT REGIONALT FAMILJESTÖDSPROGRAM I EMILIA ROMAGNA I Italien kan kvinnorna gå till arbetet utan att oroa sig för barnen. Det har varit så sedan 1991, när regionen Emilia Romagna familjestödsprogram. Huvudsyftet med detta program var att minska skillna den mellan kvinnors och mäns familjeroller, vilken fort farande är stor i dagens Italien. införde ett regionalt Nu, fem år senare, är programmet en succé. En av de mer framgångsrika insatserna har varit inrättandet av dag hem, något som har placerat Emilia Romagnaregionen i toppen på den nationella skalan i fråga om utbud av bar nomsorgstjänster (21 % mot i genomsnitt omkring 5 % för hela landet). Det hela började 1989, när en av rådgivarna i region nämnden i Emilia Romagna tog tillfället i akt att starta ett projekt som han hade övervägt under en längre tid, nämligen att stifta en lag som reglera alla typer av stöd system för familjer och kvinnor och som främja en poli tik för social integrering. En särskild insats har gjorts for att uppmuntra fader att delta i syfte att försöka minska arbetsbördan för kvinnor och skapa ett mer balanserat familjeansvar. Anna Rossetti, som ansvarar för programmen för skolor och förskolor sa: "Och det fungerar!" Hälften av regionens totala omkostnader för familjestödprogrammen har använts för att finansiera de 'traditionella daghemmen. Den andra hälften har använts för att stödja andra initi ativ. Just nu finns det endast en annan italiensk region, Venetia, som har följt Emilia Romagnas initiativ och som har antagit en liknande lag, som dock ännu inte börjat tillämpas. " 63 AIT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE DIAGRAM 5 LNDLVLDUEEL AV INKOMSTBESKATTNING Klassificering enligt beskattningsform Individuell beskattning Sambeskattning Partagée Familjekvoterad Belgien6 Irland Spanien Tysklan Luxemburg Portugal Frankrike Österrike Danmark Finland Grekland Italien Sverige Nederländerna Förenade kungariket Samma analys kan gälla om tillfälliga arbeten. Även om tillförlitliga uppgifter endast finns till gängliga från nio medlemsstater, framgår det klart att generellt hade fler kvinnor än män anställningsavtal för en begränsad period under 1994, på grund av att de inte önskade arbeta hel tid. som ett av många områden som borde analyseras för att minska segregeringen på arbetsmarkna den. Detta skall ske genom en analys av nuvaran de skatteregler och socialförsäkringssystems effekt på kvinnors självbestämmanderätt och möjlighe ter på arbetsmarknaden. Det senare skulle bidra till att lämpliga åtgärder vidtas på detta område. INDIVIDUALISERING AV RÄTTIGHETER Individualisering av rättigheter har varit ett återkommande tema i kommissionens senate politik. I vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (1993)7 nämns detta i sam band med förstärkningen av lika möjligheter för kvinnor och män genom att avskaffa alla eventu ellt diskriminerande sociala och skattemässiga åtgärder som kan avskräcka kvinnor från förvärv sarbete. I vitboken om den europeiska socialpoli tiken "En väg framåt för unionen" (1994)* lades några förslag fram om avskaffande av eventuella diskriminerande bestämmelser inom skatte- och socialförsäkringspolitiken. Vitboken hänvisade till behovet av att genomföra en jämförande ana lys av befintliga skillnader mellan kvinnor och män i socialförsäkringssystemen. Gemenskapens fjärde handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1995)9 innefattade en individualisering av rättigheter Frågan om individualiserade rättigheter har uppkommit på tre olika håll. För det första har de enorma förändringarna på arbetsmarknaden under de senaste trettio åren inte alltid återspeg lats i skattereglerna och socialförsäkringssyste men. Vissa av de sistnämnda systemen grundas fortfarande på en familjestruktur där mannen är ensam familjeförsörjare. För det andra har mänga kommentatorer kunnat iaktta att med den ökade andelen kvinnor som träder in och stannar på arbetsmarknaden, kan åtgärder inom skatte- och socialförsäkringsområdet ge en negativ, neutral eller positiv effekt i fråga om tillgång på arbetstill fällen för kvinnor eller inriktningen på en viss Enligt lagstiftningen skall inkomsten för båda makarna sambeskattas. Två justeringar har dock gjorts, i vilka fast ställs art om båda makarna har inkomst, skall de beskattas var för sig och när det endast finns en familjeförsörjare kan 30 % av inkomsten överföras till den andra maken/makan. Tillägg 6/93 - Europeiska unionens bulletin. 8 KOM(94) 333, 27. 7. 1994 9 KOM{95) 381 slutlig, 19. 7. 1995 mmtmmmmmmNmmm%mûmi'»&>. 64 AFT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE Inom socialförsäkringsområdet spelar famil jeanknytning en roll i och med att övriga familje medlemmar ges förmåner som intjänats av huvudförmånstagaren. De olika bestämmelserna för familjeanknytning (moder, hustru, barnbarn) varierar mellan olika förmåner och länder. Familjeförhållanden kan även ha den effekten att de mjukar upp stela bestämmelser om sociala rät tigheter. Således kan det faktum att det finns barn i en familj (utan rättigheter) innebära att en mor som blivit änka (familjebaserad rättighet) kan utnyttja sin förre makes (huvudförmånstagarens) socialförsäkringsavgifter. I diagram 6 visas en beskrivande, jämförande analys av pensionsersättningar i femton länder med hänsyn till familjeeffekten i fråga om förmå ner och rättigheter. I diagrammet illustreras de omfattande familjebasetade förmåner som kan tilldelas förmånstagare som är pensionerade eller änkor. En stor del av de familjebaserade förmå nerna verkar vara avsedda för kvinnor och barn. arbetsform, såsom egenföretagande eller deltid sarbete. Förändringar i familjestruktur, hushåll, deras storlek och därtill hörande demografiska frågor har väckt frågor om kvinnors och mäns individuella rättigheter inom skatte- och social försäkringssystemen. För att granska några av dessa frågor genomförs en serie jämförande studi er i femton länder om individualisering av rättig heter inom skatte- och socialförsäkringssystemen och om lika rättigheter för kvinnor och män. I de många olika skatte- och socialförsäkrings systemen i medlemsstaterna finns inget renodlat system för individualiserade rättigheter. Alla system innehåller en kombination av familjebase- rade och individuella rättigheter. Inom socialför säkringssystemen till exempel kan familjebasera- de rättigheter till förmån för en person utanför arbetsmarknaden vara grundad på familjeanknyt ning till en person som är yrkesverksam och slag. förmåner berättigad Anknytningsreglerna kan variera beroende av land, socialförsäkringssystem, ålder och andra faktorer. Dessa kan till exempel utgöras av föräld- samboförhållanden. raskap, äktenskap eller Dessutom samverkar allmänna system för sociala rättigheter med avgiftssystem och dessa påverkar ömsesidigt varandra. av olika till TASEU22 ANTAL PERSONER \ PRIVATA HUSHÄll - EUROPEISKA UNIONEN 12 (%), 1994 5 PERSONER ELLER FLER 8 % 4 PERSONER 16 % 1 PERSON 2 8% 3 PERSONER 18 % KÄLLA: Eu ROSTAT(LFS) 2 PERSONER 3 0% 65 ON Belgien *Höjd lönegrundad ersättning vid försörjningsplikt för barn * Höjd lönegrundad ersättning vid försörjningsplikt för barn Danmark Inga * Föräldralösa barn är berättigade till en efterlevandepension (upp till 18 år). Tyskland Grekland Spanien * Mödrar och fader är berättigade till tre arbetsår för vård av barn (men betalar inga avgifter) * Utbildningstiden för barn upp till tio år tas hänsyn till vid beräk ning av det totala antalet pensionsgrundande år, varvid grundlö nen är 75 % av genomsnittslönen för samtliga pensionsförsäkrade personer. * ökad ersättning vid försörjningsplikt för barn (ej fast belopp utan en viss % av pensionen) * För mödrar med minst tre barn och 20 pensionsgrundande år kan pensionsåldern förlängas med tre år per barn eller till 50 års ålder. •Pensionsåldern är 50 för kvinnor med minderåriga barn och 20 pensionsgrundande år. Ålderskravet gäller inte vid försörjningsplikt för barn * Höjd lönebaserad ersättning (med bibehållen pension) vid försörjningsplikt för barn. * Barnpension för skolutbildning om skild äkta make avlidit, om vårdnadshavaren ansva rar för hans/hennes eget barn, om maken/makan inte är omgift (även anknytningsvillkor gäller) * Höjt maximibelopp för inkomst som berättigar till en efterlevandepension med 20 % per barn vid försörjningplikt. * Barnpension: 25 % av avliden förälders pension, om en förälder avlidit, 50 % om båda föräldrar avlidit. Den totala pensionen för föräldralöst barn kan inte överstiga 100 % av den avlidnes pension. * Barnpension (ges till den avlidnes barn, adopterade barn och barn till efterlevande part ner, om denne hade försörjningsplikt för dem). Pensionsbeloppet kan inte överstiga 100 % av grundpensionen (inklusive änkepension). * Pension till barnbarn, bröder och systrar, barn till avliden fader, vilka är under 18 år och handikappade. * Mödrar och mormödrar som är änkor, kvinnor som är ensamstående eller gifta och sedan skilda, om maken är handikappad eller över 60 år. * Fäder och farfader över 60 år eller handikappade * Barn, bröder och systrar till en pensionerad eller invalidiserad pensionsberättigad, som är ensamstående, änka eller änkling, separerad eller frånskild och över 45 år och pen- sionsberättigade genom att ha vårdat pensionsinnehavaren. * Om ingen efterlevande finns, höjs pensionen till barn, barnbarn, bröder och systrar * Barn och bröder och systrar över 18 år som är ensamstående, separerade eller skilda änkor som sammanlevt med den avlidne och som inte är berättigade till grundpension och saknar bidrag från föräldrar erhåller ett tillfälligt bidrag (20 % av grundbeloppet under 12 månader). Â l d m p e m t on Lfterkva ndejpemto n Frankrike * I allmänna system för mödrar ökas antalet pensionsberättigade år med två år * Åldersregeln faller vid försörjningsplikt för bam per barn. * 10 % höjning av pensionen för varje person med minst 3 barn. * Ålderspension för mödrar vars avgifter betalats genom familjebidraget. * System för chefer ökar de totala poängen med 10 % vid beräkning av pensio nen vid tre bam, och med 5 % för varje ytteriigare barn. * System för anställda * Höjning per bam. * ökat pensionsbidrag med 10 % för varje person som haft vårdnaden om minst 3 barn. * Höjt belopp för underhallsberättigat barn under 16 ir. * I vissa fall kan en pension på 20 % av basbeloppet för ålderspensionen ges till barnbarn, bröder, systrar, föräldrar och far- eller morföräldrar rill en innehavare av en ålderspension eller invaliditetspension. * I vissa fall kan ett tillfälligt bidrag (12x29 % av grundpensionen) betalas ut till bam, bröder och systrar mellan 18 och 45 år. Den glidande skalan för änkebidrag (se nedan) tilldelas om man har eller har haft vårdnad om minst ett bam. Höjning per bam vid försörjningsplikt * Höjning per barn vid försörjningsplikt och pension till föräldralösa bam med avliden moder och fader. Irland Italien Luxemburg * Tjänstledighet (24 månader) för att vårda ett barn anses som en arbetsperiod. Nederländerna Högre pension för ensamförälder än för ensamstående person. Österrike ?! * Tjänstledighet för att vårda barn anses som arbetsperiod med hänsyn till bidrag för en period upp till 48 månader. Om den samlade perioden överstiger bidrag sperioden, adderas basbeloppet för barnutbildningsbidraget till inkomstbasbelop pet. * Det finns ett tillägg för försörjningsberoende barn under 18 och en höjning av minimipensionen vid försörjningsplikt för barn. *Av pensionen per bam med maximalt 40 % om eftedevande partner inte erhåller pension: 40 % per barn men högst 100 %. Föräldrar, bröder och systrar: 15 % av pensionen om inga andra efterlevande finns. * Att ha ett barn innebär att fhtas från vissa villkor för berättigande till efterlevandepension. * Att ha försörjningsplikt för bam kan öka nivån där pensionsbeloppet far adderas till annan inkomst. * Om ingen efterlevande finns kan pensionsberättigandet gälla vid direkta familjerelationer, indirekta släktskap och minderåriga adopterade bam efter ålder och, framförallt om de sam manbott med den avlidne eller ej. * Det finns en barnpension. * Att ha ett barn innebär att fritas från åldersvillkor för berättigande till änkepension. * Den finns en barnpension vid avliden moder eUer fader. * Det finns en barnpension inom tjänstepensionssystemen. * Barnpensionen är 40 % av änkepensionen, om båda föräldrar avlidit uppgår den till 60 %. * Åldersgräns tillämpas ej om det finns barn i ramiijen Portugal Ingen Finland * Höjd pensionsbelopp om det finns barn. * Höjd tjänstepension. Efttrievandcpensiftn * Barn och motsvarande personer är berättigade till en pension (max. 80 % av refe renslönen). * Rakt uppstigande släkded, om de var försörjningsberoende(max 30 % av refe renslönen). * Bidrag vid dödsfall till barn och rakt uppstigande släkded; åldersgräns tillämpas ej vid försörjningsplikt för barn. * Höjd pension (lägsta kategori) om det finns barn. * Åldersgräns tillämpas ej om det finns barn. * Barnpension, tjänstepension: höjd för barn. * Tjänstepension: procentsatsen (17-50 % av den avlidnes pension) beror på antalet barn. * Med barn i familjen höjs livförsäkringen. Sverige * Tjänsdedighet (min 6 år och max 15 år) för art vårda ett sjukt eller handikappat barn, ett tilläggsbelopp till pensionen. * Tilläggsbelopp för försörjningsberoende barn under 16 år för personer berättigade före 1989. * Grundpension och tjänstepension: det finns en barnpension. * Omställningspensionen betalas ut så länge som det finns försörjningsplikt för barn under 2 2 år. Förenade kungariket * Grundpension:höjd vid försörjningsplikt för barn. * Tillägg av ett års bidrag för vård av barn. * Det finns en änkepension för mödrar. * Ett bidrag ges för ett bam som var helt eller delvis försörjningsberoende av den avlidne äkta maken eller f. d. äkta maken. * Höjda bidrag för försörjningsberoende barn beskattas ej. * Bidrag till föräldralösa bam vars båda föräldrar är avlidna. Källa: DUBLEA, Université Libre de Bruxelles, 1996. ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE BIDRAGSSYSTEM FÖR DET TREDJE BARNET I FRANKRIKE Endast 15 % av de franska hushållen har tre barn. Det finns en skillnad mellan Frankrike och andra länder i det att Frankrike lämnar ett betydande familjebidrag vid det tredje barnet. Familjer som får ett tredje barn erhåller extra månadsbidrag som är oproportionerligt stora jämfört med dem som ges till familjer med två eller ett barn. Det höjda bidraget utgår med 125 % av det bidrag som ges för två barn. Beroende på antalet försörjningsberättigade barn sänks maximinivån vid beräkning av tillgångar och ger därför extra förmåner. Med tre barn i familjen är det således lättare att erhålla bidrag för vidareut bildning och bostadsbidrag. Detta innebär att de totala familjebidragen utgör 11 % av inkomsten i en tvåbarnsfamilj men 30 % i en trebarnsfamilj. Förutom familjebidrag får hushåll med tre barn även indirekt stöd: minskad inkomstskatt och en rad billigare tjänster såsom barnomsorg. En annan förmån för kvinnor är att de är berättigade till längre moderskapsledighet. Ett tredje barn och arbete för kvinnor - går det att förenat Är detta bidragssystem effektivt? Tydligen inte eftersom inte alla familjer som önskar tre barn verkli gen har det. En nyligen genomförd undersökning visade att en av två personer i Frankrike tilltalas av tanken på en familj med tre till fem barn. Födelsetalet i Frankrike är i praktiken endast 1,7 barn per kvinna. Många skäl kan ligga till grund för detta avstånd mellan önskan och verklighet. Det finns förstås kul turella, biologiska och medicinska skäl. Men två andra skäl framträder skarpast vid en analys, vilket kan bero på socialpolitiken. För det första de ekonomiska övervägandena och för det andra sysselsättningsfrågor. Medan 74 % kvinnor med ett eller två barn förvärvsarbetar, gör endast 49 % av kvinnor med tre barn det. 69 ATT FÖRENA FÖRVÄRVSARBETE MED FAMILJELIV OCH HUSHÅLLSARBETE iWftWSfiKWSWSS FAMILJEVÄNLIG POLITIK PÅ DEN DANSKA POSTEN Möjligheten att förena familjeliv med arbetsliv i Danmark har tills nyligen berott på kvinnorna själ va, på offentliga myndigheter som ansvarar för barnomsorgssystemen och i vissa fall på möjlighet till föräldraledighet. Företagen ar intresserade av att underlätta situationen för kvinnor och även för män, som kan dra nytta av framsteg inom detta område, med avsikt att öka utnyttjandet av mänskliga resurser, öka pro duktiviteten och skapa en mer flexibel arbetsorganisation. Det danska posten var ett av de första företagen som vann Europeiska kommissionens pris för soci al innovation för nya former för att förena arbets- och familjeliv. Den danska posten är ett av fem företag som medverkar i det danska forskningsinstitutets program om "Familjevänliga företag". Av företagets 35 000 arbetstagare är 39 % kvinnor. Genom undersökningar har man identifierat de faktorer som eventuellt kan skapa bekymmer för anställda med små barn. Den första undersök ningen av 800 arbetstagare visade att vissa hinder berodde inte så mycket på arbetsorganisationen utan snarare på attityder hos andra anställda med längre anställningstid. Dessa kunde använda detta faktum till sin fördel och begränsa möjligheten till flexibla arbetstidet för anställda med små barn. Den danska posten genomförde en unik insats för att ge alla anställda möjlighet till flexibla arbets tider och deltidsarbete. I de fall dessa system visade sig vara till hinder för produktionsmålen, inför de man individuella lösningar i speciella fall. För närvarande börjar och slutar cirka 70 % av de anställda på den danska posten arbetet vid tider då den offentliga sektorns lekskolor är stängda. I tio stora städer har, efter ett antal kontakter, öpp ningstiderna för daghemmen utsträckts. I fem stora städer infördes ett kvälls- och ett nattpass för barnomsorg och i två stora städer inrättades ett system för barnomsorg dygnet runt. Detta system ökade avsevärt barnomsorgsmöjligheterna för föräldrar i en sektor där nattarbete, till exempel postsortering, fortfarande är nödvändigt. 70 mwmfMmimMimiisfH KAPITEL 4 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN ft&Wft^&&$&WÄ:£i KVINNORS NUVARANDE SITUATION I BESLUTSPROCESSEN I detta kapitel diskuteras de nuvarande trender na i fråga om kvinnors roll i den politiska beslut sprocessen i Europeiska unionen. Det innehåller den senaste statistiken, som grundar sig på arbe tet av nätverket Kvinnor i beslutsprocessen, som inrättades av kommissionens jämställdhetsenhet inom ramen för det tredje handlingsprogrammet på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1990-1995). Statistiken återspeglar å ena sidan underrepresentationen av kvinnor i politiska beslutsfunktioner och uppvisar å andra sidan en viss positiv utveckling som har samband med de olika åtgärder på lokal, regional, nationell och europeisk nivå, som syftar till att undanröja strukturella hinder samt att underlätta för kvin nor att få tillträde till politiska poster på besluts fattande nivå. Fleta händelser på europeisk nivå visar vägen för det fortsatta arbetet. Den 2 december 1996 antog rådet en rekommendation om en jämn för delning mellan kvinnor och män i beslutsproces sen. Likaså finns expertgruppens förslag om ett handlingsprogram för jämställt deltagande av i beslutsprocessen, som kvinnor och män behandlades konferensen vid Europeiska "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle" i Rom den 16 och 17 maj 1996. Konferensen, som avslutades med undertecknandet av Romstadgan, återspeglar den kvantitativa förändring i fråga om attityder till jämställt deltagande av kvinnor och 71 Andelen kvinnor i nationella församlingar Under de fem senaste åren har de nordiska medlemsstaterna visat sig mest framgångsrika i fråga om antal kvinnor i beslutsfattande ställning. Sverige valde 40,4 % kvinnor vid sitt riksdagsval 1994. På liknande sätt har Finland 33,5 % kvin nor i sin riksdag, medan kvinnorna utgör 33 % av det danska parlamentet. Dessa tre exempel på hög kvinnorepresentation följs i tur och ordning av Nederländerna, Tyskland och Österrike. De tre länderna med mindre än 10 % kvinnor i par lamentet är Grekland (5,7 %), Frankrike (6,1 %) och Förenade kungariket (9,2 %). Totalt i Europeiska unionens 12 medlemsstater skedde en genomsnittlig ökning med 4 % kvinnor i under husen mellan 1990 och 1995 och med 2,6 % i överhusen, dock inte innefattande unionens nya medlemsstater. I Belgien till exempel ökade ande len kvinnor i överhuset med anmärkningsvärda 3,1 % mellan valen 1991 och 1995. Spanien och Nederländerna nådde en ökning med mer än 8 % mellan 1990 och 1995. Alla länder utom två ökade antalet kvinnor i sina representantförsam lingar mellan 1990 och 1995. I Tyskland sjönk andelen kvinnor i överhuset från 25 % till 19 % och i Finland sjönk andelen från 39 % 1991 till 33,5 % 1995. ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN män i beslutsprocessen. Både i förslaget till rådets rekommendation och Romstadgan konstateras att kvinnors fulla och jämställda deltagande i den politiska beslutsprocessen inte endast är en fråga om rättvisa och jämställdhet i en demokrati, utan handlar även om att ge ny kraft ät demokratin och dess mekanismer. I Romstadgan konstateras att "en balanserad fördelning av makten och ansvarsuppgifterna mellan kvinnor och män kommer att öka hela befolkningens livskvalitet. För att ta itu med problemen i det europeiska samhället är det viktigt att alla parter i samhället deltar". Fastställande av sammanhang Den allmänna utvecklingen under det senaste årtiondet visar att antalet kvinnor i beslutsfattan de position har minskat, trots en stor förändring av kvinnors ställning, roll och medverkan i sam hället under den andra delen av 1900-talet. Framsteg har emellertid skett inom Europeiska unionen. Kvinnors lagstadgade rättigheter har ökat formellt sett, i synnerhet vad avser deras demokratiska rättigheter till rösträtt och valbar het. Vissa medlemsstater har dessutom infört en särskild lagstiftning eller positiv särbehandling för att öka kvinnors möjlighet till deltagande i det politiska beslutsfattandet. Likväl är kvinnor fort farande underrepresenterade på nationell, tegio- nal och lokal nivå i Europeiska unionens alla medlemsstater. I kommissionen är andelen kvinnor 25 %, dvs. fem av 20 kommissionsledamöter är kvinnor. I Europaparlamentet har antalet kvinnot ökat från 19 % till 27,3 % vid de senaste europeiska valen 1994. De olika initiativen och yttrandena visar den betydelse som frågan om kvinnors deltagande i det politiska livet ges. Denna fråga är inte enbart en fråga om social rättvisa utan berör kärnfrågan i debatten om demokratins och samhällets utveckling. Jämställt deltagande av kvinnor i all politik erkänns som absolut nödvändig för demo kratins utveckling och legitimitet hos nuvarande regeringar och deras institutioner. Målet är rela tivt väl definierat, men diskussionen fortsätter om vilka strategier som bör användas för att få fler kvinnor på beslutsfattande poster. 72 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE 1 BESLUTSPROCESSEN Andelen kvinnor på regeringsposter Den generella positiva utvecklingen kan kon stateras av det faktum att medeltalet för kvinnor på politiska poster på regeringsnivå har ökat från 11 % under andra hälften av 1980-talet till 16 % idag. Andelen kvinnor på ministerposter speglar kvinnors respektive representation i de nationella församlingarna. Följaktligen finner vi att Sverige, Finland, Danmark och Nederländerna har den högsta andelen kvinnor på ministerposter. I Sverige utgörs regeringen av 50 % kvinnor och 50 % män, medan 39 % av regeringsposterna i Finland innehas av kvinnor. Omvänt har Grekland och Förenade kungariket det lägsta antalet kvinnor på regeringsposter med 4 % respektive 7 %. Andelen kvinnor på ministerpos ter i medlemsstaterna är i genomsnitt 16 %. Det bör dock påpekas att kvinnor generellt innehar ministerposter inom det sociala området. Nästan 19 % kvinnliga ministrar ansvarar för social- och samhällsfrågor jämfört med endast 9,7 % inom lagstiftning och rättsväsende. Av de 24 valda kvinnliga statsöverhuvudena i världen är Irland det enda landet inom EU med en kvinna som president. Andelen aktiva kvinnor på regional nivå På regional nivå leder Sverige fortfarande följt av Tyskland och Österrike. Sverige i synnerhet har nästan uppnått jämställdhet mellan kvinnor och män i sina regionala församlingar. Även om denna information inte finns tillgänglig för alla medlemsstater avslöjar uppgifter, insamlade av Nätverket för kvinnor i beslutsfattande ställning, att kvinnors deltagande i regionala församlingar är något högre (2-3 %) än i de nationella parla menten, med undantag för Portugal, Österrike, Frankrike och Belgien. Dessa skillnader skulle behöva undersökas ytterligare, framförallt i fråga om skillnader i de åtgärder som vidtagits på nationell och regional nivå för att öka antalet kvinnor på beslutsfattande poster. På liknande sätt behövs mer information för att förklara var för andelen kvinnor som deltar i politiska beslut i Frankrike är så mycket högre på regional nivå (12,1 %) än på nationell nivå (6,1 %). ANDELEN KVINNOR I NATIONELLA RARLAMENTSFÖRSAMLINGAR I EU:S MEDLEMSSTATER OCH I EUROPAPARLAMENTET (%). ":':r • TABELL % 100- 80' 60 40 20" o - B 1994 1994 1994 1995 1995 1994 1993-5 1994, 1994-5 1993 1992 1995 1992 - - - DK D GR E - - - F - I RL - I - - L NL - - - - - - -- A P F IN S U K T o t a MP KÄLLA: EUROPEISKA EXPERTGRUPPEN NÄTVERKET FÖR KVINNOR I BESLUTSPROCESSEN (1996) ». ANM: EP: EUROPAPARLAMENTET 73 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN Andelen kvinnor i Europaparlamentet Vid de senaste valen till Europaparlamentet 1994 ökade andelen kvinnor i parlamentet avse värt. Medan andelen kvinnor i Europaparlamen tet före valet var 19 % ökade deras andel till 25,7 % 1994. 1 dag innehas mer än 25 % av alla plat ser i Europaparlamentet (27,6 %) av kvinnor. Denna procentandel är mycket högre än den genomsnittliga andelen kvinnor i de nationella parlamenten i de 15 medlemsstaterna, som upp går till 15 %. Detta gäller trots att de nya med lemsstaterna inräknats, inklusive Sverige och Finland, som har en mycket högre andel kvinnor i politiskt beslutsfattande ställning än i de övriga medlemsstaterna. Endast fyra av de 15 med lemsstaterna har en högre andel kvinnor i sina nationella parlament. Dessutom har länder som Frankrike, Grekland och Förenade kungariket dubbelt så många kvinnliga representanter i Europaparlamentet än i sina nationella parla ment. VARFÖR BEHÖVS EN BALANSERAD FÖRDELNING AV KVINNOR OCH MÄN? Demokratiska samhällen bygger bland annat på principen om fullständigt och jämställt delta gande och representation av medborgarna. Sålunda är den formella och informella jäm ställdheten mellan kvinnor och män en grundläg gande mänsklig rättighet som har bekräftats genom internationella överenskommelser såsom FN:s konvention om avskaffande av alla former av diskriminering av kvinnor (1979) och hand lingsprogrammet från Pekingkonferensen (1995), för att nämna endast två av de senaste. De inter nationella uppropen besvarades på europeisk nivå, bl. a. av rådet i mars 1995, när det fastställ de att "målet att uppnå ett jämställt deltagande av kvinnor och män och delat ansvar mellan kvin nor och män i beslutsfattandet inom alla livets områden utgör ett viktigt villkor för jämställdhet mellan kvinnor och män". I den resolutionen h\y--P\-::. yyW--^W?^:^W • TABELL 24 ANDELEN KVINNOR REPRESENTERADE I OE NATIONELLA REGERINGARNA I EU S MEDLEMSSTATER OCH I EUROPEISKA KOMMISStONE (%) 1 00 80 60 40 20 f%m 1996 1995 p $ f. |ft:«:"i i| 1994 $:--::19!3Hk:;i;;;i ! ^94 * M I ! Ï. '. "? t : ! 1:994 • B DK D GR E F IRL I L NL A P F IN S U K T o t a l EC • _ i. KÄLLA: EUROPEISKA EXPERTGRUPPEN NÄTVERKET FÖR KVINNOR I BESLUTSPROCESSEN (1995) ANM: MED EUROPAKOMMISIONEN MENAS DE 20 KOMMISIONARERNA (TVÅ VARDERA FRÅN FRANKRIKE, STORBRITANNIEN. TYSKLAND, ITALIEN OCH SPANIEN OCH EN FRÅN ÖVRIGA MEDLEMSSTATER). KOMMISIONENS ADMI NISTRATIVA STAB INGÅR INTE I STATISTIKEN. 74 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN inbjöd rådet medlemsstaterna att "utveckla en integrerad global strategi för att främja ett jäm ställt deltagande av kvinnor och män i resolutio ner. ". Resolutionen lade grunden för en upp följning i det fjärde handlingsprogrammet samt i rådets rekommendation av den 2 december 1996 om en jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutsfattande ställningar. Hinder för kvinnors politiska representation Även om det finns många och svårbedömda skäl till kvinnors motvillighet att arbeta politiskt eller till att de hindras att delta i politiska beslut, är många av följande faktorer skäl till varför kvin nor är så lågt representerade: Rapporterna och meddelandena från Europeiska rådet, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén bekräftade återigen nödvändigheten att skapa jämställdhet genom att bland annat främja en jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen. En jämn fördelning har således fastställts som en demokratisk princip. Kvinnors underrepresenta tion på politiskt beslutsfattande poster medför att legitimiteten i varje demokratiskt system kan ifrå gasättas. Om beslutsfattarna inte tar ställning till kvinnors värderingar och livssituation, kommer detta att leda till att kvinnor inte kommer att identifiera sig med de politiska systemen. olika tilldelas • Utbildning och socialisering varvid kvinnor och män könsroller. Underrepresentationen av kvinnor har samband med uppdelningen i en privat och en offentlig sfär, där den offentliga tillhör männenoch den privata kvinnorna. • Situationsmässiga hinder såsom uppdelning av hushållsarbetet inom familjen, barnafödande och vårdnadsansvar i vidaste mening. I detta sam manhang blir tidsfaktorn av avgörande betydelse, framförallt eftersom allt fler kvinnor inträder på arbetsmarknaden. En del undersökningar tycks visa på ett nära samband mellan förvärvsarbetan de kvinnor och ett deltagande i det politiska livet. • Tillgång till utbildning och yrkesutbildning, i synnerhet till yrken som har samband med poli tiska ämbeten. Dessutom vill kvinnor inte delta i nätverk och institutioner som vanligen associeras TABELL aç ANDELEN KVINNOR REPRESENTERADE i DE NATIONELLA REGERINGARNA I EU:S MEDLEMSSTATER OCH I EUROPEISKA KOMMISSIONEN Land Datum B DK D GR E F IRL I L NL A P FIN S UK Total 1995 1993 1995 1992 1993/94/95 1992 1994 1995 FINNS EJ FINNS EJ 1994 1992 FINNS EJ 1994 FINNS EJ Regering (% K/M) 17. 6 31 28. 9 UTSEDDA 19 12. 1 11. 4 19. 6 9. 2 47. 6 2 4. 9 Regionala parlament (% K/M) 9. 7 FINNS EJ 25. 3 UTSEDDA INGEN STATISTIK TILLGÄNGLIG INGEN STATISTIK TILLGÄNGLIG 7. 1 19. 2 0. 0 42. 9 26. 1 KÄLLA: EUROPEISKA EXPERTGRUPPEN NÄTVERKET FÖR KVINNOR I BESLUTSPROCESSEN. STATISTIK ÖVER ANDELEN KVINNOR PÅ POLITISKA OCH OFFENTLIGA BESLUTSPOSTER I EUROPA (199S) A N M: I PORTUGAL ÄR DET BARA DE AUTONOMA REGIONERNA AÇORES OCH MADEIRA SOM HAR REGIONALA PARLAMENT OCH REGERINGAR. 75 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DEITAGANDE 1 BESLUTSPROCF. SSEN med strukturer och system där kvinnor effektivt hindras delta. • Ekonomiska medel. Kvinnors brist på ekono miska medel innebär att de inte har tillgång till finansiella resurser för att genomföra politiska kampanjer. Omvänt drar kvinnliga kandidater inte till sig det kapital och det stöd utifrån som behövs, eftersom de inte betraktas som verkliga potentiella innehavare av politiska poster. • Olika metoder för undertryckande, som visar sig genom avsiktligt undanhållande av informa tion, osynliggörande av kvinnor vid möten eller förlöjligande av kvinnor, skall inte undervärderas som avskräckande metoder. • Politisk kultur är en annan orsak till kvinnors lägre deltagande. Detta innefattar brist på stöd till kvinnliga partimedlemmar, tidpunkter och val av platser för politiska möten liksom det poli tiska livets språk och etik. De ovannämnda orsakerna är huvudsakligen psykologiska och situationsberoende, men det politiska systemet spelar även en stor roll när det gäller att underlätta eller hindra kvinnors möjlig het till tillträde till politiska beslutsfattande pos ter. Valsystemets iitlnrmning har av vissa forskare identifierats som den viktigaste enskilda faktorn för att förklara de stora variationerna nar det gäl ler kvinnors innehav av politiska beslutsfattande poster. Den relativt höga andelen kvinnor som deltar i det politiska livet i Nederländerna, Sverige och Finland i jämförelse med de övriga medlemsstaterna i Europeiska unionen förklaras ofta med hänvisning till dessa länders politiska system med proportionell representation. Det bör understrykas att kvinnorsnas låga ställ ning avspeglas i antalet kvinnor i politiska beslut sfattande ställningar. Det tenderar att finnas ett direkt samband mellan kvinnornas generella ställ ning i sam hället i Europeiska unionens med lemsstater och deras politiska deltagande. STRATEGIER FÖR ATT ÖKA ANTALET KVINNOR PÄ POLITISKA BESLUTSFATTANDE POSTER Någta av de ovan angivna hindren är välkända och behandlas på medlemsstatsnivå. Behoven och åtgärderna är identifierade och debatten fortsätter om val av lämpligaste strategier. Jämställd demokrati Kvinnors underrepresentation i beslutsfattande ställning är ett allvarligt demokratiskt underskott. Kvinnor utgör 51 % av en befolkning på 370 miljoner i Europa och deras påfallande underre presentation på beslutsposter ges tydliga bevis genom bristen på uppmärksamhet för deras spe ciella frågor på de politiska dagordningarna. Detta har medfört art kvinnoorganisationer krä ver jämställd demokrati eller en obligatorisk upp delning av beslutsfattande organ i 50 % kvinnor och 50 % män. 1 begreppet jämställd demokrati, utvecklat av Europarådet, ligger tanken att sam hället består av lika antal kvinnor och män och att deras fulla utnyttjande av sitt medborgarskap är grundatpå deras jämställda representation på politiska beslutsfattande poster. Enligt detta begrepp består mänskligheten av kvinnor och män med lika värdighet och värde. Det innebär att en verklig demokrati endast kan uppnås om den omfattar alla människor, nämligen kvinnor och män, och att både kvinnor och män erkänns ha något att tillföra samhället. Detta begrepp kan definieras som ett fullt deltagande av kvinnor på jämställd basis med män på alla nivåer och i alla aspekter för att skapa ett demokratiskt samhälle. Det innebär art varje kön skall delta i beslutsfat tande organ pä jämställd basis med målet inställt på 50 %. För att uppnå jämställd demokrati på politisk nivå och samhällsnivå kan det vara nöd vändigt att följa vissa strategier, såsom till exem pel tröskelvärden för jämställdhet, målsiffror och positiva åtgärder. Således lades ett förslag fram för att införa konstitutionella ändringar, varigenom det skulle vara obligatoriskt att medlemmarna i alla politiska beslutsfattande organ skulle bestå av 50 % kvinnor och 50 % män. 76 Begreppet jämställd demokrati ifrågasätts dock mycket och vissa argumenterar att en sådan lagstiftning skulle vara diskriminerande mot andra grupper i samhället. Vidare förfäktar mot ståndare att en sådan hård könskvotering skulle sänka värdet på kvinnors bidrag till samhället. Dessutom skulle en ändring av konstitutionen som kräver 50-50 representation av kvinnor och män bli bestående. Många kvinnoorganisationer, särskilt i södra Europa, som irriteras av den lång samma utvecklingen för att få in fler kvinnor i politiken, fortsätter att kräva denna konstitutio nella ändring. De hävdar att samhället består av ungefär lika antal kvinnot och män och att jäm ställd demokrati skall säkerställa att båda könens intressen och behov beaktas i politiska beslut. Dessutom hävdas att kvinnor inte kan anses som endast en intressegrupp bland många i samhället. Den kvinnliga befolkningen innefattar i sig även olika intressegrupper som unga, äldre, fattiga och funktionshindrade m. m. Kvotering i det politiska beslutsfattandet Kvotering har å anda sidan använts selektivt i vissa medlemsstater. Den anses som en tillfällig åtgärd för att balansera den kvinnliga representa tionen i politiska organ. Kvotering är dock fort farande en omstridd metod och motståndarna hävdar att den är diskriminerande och regleran de. Denna metod har använts i met eller mindre omfattning i Belgien, Danmark, Finland, Frankrike, Tyskland, Italien och Nederländerna. Ett av de mest betydande exemplen på kvoter ingssystem finns i Belgien. Enligt den belgiska lagen från 1994 krävs ett minsta procenttal av kandidater av samma kön. Denna siffra skall ökas till 33 % från och med 1999. Även om kvoter ingssystemet inte innehåller bestämmelser om påföljder i de fall en lista inte innehåller det kräv da antalet kvinnliga kandidater föreskrivs att de poster som enligt lag är reserverade för kvinnor och inte fyllda skall lämnas obesatta. Detta inne bär att om inte tillräckligt många kvinnor är upp satta på listan, skall antalet kandidater på den lis tan minskas i motsvarande grad. Belgien är ett av de två länder i Europeiska unionen som införde en direkt kvotering vid val till offentliga ämbeten. Det andra landet är Italien, där två vallagar genomfördes 1993 och där det i respektive lag fastställdes att ingendera av de två könen fick representeras av mer än 75 % på kandidatlistorna och att manliga och kvinnliga kandidater skall ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN JÄMSTÄLLDHETEN ÖKAR I FINLAND Liksom på andra håll har ministrarna i Finlands regering vanligtvis varit män. Visserligen utnämndes den första kvinnliga ministern 1926, men nästa kvinna i regeringen utnämndes först efter andra världskriget. Regeringen innehöll i början av 1970-talet för första gången sam manlagt tre kvinnliga ministrar och fyra efter valet 1987. Kvinnor har huvudsakligen ansvarat för social- och häl sovårdsministeriet samt undervisningsministeriet. Finska statsministrar har alltid varit män, liksom alla utrikesmi nistrar fram till år 1995. Alla högre ordinarie tjänstemän inom den statliga för valtningen har traditionellt varit män fram till 1995, då en kvinna utnämndes till ständig sekreterare i justitiemi- nisteriet. De parlamentariska utskotten och arbetsgrupperna har hitintills även dominerats av män och av totalt cirka 1 300 medlemmar i de 136 utskotten som inrättades 1990 var en femtedel kvinnor. De flesta kvinnorna var med lemmar av utskott som arbetade under utrikesministeri et, undervisningsministeriet och social- och hälsovårds ministeriet, där var tredje medlem är kvinna. Utskotten under handels- och industriministeriet och trafikministe- riet dominerades i hög grad av män under 1990. Nästan 90 % av ordförandena i utskotten var män, men mer än en sekreterare av tre var kvinna. De flesta styrel seordföranden, medlemmar och sekreterare i de arbets grupper som inrättats av regeringen är vanligtvis män, följaktligen var endast omkring en fjärdedel av medlem marna i de 334 arbetsgrupper som inrättades 1990 kvin nor: 13 % av styrelseordförandena och 42 % av sekrete rarna. Genom revideringen av lagen om jämställdhet mellan kvinnor och män som trädde i kraft mars 1995 fastställdes kvoter för kvinnor i tillfälliga statliga utskott, till exempel för att verka för en något så när lika repre sentation i statliga organ: 40 % till 60 % av endera kvin nor eller män. Källa: utdrag ur Kvinnor och män i Finland, statistik Finland, 1995 77 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN Mål och tidsplaner I januari 1994 godkände Europaparlamentet en rapport om kvinnor i beslutsfattande ställning från utskottet för kvinnors rättigheter. I rappor ten krävdes bland annat fastställda mål i fråga om antal kvinnor "som fram till en bestämd tidpunkt skall tillsättas på beslutsfattande poster av ett stat ligt organ, till exempel kommunfullmäktige, Högsta domstolen osv. Om dessa mål inte upp fylls senast år 2000 skall ett kvoteringssystem tillämpas". På liknande sätt uppmanas i handlingsplattfor men från Pekingkonferensen (artikel 190) reger ingarna till "en förpliktelse att fastställa mål för jämställt deltagande av kvinnor och män i reger ingsorgan och utskott liksom i alla offentliga för valtningsenheter och inom domstolsväsendet, innefattande ett fastställande av specifika mål och genomförande av åtgärder för en väsentlig ökning av antalet kvinnor på postet på regeringsnivå och inom offentlig förvaltning". Vissa medlemsstater har ställt upp mål och tidsplaner men dragit sig för att använda ett speciellt kvoteringssystem. Det mest påfallande exemplet var Sverige, som 1987 antog ett program kallat "Delad makt, påverkan och ansvar mellan kvinnor och män inom samhällets alla områden". I detta program föreslås att målet för representation av kvinnor i offentliga organ borde fastställas till 30 % för 1992 och 40 % för 1995 med ett slutmål på 50- 50 representation. Mål och tidsplaner är inte i sig obligatoriska, men de hjälper till att öka medvetenheten om undettepresentationen av kvinnor. De kan därför medverka till att förändra attityder och öka beredvilligheten att överväga att tillsätta en post med en kvinna i stället för med en man. anges växelvis på listotna. Lagarna förklarades emellertid vara ogiltiga 1995 på grundval av att de stred mot lagstiftningen om likabehandling. Förutom i Belgien och Italien gäller alla andra kvoteringssystem till kommittéer eller rådgivande organ till vilka ledamötet vanligtvis utses. Ett sådant exempel är Finland, som 1987 godkände en lag som föreskrev att kvinnor och män skall företrädas i kommittéer, konsultativa råd och andra organ med en så jämn könsfördelning som möjligt. En ändring gjordes 1995, i vilken det fastställdes att åtminstone 40 % av någondera kön måste ingå i dessa kommittéer och rådgivan de organ. Resultatet av denna kvotering blev att antalet kvinnor i dessa beslutsfattande organ ökade från 25 % 1980 till 48 % 1996. Det finska exemplet verkar ge en klar antyd ning om de möjliga effekterna av kvotering, men resultaten i Europeiska unionens övriga med- lemsstatet kan inte bedömas så enkelt och direkt. Likväl förefaller det som om kvotering är en av de mest kraftfulla medlen för att säkerställa en met jämställd representation, men under förutsätt ning att den följs av andra åtgärder, som t. ex. medvetandehöjande åtgärder, bättre utbildning och tillgång till barnomsorg. Kvotering i politiska partier Kvotering har framförallt använts av politiska partier. Framgången med detta verktyg framgår i synnerhet i de nordiska länderna, där kvinnor redan har vunnit ett betydande antal platser eller postet i parlament och regering. Det danska soci alistiska folkpartiet infötde redan i början av 1970-talet kvotering, tillsammans med regler om att varje kön skulle representeras med åtminstone 40 %. På samma sätt införde det tyska socialde mokratiska partiet kvoteringssystemet för både sin interna förvaltning och vid val till poster, 40 % respektive 33 %• Kvotering har nu blivit en ganska vanlig metod inom politiska pattier i hela Europa, inte minst eftersom antalet kvinnliga medlemmar i politiska partier, som redan är lågt, har minskat avsevärt sedan 1985. 78 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN LAGSTIFTNING OCH INITIATIV PÅ EUROPEISK NIVÅ Under de två senare åren har rådet, kommis sionen, Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén utvecklat sina ståndpunkter om kvinnor i beslutsprocessen. Parlamentet antog 1994 Larive-betänkandet om kvinnor på beslutsfattande poster, i vilken det krävdes ett integrerat fötfarande för att öka antalet kvinnor i beslutsfattande ställning1. I betänkandet föreslås "ett paket av speciella åtgärder för att öka andelen kvinnor i offentligt beslutsfattande positioner under de fem följande åren" och understryks behovet av forskning, bättre utbildningsmöjlig heter för flickor och informationskampanjer. Betänkandet uppmanar inte endast kommissio nen och unionens medlemsstater utan även arbetsmarknadens parter att främja positiva „ åtgärder, innefattande fastställda mål inom sina egna organisationer. Efter Europaparlamentets betänkande om kvinnor i beslutsfattande organ antog rådet i mars 19952 en resolution om en jämn fördelning mellan kvinnor och män. Denna resolution i sin tur påskyndade kommissionens förslag till rådets rekommendation om en jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen. Förslaget till rekommendation, om den antas av rådet, inne håller en begäran till medlemsstaterna att studera underrepresentationen av kvinnor på alla sam hällsplan och att anta strategier som täcker hela skalan från stimulansåtgärder till lagstiftning, för att på ett konstruktivt sätt ta itu med den kon stant ojämna könsfördelningen i beslutsproces sen. Förslaget till rekommendation behandlar inte endast kvinnors underrepresentation i politi ken utan uppmanar även arbetsmarknadens par ter, media och icke-statliga organisationer att fastställa handlingsprogram för att göra det lätta re för kvinnor att nå beslutsfattande poster. Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om kommissionens förslag till rådets rekommen dation om jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen var i stort sett positivt. till Kommittén beklagade dock att förslaget rekommendation var begränsat till att uppmana till utveckling av strategier och insatser för att "främja" lika deltagande snarare än strategier som kunde verka för att "garantera" detta. Men totalt sett delade kommittén åsikten att åtgärder måste vidtas inom utbildning, ytkesutbildning och information. De ovan nämnda initiativen togs efter olika insatser av kommissionen under mer än 15 år. Från 1981 har kommissionen antagit och genom fört tre femårsprogram för att förbättra lagstift ningen inom jämställdhetsområdet liksom för ätt främja positiva åtgärder för lika möjligheter för kvinnor och män. Målsättningen ändrades dock i och med det tredje medelfristiga handlingspro grammet till att inbegripa en specifik inriktning för främjande av kvinnor på beslutsfattande pos ter, en nödvändig förutsättning för att skapa en jämn könsfördelning. I detta handlingsprogram gav kommissionen sitt stöd till både europeiska och nationella åtgärder för att verka för kvinnors deltagande, inklusive kvinnor i beslutsfattande ställning i det politiska och offentliga livet, på ledningsnivå, som beslutar om riktlinjer, i fack föreningar och inom utbildning. Dessutom inrät tade kommissionen den europeiska expertgrup pen Nätverket för kvinnor i beslutsprocessen. Denna expertgrupp, bestående av en expert från varje medlemsstat, var ålagd en trefaldig uppgift: • Forskning: att samla in och analysera data om kvinnors deltagande i det politiska livet i alla EU:s medlemsstater. • Åtgärder: att organisera det första toppmötet om kvinnor med makt i Aten i november 1992, två europeiska konferenser i Bryssel (1993) och Dublin (1995) och slutligen att organisera toppmötet i Rom "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle" (1996). • Kommunikation: att sprida information om kvinnors ställning i beslutsprocesser inom Europeiska unionen, att publicera prospekt med statistikuppgifter om kvinnor på beslut sfattande poster på lokal, regional, nationell och europeisk nivå, att tillhandahålla resultat från studier av frågor som gäller kvinnor i Europaparlamentets utskott för kvinnors rättigheter. Kvinnor i beslutsfattande organ, framlagd av Jessica Larive, EP 205. 666 av den 27. 1. 1994. Rådets resolution av den 27 mars 1995 om balanserad för delning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen, EGT nr C 168, 4. 7. 95. s. 3. 79 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN ATENDEKLARATIONEN Vi som skrivit under deklarationen är kvinnor med erfarenhet av framträdande politiska poster. Vi samlades i Aten den 3 november 1992 på inbjudan av Europeiska kommissionen till det första europeiska toppmötet om kvinnor med makt. Tillsammans antog vi följande deklaration: Vi Konstaterar ett demokratiskt underskott Vi konstaterar att kvinnors ställning i medlemsstaterna och i övriga europeiska länder fortfarande kän netecknas av orättvisa inom samtliga offentliga och politiska beslutsfunktioner på samdiga nivåer: lokal, regional, nationell och europeisk. Vi konstaterar med oro att andelen kvinnor i beslutsfattande ställning inte har ökat i flera europeiska län der sedan mitten av 1970-talet och att politiska förändringar under senare år i vissa länder snarare har minskat andelen kvinnor i beslutsfattande ställning, framförallt i lagstiftande församlingar i några av län derna. Vi drar slutsatsen att trots att kvinnor har samma politiska rättigheter som män, som t. ex. rösträtt, val barhet och rätt att inneha höga politiska poster, har detta inte lett till jämställdhet i praktiken. Vi proklamerar ett behov av jämn fördelning mellan kvinnor och män av den offentliga och poli tiska makten Ett demokratiskt system borde innebära att medborgarna deltar i det politiska och offentliga livet i lika hög utsträckning. Vi betonar behovet av förändringar av beslutsprocessens struktur, så att jämställdhet uppnås. Vi uppmanar alla ansvariga i samhället Vi uppmanar Europeiska kommissionen och alla europeiska och internationella organisationer att anta handlingsplaner och att vidta andra åtgärder som syftar till kvinnors fulla deltagande i beslutsprocessen i dessa organisationer. Vi uppmanar EU:s medlemsstater och övriga europeiska länder att, för att uppnå lika möjligheter mel lan kvinnor och män, införliva jämställdhetsdimensionen i skol- och utbildningsväsendet och i samtliga nationella riktlinjer samt att vidta de åtgärder som är nödvändiga for att genomföra dessa förändringar. Vi uppmanar fackföreningsledare, fackliga ledare och arbetsgivarorganisationer på nationell och europe isk nivå att erkänna kvinnors växande betydelse på arbetsmarknaden genom att skapa de mekanismer som behövs för kvinnors jämställda deltagande på alla nivåer i dessa organisationer, inklusive i besluts fattande organ. Vi genomfor en kampanj för att stärka den Europeiska demokratin Dessa centrala förändringar bör följa med samhällsutvecklingen i Europa i övrigt. Det vore ännu mer glädjande om kvinnor deltar i denna utveckling i samma utsträckning som män. Genom att skriva under denna deklaration stattar vi en kampanj för att mobilisera alla ansvariga i sam hället att garantera en jämn fördelning mellan kvinnor och män i beslutsprocessen på lokal, regional, nationell nivå samt vid EU:s institutioner, inklusive nästa Europaparlament. Källa: Utdrag ur Atendeklarationen av den 3. 11. 1992. 80 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN beslutsprocessen, att ta fram argument till varför kvinnor måste vara jämställt represen- terade på beslutsfattande poster och att spri da denna information så mycket som möjligt. Europeiska kommissionen har vidtagit interna åtgärder för att öka antalet anställda kvinnliga akademiker på sina administrativa avdelningar och att svara för att de anställs på chefs- och beslutsfattande nivå. Åtgärd, ^er Vid det första europeiska toppmötet och kon ferensen "Kvinnor med makt" i Aten i oktober 1992, organiserad av Europeiska expertgruppens nätverk och European Women's Lobby, framla des en deklaration om de principer som ligger till grund för uppmaning om jämn fördelning mel lan kvinnor och män i beslutsprocessen. I den så kallade Atendeklarationen, undertecknad av de kvinnliga ministrarna och andra höga tjänstemän som var närvarande, konstateras att andelen kvin nor i beslutsfattande ställning inte har ökat utan till och med minskat. De krav som framställdes avsåg en jämn fördelning av makt mellan kvinnor och män och införande av speciella riktlinjer för att komma tillrätta med det demokratiska underskottet. I deklarationen framförs fem grundläggande principer: Jämställdhet är en grundläggande rät tighet; jämställd representation är en grundläg gande princip; bristande kvinnorepresentation är en förlust av potentiell begåvning; lika represen tation garanterar att hela befolkningens behov beaktas; en jämn fördelning mellan kvinnor och män beslutsprocessen skapar en rättvisare värld för alla. Atendeklarationen blev grunden för en omfat tande politisk inriktning på frågan kvinnor i beslutsprocessen. Som dokument synliggjorde de principer som ligger till gtund för och motiverar kravet på lika representation av kvinnor och män i beslutsfattande ställning. Deklarationen upp manar både enskilda och institutioner att arbeta med frågan om bristande kvinnorepresentation och att utveckla åtgärder för att öka deras repre sentation inom politiken. Romstadgan, som skall ligga till gtund för de uttryckta åtagandena av Europeiska unionens medlemsstater att verka för en jämn könsfördel ning i beslutsfattandet. I stadgan konstateras det demokratiska underskottet till följd av bristande kvinnorepresentation. Den uppmanar till en för nyelse inom politik och samhälle genom att säkerställa en jämn fördelning mellan kvinnor och män på beslutsfattande poster. I den förklaras åtagandet att verka för att jämställdhet mellan kvinnor och män erkänns som en prioriterad fråga inom Europeiska unionen och understryks nödvändigheten av konkreta insatser på alla nivå er för att verka för ett jämställt deltagande av kvinnor och män i beslutsprocessen inom alla samhällsområden. Som sådan utgör stadgan till sammans med förslaget om nationella handling sprogram ramen för framtida åtgärder för att skapa en jämn könsfördelning mellan kvinnor och män i den politiska beslutsprocessen. Meddelande En viktig del av det arbete som utförts av Europeiska expertgruppen Nätverket för kvinnor i beslutsprocessen har varit att sprida data och resultat från undersökningar som genomförts och expertgrupp. av nätverkets sammanställts Nätverket publicerade en sammanställning och en utvärdering av de strategier som hade utveck lats för att främja kvinnors deltagande och orga niserade dessutom även ett annat viktigt arrange mang i Dublin i mars 1995 om "Strategier för en jämn könsfördelning i den politiska beslutspro cessen" som fick stor offentlig uppmärksamhet. Konferensen resulterade i en vägledning för genomförande av riktlinjer som skall öka kvin nors deltagande i den politiska beslutsprocessen (under publicering). Nätverket publicerade också broschyren "Kvinnor i beslutsprocessen - Fakta och siffror om kvinnor i politiskt och offentligt beslutsfattande i Europa", tillgänglig på 11 språk. Denna broschyr förnyades flera gånger och har haft en bred distribution. Nätverket hade ett nära samarbete med icke-statliga organisationer för kvinnor för att se till att den senaste informatio nen om nuvarande ställning och trender i fråga om kvinnors deltagande i beslutsprocessen spreds till en stor publik. Vid toppmötet i Rom "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle" i maj 1996, som gemen samt organiserades av ordförandelandet Italien och kommissionen, undertecknade kvinnliga olika medlemsstaterna ministrar de i 81 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE 1 BESLUTSPROCESSEN ROMSTADGAN "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle" Vi, de undertecknande, kvinnliga ministrar i de olika medlemsstaterna i Europeiska unionen, som på inbjudan av ordföranden för Europeiska unionens råd har samlats till det europeiska toppmötet "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle" i Rom den 18 maj 1996, har gemensamt antagit följan de stadga. Vi konstaterar att det föreligger ett demokratiskt underskott Trots utvecklingen av kvinnors och mäns respektive roll i det europeiska samhället, det allmänna lagstadgade erkännandet av jämställda rättigheter för kvinnor och män och den politik för lika möj ligheter som förs i medlemsstaterna, konstaterar vi att kvinnors situation fortfarande kännetecknas av ojämställdheten inom de flesta områden i samhället. Denna ojämställdhet är märkbar i beslutsfattan de organ och myndigheter, i politiken, ekonomin och i det sociala och kulturella livet och på lokal, regional, nationell och europeisk nivå. I alla dessa sammanhang är kvinnor ofta i minoritetsställning. Vi välkomnar den forskning som utförts av Europeiska expertgruppen Nätverket för kvinnor i beslut sprocessen och tillstår att den i hög grad bidrar till ökad insyn inom detta område och därmed utgör en grund för åtgärder. Betydande framsteg har gjorts sedan Atendeklarationen som antogs år 1992 vid det första europeiska toppmötet om kvinnor i maktställning. Dessa framsteg är emellertid fortfarande inte tillräckliga. Inom det politiska området är kvinnornas andel 15 % i de nationella parlamenten och 16 % i reger ingarna. Av de nuvarande medlemmarna i Europaparlamentet är 28 % kvinnor, av de Europeiska kom missionens ledamöter utgör kvinnorna 25 %. Inom andra områden i samhället, där man fattar beslut som har en obestridlig inverkan på både de kvinnliga och manliga medborgarnas liv, är andelen kvinnor på beslutsfattande nivå ibland ännu lägre. Vi kan därför inte blunda för det faktum att det politiska livet liksom beslutsfattandet i allmänhet fort farande domineras av män. Detta försämrar beslutsprocessens och demokratins värde. Demokrati får en verklig och dynamisk betydelse då kvinnor och män tillsammans fastställer de värderingar som de vill hålla fast vid i sitt politiska, ekonomiska, sociala och kulturella liv och tillsammans fattar de vikti ga besluten. Vi kräver förnyelse i politik och samhälle En likvärdigt deltagande av kvinnor och män i beslutsprocessen är ett mål som prioriteras på europe isk nivå. Detta är nödvändigt för att ge ny kraft åt demokratin och dess mekanismer. En balanserad fördelning av makt och ansvar mellan kvinnor och män kommer att öka hela befolkningens livskvalitet. För att ta itu med problemen i det europeiska samhället är det oumbärligt att alla parter i samhället deltar. Ett effektivt fullföljande av politik som strävar till en balanserad fördelning och samverkan mellan kvinnor och män är något som bör prioriteras. Kvinnor kan, om de är tillräckligt många, bidra till att förändra politik och beslutsfattande såväl om prioriteringsområden och innehåll som beslutsprocesser. 82 AIT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELI ÄGANDE I BES1. U TSl'ROŒSSF. N Förnyelse i politik och samhälle skall uppnås genom kvinnors och mäns gemensamma insatser och en jämn fördelning mellan kvinnor och män. Klyftan mellan medborgare och politiker överbryggas, demokratin får ny kraft och medborgarnas förtroende för de demokratiska institutionerna ökar där med. Kvinnors jämställda deltagande på alla nivåer av beslutsfattande i ekonomiska, sociala och kulturella strukturer är också nödvändigt för att säkerställa att kvinnors och mäns behov beaktas i alla riktlinjer, alla program och åtgärder. Vi förklarar att vi skall arbeta för att jämställdhet mellan kvinnor och män erkänns som en pri oriterad fråga inom Europeiska unionen. Den viktigaste uppgiften för regeringskonferensen, som i enlighet med Maastrichtfördraget skall se över de europeiska fördragen, är att förstärka den europeiska demokratin genom att göra begrepp och strukturer i Europa mer lättillgängliga för medborgarna. Företrädare för de nationella regeringarna, Europaparlamentet och Europeiska kommissionen har uppgivit att detta är en uppgift som skall prio riteras. över hälften av medborgarna i Europa är kvinnor. Ett demokratiskt europeiskt samhälle måste därför bygga på effektiv och verklig jämställdhet mellan medborgare av båda könen. Vi försäkrar att vi skall verka för att inbegripa jämställdhet mellan kvinnor och män i det nya Fördraget om Europeiska unionen. Vi anser det vara oundgängligt att införliva ett könsperspektiv i Europeiska unionens hela politik (mainstreaming). Detta är centralt i det europeiska medborgarskapet och i vill koren för utövandet av detta. Vi uppmanar Europeiska unionens institutioner och organ att med det snaraste anamma en strategi för att uppnå jämställt deltagande för kvinnor och män och att uppställa konkreta mål i detta syke. Vi anser att konkreta åtgärder på samtliga, nivåer behövs för att främja jämställt deltagande av kvinnor och män i beslutsprocessen inom alla samhällsområden. De framsteg som har gjorts, särskilt inom den offentliga sektorn (i valda representantförsamlingar, råd och rådgivande kommittéer), har uppnåtts som en följd av att regeringar och politiska partier satt i kraft initiativ eller lagstiftande eller reglerande åtgärder. En integrerad och utförlig strategi behövs om man ska uppnå jämställt deltagande inom alla områden i samhället. Mot denna bakgrund välkomnar vi Romkonferensen "Kvinnor för förnyelse i politik och samhälle". Vi förbinder oss att vidta åtgärder för att omgående ge kvinnor mer inflytande och för att utveckla de initiativ eller lagstiftande eller reglerande åtgärder som är nödvändiga. Vi vädjar till alla berörda parter, såväl kvinnor som män, att stödja detta åtagande genom att omsätta det i konkreta handlingar för att ge kvinnor mer inflytande och för att åstadkomma ett jämställt del tagande av kvinnor och män i beslutsprocessen, inflytande och beslut inom samdiga samhällsområden. 83 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE 1 BESLUTSPROCESSEN KVINNOR I BESLUTSFATTANDE STÄLLNING INOM ARBETS MARKNADSPARTERNAS ORGANISATIONER Representationen av kvinnor inom olika orga nisationer - politiska, fackföreningar och arbets- givarförbund - är inte neutral när det gäller främ jande av jämställdhet mellan könen. Inom den Europeiska fackliga samorganisatio nen (CES) har en diskussion inletts för att upp muntra till en bättre fördelning inom delegatio nerna och deras beslutsfattande organ. En liknan de medvetenhet visar sig bland arbetsgivarrepre sentanter, även om den inte är så tydlig. Detta inger hopp om att arbetsmarknadens parter kom mer att vara en pådrivande kraft för att utveckla riktlinjer, praxis och attitydförändringar. Kvinnor är ofta underrepresenterade på led ningsnivå och i högre beslutsfattande organ inom fackföreningar i alla medlemsstater. Situationen för kvinnor i fackföreningar anslutna till CES AHBELEN I W lÄ i 1009 anslutna förbund presenteras i en undersökning som samorganisa tionen publicerade 1995. 1 de nationella centrum som undersöktes uppgick andelen kvinnliga medlemmar till 36 % i 27 centrum. Endast två av 27 centrer uppgav andelen kvinnliga kongressde legater till lika med eller högre än andelen kvinn liga medlemmar. Bland generalsekreterare eller ordföranden fanns endast 126 (8 %) kvinnor. Den genomsnittliga andelen kvinnor i nationella verkställande utskott i 30 centrer var 15 %. Endast två av 30 högsta chefer förbund var kvinnor. Kvinnor saknades framförallt i kollektiva avtals förhandlingar. En positiv punkt redovisades emellertid i rapporten: "kvinnor klarar sig bättre som tjänstemän i fackföreningsorganisationer på nationell och europeisk nivå än som representan ter". för nationella Kvinnorna håller dock sakta på att vinna ter räng och ett ökat deltagande är tydligt inom själ va CES. Statistiken för 1994 och 1996 visar föl jande: andelen kvinnliga medlemmar (ordinarie eller suppleant) i det verkställande utskottet ökade från 14 % 1994 till 24 % 1996. Andelen kvinnor av samtliga närvarande vid CES-kon- gressen 1991 (delegater och observatörer sam manlagt) var 18 %, medan motsvarande andel vid kongressen 1995 var 24 % (inklusive reserve rade platser för kvinnor). 100 80 60 40 20 TOTALT OFFENTLIG FÖRVALTNING UNIVERSITETSNIVÅ LEDNINGSNIVÅ 1992 1989 1991 i 1991 1988 1994 1991 1996 1. 994 1989-92 lj; 1991 i 1993 i 1993 1991 B DK D GR F IRL I L NL A P FIN S UK EC KÄLLA: EUROPEISKA EXPERTGRUPPEN NÄTVERKET FÖR KVINNOR I BESLUTSPROCESSEN (1995). ANM: MED EU MENAS KOMMISIONENS ADMINISTRATIVA STAB. 84 Icke-statliga organisationer och samhällsdebatten Samtidigt som kommissionen inser vikten av den speciella roll som samstämmighet och kol lektivavtal mellan arbetsgivare och fackföreningar spelar i den europeiska samhällsmodellen, har den även insett att frivilliga och andra representa tiva organisationer kan medverka i förändringsar betet i Europa. Några av de samhällsproblem som Europa står inför, som t. ex. social och ekonomisk utslagning, fattigdom, ökad rasism, främlingsfi entlighet och antisemitism, den åldrande befolk ningen i Europa, de funtionshindrades situation och frågor om lika möjlighetet för kvinnor och män, är allvarliga frågor som bäst kan lösas med hjälp av en rad olika partner. Samarbete mellan europeiska icke-statliga orga nisationer och nätverk inom det sociala området inleddes 1993 och följdes av ett forum för icke statliga organisationer i Bryssel 1994 och av gemensamma gensvar på socialpolitiska initiativ av kommissionen. Genom de ökade regelbundna kontakterna med europeiska institutioner och ökat samarbete mellan nätverken organiserades 1995 en mer formell plattform för europeiska ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE I BESLUTSPROCESSEN zmffmwfmmmmammmimmi inom det sociala icke-statliga organisationer området. Syftet var att skapa en bredare dialog med europeiska institutioner om europeisk soci alpolitik utanför den mer specifika och sektorvisa dialogen som fortfarande är mycket viktig. I mars 1996 bestod plattformen av 19 medlemmar. Bland plattformens 19 medlemmar återfinns European Women's Lobby, grundad 1990 och en av de största förbunden för kvinnliga icke-statliga organisationer inom EU. Dess verksamhet består av lobbyarbete om lagförslag avseende jämställd het, övervakning av genomförandet av direktiv och handlingsplaner samt att framföra sina åsik ter om andra frågor som är viktiga för kvinnor. Inom plattformen för europeiska icke-statliga organisationer inom det sociala området, för också andra medlemmar dialoger om frågor som rör lika möjligheter för kvinnor och män. Bland dessa medlemmar ingår bland annat Förbundet för familjeorganisationer i Europeiska gemenska pen och Europeiska nätverket mot fattigdom. Vad avser riktlinjer som rör tillämpning av könsrelaterad analys i utvecklings- och samar betsprogram och humanitära biståndsprogram har kommissionen utvecklat ett samråds- och samarbetsförfarande med icke-statliga organisa tioner inom utvecklingsområdet. Det stora nät- ANDELEN KVINNOR 1 LOKALA POLITISKA FÖRSAMLINGAR I WS MEDLEMSSTATER mBELL'^7;vï^:-^:•;i•:. 100- 80- 60- 40- 1993 20 J994. 1990/1/2/3 1996 1995 1994 1994 1993 1993 1994 1992 1994 -. 0 —- DK D GR E IRL I L NL FIN S UK T o t al KÄLLA: EUROPEISKA EXPERTGRUPPEN NÄTVERKET FÖR KVINNOR I BESLUTSPROCESSEN. ANM. : STATISTIKEN FÖR TYSKLAND AVSER SAMHÄLLEN MED ÖVER 20 000 INVÅNARE. 85 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE 1 BESLUTSPROCESSEN TABELL 2Ä ANDa KVINNOR SOM MEDLEMMAR OCH CHEFER FÖR ANSLUTNA FÖRBUND PÅ SEKTORNIVA OCH REGIONAL NIVÅ OCH SOM KONGRESSDELEGATER I CES 31 NATIONELLA FÖRBUND FÖRBUND Andd kvinnliga medlemmar Kvinnor som generalsekreterare och/dier ordförande för anslutna förbund Andd kvinnor av Abréviations : + - 40% uppg. saknas FGTB (B) uppg. saknas AC(DK) LO(DK) DAG(D) DGB(D) CGOO. (ESP) ELA/STV(ESP) UGT(ESP) 29% 49% 53% 32% 42% 26% 29% CFDT(F) uppg. saknas FO(F) uppg. saknas GSEE(GR) uppg. saknas ICTU(IRL) 38% ClSL(l) UIL(I) CGT(L) CNV(NL) FNV(NL) MHP(NL) UGT(P) TUC(UK) OGB(A) SEK(CY) AKAVA-RY(SF) SAK(SF) ASI(IS) CMTU(M) LO(N) LO(S) TCO(S) SGB(CH) 41% 25% 20% 22% +-12% 41% 36% 31% 34% 48% 45% 47% 60% 42% 45% 59% 13% 0av25 3 av 25 2 av 22 Oavl lav 16 uppg. saknas uppg. saknas* 29% 30% 36% 22% 15% uppg. saknas uppg. saknas 2 av 32 6 av 42 7 av 13 15 av 17 10 av 70 1 av 46 uppg. saknas 4 av 1 4 av 19 0av3 uppg. saknas 21% 35% 4% 29% 18% 7% 11% 2% 20% 9% uppg. saknas uppg. saknas 14 av 69 lav 14 0av7 20 av 34 6 av 24 27 av 169 lav 9 uppg. saknas 2 av 22 uppg. saknas uppg. saknas Oav32 22% 14% 13% 35% 49% 38% 19% 35% 26% 43% 20% 1% garanterad kvinnlig inga ja inga ja (Q) ingac ja (Q) FGTB: Fédération Générale des Travailleurs de Belgique AC: Akademikcrnes Centralorganisationen LO: Landsorganisationen i DAG: Denmark Deutsche Angestcllten-Cewcrkschaft DGB: Deutscher Gewerkschaftsbund CC. OO: Confederacion Sindical de Commissiones Obreras ELA; Solidaridad de Traba/adores Vasco uppg. saknas UGT: Union General de inga inga inga inga ja (A) ja (Q) ja (A) ja (Q) inga ja (A) inga inga ja (A) inga inga ja (Q) ja (A) inga inga ja (A) ja (A) inga inga ja (A) Trabajadores de Espana CFDT: Confédération Française Démocratique du Travail FO: Force Ouvrière GSEE: Greek General Confederation ol Labour ICTU: Irish Congress of Trade Unions CISL: C'oitlederaziime ltuliana Sindicati Lavoraiori UIL: CGT: Unione kaliana del Lavoro Confédération Générale du Travail de Luxembourg CNV: Christelijk Nationaal Vakverbond FNV: Fcderatie Nederlandse Vakbeweging MHP: Vakcentrale voor Middelbaar en Hoger Personeel UGT: Union General dos TUC: OGB: Trabalhadores Trades Union Congress Osterreichischer Gewerkschaftsbund SEK: Cyprus Workers Federation AKAVA-RY: Confederation of Trades Unions of University Employees SAK: Suomenammattiliitiojen Koskusjärejesio AS1: Ahhydusanibiind blunds Greece CMTU: Confederation ol Trade Unions Malta LO: Landsorganisasjonen i Norge LO: Landsorganisasjonen i Sverige TCO: Tjänstemännens Centralo rganisat ion SGB: Schweizerischer Gewerkschaftsbund TURK-IS: Confederation of Turkish Trade Unions TURK-IS(TR) ^•10% ' uppg. saknas: uppgift saknas b: andelen kvinnliga delegater skall anses vara proportionell till den totala andelen kvinnliga medlemmar ': (Q)= kvotsystem, (A)= annat system, (R)= reserverade poster vid senaste kongress KÄLLA: K V I N N OR I BESLUTSPROCESSEN I N OM FACKFÖRENINGAR, BRAITHWAITE, M O CH BYRNE, C, CES BRYSSEL S E: KÄLLOR 86 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE 1 BESLUTSPROCESSEN SVERIGE - EN STRATEGI I BESLUTSPROCESSEN Sveriges totala befolkning är 8,9 miljoner av vilka 4,5 miljoner är kvinnor och 4,4 miljoner män. I ålders gruppen 20-64 är antalet kvinnor 2,5 miljoner jämfört med 2,58 miljoner män. I denna grupp ingår 79,5 % kvinnor i arbetskraften medan 83,9 % män förvärvsarbetar. Allmän kvinnlig rösträtt infördes 1919. Det politiska systemet i Sverige Sverige är en representativ demokrati där det hålls riksdagsval, kommunalval och landstingsval vart fjär de år. Den svenska riksdagen består av en kammare med 349 medlemmar. Sverige har ett proportionellt valsystem, där kandidaterna inte väljs som enskilda personer utan väljarna väljer ett politiskt parti, som vart och ett har en numrerad lista över kandidater för valkretsar med flera mandat. Kvinnor i den svenska riksdagen Mellan 1971 och 1985 ökade antalet kvinnor i den svenska riksdagen med 7 % från 31 till 38 %. Efter valet 1991 sjönk dock andelen kvinnor med 5 %. Efter valet 1994 ökade emellertid antalet kvinnliga ledamöter i riksdagen till 40 %. Även i de svenska riksdagsutskotten är den kvinnliga representationen hög. Kvinnor på ministerposter Sverige har den högsta andelen kvinnor på ministerposter och hälften av de svenska ministerposterna innehas av kvinnor. Kvinnor är lågt representerade bland högre tjänstemän i departementen och deras andel där är endast 29 %. Kvinnor i kommunfullmäktige och landsting I de senaste kommunal- och landstingsvalen var andelen kvinnor 48 % respektive 41 %. Forskning och statistik Under 1986 inrättade den svenska regeringen en kommitté vars uppgift var att samla in information om representationen av kvinnor i styrelser för statliga myndigheter. Målsättning och tidsplaner På kommunal och regional nivå är andelen kvinnor till och med högre än eller lika med andelen på natio nell nivå, dvs. omkring 40 %. Den svenska regeringen har fastställt tidsbestämda mål för en ökad repre sentation av kvinnor i styrelserna för statliga myndigheter och kommittéer på regeringsnivå. Under 1993 uppgick andelen kvinnor till 32 %. Målet för 1995 var 40 %. Slutmålet är lika representation senast år 1998. For detta ändamål har regeringen anslagit 5 miljoner SEK till projekt för att stödja aktiva insatser för ett ökat deltagande av kvinnor på politiska beslutsfattande poster. Resultatet av åtgärdsprogrammet och närliggande verksamhet blev en betydande ökning av antalet kvinnor i styrelser för statliga myndig heter och andelen kvinnor var 1995 40 %. 87 ATT FRÄMJA JÄMSTÄLLT DELTAGANDE 1 BESLUTSPROCESSEN verket Kvinnor i utveckling i Europa liar repre senterat kvinnofrågor i utvecklingsländer och utarbetat viktiga initiativ för utveckling av den europeiska politiken inom dessa områden. På samma sätt har kommissionen förbundit sig att verka för skydd av de mänskliga rättigheterna, däribland framförallt kvinnors rättigheter. En av de metoder som används för att uppnå dessa mål är främjandet av ett pluralistiskt civilt samhälle genom ökat stöd till lämpliga organ, innefattan de icke-statliga organisationer (se kapitel 6). Det europeiska socialpolititiska forumet skall sammankallas på nytt under 1997 som del av den spirande dialogen och samarbetet mellan organi sationerna i det civila samhället och europeiska institutioner. Detta forum skapar möjligheten att studera sambandet mellan jämställdhetspolitik och andra sociala frågor som fattigdom, rasism och andra frågor, där kvinnor inte direkt utgör en målgrupp men ändå berörs av denna verklighet. 88 KAPITEL 5 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNORATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER UTÖVANDEAV RÄTTIGHETER Den rättsliga ramen Principen om likabehandling har utvecklats från den enskilda bestämmelsen om lika lön för lika arbete enligt artikel 119 i Romfördraget till ett fullständigt åtgärdsprogram för jämställdhet. Förutom artikel 119 i fördraget har gemenskapen antagit sekundärlagstiftning inom områdena lika lön, likabehandling i arbetet, likabehandling i statliga och yrkesbaseradc socialförsäkringssystem samt likabehandling av egenforetagarc. Ett antal närliggande insatser har även godkänts, till exem pel en rekommendation om barnomsorg1 och en resolution om skydd av kvinnors och mäns vär dighet på arbetsplatsen2. Denna resolution kom pletterades av en rekommendation från kommis sionen och en uppförandekodex som godkändes genom en deklaration av rådet. Lagstiftningen har tolkats och klarlagts av EG-domstolen, i huvudsak genom anhängiggörande till domstolen från nationella domstolar enligt artikel 177 men även genom överträdelseförfarande förda till domstolen av kommissionen i enlighet med arti kel 169. Framförallt har det utvecklats rättsfalls regler om begreppet direkt och indirekt diskrimi nering i gemenskapslagstiftningen. Gemenska pen har utvecklat flera strategier för att skapa en 1 Rekommendation av den 31. 3. 1992, 92/241 EEG, EGT nr L 123, 8. 5. 1992. 2 Resolution av den 29. 5. 1990, EGT nr C 157, 27. 6. 1990, s. 2. 89 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER större medvetenhet hos kvinnor och män om deras lagstadgade rättigheter genom inrättandet av nätverk av juridiska experter och genom stöd till konferenser om speciella frågor inom detta område. Principen om likabehandling hänvisas även till i ingressen i gemenskapens stadga om grundläg gande sociala rättigheter för arbetstagare (1989). I artikel 16 behandlas speciellt principen om lika behandling av kvinnor och män. Lika lön Rådets direktiv 751117I EEG ger en rättslig ram fir tillämpning av principen om lika lön för lika arbete eller för arbete av samma värde för kvinnor och män. Meddelande om lika lön I juni 1994 antog kommissionen ett medde lande där begreppet lika lön för likvärdigt arbete och dess räckvidd3 definierades och i vilket rikt linjer angavs för de kriterier som skall tillämpas vid utvärdering och klassificering av arbeten. Detta meddelande var ämnat som information och för övervägande hos parter som arbetade med frågor om lika lön. Det innehöll inga formella förslag. Enligt vad som meddelades i detta meddelande om lika lön för likvärdigt arbete har kommissio nen den 17 juli 1996 antagit regler som skall tillämpas av arbetsgivare, anställda och fackföre ningar. Reglerna är avsedda som en praktisk handbok för dem som dagligen arbetar med pro blem vad gäller genomförandet av principen om lika lön. De innehåller en rekommendation om att information om lika lön samlas in och analy seras för att utröna om det förekommer diskrimi nering, att strategier utvecklas för att bekämpa den samt riktlinjer för hur icke-diskriminerande system för utvärdering av arbeten kan utformas. Under åren har EG-domstolen bidragit till att klargöra tillämpningen av principen om lika lön enligt gemenskapslagstiftningen. Domstolen har till exempel gett en vid tolkning av begreppet lön. En av de mer betydelsefulla domarna är Barber mot GRE4, där domstolen dömde att ersättning ar från tjänstepensioner omfattades av artikel 119 i EG-fördraget. Detta har lett till många rättstvis ter inom detta område. I ett tilläggsprotokoll till Fördraget om Europeiska unionen förklaras de wmtm)mnwmfwm:t;mx;;::i:. \'u\\\Tœœ-!-ïx&x;-x 90 effekterna av denna tidsbestämda dom. Kommissionen har därför utfärdat ett samråds dokument innehållande förslag till ändring av rådets direktiv 86/378/EEG. I ett senare mål, Royal Copenhagen5, har domstolen grundat domen på sin praxis och bedömde att ackordlön även omfattas av artikel 119 i EG-fördraget. Kommissionen har aktivt undersökt effekterna av kollektivavtal och överträdelse-förfaranden enligt artikel 169 i EG-fördraget har inletts i de fall medlemsstater inte har vidtagit nödvändiga åtgärder för att se till att principen om lika lön följs. Likabehandling Rådets direktiv 76/207/EEG utgör en rättslig ram för genomförande av principen om likabe handling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran i yrket samt arbetsvillkor. I rådets direktiv 76/207/EEG tillämpas princi pen om likabehandling i fråga om tillgång till i anställning, yrkesutbildning och befordran yrket samt arbetsvillkor. EG-domstolen har avkunnat ett antal domar grundade på detta direktiv. Det mest betydelsefulla målet under 1995 var mål Kalanke6. Detta mål avsåg en fråga som framställdes till EG-domstolen av en tysk domstol och gällde en fråga från delstaten Bremen huruvida dess lagstiftning stred mot artikel 2. 4 i direktiv 76/207/EEG om likabehandling av kvinnor och män genom sin politik att automatiskt ge kvin eller nor tjänsteuppflyttningar inom sektorer där kvinnor är under represen terade och där en kvinna har lik värdiga meriter som en manlig sökande. tjänstetillsättningar förtur vid Memorandum om lika lön för lika arbete, KOM (94) 6 slutlig av den 23. 6. 1994. * Mål C-262/88 Barber mot GRE (1990) REG 1889. J Mål C-400/93 Royal Copenhagen (1995) REGI - 1295 6 Mål C - 450/93 Kalanke mot Freie Hansestadt Bremen (1995) REGI - 3051 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER KOMMISSIONENS MEDDELANDE OM KALANKEMÅLET7 Den 27 mars 1996 utfärdade kommissionen ett meddelande till rådet och Europaparlamentet om tolk ningen av Kalankemålet8, där den framför åsikten att kvoteringssystem som inte är rigida och auto matiska är tillåtna enligt lag. Medlemsstater och arbetsgivarna kan således tillgripa alla former av posi tiva åtgärder, inklusive flexibel kvotering. Kommissionen anser att en rad åtgärder för att öka möjlig het till anställning och för att stödja medlemmar av det underrepresenterade könet fortsättningsvis är lagliga. För att illustrera detta innehåller meddelandet en förteckning över positiva åtgärder som anses lagliga, till exempel: • Kvoteringar vid likvärdiga kvalifikationer, när de gör det möjligt att ta hänsyn till speciella omstän digheter. I enskilda fall kan detta tala emot att man ger företräde för det underrepresenterade könet. • Program för att främja kvinnor, i vilka föreskrivs andelen kvinnor och tidsgränsen inom vilken antalet kvinnor skall öka, utan att fastställa någon automatisk företrädesregel vid enskilda beslut om anställning och befordran i yrket. • En principiell skyldighet för arbetsgivaren att i första hand anställa eller befordra en person från det underrepresenterade könet. I detta fall ges ingen individuell rätt till företräde. • Minskade socialavgifter för företag som anställer kvinnor som återvänder till arbetsmarknaden för att utföra arbete inom områden där kvinnor är underrepresenterade. • Statliga stöd till arbetsgivare som anställer kvinnor inom områden där de är underrepresenterade. • Andra positiva åtgärder inriktade på utbildning, yrkesvägledning, omorganisering av arbetstiden, barnomsorg. För att undanröja den juridiska osäkerhet som uppstått i fråga om positiva åtgärder beslöt kommis sionen att föreslå en ändring av lydelsen i artikel 2. 4 i direktivet om likabehandling, så att den åter speglar det verkliga rättsläget, medan den fortfarande tillåter vissa former av positiva åtgärder. Kommissionen ansåg att domstolens dom endast gällde det speciella inslaget i Bremens lag, nämligen att ge kvinnor undantagslös och ovillkorlig rätt till anställning och befordran i yrket. Denna tolk ningsändring har följande lydelse: Detta direktiv skall inte hindra åtgärder som främjar lika möjligheter för kvinnor och män i synnerhet genom att undanröja existerande orättvisor som påverkar det Underrepresenterade könets möjligheter inom de områden som avses i artikel 1. 1. Möjliga åtgärder skall innefatta att ge företräde vad beträffar anställning och befordran i yrket till det underrepresenterade könet, under förutsättning att arbetsgi varen alltid har möjlighet att beakta särskilda omständigheter i ett enskilt fall. 7 Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om tolkning av domstolens dom av den 17. 10. 1995 i mål C - 450 Kalanke mot Frcie Hanscstadt Bremen, KOM (96) 88 slutlig av den 27. 3 1996, s. 93 8 Se även Europaparlamentets resolution (i plenum den 15-19 januari 1996) om farhågor om konsekvenserna av Kalankemålet och «•aver på en ändring av artikel 2. 4 i direktivet om lika behandling, EGT nr C 1996 32 av den 5. 2. 1996, s. 24 punkt 20. 91 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNORATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER I artikel 2. 4 i direktivet om likabehandling fast släs att direktivet skall tillämpas utan inskränk ning av de åtgärder som främjar lika möjligheter för kvinnor och män,bl. a. genom att undanröja existerande orättvisor som hindrar kvinnor att få anställning, yrkesutbildning, befordran i yrket samt arbetsvillkor och, under vissa speciella för hållanden, social trygghet. Detta har allmänt tol kats som att positiva åtgärder var tillåtna. Domstolens dom klargjorde att nationella reg ler som ger kvinnor absolut och ovillkorlig förtur vid tjänstetillsättningar eller tjänsteuppflyttning- ar går längre än att endast främja lika möjligheter och överskrider gränsen för undantaget om posi tiva åtgärder i artikel 2. 4 i direktivet. Den 30 april 1996 avkunnade EG-domstolen dom i målet P mot S och Cornwall CCV som blev en viktig milstolpe genom att den fastslog att det var diskriminering på grund av kön enligt direk tivet om likabehandling, att avskeda en person som varit en man när han anställdes men sedan genomgått ett antal operationer för att byta kön och sedan blivit kvinna. Lagstadgade socialförsäkringssystem I rådets direktiv 791 7/EEG ges en rättslig ram for genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i lagstadgade socialförsäkrings system. Domstolen har avkunnat ett antal domar grun dade på detta direktiv i fråga om statlig socialför säkring. Domstolen anser att direktivet omfattar ett beslut om ett socialförsäkringsbidrag till per soner med vårdansvar10 och gratis recept enligt Förenade kungarikets hälsovårdssystem för pen sionärer11. Ett mål är under behandling avseende fria resebidrag beviljade av kommunala råd12. Bostadsbidrag13 till människor med låga inkoms ter och ett inkomsttillägg14 omfattas dock inte längre av detta direktiv. Domstolen har dock til låtit medlemsstaterna att medge vissa former av diskriminering, där det kan bevisas att sådan dis kriminering på sakliga grunder är nödvändig för att undvika störningar i den komplexa ekonomi styrningen av de statliga socialförsäkrings system. Två viktiga mål under 1995 gällde uteslutning av lågavlönade deltidsarbetare Iran den tyska sta tens socialförsäkringssystem16. I de tyska domsto larna hävdades att systemet skapade en indirekt diskriminering enligt bestämmelserna i rådets direktiv 79/7/EEG, eftersom det påverkade fler kvinnliga än manliga arbetstagare. Staten hävda de att systemet var försvarbart eftersom det fanns en efterfrågan från samhället på vad som kan kal las "mindre viktiga arbeten", som endast kunde gynnas genom uteslutning från den obligatoriska försäkringen. Om denna typ av arbete skulle omfattas av den obligatoriska socialförsäkringen, skulle detta leda till en ökning av den svarta arbetsmarknaden och kringgående av lagen. Detta godkändes av domstolen, eftersom de åtgärder som valdes visade en lagligt berättigad socialpolitik från den medlemsstats sida vars lagstiftning behandlades och de vidtagna åtgär derna var därför ändamålsenliga och nödvändi- ga*7- På liknande sätt krävde C. B. Laperre mot Bestuurscommissie beroepszaken in de provincie Zuid-Holland18 att Nederländernas regering skulle motivera ett socialförsäkringssystem som var ämnat att garantera förmånstagare en inkomst på lägsta socialnivån. Systemets tillämp ning var beroende av tidigare arbete och ålder och 9 Mål C - 13/94 P mot S and Cornwall CCnyr 10 Mål 150/85 Drake mot Chief adjudication Officer [1986], Reg. 1995. « Mål C 137/94 The Queen mot Secretary of State for Health ex parte (1995) Cyril Richardsson RF. GI 3407. 12 Mål C-228/94 av den 11. 7. 1994, Atkins. Mål 243/90 The Queen mot Secretary of State for Social Security ex parte Florence Rose Smithson (1992) REGI - 476. Mål C-63-64/91 Jackson och Cresswell mot Chief Adjudication Officer. Mål C-328/91 Secretary of State for Social Security mot Thomas; mål C-92/94 Graham; mål C-154/92 Van cant mot Rijksdicnst Vbor Pensioenen. Mål C-317/93 Noltc mot Landesversicherungsanstalt Hannover nyr och mål C-444/93 Megner och Scheffel mot Innungskranken Kasse Vorderpflaz (nuvarande Innungskrankenkasse Rheinhessen-Pflaz nyr). 17 Mål 171/88 Rinner-Kuhn (1989) REG 2743. Mål C-8/94 C. B. Lapperre mot Bestuurscommissie bero- eqszaken in de provincie Zuid-Holland (1996) REGI - 273 92 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR AFF UTÖVA SINA RÄTTIGHETER tog inte hänsyn till om den sökande hade egna medel. Även om det fastställdes att systemet gav en olikartad effekt för kvinnor, godtogs det att regeringen hade visat att systemet var nödvändigt for att uppnå ett socialpolitiskt mål som inte hade något samband med diskriminering på grund av kön. Gemenskapsrätten gällande havandeskap och moderskap I rådets direktiv 92/85/EEG ges en rättslig ram för skydd av arbetstagare som är gravida, nyligen har fött bam eller ammar. Socialförsäkringssystem för yrkesverksamma I rådets direktiv 86/378/EEG ges en rättslig ram for genomförandet av principen om likabehandling tiv kvinnor och män ifråga om företags- eller yrkes- baserade system för social trygghet. Den 2 december 1996 antog rådet ett ändrat förslag till rådets direktiv19 om ändring av rådets direktiv om genomförandet av principen om lika behandling av kvinnor och män i fråga om före tags- eller yrkesbaserade system för social trygg het20. Ett förslag till denna ändring lades fram av kommissionen efter domen i målet Barber mot GRE och uttolkningen av detta domslut i proto koll och sex senare avgöranden i EG-domstolen. Kommissionen har även genomfört undersök ningar om individualiserade förmåner inom soci alförsäkringsområdet (se kapitel 3). Likabehandling av egenforetagare och medhjälpande makar I rådets direktiv 86/613/EEG ges en rättslig ram för tillämpning av principen om likabehandling av kvinnor och män med egen rörelse, inklusive jord bruk. Detta innefattar bland annat ett skydd under havandeskap och moderskap. Genom rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober infördes åtgärder för att förbättra säker het och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen fött barn eller ammar23. Direktivet grundas på artikel 118a i EG-för draget. De viktigaste bestämmelserna kan sam manfattas enligt följande: En kvinna skall inte var förpliktad att utföra nattarbete under graviditet och efter att ha fött barn under en tidsperiod som skall fastställas av berörd statlig myndighet, under förutsättning att ett hälsointyg kan uppvisas där det konstateras att detta är nödvändigt för den berörda arbetstaga rens säkerhet och hälsa. Kvinnor skall ha rätt till lön vid frånvaro från arbetet för att genomgå hälso- eller läkarunder sökningar före förlossningen om sådana under sökningar måste ske under arbetstid. Det är för bjudet att avskeda en kvinna på grund av gravidi tet. En kvinna skall skyddas under perioden från början av graviditeten till slutet av moderksapsle- digheten, utom i undantagsfall som inte rör gra viditet, som är godkända enligt den nationella lagstiftningen och/eller nationell praxis och efter ett godkännande av den behöriga myndigheten. Om en arbetstagare avskedas måste arbetsgivaren skriftligen ange skälen för detta. Moderskapsle- diga kvinnor skall bibehålla sina avtalsenliga rät tigheter. då och inom Syftet med rådets direktiv 86/613/EEG21 är att ge skydd åt kvinnor med obestämd yrkesställ ning, framförallt hustrur som arbetar i familjefö jordbruket. även retag Kommissionen har uppmärksammat att direkti vet inte gett den förväntade effekten för egenfo retagare och medhjälpande makar. Detta gäller i synnerhet kvinnor som arbetar i ett familjeföretag utan yrkesställning, varken som anställd eller som företagspartner, på grund av att de är gifta eller släkt med ägaren. Kommissionen förbereder en rapport om situationen i syfte att revidera direk tivet under 199722. skall kompletteras 20 EGT L 225/86 av den 12. 8. 1996. Corrigendum till arti kel 2. 2 EGT L 283 av den 4. 10. 1986, p. 27 21 EGT nr L 359/86 av den 19. 12. 1986. Gemenskapens fjärde handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män, KOM(95) 0381 slutlig av den 19. 7. 1995 Tionde särskilda direktivet enligt artikel 16. 1 i direktiv 89/391/EEG, EGT nr L 348/1 av den 28. 11. 1992, p. 1. 93 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR A IT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER ANFÖRA BESVÄR INFÖR DOMSTOL Rätten att anföra besvär inför domstol är en väsentlig lagstadgad rätt enligt direktivet om likabehandling. De fles ta rättstvisterna har rört artikel 6 i detta direktiv. Artikel 6 i rådets direktiv 76/207/EEG Medlemsstaterna skall i sina nationella rättssystem införa sådana åtgärder som är nödvändiga för att alla personer, som anser sig felaktigt behandlade genom underlåtenhet att tillämpa principen om jämställdhet i deras sak i enlighet med artiklarna 3, 4 och 5, skall kunna driva sina krav vida re i domstol efter att eventuellt ha vänt sig till andra behö riga myndigheter. Rätten att anföra besvär inför domstol är erkänd som en grundläggande rätt i gemenskapsrätten2*. Mål 222/84 Johnston mot RUC [1986] Rec. 427. Fakta: i ett intyg utfärdat av ministern framhölls att beslut fattade av RUC:s polismästare inte på nytt skulle kunna granskas av en domstol eller annat fristående organ. Domstolen slog fast att detta beslut stred mot artikel 6 i direktivet om likabehandling. EG-domstolen hänvisade till artikel 6 i Europakonventionen om mänskliga rättigheter från 1951, vars principer skall beaktas i gemenskapsrätten. Domstolen slog fast att artikel 6 i direktivet om likabe handling gav direkta effekter i den mån som de rättigheter som direktivet tilldelade "kan berörda personer fullständigt förlita sig på inför de nationella domstolarna". Man hävda de att detta krav på rättskontroll speglade en allmän rättsprincip som var införlivad i de konstitutionella gängse traditionerna i medlemsstaterna. Domstolens utslag var att genom ministerns intyg gavs en behörig myndighet till stånd att frånta en enskild person möjlighet att i en dom stolsprocess hävda sina rättigheter och att detta därför stred mot artikel 6 i direktivet om likabehandling. Mammaledigheten skall omfatta minst 14 veckors oavbruten ledighet före eller efter förloss ningen i enlighet med den nationella lagstiftning en eller praxis. En obligatorisk ledighetsperiod på minst två veckor måste dock beviljas före och efter förlossningen i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis. Under moderskapsledig- heten skall lönen antingen kunna bibehållas eller motsvarande ersättning beviljas i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis. Medlemsstaterna skall i sina nationella rätts system införa bestämmelser som ger alla arbetsta gare möjlighet att driva sina krav enligt direktivet vidare genom en rättslig process eller i enlighet med nationell lagstiftning eller praxis eller med hjälp av andra behöriga myndigheter. Föräldraledighet / rådets direktiv 961 341 EG genomförs ramavtalet om föräldraledighet och ledighet från arbetet, undertecknat av UNICE, CEEP och CES, och fast ställs minimikrav. Förslag till ett direktiv om föräldraledighet eller ledighet av familjeskäl lades fram 198425. Det grundades på artikel 100 i fördraget. Förenade kungariket motsatte sig direktivet framförallt pä grund av deras syn på de konsekvenser som kost naderna för föräldraledigheten skulle föra med sig. Förslaget togs åter upp till behandling efter det att avtalet om socialpolitik trätt i kraft. Den 22 februari 1995 rådfrågade kommissionen arbetsmarknadens parter om en möjlig åtgärd för att lösa problemet med familjeliv förenat med förvärvsarbete och den 21 juni 1995 om vilken åtgärd som skulle vidtas i fråga om föräldraledig het. Den 7 juli 1995 uttryckte UNICE, CEEP och CES sin vilja att inleda överläggningar, varef ter kommissionen avbröt sitt lagstiftningsarbete från och med den 20 juli 1995 under en period av högst nio månader. Den 14 december 1995 undertecknade arbetsmarknadens parter ett ramavtal om föräldraledighet och uppmanade kommissionen att överlämna det till rådet så att rådet kunde fatta ett beslut och därmed göra dessa minimikrav tvingande i samtliga med lemsstater, med undantag för Förenade kungari ket. Detta var ett viktigt ögonblick, eftersom Mål 222/86 UNECTPF mot Heylens [1987] Rec. 4097. EGT nr C 316/84 av den 27. 11. 1984, p. 7. 94 avtalet om föräldraledighet var den första rättsakt som arbetsmarknadens parter godkände på grundval av avtalet om socialpolitik. Vid mötet den 29 mars 1996 i rådet för syssel sättnings- och socialfrågor nådde de 14 med lemsstaterna en politisk uppgörelse om det ramavtal om föräldraledighet, som ingåtts av arbetsmarknadens parter. Direktivet antogs vid rådets möte den 3 juni 1996. Ramavtalet, som fogats till direktivet, innehåller minimiföreskrif- ter för föräldraledighet och arbetsfrånvaro på grund av force majeure, som har till syfte att underlätta för föräldrar att förena yrkesliv med familjeansvar. Ramavtalet föreskriver en individuell rätt till föräldraledighet, som i princip inte får överlåtas, till alla kvinnliga och manliga arbetstagare efter barns födelse eller adoption, för att arbetstagaren i fråga skall kunna ta hand om detta barn i minst tre månader till en bestämd ålder, som får vara upp till åtta år. Kvalifikationskraven och tillämp ningsföreskrifterna för föräldraledighet skall fast ställas i lag eller i kollektivavtal i medlemsstater na. Så länge som minimiföreskrifterna i ramavta let beaktas, får medlemsstater eller arbetsmarkna dens parter framförallt: • besluta om föräldraledighet skall beviljas på heltids- eller deltidsbasis, periodiserad eller i form av ett tillgodohavande, • göra föräldraledigheten beroende av en kvali- tjänstgöringsperiod ficeringsperiod eller en som inte överstiger ett år, • anpassa villkoren för rätt till och för beviljan de av föräldraledighet vid adoption, • fastställa tidpunkter för anmälningsplikt av arbetstagare till arbetsgivare innehållande angivelser om ledighetsperiodens början och slut, • definiera de omständigheter när en arbetsgi vare får uppskjuta utnyttjandet av föräldrale dighet av berättigade skäl som avser företagets verksamhet, • godkänna speciella arrangemang för att små företag skall kunna klara sin operativa och administrativa verksamhet. I direktivet ges vissa garantier för att säkerställa att arbetstagare skall kunna utnyttja sin rätt till föräldraledighet. Medlemsstaterna eller arbets marknadens parter skall vidta nödvändiga åtgär der för att säkerställa att arbetstagare inte avske MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER das med anledning av ansökan om eller utnytt jande av föräldraledighet, som till exempel: • Efter föräldraledighet har en arbetstagare rätt att återvända till samma arbetsuppgifter eller, om detta inte är möjligt, till ett motsvarande eller liknande arbete i överensstämmelse med gällande anställningsavtal eller arbetsvillkor. • Rättigheter som förvärvats eller håller på att förvärvas av en arbetstagare den dag som för äldraledigheten påbörjas skall bibehållas på samma nivå tills föräldraledigheten avslutas. Medlemsstaterna eller arbetsmarknadens parter är därtill tvingade att vidta nödvändiga åtgärder för att arbetstagare skall kunna vara frånvarande från arbete på grund av force majeure för träng ande familjeskäl vid sjukdom eller olycksfall, som gör arbetstagarens närvaro absolut nödvändig. Medlemsstaterna måste genomföra direktivet senast två år efter antagandet. I direktivet nämns inte frågan om lön under ledighetsperioden. Genom direktivet kommer situationen för föräldraledighet att förbättras i tre medlemsstater: Irland, Belgien och Luxemburg. ÖVRIGA FRÅGOR I ett rättssamhälle är det inte förvånande att uppmärksamheten riktas mot principer för verk ställandet av gemenskapslagstiftningen. Rät tstvister om jämställdhet är inte den enda meto den för att uppnå jämställdhet. Politik som ver kar för jämställdhet kan ge mer positiva effekter än vad enbart lagstiftningen kan ge. Sexuella trakasserier Kommissionen antog 1991 en rekommenda tion om skydd av kvinnors och mäns värdighet i arbetslivet och regler om åtgärder för att bekäm pa sexuella trakasserier. Dessa två skrivningar kan ses i sammanhang med den europeiska socialpo litiken och insatser för förbättrade levnads- och initiativ arbetsförhållanden. Kommissionens föregicks av en betydelsefull resolution av rådet i ämnet26, av forskning i de (då) tolv medlemssta terna i frågor Europaparlamentet. Händelser efter antagandet av rekommendationen och reglerna visade en ökad medvetenhet om och höjda aktiviteter kring väckts som och av Resolution av den 29 maj 1990, EGT nr C 157/3, 27. 06. 1990. 95 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER i med problemet med sexuella trakasserier lemsstaterna. Frågan under senare. delen av 1990- talet är hur effektiv denna metod är, dess tillämp ning av kollektiva uppgörelser och i vilken utsträckning den tillämpas. Som en del av gemenskapens fjärde handlingsprogram på medellång sikt meddelade kommissionen att den ämnade utveckla ett rättsligt instrument för bekämpning av sexuella trakasserier på arbetsplat sen och att få arbetsmarknadens parter att inse sin gemensamma roll i denna process. Samtidigt har behovet av särskilda åtgärder för kvinnor i arbets livet identifierats i det fjärde handlingsprogram met för yrkeshygien och arbetarskydd (1996- 2001). Enligt åtgärd tre i det nya programmet för yrkeshygien och arbetarskydd skall forskning genomföras om i vilken utsträckning våld före kommer på arbetsplatser och på vilket sätt det hanteras. I detta syfte inledde kommissionen den 24 juli 1996 första fasen av samrådet med arbet smarknadens parter om skydd av kvinnors och mäns värdighet i arbetslivet, vilken avslutades i slutet av oktober 1996. Bevisbörda I det första handlingsprogrammet på medel lång sikt27 framhävde kommissionen sambandet mellan lättheten att få tillgång till information och användningen av jämställdhetslagar i med lemsstaterna. De konstaterade skillnaderna i fråga om bevisbörda i rättstvister och rättsförfaranden. I den rapport som följde rekommenderades att åtgärder på gemenskapsnivå krävdes för att for mellt ändra lagen om bevisbördan i mål som gäll de könsdiskriminering. Denna fråga införlivades i gemenskapens andra handlingsprogram på medellång sikt (1986-1990) och 1988 lade kom missionen fram ett förslag till direktiv28. Rådet lydelsen. inte komma överens om kunde Kommissionen beslöt då att samråda med arbets marknadens parter. Första fasen av samrådet inleddes den 5 juli 1995 och den andra den 7 februari 1996. Den 3 juni 1996 offentliggjorde arbetsmarknadens parter sin avsikt att inte fort sätta med förhandlingen. Kommissionen har därför beslutat att till rådet överlämna ett förslag till direktiv om jämkning mellan parternas bevisbörda, snarare än omvänd bevisbörda, i mål som gäller könsdiskriminering. Vid en konferens i Belfast mellan den 1 och 3 mars 1996 visade sig frågan om bevisbördan och tillämpning av en delvis omvänd bevisbörds efter domstolens dom i målen Danfoss,29 Enderby30 interna den 96 och Royal Copenhagen31 ge problem i flera med lemsstater. Atypiska arbeten EG-domstolen har ökat skyddet för deltidsar beten genom att fastslå att vissa former av ogynn sam behandling av deltidsarbetande kan utgöra indirekt könsdiskriminering. Detta skydd är dock på intet sätt fullständigt. rådet inte av Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv för att öka skyddet för deltidsarbetande arbetsta gare i förhållande till heltidsarbete'2, men detta förslag godkändes (1989). Kommissionen lade även fram tre förslag på tre olika rättsliga grunder: ett enligt artikel 100 i EG-fördraget om tillnärmning av medlemsstater nas lagstiftning avseende arbetsvillkor i förhållan de till vissa anställningsformer (deltids- och kort tidsarbete)33, ett annat enligt artikel 100a i EG- fördraget om vissa anställningskontrakt och anställningsförhållanden som rör snedvridning av konkurrens (deltids- och korttidsarbete)34, och ett tredje enligt artikel 118a i EG-fördraget om hälso- och säkerhetsaspekter vid korttidsarbeten. Det senare antogs den 25 juni 1991, medan de två andra förslagen är under övervägande enligt avtalet om socialpolitik. Arbetsmarknadens par ter medverkade under 1996 i överläggningar om frågor om flexibel arbetstid och anställ ningstrygghet. 27 KOM(81) 0758 slutlig av den 9. 12. 1981. 28 EGT nr C 176 av den 5. 7. 1988, p. 5. Mål 109/88 Handels-og-Kontorfunktionaerernes Förbund i Danmark mot Dansk Arbejdsgiverforening (företräder Danfoss) (1989) REG 3199. 30 Mål C-127/92 Enderby mot Frenchay Area Health Authority (1993) REGI. 5535. Mål C - 400/93 Specialarbejderförbundet i Danmark och Dansk Industri, f. d. Industriens Arbejdsgivere som före träder Royal Copenhagen A/S (1995) - REG 1275. 32 EGT nr C 62 av den 12. 3. 1982, p. 7. 33 EGT nr C 224 av den 8. 9. 1992, p. 4. 34 EGT nr C 224 av den 8. 9. 1992, p. 6. Offentlig upphandling förfaranden som tillsammans skapar gemenska pens unika och egenartade rättssystem. MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR AIT UTÖVA SINA RÄITIGHETKR Den 27 november 1996 antog kommissionen grönboken inom Europeiska unionen: överväganden inför framti- upphandling "Offentlig 1 denna grönbok hänvisas till möjligheten att sätta upp som villkor för att genomföra kontrakt efter anbudsförfarande att man följer de sociala skyldigheter som t. ex. syftar till att främja syssel sättningen för kvinnor. Här uppmanas vidare aktörer inom samtliga berörda områden att yttra sig om behovet av att klargöra direktiven om offentlig upphandling. En undersökning görs av de möjligheter som finns att genom lagstiftningen om offentlig upphand ling genomföra gemenskapens och medlemssta ternas socialpolitik. VERKSTÄLLIGHET OCH RÄTTSMEDEL Hur gemenskapens system for rättstvister fungerar se till att Skyldigheter som grundar sig på gemen skapslagstiftningen åläggs medlemsstaterna, enskilda och företag på en rad olika sätt - genom fördragsbestämmelser, direktiv och i form av till exempel rekommendationer. På många sätt är de skyldigheter som åläggs medlemsstaterna betung ande. Enligt artikel 5 i EG-fördraget är med lemsstaterna bundna av en sä kallad "trohetsklau- sul" att skyldigheterna enligt Maastrichtfördraget fullgörs och även att avstå från varje åtgärd som kan äventyra att fördragets mål uppnås. Gemenskapslagstiftningen kan genomdrivas på unionsnivå genom direkta åtgär der som vidtas av kommissionen, enskilda perso ner, företag och andra offentliga eller privata organ. Gemenskapslagarna kan även verkställas på nationell nivå genom en tillämpning av prin ciperna om direkt och indirekt effekt och skade ståndskrav mot medlemsstaterna enligt de princi per som fastställts i de sammanslagna målen C- 6/90 och 8/90 Francovich och Bonifaci mot Italien36. Denna rättspraxis har utvecklats vidare i de sammanslagna målen C-46/93 och C-48/93 Brasserie du Pêcheur37. Resultatet är ett kompli cerat nät av domstolar, rättigheter enligt natio nella lagar och gemenskapslagar, påföljder och Direkt verkställande av kommissionen Kommissionen har möjlighet att direkt genom driva gemenskapslagarna i domstolen i den hän delse att nationell lagstiftning misslyckas att genomföra eller korrekt genomföra förpliktelser i enlighet med Europeiska gemenskapens lagstift ning. Kommissionens befogenheter i detta avse ende fastställs i artikel 169 och 171 i EG-fördra get. EG-domstolen har befogenhet att bötfälla en medlemsstat som inte vidtar nödvändiga åtgärder efter domstolens beslut om att den bryter mot Europeiska gemenskapens lagar. För varje direk tiv som antas av Europeiska gemenskapen måste kommissionen utarbeta en rapport om dess tillämpning till medlemsstaterna. Dessa rappor ter innehåller ofta de uppgifter som behövs för att fastställa om en medlemsstat har genomfört bestämmelserna i gemenskapsrätten korrekt eller ej. En annan informationskälla utgör klagomål från enskilda personer till kommissionen och par lamentsledamöter. Lobbygrupper och offentliga organ far också sända klagomål till kommissio nen. Som exempel har den brittiska och nordir ländska jämställdhets-kommissionen och fackför eningskongressen framfört klagomål till kommis sionen om de långa behandlingstiderna vid pro cesser om lika värde vid krav rörande lön för lik värdigt arbete och avskaffandet av de s. k. lönerå den i Förenade kungariket. Under 1995 undersökte kommissionen fyra medlemsstater, Belgien, Frankrike, Grekland och Italien, på grundval av att de inte hade upphävt nationella bestämmelser som hindrade kvinnor frän nattarbete på ett sätt som inte var förenligt med direktivet om likabehandling 76/207/EEG och domstolens rättspraxis38. Ett överträdelseför farande inleddes mot Belgien för dess underlåten het att anmäla åtgärder till kommissionen för att uppfylla domstolens beslut i mål C-173/91 Kommissionen mot Belgien39. Enligt detta beslut skall kompletteras 36 [1991]Rec. 1-5357. 37 1996 Rec 1-1029 38 Mål C-345 Stoeckel [1991] Rec 1-4047 p. 89; mål C- 158 Levy [1993] Rec 1-4287, p. 91; mål C-13 Minne [1994] Rec 1-371, p. 93. Mål C-173 Kommissionen mot Belgien [1993] Rec. I- 673, p. 9 1. 97 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER BEVISBÖRDA EG-domstolen har genom följande mål utvecklat en praxis om vem som har bevisbördan i mål om indirekt diskriminering gällande lika lön. Mål 109/88, Handels-og-Kontorsfunktionaerernes Förbund Arbejdsgiverfbrening (företrädande Danfoss) [1989], Rec. 3199. i Danmark mot Dansk I detta mål bedömde domstolen att kravet på medlemsstaterna att säkerställa att effektiva instrument finns tillgängliga som garanterar att principen om lika lön beaktas, skall leda till en tolkning som krä ver anpassning av nationella regler i fråga om bevisbörda i speciella situationer där sådan anpassning är avgörande för ett effektivt genomförande av jämställdhetsprincipen. I detta fall, en situation där det helt saknades insyn, kunde de sökande endast se en skillnad mellan genomsnittslön och berövades sålunda varje möjlighet att garanteras en respekt för principen om lika lön inför de nationella dom stolarna. Sålunda måste bevisskyldigheten föras över på arbetsgivaren, som då måste visa att företagets lönepraxis inte var diskriminerande. Mål C-127/92 Enderby mot Frenchay Area Health Authority (1993k Rec. 1-5535. I detta mål bedömde domstolen att i de fall en arbetsgivare tillämpar ett lönesystem där det saknas insyn är det arbetsgivarens skyldighet att bevisa att lönepolitiken inte är diskriminerande, om en kvinn lig arbetstagare kan fastställa att den genomsnittliga lönen, i förhållande till en relativt stort antal anställda, för kvinnor är lägre än den för män. Det är den nationella domstolens sak att bedöma om den kan ta hänsyn till statistik som visar att lönen för en grupp av kvinnliga arbetstagare är lägre än för en grupp av manliga arbetstagare eller inte. Den nationella domstolen måste besluta om statistiken är fullgod att använda för att bedöma enskilda, om den täcker rent tillfälliga eller kortsiktiga företeelser eller om den rent allmänt verkar tillämplig. Mål C-400/93 Specialarbejderforbundet i Danmark och Dansk Industri, f. d. Industriens Arbejdsgivere företrädande Royal Copenhagen A/S nyr. I detta mål bedömde domstolen att en genomsnittlig löneskillnad mellan två grupper av arbetstagare av motsatt kön inte är tillräcklig grund för att detta skall bedömas som diskriminering mellan dem. Tidigare övervägande om skälen för löneskillnaderna bör beaktas. Bevisbördan att motivera skillna derna skulle överföras till arbetsgivaren, om det var omöjligt att fastställa de faktorer som ligger till grund för skillnaderna i lönenormer eller enhetsberäkning av lön. Det är den nationella domstolen som skall fastställa om villkoren för överflyttning av bevisbördan är uppfyllda. 98 fann domstolen att man bröt mot artikel 119 i EG-fördraget genom att bibehålla lagar enligt vilka kvinnor över sextio år inte var berättigade till extra permitteringsbidrag, fastän dessa betala des ut till män upp till 65 års ålder. De överträ delseförfaranden mot Frankrike som inleddes under 1990 fortsätter, varigenom kommissionen anför att Frankrike inte har vidtagit nödvändiga åtgärder för att rätta sig efter utslaget i mål 312/88 Kommissionen mot Frankrike40. Enligt detta beslut fann domstolen att vissa kollektivav tal som gav kvinnor förmåner stred mot jäm ställdhetsdirektivet och uppfyllde inte villkoren för positiva åtgärder enligt artikel 2. 4 i det direk tivet. Kommissionen sköt upp överträdelseförfa randen mot sex medlemsstater41 för försummelse att anmäla nationella åtgärder för att fullfölja direktiv skyldigheterna 86/378/EEG. Det godkändes att det förelåg fak tiska svårigheter att överföra detta direktiv till följd av domstolens utslag i målet Barber mot GRE42. rådets enligt Förhandsbesked av domstolen En nationell domstol kan uppskjuta ett dom stolsförfarande, då en fråga väcks om tolkning eller giltighet av Europeiska gemenskapens lagstiftning, och kräva ett beslut av EG-domsto len enligt artikel 177 i fördraget. Detta förfaran de har haft stor inverkan på gemenskapens lagstiftning om lika möjligheter för kvinnor och män och har utgjort ett instrument med vars hjälp domstolen kan utveckla principer för gemenskapsrätten. Varje nationell domstol eller domstolsnämnd kan begära ett beslut av EG- domstolen och varje domstols högsta instans bör göra detta. I praktiken åberopar inte varje dom stols högsta instans artikel 177: den kan besluta att gemenskapslagen är tillräckligt entydig i frå- 40 Mål 312 Kommissionen mot Frankrike (1988) Rec 3559 s. 86. Belgien, Danmark, Grekland, Italien, Luxemburg, Nederländerna. 42 [1990] Rec. 1989. Den 28 september 1994 meddelade domstolen sex förhandsavgöranden om Barber-domens räckvidd, vilket kommissionen anser undanröjer alla tvivel om medlemsstaternas skyldigheter. Kommissionen har överlämnat ett förslag till ministerrådet om en ändring av rådets direktiv 86/378/EEG, KOM(95) 0186 slutlig, Bryssel. 16. 05. 1995. MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER EFFEKTIVA RÄTTSMEDEL Mål 14/83 Von Colson och Kamann mot Land Nordrhein-Westfelen [1984] Rec. 1891. Domstolen fastställde att nationella rättsmedel bör omfattas av en princip om effektivitet43. Mål 222/84 Johnston mot Royal Ulster Constabulary [1986] Rec 1651. Domstolen fastställde att "effektivt rättsligt skydd" var en grundläggande princip i gemenskapsrätten. Mål 68/88 Kommissionen mot Grekland [1989] Rec. 2964. Domstolen godkände åsikten att följande tre grundprin ciper skall beaktas vid tillhandahållande av rättsmedel vid brott mot gemenskapslagen: •Jämförbarhet • Effektivitet. • Proportionalitet. Dessa förklarades i kommissionens anmälan från [1990] EGT nr C 147/3. Mål C-213/89 Factortame [1990] Rec. 2433. I detta mål bedömde domstolen att varje bestämmelse i ett nationellt rättssystem och all praxis inom lagstiftning, administration eller domstolsväsende som kan vara till hinder för genomförandet av gemenskapslagstiftningen skall ogiltigförklaras av de nationella domstolarna. Effektivitet betyder att medlet väl kompenserar sökanden för skada/förlust denne lidit «om en konsekvens av ett lagbrott. ïwvj#t. vrtm. wimwmmmiimm 99 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTriGHETER gan eller inte av avgörande betydelse för det mål som behandlas. En nationell domstol har alltid rätt att hänskjuta en fråga till EG-domstolen om en punkt i gemenskapslagstiftningen som dom stolen tidigare har bedömt. Ett exempel på detta är mål C-457/93 Kuartorium fur Dialyse und Nierentransplantation e. V44, där den tyska fede rala arbetsdomstolen hänsköt frågor till EG-dom stolen som redan tidigare hade bedömts i mål C- 360/90 Arbeiterwohlfahrt der Stadt Berlin mot Botel45. Q RÄTTSMEDEL I GEMENSKAPSRÄTTEN Utvecklingen av gemenskapens på rättslig grund baserade rättsmedel och förfaranden har skett inom det rättsliga snarare än inom det lagstiftande området. Ett antal direktiv innehåller bestämmelser om genomförandet av rättigheter enligt gemenskapsrätten, men dessa är vanligtvis beroende av nationell lagstiftning och principer. Inledningsvis tog EG-domstolen liten ställning till förfaranden och rättsmedel. Verkställande av gemenskapslagstiftningen skulle handhas i natio nella processer och omfattas av två villkor: • En princip om icke-diskriminering: rättighe ter enligt gemenskapsrätten måste upprätt hållas i samma utsträckning som motsvaran de nationella rättigheter. • Att genomdriva rättigheter enligt gemenskap srätten bör inte vara omöjligt eller orimligt svårt. Domstolen har gradvis ändrat sin inställning och har nu hävdat större rättskapacitet vad avser frågor om principerna för verkställande av gemenskapsrätten domstolar. Domstolen försöker dock hålla ett balanserat per spektiv som bäst beskrivs av generaladvokat Jacobs i mål C-62/93 SCS Peterbroeck, Van Campenhout & Cie mot Belgiska staten :46 i nationella "Domstolens rättspraxis inom detta område skapar en balans mellan å ena sidan nödvändig heten att respektera självbestämmanderätten [över medlemsstaternas rättssystem] och å andra sidan nödvändigheten att säkerställa ett effektivt skydd av rättigheter enligt gemenskapsrätten i de nationella domstolarna". Vid en konferens som var organiserad och stödd av kommissionen i Belfast i Nordirland (UK) den 1 och 2 mars 1996, granskades frågan om jämställdhetsstrategier och rättstvister av juri diska experter från de 15 medlemsstaterna. På konferensen behandlades frågan om praktiska möjligheter att använda jämställdhetsbegrepp såväl i domstolar som inom det politiska området och arbetsmarknadsområdet. Konferensen kon staterade ett antal svårigheter i de rättsprocesser för verkställighet och rättsmedel i samband med rättigheter. Under konferensen övervägdes även krav på tydlighet vid tillämpning av rättsbegrepp samt nödvändigheten att utveckla en medveten het om den europeiska lagstiftningen. Under åren har domstolen utvecklat ett antal principer avseende de förfaranden och rättsmedel som skall garantera ett effektivt genomförande av gemenskapslagstiftningens rättigheter. Inte alla men ett stort antal av de mål där dessa idéer jämställdhet. utvecklades handlade Domstolens rättspraxis om rättsmedel inom området lika möjligheter består av fem krav: effektivitet, möjlighet att föra talan inför dom stol, tidsfrister, bevisbörda och rättsmedel samt sanktioner. om 44 Mål C - 457/93 Kuartorium lur Dialyse und Nierentransplantation E. V. mot Ixwark, dom av den 6. 2. 1996. 45 Mål C-360 (1992) REGI - 3589 s. 1 46 Mål C-62/93 SCS Peterbroeck, Van Campenhout & Cie mot belgiska staten (1995) REGI - 4599. 100 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR A IT UTÖVA SINA RÄITIGIIKTEK TIDSFRISTER I mål 208/90 Emmott mot Minister For Social Welfare47 fastslog domstolen att nationella tidsfrister för att inleda ett förfarande inte borde tillämpas, innan en medlemsstat genomfört bestämmelserna i ett direktiv på tillämpligt sätt och i dess helhet. Räckvidden av denna dom har emellertid beskurits i ett antal efterföljande mål, där man kan se att dom stolen försöker ta hänsyn till den nationella rätten till självbestämmande i procedurfrågor. I mål C-62/93 BP Super Gas mot Hellenic Republic [1995] REG 1-1885 godkände till exempel domstolen att grekiska tidsfrister skall tillämpas då ett direktiv om skatteharmonisering inte innehöll några tidsfrister, under förutsättning att vissa principer i gemenskapsrätten beaktas. I mål C-312/93 SCS Peterbroeck, Van Campenhout & Cie mot Belgiska staten nyr avvisade domstolen tanken på att en nationell domstol enligt gemenskapslagarna var förpliktad att ogiltigförklara en bestäm melse i den nationella lagstiftningen som var oförenlig med gemenskapslagarna, i det fall den sökande inte hade fört frågan om gemenskapslagarna till rättslig prövning inom den korta fristen av 60 dagar, såsom föreskrivs i den nationella lagstiftningen. I detta fall godkändes dock, även om man inte i sig kunde invända mot en period på 60 dagar, att bestämmelsen var olaglig mot bakgrund av följande speciella inslag i förfarandet i fråga: • Den berörda domstolen (appelationsdomstolen) var den första domstol som kunde hänskjuta frågan till EG-domstolen. • Regeln hindrade appelationsdomstolen att göra en egen hemställan vid domstolsförhandlingen om den omtvistade åtgärdens förenlighet, eftersom de 60 dagarna redan förflutit. • Ingen annan domstol eller nämnd kunde behandla frågan. • Regeln som förhindrade att frågor väcktes av en domstol på eget initiativ var inte tillräckligt försvarbart enligt principer om till exempel krav på rättssäkerhet och korrekt procedurförfarande. I mål C-338/91 Steenhorst-Neerings [1993] Rec. 5475 och mål C-410/92 Johnson mot Chief Adjudication Officer tillät domstolen återigen medlemsstaterna att införa nationella regler för tidsfrister när det gällde betalning för retroaktiv ersättning, förutsatt att de nationella reglerna inte var ett hinder för åtgärder grundade på rättigheter enligt gemenskapslagarna och att reglerna stod i överensstämmelse med den nationella lagstiftningen. I mål C-128/93 Fisscher mot Voorhuis Hengelo BV [1994] REG 1-4583 och mål C-57/93 Vroege mot NCIV voor Volkhuisvesting BV [1994] REG 4541, ansåg domstolen att vissa pensionssystem stred mot artikel 119 i EG-fördraget men tillät medlemsstaternas regler att gälla, vilket begränsade retroaktivt till träde till dessa system enbart för de kvinnor som hade betalt avgifter till systemen. I mål C-303/90 Coloroll Pension Trustees mot Coloroll Group plc (1994) fastställde domstolen att skadeståndsanspråk för brott mot artikel 119 i Romfördraget av enskilda parter skall fastställas i nationella regler. [1991] Rec. 4269. 101 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR AIT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER RÄTTSMEDEL OCH SANKTIONER Förutom rätt att anföra besvära inför domstol har EG-domstolen fastställt att artikel 6 i direktivet om likabehandling kräver effektiva rättsmedel. Grunden för detta framgår av följande mål: Mål 14/83 Von Colson och Kamann mot Land Nordrhein-Westralen [1984] Rec. 1891. I detta mål påpekade domstolen att i artikel 6 i direktivet om likabehandling föreskrevs inga särskilda sanktioner, utan medlemsstaterna kunde efter eget gottfinnande välja olika lösningar. Domstolen fast ställde dock att, då en medlemsstat valde att sanktionera ett brott mot förbudet mot diskriminering genom att ådöma skadestånd, skall skadeståndet i varje fall vara adekvat i förhållande till den skada som lidits. Att ådöma ett rent symboliskt belopp skulle således inte uppfylla kraven i direktivet. Mål 152/84 Marshall mot Southhampton och South West Hampshire Area Health Authority (Teaching) [1986] Rec. 723. Domstolen fastställde att tvångspensionering av en kvinnlig arbetstagare vid 62 års ålder, när en man i liknande ställning kunde fortsätta arbeta till 65 års ålder, var ett brott mot artikel 5. 1 i direktivet om likabehandling. När målet återlämnades till de nationella domstolarna visade det sig att det fanns en lagstadgad gräns för det ersättningsbelopp som kunde utdömas. Det var inte möjligt att ådöma ränta på ersättningsbeloppet trots den långa behandlingstiden av målet mellan inledningen av målet fram till den nationella domstolens beslut, Frågan till domstolen gällde om en medlemsstat kunde fastställa ett tak för det skadeståndsbelopp som kunde utdömas för ett brott mot direktivet om likabehandling och neka att tilldela ränta på det beloppet. Domstolens utslag blev att när en medlemsstat har valt att genomföra syftet med direktivet om likabehandling genom ersättningar, skall denna ersättning stå i proportion till den förlust eller skada som faktiskt lidits till följd av det diskriminerande avskedandet och helt gottgöras i enlighet med de nationella reglerna. Mål C-200/91 Coloroll Pensions Trustees Ltd mot Russel et al [1994] Rec 1-4389. Domstolen bedömde att de utsedda förvaltarna av ett pensionssystem skall använda sina fulla befo genheter för att säkerställa att principen om likabehandling följs med hjälp av alla tillgängliga medel. Om så behövs, skall de vända sig till domstol för att ändra villkoren i den stiftelseurkund som ligger till grund för pensionssystemet. 102 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER TABELL 2 9: RÄTTSFALL BKUJI-N DANMARK TYSKLAND IKI. ANI) NUDKKIANDKKNA UK FRANKHIKI: IIAIIHN I. UXI-MIHIW; 1 1 1 1 1 7 1 1 16 1971 1975 1978 1980 1981 1982 1984 1986 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 Total 1983 1985 1993 Total 1983 1985 1988 Total 1991 Total 1984 19H(> 1990 1991 1992 1993 1994 1995 1996 Total 1982:; •::;;•;;•• 1986 1987 1988 1989 1991 1992 1994 1995 Total GrändToUt WÊ 7 i ll 4 *. 1 Källa: EF- Domstolen och CELEX 103 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER KVINNOHANDEL I flera medlemsstater använder och utnyttjar sexindustrin fler och fler utländska kvinnor som rekryte ras från Central- och Östeuropa, liksom från utvecklingsländerna. De kvinnor som dras in i dessa nät kommer i en utsatt ställning i fråga om ekonomiska, sociala och politiska villkor och finner sig själva i ett ojämnt styrkeförhållande, när de kommer i kontakt med vad som egentligen är företag för "orga niserad brottslighet". Dessutom håller handeln med kvinnor för sexuellt utnyttjande på att bli en allt större form av illegal immigration till länderna inom Europeiska unionen: det faktum att kvinnor som lever på detta sätt i Europeiska unionen inte har någon juridisk status gör varje försvar av deras rättig heter osäker. Handel med kvinnor för sexuellt utnyttjande är i varje fall oförenligt med de grundläggande princi perna för de mänskliga rättigheterna, såsom dessa uttrycks i ingressen till och i artikel 1 i den univer sella deklarationen om de mänskliga rättigheterna48 och även i ingressen till deklarationen om kampen mot kvinnovåld*9. Respekt för de mänskliga rättigheterna och kamp mot kvinnovåld ingick i deklara tionen i Pekingplattformen som antogs av Förenta nationernas fjärde världskonferens för kvinnor 1995. Som en följd av ett initiativ av Europeiska unionen under ledning av kommissionsledamoten Anita Gradin organiserades en konferens i Österrike den 10 och 11 juni 1996 i samarbete med den interna tionella organisationen för migration. Problemet med kvinnohandeln diskuterades utifrån synvinklar som brott mot de mänskliga rättigheterna, utövande av våld mot kvinnor och organiserad brottslighet. För att reda ut de komplicerade problemen utbyttes tankar och erfarenheter inom ramen för fyra semi narier som var avsedda att utgöra grunden för ett meddelande från kommissionen till rådet. Frågorna gällde: immigration, upprätthållande av lag och polissamarbete, juridiska aspekter och socialpolitik. Vad avser socialpolitik, vilket innefattar gemenskapens fjärde handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män, var de rekommendationer som föreslogs av experterna från de medlemsstater och de expertorganisationer som deltog i konferensen inriktade på praktiska lösningar. De lösningar som tog hänsyn till de strukturella orsakerna till handeln med kvinnor fick mest stöd (t. ex. social utstötning i länder i ekonomisk övergångsfas och i utvecklingsländer, orättvisor, ansvar hos säljare och kunder), överväganden gjordes om lämpliga interventionsnivåer för respektive område med hänsyn till befogenheterna för Europeiska unionen, medlemsstaterna, det civila samhället respek tive icke-statliga organisationer. Nödvändigheten av insatser inom många disciplinära områden för att lösa problemen och ett åtagande på medlemsnivå underströks starkt. Flera kommissionsledamöters aktiva medverkan i syhe att fastställa samordnade insatser för att säkerställa ett sunt utövande av demo kratin, tyder på att det finns en politisk vilja på institutionell nivå. Den 20 november 1996 antog kommissionen ett meddelande om kvinnohandel och sexuellt utnytt jande50 i vilket man framhåller att samtliga EU:s institutioner och medlemsstaterna måste fortsätta att delta aktivt för att fa ett slut på det ökade och allvarliga problemet med kvinnohandel. Dessutom har en expertgrupp inrättats av kommissionens generaldirektorat för vetenskap, forskning och utveckling för att arbeta med de socioekonomiska problemen runt kvinnohandel. Ett seminarium kommer att organiseras under 1997, speciellt inriktat på sambandet mellan människohandel och soci al utslagning. Den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, generalförsamlingen, 10. 12,1948 49 Deklarationen ont avskaffande av våld mot kvinnor; FN;s generalförsamling, december 1993, A/RES/104. 50 KOM(96) 567, slutlig, 20. 11. 1996. 104 MÖJLIGGÖRA FÖR KVINNOR ATT UTÖVA SINA RÄTTIGHETER WIENDEKLARATIONEN OM KVINNOHANDEL Med beaktande av att handel med och sexuellt utnyttjande av människor är en beständig kränkning av de mänskliga rättigheterna, med beaktande av den enhälliga omröstningen om förslaget till resolution mot människohandel i Europaparlamentet i januari 1996 i Strasbourg, och uppmuntrade av initiativet från kommisionsledamoten Anita Gradin om att hälla en europeisk konfe rens om kvinnohandel i Wien den 10 och 11 juni 1996, har vi, representanter för de undertecknande icke-stadiga organisationerna, denna dag beslutat att skapa en EUROPEISK SAMORDNING MELLAN ICKE-STATLIGA ORGANISATIONER MOT HAN DEL MED OCH SEXUELLT UTNYTTJANDE AV MÄNNISKOR Dess viktigaste mål skall vara att till de europeiska myndigheterna lägga fram initiativ och förslag för att underlätta utvecklingen av gemensamma aktioner och speciella projekt mellan operatörer som kan medverka i den gemensamma ansträngningen att bekämpa handeln med och sexuellt utnyttjande av människor. I Wien är denna dag, den 11 juni 1996, församlade: • The coalition against trafficking in Women (European regional Department), La Fédération Internationale des Ligues des droits de l'homme (International Women's Commission), La fédéra tion Européenne pour la Disparition de la Prostitution, La Coordination Belge des associations de Payoke (Saralek, Stratelis, Stoppers and Asmodee), Coordinamento servizi Caritas contro lo seut- tamento délia prostituzione, Italia. Källa: Utdrag ut Wiendekkrarionen 1996. 105 BffiK »B HH HI HK» Bi Mmmim mmmm KAPITEL 6 LANDVINNINGAR I PEKING FÖRBEREDELSER FÖR PEKING FN:s första världskvinnokonferens hölls i Mexico City 1975. Den följdes av FN:s Kvinnornas årtionde: jämställdhet, utveckling och fred, vars syfte var att uppmuntra nationella regeringar till insatser för att främja kvinnors rät tigheter och möjligheter. Den andra och den tredje världskonferensen ägde rum i Köpenhamn 1980 respektive Nairobi 1985. Den fjärde världskonferensen sammankallades för att bedöma genomförandet av "Långsiktiga strategier för att främja kvinnors status till år 2000" i samtliga FN:s medlemsstater, en skrivel se som man kommit överens om i Nairobi. Den utgjorde därför ett viktigt steg i en fortlöpande 20-årig process för att införa jämställdhet mellan könen i samhället. De långsiktiga strategierna1 bestod av 372 punkter om rekommenderade insatser. De var utformade för att skapa en verklig och fördelaktig förändring av kvinnors situation i världen. Många av dem som arbetade med kvinnors rät tigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män var emellertid besvikna över det låga genom förandet av dessa strategier på nationell och inter nationell nivå. Under 1990 gjorde FN en utvär dering av genomförandet av dessa strategier. Det totala intrycket var att det fanns en global ökad New York: Förenta nationerna, 1986 (A/CONF. 116/28/REV. 1) 107 LANDVINNINGAR I PEKING medvetenhet och att det fördes fler diskussioner om kvinnofrågor, men att graden av förändring och förbättring varit nedslående och att utveck lingen tycktes ha avstannat. Man kom därför överens om att hålla ytterligare en världskonfe rens för att följa upp utvecklingen sedan 1985 och för att fastställa nya åtaganden och strategier för framtiden. Tolv mycket viktiga områden iden tifierades inom ramen för ämnen för tidigare kvinnokonferenser och FN:s Kvinnornas årtion de, nämligen jämställdhet, utveckling och fred. Utvecklingen på Europeiska unionens nivå Även i Europeiska unionen har det uttryckts besvikelse över vad som har uppnåtts. Lönenivån för kvinnor till exempel är fortfarande lägre än för män och sådana frågor som en könssegregerad arbetsmarknad, sexuella trakasserier och svårighe ter att förena arbetsliv och familjeliv utgör fortfa rande verkliga problem. Men det finns även för bättringar och framsteg att glädja sig över. På både medlemsstatsnivå och gemenskapsnivå har viktiga jämställdhetslagar trätt i kraft. Attityderna i fråga om jämställdhetsfrågor har förbättrats totalt sett. Det finns nu en insikt om att det behövs en könsdimension i utvecklingssamarbe tet. Principen om att främja mänskliga rättigheter införlivades i Fördraget om Europeiska unionen och har blivit ett av huvudkraven för medlems- skap i unionen. Icke-statliga organisationer har utvecklats och fått större inflytande och företrä der kvinnofrågor på gräsrotsnivå mer direkt än någonsin tidigare. Det andra2 och tredje3 hand lingsprogrammet för lika möjligheter för kvinnor och män, vilka tillsammans omfattar perioden 1985-1995, innehåller alla gemenskapens vikti gaste insatser under de tio åren efter Nairobi. Många aktiviteter som utförts inom ramen för handlingsprogrammen genomför de långsiktiga strategierna, prioriterade på olika sätt för att passa de speciella förhållandena inom gemenskapen. 108 Användningen av resultaten från andra senare världskonferenser Under hela förberedelsearbetet och även i ännu högre grad under konferensen förekom ständigt ansträngningar samman Pekingkonferensen med andra viktiga konferen ser, nämligen de i koppla att • Rio 1992 om miljö och utveckling, • Wien 1993 om de mänskliga rättigheterna (med en kategorisk och inspirerande deklara tion att kvinnors mänskliga rättigheter är en "omistlig, integrerad och odelbar beståndsdel av universella allmänna mänskliga rättighe ter"), • Kairo 1994 om befolkning och utveckling (där rätten för enskilda personer och par att fritt och ansvarsfullt fatta beslut om antalet barn de vill ha och tidpunkt för detta betona des, • Köpenhamn i mars 1995 om social utveck ling (där man fastställde att varaktig ekono misk utveckling inte kan säkerställas utan fullt deltagande av kvinnor). Vid var och en av dessa konferenser skedde en alltmer ökad referens till könsrelaterade övervä ganden. Många som deltog i förberedelserna för Peking ivrade för att den utveckling som skett skulle återspeglas i detta viktiga arrangemang för kvinnor. I praktiken blev effekten "mer än enbart återspeglad": det förekom starka lobbygrupper för att i ännu högre grad synliggöra kvinnors situ ation och rättigheter. Det visade sig senare att det förekom vissa ansträngningar vid Pekingkonfe rensen att backa i fråga om de framgångar som vunnits under dessa tidigare konferenser. Europeiska unionen motsatte sig dessa försök och fastslog att man skulle bygga vidare på vad som tidigare uppnåtts. Europeiska gemenskapernas kommission. Gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor 1986-1990, Bull. 3-1986. Gemenskapens tredje handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män, KOM(90) 449 slutlig, 6. 11. 1990. Det förberedande arbetet Förberedelserna för konferensen skedde i regel bundna möten i FN:s kommission för kvinnors ställning i New York. Vid vart och ett av dessa möten höll EU:s medlemsstater dagliga samord ningsmöten under tillämpligt ordförandeskap för att diskutera unionens förhandlingsposition i till handlingsplattform. fråga om Europeiska unionen utgjorde, både på förbere delsestadiet och vid själva konferensen, en av de största och mest betydande förhandlingsgrupper na. förslaget unionens deltagande Kommissionen utarbetade (i) ett arbetsdoku från kommissionens avdelningar om ment vid Europeiska konferensen4 i juli 1994, (ii) ett andra arbetsdo kument om samma ämne5 i februari 1995 och (iii) ett meddelande till rådet i maj 1995 (se nedan). I vart och ett av dessa dokument lades gemenskapens prioriterade åtgärder fram inom området för lika möjligheter och jämställdhet mellan könen, både inom unionen och utanför, i för utvecklingssamarbete och dess mänskliga rättigheter. I dessa hänvisades även till gemenskapens regelverk, den nuvarande lagstift ningen, samt övriga åtaganden inom vart och ett av dessa områden. insatser Gemenskapens viktigaste frågor vid Pekingkonferensen Meddelandet till rådet "Ett nytt partnerskap mellan kvinnor och män: Lika delaktighet och medverkan"6 antogs den 29 maj 1995 och inne höll en beskrivning av gemenskapens insatser inom området lika möjligheter och jämställdhet fram till nuläget. Där betonades gemenskapens viktigaste åtgärdsområden inför världskongres sen, vilka var följande: • Mänskliga rättigheter. • Kvinnor som dynamiska aktörer. • Kvinnor i beslutsprocessen. • Kvinnor i ekonomin. • Fattigdom och utanförskap. LANDVINNINGAR I PEKING mttitmsmtimimmmimNiÊiiix "Riktlinjer och åtgärder för att främja jäm ställdhet mellan könen och förbättra kvinnors ställning ger inte den nödvändiga effekten om inte också särskilda åtgärder genomförs för att se till att jämställdhetsaspekten införlivas i alla rikt linjer och inom alla samhällsområden. " I meddelandet betonades även nödvändigheten av att utveckla en nytt förhållande mellan kvin nor och män i samhället: "Gemenskapen skall använda den möjlighet som Pekingkonferensen ger för att visa att den står fast vid sitt beslut om att fortsätta att aktivt främja åtgärder som gynnar alla kvinnor i hela världen och skapa ett föränd rat partnerskap mellan kvinnor och män som bygger på jämställdhet och rättigheter". Dessa teman låg hela tiden som grund för gemenska pens medverkan i det förberedande arbetet och under själva konferensen. Î själva verket var det tack vare Europeiska unionen som en punkt om mainstreaming infördes i var och en av handling splattformens strategiska mål och insatser. En mycket intressant debatt förs nu på internationell och nationell nivå om vad mainstreaming verkli gen innebär, i vilken utsträckning detta utesluter eller innefattar positiva åtgärder och dess sam band med begrepp om en alltigenom förhärskan de "könsdimension". I meddelandet behandlades denna fråga i sam band med utvecklingssamarbete. Där fastslås att "gemenskapens politik och praxis skall vara att införliva jämställdhetsperspektivet i allt utveck lingssamarbete. Målet är att garantera att verk samheten inom detta område svarar mot kvin nors behov och prioritering på lokal nivå, att kvinnor gynnas på likvärdigt sätt som män och att de kan delta i full utsträckning i utformning en och genomförandet av utvecklingsprojekt. Detta utesluter inte att särskilda storskaliga åtgär der behöver vidtas till förmån för kvinnor där detta krävs, i synnerhet för att ta itu med allvarli ga klyftor mellan kvinnor och män". Gemenskapen inser att ett verkningsfullt utvecklingssamarbete kräver att både kvinnor och män deltar fullt ut. Detta beror inte minst på att kvinnor spelar en vital roll i ekonomin, även om detta i historiskt perspektiv inte har erkänts. • Andra viktiga könsskillnader (i fråga om hälsa, skriv- och läskunnighet, utbildning). I meddelandet betonades starkt mainstrea mingprincipen: 4SEK(94) 1373,28. 7. 1994. 5 SEK(95) 0247, 10. 2. 1995. 6 KOM(95) 0221, 29. 05. 1995. 109 IANDVINNINGAR I PEKING I meddelandet understryks även gemenskapens förpliktelse att främja de mänskliga rättigheter na. Dessa definieras som "grundläggande rättig heter som innefattar rätten att delta fullt ut som jämställda partners inom livets alla områden" och "grundstenen för jämställdhet mellan kvinnor och män". Mänskliga rättigheter för gemenska pen omfattar främjande av jämställdhet och kamp mot könsbaserat våld, diskriminering och sexuellt utnyttjande på grund av kön både inom unionen och i dess förbindelser med länder utan för unionen. En klausul där demokratiska princi per och mänskliga rättigheter definierades som "väsentliga delar" infördes 1992 i alla avtal som ingicks med utvecklingsländer. Toledokonferensen (den nationella jämställdhetsbyrån Kommissionen, i samarbete med Instituto de la Mujer i Spanien), organiserade en samrådskonferens i Toledo i april 1994. Syftet med denna var att bedöma utvecklingen inom unionen under de tio föregående åren, att granska och utvärdera vad som hade uppnåtts och att dra upp gemensamma riktlinjer för och lägga fram förslag om det fram tida arbetet. Under arbetsmötena behandlades följande frågor: • Kvinnor i ekonomin. • Kvinnor i det offentliga livet. • Kvinnor och solidaritet (dvs. solidaritet i det europeiska samhället och med kvinnor i andra länder). Delegationer från medlemsstaterna och de (då) anslutande länderna möttes, tillsammans med parlamentsledamöter, ett stort urval jämställdhet sexperter, företrädare för internationella organisa tioner och delegater från öst- och Centraleuropa. Ett forum för icke-statliga organisationer pågick samtidigt med konferensen. Regionala förberedande konferenser Under 1994 organiserades fem regionala förbe redande konferenser av FN:s respektive regionala kommissioner: ekonomiska kommissionen för Asien och Stilla havsområdet i Djakarta, av ekonomiska och sociala kommissio nen för Afrika (ECA) i Dakar, av ekonomiska och sociala kommissionen för Västasien (ESCWA) i Amman och av ekonomiska kommissionen för (ESCAP) SPANSKA MINISTERN CRISTINAALBERDI UTTALADE SIG VID DENNA KONFERENS: "ÖKA D ET EUROPEISKA ÅTAGANDET" Cristina Alberdi Alonso, socialminis ter, uttalade sig på Europeiska unio nens vägnar. H on talade om "ett avgö rande ögonblick av historisk betydelse för kvinnor [där] jämställdhet mellan kvinnor och män är avgörande för en utveckling av samhället och både en fråga om rättvisa och ett villkor för utveckling". Hon efterlyste "ett nytt kontrakt mellan könen och ett nytt samförstånd mellan kvinnor och män på offentlig och privat nivå" och underströk att "Europeiska unionen sedan länge engagerat sig i jämställd hetsfrågan. Denna konferens stimuJe- rar emellertid till ett förnyat och för stärkt engagemang". Latinamerika och Karibiert (ECLAC) i Mar del Plata, Argentina. Europeiska unionens medlemsstater deltog i det regionala förberedande toppmötet organiserat av FN:s ekonomiska kommission för Europa (ECE), tillsammans med Nordamerika och Israel. Mötet hölls i Wien från den 17 till den 21 okto ber 1994 och resulterade, liksom övriga regionala möten, i en egen regional handlingsplattform7, utformad för att återspegla de särskilda förhållan dena i området. I ECE-regionen identifierades följande kritiska åtgärdsområden: • Verka för mänskliga rättigheter för kvinnor. • Minska fattigdomen bland kvinnor. Wien: Förenta nationerna ECE 1994 (E/ECE/RW/HLM/18) wmmrmtmm>tfmiim& 1 10 • Verka för kvinnors medverkan i ekonomin. • Behandla kvinnliga och manliga arbetstagare lika; förena arbetsliv och familjeliv. • Könsspecifik statistik och forskning. • Verka för solidaritet inom och mellan regio ner och ökad medverkan av kvinnor i det offentliga livet. Slutliga förberedelser på FN-nivå FN:s kommission för kvinnors ställning sam manträdde som en förberedande kommitté (PrepCom) i New York mellan den 15 och 17 april för att diskutera förslaget till handlingsplatt form i Peking. Konferenssekretariatet hade förbe rett detta, grundat på denna kommissions tidiga re möten, de fem regionala förberedande konfe renserna och den slutliga handlingsplattformen, nationella rapporter och de många samrådsmöten och expertmöten som hållits runt om i hela värl den. Det visade sig vara omöjligt att komma överens om vissa frågor i förslaget och ett infor mellt samråd hölls i FN från den 31 juli till den 4 augusti för att arbeta vidare med dessa frågor. Två dagars informella diskussioner genomfördes omedelbart före konferensen i Peking. Förberedelser for Pekingkonferensen på medlenisstatsnivå Medlemsstaterna hade inrättat kommittéer, ofta flera år tidigare, för att övervaka förberedel serna inför konferensen. Varje kommitté skilde sig från de övriga beroende på de lokalt priorite rade frågorna men i en typisk kommitté skulle några eller alla av följande vara involverade: • De ministerierna (sociala berörda frågor/kvinnors rättigheter, utrikesfrågor /utvecklingssamarbete, sysselsättning, utbild ning). • Parlamentariker på nationell och regional nivå. • Icke-statliga organisationer. • Arbetsmarknadens parter. • Kända kvinnor i samhället. Förutom att dessa grupper var formellt repre senterade i den nationella förberedelsen genom- LANDVINNINGAR I PEKING :-mm:-xxxvKm*x:&MmmmmMmm»mm KOMMISSIONSLEDAMO TEN PADRAIG FLYNN "PARTNERSKAP SOM ETT NYCKELBEGREPP" Kommissionsledamot Padraig Flynn, som talade på Europeiska gemenska pens vägnar, öppnade sitt anförande med att rakt på sak konstatera att "utvecklingen av jämställdhet har inte skett i dtw grad som vi hoppades, när vi antog slutdokumentet om de lång siktiga strategierna i Nairobi". Liksom Cristina Alberdi underströk P. Flynn tanken på partnerskap och ett nytt förhållande mellan könen, och uttala de att "detta partnerskap innebär lika rättigheter och lika del av både makt och ansvar. Det kräver respekt för rättigheter, kvinnors grundläggande deras fullständiga och lika deltagande i beslutsprocessen inom offentliga och private, områden samt möjlighet till c ko no m i s k: o be roende". Han återkom till dessa frågor när han talade vid European Women's Lobby pienarmöte vid forumet för icke-stat liga organisationer i Huairou, där han beskrev "partnerskap" som nyckelord; partnerskap genom lika rättigheter för kvinnor och män; partnerskap mellan kvinnor och män; mellan offentliga organ och icke-statliga organisationer; mellan beslutsfattande organ och mel lan nord och syd. 1 11. ANDVINNINGAR I PEKING HANDLINGSPLATTFORMEN Handlingsplattformen8 innehåller 360 punkter. Den föregås av en politisk deklaration i vilken regering arna förbinder sig att genomföra plattformen och där speciella områden framhävs. Kapitel 1 är utformat som en uppdragsförklaring där plattformen beskrivs som "en dagordning för att ge kvinnor mer makt" och där frågor om mänskliga rättigheter, partnerskap med män och behovet av samordnade åtgärder och kraftfulla åtaganden framhålls. Nästa kapitel innehåller den globala handlingsramen i vilken utvecklingen sedan Nairobikonferensen och de problem och utmaningar som fortfarande kvarstår mot bakgrund av den internationella situa tionen beskrivs. Kapitel 3, kritiska åtgärdsområden, innehåller en förteckning över de 12 områden som utgör grunden för huvudkapitel 4, strategiska mål och åtgärder. I kapitlet om strategiska mål och åtgärder ges en närmare beskrivning av de viktigaste åtgärder som enligt konferensens beslut borde vidtas av en rad aktörer, inklusive nationella regeringar och internationella organ. Även om det är svårt att sammanfatta ett sådant kompakt och detaljerat dokument, följer nedan en mycket kort redogörelse. Avsnitt A: Kvinnor och fattigdom. Här diskuteras den ökande fattigdomen bland kvinnor och här upp manas bland annat till likvärdig social trygghet, tillämpning av en könsaspekt vid utformningen av en ekonomisk politik, nya och extra ekonomiska resurser till fattiga kvinnor, minskad negativ effekt av pro grammen för strukturell anpassning, skydd av invandrarkvinnors och andra utsatta kvinnogruppers rät tigheter. Avsnitt B: Säkerställa lika tillgång till utbildning. Uppmanar till icke-diskriminering inom utbild ningsområdet, universell rätt till grundutbildning, avskaffande av analfabetism bland kvinnor, bättre möjligheter till utbildning och omskolning och anslag av tillräckliga medel för att öka möjlighet till utbildning bland kvinnor. Avsnitt C: Kvinnor och hälsa. För att stärka och utveckla Kairokonferensens slutdokument om befolk ning och utveckling understryks i detta avsnitt kvinnors rätt att fatta egna beslut vad gäller sexualliv och barnafödande. Här understryks vikten av könsspecifik hälsovårdsinformation och förebyggande häl sovårdsprogram. Avsnitt D: Våld mot kvinnor. I avsnittet definieras våld som "varje våldshandling på grund av kön som medför eller kan medföra psykisk, sexuell eller psykisk skada eller lidande hos kvinnor". Här uppmanas till åtgärder för att förhindra eller göra slut på sådant våld, studier av våld och avskaffande av handel med kvinnor. Avsnitt E: Kvinnor och väpnad konflikt. Avsnittet redogör för de sätt på vilka kvinnors mänskliga rät tigheter kan kränkas i situationer av väpnad konflikt och efterlyser en större roll för kvinnor vid kon fliktlösning och för att främja fred, minskade militära utgifter, fler icke-våldsmetoder för att lösa kon flikter och stöd till kvinnliga flyktingar. Avsnitt F: Kvinnor och ekonomi. En detaljerad beskrivning av den nuvarande situationen av orättvisa mellan kvinnor och män och uppmaning till insatser för att öka kvinnors ekonomiska oberoende och självbestämmanderätt, underlätta deras likvärdiga tillgång till ekonomiska resurser, sysselsättning och till träde till marknader och affärsområdet, stöd framförallt till lågavlönade kvinnor, avskaffande av sexuell diskriminering i arbetslivet, ökade åtgärder för att underlätta att arbete och familjeansvar kan förenas och erkännande av värdet av oavlönat arbete. New York; Förenta nationerna, Ministeriet för offentlig information, 1996 112 LANDVINNINGAR I PEKING Avsnitt G: Kvinnor i maktställning och i beslutsprocessen. Kräver "kvinnors likvärdiga tillgång till och deltagande i maktstrukturer och i beslutsprocessen" och utbildning föHedarskap. Avsnitt H: Mekanismer på institutionell nivå för att främja kvinnors rättigheter. Nationella instru ment på högsta nivå, integrering av ett könsperspektiv inom lagstiftning, politik och program och bätt re och fullständigare könsspecifik statistik. Avsnitt I: Mänskliga rättigheter för kvinnor. Här bekräftas i stora drag att kvinnors rättigheter är mänskliga rättigheter. Hänvisar till Wienkonferensen om mänskliga rättigheter och uppmanar till genomförandet av nuvarande fördrag och avtal om mänskliga rättigheter, icke-diskriminering enligt lagstiftning och i praktiken, åtgärder för att se till att kvinnor har kunskap om och kan utöva sina lagstad gade rättigheter. Avsnitt J: Kvinnor och media. Krav på en balanserad och icke-stereotyp framtoning av kvinnor i media och ett ökat inflytande av kvinnor som arbetar inom detta område. Avsnitt K: Kvinnor och miljö. Här konstateras kvinnors betydande insatser för en hållbar utveckling och kvinnor uppmanas till ett aktivt deltagande i politiska beslut som rör miljöfrågor, och införlivande av könsaspekten i sådana politiska beslut och politiska program. Avsnitt L: Unga flickor. Beskriver situationer som missgynnar flickor och kräver åtgärder för att unga flickor inte skall diskrimineras inom familjen när det gäller utbildning och yrkesutbildning, arbete, häl sovård och kost, på arbetsmarknaden, samt bekämpning av våld mot unga flickor och ökad status för unga flickor. Kapitel 5 handlar om institutionella åtgärder. Här påpekas att medan regeringarna har det största ansvaret för att genomföra plattformen måste övriga institutioner på internationell nivå, som FN, offent liga och privata sektorn och icke-statliga organisationer göra egna insatser. Ett förstärkt mandat för kom missionen om kvinnors ställning (CSW) behövs liksom en post på hög nivå i FN:s generalsekretariat. Kapitel 6 handlar om finansieringssystem. Här påpekas behovet av ett politiskt engagemang så att nöd vändiga medel finns att tillgå på nationell, regional och internationell nivå. 113 LANDVINNINGAR I PEKING förde medlemsstaterna omfattande samråd med icke-statliga organisationer - över 600 av dessa medverkade till exempel i det förberedande arbe tet i Nederländerna. På FN. s begäran utarbetade varje medlemsstat, inklusive naturligtvis EU:s medlemsstater, en nationell rapport om situationen för kvinnor enligt den nationella regeringens uppfattning. Tillsammans utgör dessa rapporter en unik sam ling statistik och annan information om kvinnor i slutet av tjugonde århundradet. Vissa länder inom Europeiska unionen fram ställde intressanta publikationer (liksom formella nationella rapporter) till exempel: • Svenska regeringen publicerade "Män om män", åtta svenska mäns personliga åsikter om jämställdhet, manlighet och föräldraskap. • Österrike (och många andra länder) sam manställde viktig statistik från nationella rap porter och publicerade dem som "Kvinnor i Österrike 1985-1995". • Belgien framställde en broschyr som redo gjorde för FN:s kvinnokonferenser, förbere delsearbetet på FN-nivå och nationell nivå, betydelsen av handlingsplattformen och den belgiska nationella rapporten. • Den franska samordningskommittén fram ställde en vanlig rapport vid inledningen av konferensen. • Spanien framställde och lämnade till konfe rensen en rapport om situationen för de spanska kvinnorna. • Tyskland publicerade rapporter av de arbets grupper som bildats av den nationella förbere dande kommittén. EU:s statistikkontor, Eurostat, publicerade i samarbete med kommissionen "Kvinnor och män i Europeiska unionen: en statistisk bild"9 före konferensen. Den innehåller information om befolkning, inklusive data om livslängd och hälsa, familjeliv, arbete, deltagande i beslutspro cessen — alla beskriver kvinnors situation i unio nens 12 medlemsstater i början av 1990-talet. inför den Kommissionen framställde även ett litet häfte "Europeiska gemenskapen fjärde världskvinnokonferensens utmaningar"10. Den behandlade det institutionella ramverket, bak grunden i fråga om jämställdhet i unionen, frågor om utvecklingssamarbete och mänskliga rättighe ter för kvinnor och män. Europaparlamentet antog en resolution om konferensen11 i juni 1995. I denna angavs parlamentets åsikter om de viktiga frågor som borde beaktas både av konfe rensen och i Europas bidrag till konferensen och de grundades på betänkandet om förberedelserna för konferensen (Gröner-betänkandet). En grupp med fem ledamöter av Europaparlamentet från utskottet för kvinnors rättigheter deltog i Pekingkonferensen som en del av den officiella EU-delegationen och i ett möte organiserat av den interparlamentariska unionen, där en gemen sam deklaration antogs. Parlamentet godkände en annan resolution12 den 21 september 1995 om resultatet av konferensen och parlamentets stånd punkt om olika frågor avseende genomförandet av handlingsplattformen. Ekonomiska och socia la kommittén avgav ett yttrande den 6 juli 199513 i vilket den krävde att handlingsplattformen "skulle kunna ge nya impulser för att främja kvin nors rättigheter i hela världen", och "vara ett instrument som kunde användas under en rad olika kulturella, sociala och ekonomiska förhål landen och leda till nya åtaganden att verka för lika möjligheter och till förmån för kvinnor". SJÄLVA KONFERENSEN Vid Pekingkonferensen deltog det största anta let människor som någonsin samlats för att komma överens om en handlingsplattform för att Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas offici ella publikationer, 1995- Luxemburg: Byrån för Europeiska gemenskapernas offici ella publikationer, 1995. Katalog nr CC-90-95-485. 11 A4-0142/95 (sessionsprotokoll 15. 06. 95). 12 B4-1194/95 (sessionsprotokoll 21. 09. 95). 13 EGT nr C 256, 02. 10. 1995, s. 28. 114 lösa de mest angelägna jämställdhetsfrågorna på global nivå. Medlemsstaterna hade delegationer vid konfe rensen och även Europeiska unionen var repre senterad. Åter höll unionen dagligen eller ännu oftare samordningsmöten. Odrförandeskapct ledde Europeiska unionens möten, höll icke-stat liga organisationer informerade för EU:s räkning och uppdaterade regelbundet EU:s lägesrapport som låg till grund för förhandlingarna om konfe rensens handlingsplattform. Unionen kunde där för tala klarspråk och med en röst. Den fungera de som en kraft för verkligt inflytande och aukto ritet och kunde agera som mäklare i vissa svåra och känsliga debattfrågor. Europeiska unionens ståndpunkter låg till grund för positiva avtal. Rådets och kommissionens delegationer (i den senare ingick medlemmar av Europaparlamentet) arbetade nära och vid sidan av medlemsstaternas delegationer under hela konferensen. Gro premiärminister Många delegater inspirerades av ett av slutan förandena som under konferensen framfördes av Norges Harlem Brundtland, som framhöll att "Pekingkonferen sen oåterkalleligen skulle skapa världsopinion" trots en "fortsatt könsrelaterad apartheid". "Så vi måste resa tillbaka från Peking - resa till kåkstä derna. till odlingsmarken. till natursamhälle na - resa tillbaka för att ändra värderingar och attityder. Men inte bara dit. Nej, vi måste ta oss in i styrelserummen, till förstäderna, till alla våra lokala samhällen, till våra regeringar och till FN- högkvarteret. Det är där det krävs en förändring. Både i nord och syd". ICKE-STATLIGA ORGANISA TIONERS BIDRAG Ett forum för icke-statliga organisationer hölls samtidigt med den officiella konferensen mellan den 30 augusti och den 8 september i Huairou. Före konferensen förekom inte helt obetydliga tvister om arrangemangen för och platsen för forumet, cirka 5 mil från huvudkonferensen. Både FN:s nationella delegationer och delegatio ner från icke-statliga organisationer vidtog kraft fulla åtgärder för att förbättra anordningarna för forumet. LANDVINNINGAR I PEKING ICKE-STATLIGA ORGANISATIONERS ROLL GESELLSCHAFT FUR TECHNISCHE ZUSAMMANARBE1T (GTZ) I det tyska utvecklingssamarbetet ingår principen om i olika politiska könsmedvetenhetj vilken behandlas dokument. Bistånds- och rehabiliteringsprogrammet, en del av en stor insats för att öka tillämpningen av kön saspekten i GTZts arbete, är ett av flera program inom G TZ där man samarbetar med W ID (Kvinnor i utveck ling) för att öka könsmedvetenheten och målgruppsin riktningen. Som ett led i denna process har en fristående konsultbyrå fatt i uppdrag att utarbeta riktlinjer med spe ciell inriktning på Afrika. Ett seminarium kommer även att organiseras i Etiopien för att där diskutera könsrelate rade frågor samt bistånd och rehabilitering med partne rorganisationer. OXFAM (Oxfam, 1993:4-5). Oxfam införde under 1993 en könspolitik, som innefat tade åtagandet att "säkerställa att alla åtgärder vid nödlä gen och utvecklingsinsatser innefattade ett könsperspek tiv i bedömningen, planeringen, genomförandet, över vakningen och utvärderingen". Detta åtagande grundar sig på ett önskemål om att förändra utnyttjande och för tryckande könsrelationer Inom Oxfam arbetar den strategiska planerings- och utvärder ingsgruppen och gruppen för könsfrågor tillsammans för att säkerställa att den strategiska planeringsramen inne fattar ett könsperspektiv. Chefer både inom Förenade kungariket och inom området liksom rådgivare ar utbil dade i politik. Dessutom pågår ett arbete hos Oxfam med att skapa "riktlinjer för god sed" på landsgruppsnivå. Praktiska riktlinjer för könsaspekter i katastrofhjälpsinsatser har även utarbetats av enheterna för könsfrågor och kata strofhjälp. Riktlinjerna omfattar datainsamling, könsrela terade basbehov» inklusive vatten, mat, bostad och häl sovård och hur kvinnor kan förlora ytterligare rättigheter eller ges fler rättigheter genom hjälpinsatser. i införlivande av könsdimensionen Källa: Extract from "Gender, Emergencies and Humanitarian Assistance", Women in Developement Desk, Generaldirektoratet för utveckling, Europeiska kommissionen. 1 15 LANDVINNINGAR I PEKING Ett mycket märkbart fenomen under senare år har varit det ökade deltagandet och påverkan av icke-statliga organisationer på nationell och inter nationell nivå. Kontakterna mellan regeringar och icke-statliga organisationer i samband med stora internationella konferenser som Peking har varit en fortlöpande läroprocess från båda sidor. Organisationerna har gjort kraftfulla ansträng ningar för att kunna tillföra synpunkter till kon ferenserna som verkligen speglar åsikter och prio riteringar på gräsrotsnivå och de ser denna utveckling som en nödvändig del av hela frågan om social dialog. Den allmänna åsikten bland dem som deltog både i Nairobi och Peking är att kontakterna och kommunikationerna var på en mycket mer systematisk och professionell nivå i Peking. De icke-statliga organisationerna anser att detta kan förbättras ytterligare och göras mer strukturerat och att regeringarnas insatser kan vara större i form av praktiska, inklusive ekono miska, resurser. Medlemsstaterna skötte dessa kontakter på olika sätt, men det kan ärligt sägas att alla ansträngde sig för att medverka i utarbe tandet av de nationella rapporterna och övriga förberedelser för konferensen. Europeiska unio nen hjälpte även till med att inrätta ett besvärs förfarande för icke-statliga organisationer som hade svårigheter med att bli rekommenderade som ackrediterade observatörer till den officiella konferensen samt även avseende förlängning av tidsfrist för ansökningar. De teman som prioriterades för debatt vid forumet var följande: • En globalt åtagande att verka för kvinnors jämställda rättigheter. • Kvinnors tillgång till utbildning, hälsovård, sysselsättning och yrkesutbildning, lagstadga de och politiska rättigheter, ekonomisk utveckling och en hållbar miljö. • Kvinnors deltagande på alla nivåer av politisk makt och ledarskap. • Kamp mot fattigdom. • Bekämpning av våld mot flickor och kvinnor. • Kamp mot rasism. Kommissionen tillhandahöll ett betydande stöd för att hjälpa icke-statliga organisationer att delta i Pekingprocessen, både i det förberedande arbetet och vid själva konferensen. Stödet gällde inte endast organisationerna inom Europeiska unionen utan även i Central- och östaleuropa och i utvecklingsländerna. mmtmmittmmat 116 I Europeiska unionen fungerar European Women's Lobby (EWL), som inrättades 1990 och finansieras av kommissionen, som en lobby- grupp och samordnande organ för europeiska icke-statliga organisationer med speciellt engage mang i kvinnofrågor. Under förbcredelseperioden organiserade EWL ett forum för unionens icke statliga organisationer, samtidigt med den for mella konferensen i Toledo i april 1994 (se ovan). Senare genomförde den ett systematiskt förbere delsearbete som ett "Pekingprojekt", bestående av en informations- och förberedelseperiod före konferensen, deltagande vid själva konferensen samt en uppföljningskonferens i februari 1996. Under konferensens inledning genomförde Lobbyn följande aktiviteter: • Möte med ordförandeskapet i Europeiska unionen i juli 1995. • Ett strategiseminarium för att utveckla gemensamma strategier för konferensen. • Framställde en affisch och en informa tionsbroschyr som skulle delas ut vid konfe rensen. • Publicerade "Vägledning för kvinnor om den fjärde världskonferensen om kvinnor och icke-statliga organisationers Forum 95" i tre upplagor. • Lämnade kommentarer till handlingsplattform för EU:s medlemsstaters regeringar och övriga politiska beslutsfattare. till förslaget Vid konferensen hade lobbyn en permanent informationsdisk som även fungerade som möte splats för europeiska icke-statliga organisationer. Den organiserade dagliga seminarier under hela forumet i FN:s europeiska ekonomiska kommis sions (ECE) tält. Generalsekreteraren for lobbyn utnämndes till förbindelseansvarig mellan orga nisationerna från ECE-regionen och FN. Många medlemmar av officiella delegationer besökte Huairou under forumet och deltog i seminarier. I fråga om den officiella konferensen ingick icke-statliga organisationer i ett flertal av med lemsstaternas officiella delegationer och Women's Lobby ackrediterades att delta vid konferensen. Många officiella delegationer organiserade dagli gen informationsmöten för icke-statliga organisa tioner och det förekom ett flertal sådana mellan de europeiska organisationerna och EU:s ordfö randeskap. Enstaka möten organiserades även med några av de officiella delegaterna om speciel la frågor i handlingsplattformen. De icke-statliga organisationerna deltog dagligen i "Europeiska kvinnors forum". Efter Peking organiserade Women's Lobby en uppföljningskonferens i februari 1996, "Mot partnerskap mellan kvinnor och män - genomfö randet av handlingsplattformen i Peking". Syftet med konferensen var att diskutera partnerskaps- begreppet och strategier som byggde på en fina nalys som lobbyn genomförde av handlingsplatt formen med hänsyn till ECE:s regionala platt form. icke-statliga organisationer Vad gäller utvecklingssamarbetet deltog många i europeiska Europeiska unionens forum för internationell utveckling. Där ingick etablerade grupper som Nätverket för kvinnor i beslutsprocessen (WIDE) och Eurostep. Forumet hade ett nära samarbete med grupper från andra regioner och hade som främsta mål för sin lobbyverksamhet att stånd punkterna i slutdokumenten från konferenserna i Kairo och Köpenhamn skulle bibehållas samt krav om en utveckling av deklarationen och handlingsplattformen vad gäller fattigdom, mul tilaterala skulder, oavlönat arbete, ekonomiska resurser, icke-statliga organisationers roll, rätt till egen familjeplanering, sexuella rättigheter, migra tion och miljö. WIDE och Eurostep organiserade ett uppfölj ningsmöte i maj 1996. Med kommissionens stöd tillhandahöll WIDE även ekonomisk stöd till i AVS-länderna icke-statliga organisationerna (stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområ- det) för en första snar uppföljning av Peking och skall även organisera fyra regionala seminarier i dessa länder om särskilt viktiga frågor. EFTER KONFERENSEN - GENOMFÖRANDE AV HANDLINGSPLATTFORMEN Europeiska Rådets möte i Spanien 1 oktober 1995 Det fanns ett starkt stöd i fråga om konferen sens slutdokument. Rådet samtyckte till att varje år granska Europeiska unionens genomförande av handlingsplattformen. Vid en uppföljnings LANDVINNINGAR I PEKING konferens i Spanien i november 1995 behandla des frågan om hur de europeiska medlemsstater nas åtaganden skulle överföras i praktiska åtgär der. Under rubriken "Las mujeres proponen" gavs möjlighet att undersöka strategier på nationell nivå och på unionsnivå för att genomföra platt formen vad gäller beslutsprocessen, införlivande av jämställdhetsaspekten, och kvinnobilden i tog samhället. Vid konferensens öppnande Cristina Alberdi upp de ämnen som ständigt ing ått i Europeiska unionens ståndpunkt och i hela konferensen: maktbefogenhet, könsaspekt och partnerskap. Medlemsstaternas regeringar upp manades att ta ställning till de insatser de ämna de förbinda sig för efter Pekingkonferensen och underströk sambandet med genomförandet av handlingsplattformen med rådets möten i Essen och Cannes, vid vilka jämställdheten hade identi fierats som den primära uppgiften för Europeiska unionen. Kommissionens möte om kvinnors ställning i New York i mars 1996 det Vid första ställning organiserade uppföljningsmötet till Pekingkonferensen som FN:s kommissionen om kvinnors deltog Europeiska unionen återigen i full utsträckning. Medlemsstaterna samtyckte till viktiga uttalan den om alla de kritiska områden som utvärderats av denna kommission. Unionen gick även i spet sen inom de flesta områden med omfattande för handlingar och medverkade i stor grad till vad som ansågs vara ett "ovanligt" positivt möte. I en intervention på Europeiska unionens väg nar bekräftades "Europeiska unionens engage mang för deklarationen och handlingsplattfor men som ett program för kvinnors rättigheter". Konferensens resultat summerades genom utta landet "i Peking förstärkte vi ett dynamiskt poli tiskt program av och för kvinnor genom rättighe ter och mainstreaming: nyckelbegrepp och prak tiska idéer som innefattar en strategi för en poli tisk, ekonomisk, kulturell och social förändring för kvinnor och män". vmmmtmmmmm 117 LANDVINNINGAR I PEKING Det fjärde handlingsprogrammet om lika möjligheter Det fjärde handlingsprogrammet om lika möj ligheter för kvinnor och män (1996-2000) ger en tydlig bild av gemenskapens prioriterade områ den vid genomförandet av handlingsplattformen. Grundat på ett noggrant övervägande om viktiga insatser för kvinnor i unionen kan det fjärde handlingsprogrammet utgöra en pådrivande kraft vid genomförandet av handlingsplattformen inom medlemsstaterna och i unionen som helhet. För att citera kommissionsledamoten P. Flynn vid hans tal till konferensen: "resultatet av denna konferens kan ge oss ökad inspiration för [dvs. fjärde handlingsprogrammets] genomförande". Rådets beslut om handlingsprogrammet fattades i december 199514. Ett andra viktigt initiativ på gemenskapsnivå är kommissionens meddelande om att införliva jämställdheten i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser15. 1 meddelan det definieras förfarandet för införlivandet som "att inte lämna någon möda osparad för att främ ja jämställdhet vid genomförandet av särskilda åtgärder för att stödja kvinnor utan att utnyttja hela politiken och samtliga insatser för det speci fika ändamålet att uppnå jämställdhet genom att vid utarbetandet av dessa åtgärder aktivt och öppet överväga deras eventuella effekt på kvin nors och mäns respektive levnadssituation (kön sperspektivet)". Det hänvisar till gemenskapens pågående arbete med att formulera deklarationen och handlingsplattformen för Pekingkonferensen och den betydelse som mainstreaming gavs vid konferensen. I meddelandet påpekas gemenska pens roll vid de övriga ovannämnda FN-konfe- renser på samma tema och fastslås återigen erkän nandet vid rådets möten i Essen, Cannes och Madrid att jämställdhet tillsammans med kam pen mot arbetslösheten är några av de viktigaste uppgifterna för unionen och dess medlemsstater. De områden som behandlas i meddelandet är mycket direkt kopplade till handlingsplattformen och innefattar följande: • Sysselsättning och arbetsmarknaden (inklusi ve strukturfonderna och fjärde handlingspro grammet). 14 Beslut 95/593/EG, EGT nr L 335, 22. 12. 1995. s. 37. Kommissionens meddelande om att införliva jämställdhe ten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och t samtliga insatser" KOM(96) 67 slutlig, 21. 2. 1996. TABELL 30 ANDELEN KVINNOR AV DEN ARBETANDE BEFOLKNINGEN PER VÄRLDSDEL, 1990 Ö. ASIEN S. O. ASIEN. S. ASIEN J C. ASIEN , - v. ASIEN. OCÉANIEN SÖDRA AFRIKA. NORRA AFRIKA; S. ARIKA ;. VÄSTINDIEN C Ö. EUROPA v. EUROPA EU l KÄLLA: FN, VÄRLDENS KVINNOR 1995, TRENDER OCH STATISTIK, NEW YORK, DOKUMENT 5. 4 A A N M: STATISTIK FÖR EU FRÄN EUROSTAT (LFS) (EU 12) 1990. TABELL 1. 118 • Kvinnliga företagare (inklusive medhjälpande makar, betydelsen av gemenskapsinitiativ, utbildnings- och informationsprojekt). • Utbildning och yrkesutbildning (inklusive en rad program). • Enskilda människors rättigheter (inklusive åtgärder för att bekämpa våld mot kvinnor, kvinnliga flyktingar, insatser mot människo handel, familjestrukturer). • Yttre förhållanden (inklusive beaktandet av könsfrågor i utvecklingssamarbete på planer ings- och programnivå och politisk nivå). • Information och medvetandehöjande (inklu sive referens till en rad arrangemang och pub likationer och krav på kontroll av informatio nens innehåll och kvalitet). • Kommissionens egen personalpolitik. Strukturfonderna uppmärksammas särskilt. Meddelandet avslutas med en förhoppning om att "1996 bör leda till betydande framsteg vad gäller genomförandet av mainstreamingprincipen inom gemenskapens hela politik", förvisso ett viktigt element i sin tur för att genomföra hand lingsplattformen. Integrering av könsaspekten i utvecklingssamarbetet I samband med förbindelser med länder utan för unionen föreslås i meddelandet om integrer i utvecklingsarbetet16 ing av könsaspekten gemensamma politiska riktlinjer för kommissio nen och medlemsstaterna vad gäller könsfrågor i utvecklingsarbetet. Där föreslås även en förstärkt och kraftfullare politik för att införliva kön saspekten i all politik och alla program. Rådet antog en resolution i ämnet vid sitt möte i december 199517. I resolutionen • konstateras att det fortfarande inte tas till räcklig hänsyn till kvinnors deltagande i utvecklingsprocessen och hänför resolutionen till åtagandena vid Beijingkonferensen, • ges allmänna principer för ett utvecklingssa marbete där könsaspekten beaktas, vilket borde tillämpas vid alla kommande uppgörel ser med partnerländer. • skisseras metoder och strategier om bland annat den politiska beslutsprocessen, för handlingar med partnerländer, positiva åtgär der för att undanröja könsrelaterade skillna IANDV1NNINGAR I PEKING *:<mïMmmmmmmsmimtmiimmmm der liksom införlivande av könsdimensionen på alla nivåer, utbildning för beslutsfattare och för alla som arbetar inom utvecklingsom rådet, • uppmanas till ett årligt möte med experter från gemenskapen och medlemsstaterna och understryks vikten av en större samordning mellan gemenskapen och medlemsstaterna liksom ett systematiskt hänsynstagande till könsfrågor i alla samordningsinitiativ. ett • efterfrågas rapporteringssystem om genomförandet av resolutionen, inklusive en utvärdering av resultatet under andra delen av 1997. Mänskliga rättigheter I kommissionens meddelande om "Europeiska unionen och den externa dimensionen av de mänskliga rättigheterna: från Rom till Maastricht och framåt"18 understryks att kvinnors grundläg gande rättigheter utgör en integrerad, omistlig och odelbar del av de universella mänskliga rät tigheterna. Där föreslås även att hänsyn skall tas till slutsatserna från Peking och att kvinnor skall anses som aktiva deltagare i samhället samt att deras fulla deltagande i det politiska, ekonomis ka och sociala livet skall främjas. Vid öppnandet av den 52:a sessionen för kommissionen för mänskliga rättigheter i Genève mellan den 18 och 26 april talade den italienske ordföranden på Europeiska unionens vägnar, varvid han bekräfta- 16 KOM(95) 0423 slutlig, 18. 09. 1995. 17 Resolution 12627/95, 20. 12. 1995. 18 KOM(95) 0567sludig, 22. 11. 1995. mmmmmmMmwmmimmimimmiiÊmm 119 LANDVINNINGAR I PEKING POLITIK OM DE MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA Respekten för de mänskliga rättigheterna är ett grundläg gande krav för medlemsskap i Europeiska unionen och en grundprincip i all dess verksamhet. I artikel F. 2 i Maastrichtfördraget fastslås att: "Unionen skall som all männa principer för gemenskapsrätten respektera de grundläggande i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättig heterna och de grundläggande friheterna, undertecknad i Rom den 4 november 1950, och såsom de följer av med lemsstaternas gemensamma konstitutionella traditioner". rättigheterna, såsom de garanteras Med hänsyn till externa insatser fastslås i fördraget att ett av huvudmålen i den gemensamma utrikes- och säker hetspolitiken är "att utveckla och befästa demokratin och rättstatsprincipen samt respekten för de mänskliga rättig heterna och de grundläggande friheterna". 19 På samma sätt skall Europeiska gemenskapens samarbetspolitik "bidra till det allmänna målet att utveckla och befästa demokratin och rättsstaten samt till målet att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande frihe terna"20. Dessa bestämmelser utgör en avgörande vidareutveckling av en i grunden ekonomisk gemenskap till en politisk församling. I de grundläggande fördragen refereras inte uttryckligen till mänskliga rättigheter eller till relevanta internationella instrument; ett sådant åberopande skulle ske först trettio år senare, i ingressen till Europeiska enhetsakten i vilken politiskt samarbete är formellt inför livat. Källa: Utdrag ur "Europeiska unionen och de mänskliga rättigheter na: från Rom till Maastricht och framåt", KOM(95) 0567, 22. 11. 1995, s. 5. Artikel J. 1. 2 femte strecksatsen. Artikel 130u. 2 i Fördraget om Europeiska unionen. 1 20 Genomförande på medlemsstatsnivå De många områden som handlingsplattformen täcker och medlemsstaternas olika prioriteringar gör det omöjligt att i detalj beskriva varje lands plan för genomförandet av handlingsplattfor men. I följande avsnitt sammanfattas de viktigas te områden och tillvägagångssätt som framkom vid uppföljningsmötet med några speciella exem pel för att illustrera metoderna. Insatserna efter Peking sammanfaller oundvik ligen med det pågående samarbetsprogrammet för jämställdhet och utveckling som medlemssta terna redan hade satt igång före det förberedande arbetet för Pekingkonferensen, t. ex. program för utbildning, kvinnor i det ekonomiska livet och kvinnor i beslutsprocessen. Många insatser grun dar sig dock direkt på handlingsplattformen. Även när så inte är fallet talar många länder om en ökad aktivitet eller en fördubbling av åtgärder till följd av den inspiration som konferensen gav upphov till, särskilt när det gäller jämställd hetsfrågor. Plattformen beskrivs även som en solid grund från vilken arbetet kan föras vidare, en referenspunkt och ett uttryck för bekräftelse. Liksom det fanns ett stort engagemang från i medlemsstaterna icke-statliga organisationer och bättre kommunikation mellan regeringar och organisationerna under tiden före Peking, stärk tes i många fall dessa förbindelser efter konferen sen. Regeringarna har gjort verkliga ansträng ningar att inte endast informera icke-statliga organisationer utan även att rådfråga dem om hur plattformen skall genomföras på lämpligaste sätt. Det har blivit en tvåvägsprocess. I Belgien till exempel lade organisationerna fram en prome moria till regeringen och andra inrättar arbets grupper eller möten för att diskutera sambandet med plattformen och deras egna eller deras reger ingars prioriterade uppgifter (Belgien, Danmark och Nederländerna). Förenade kungariket genomförde ett samrådsprogram för att ta del av de icke-statliga organisationernas åsikter om genomförandet och i Irland undersöks mekanis mer för att säkerställa organisationernas deltagan de i genomförandet av plattformen. De flesta medlemsstaterna såg som sin första uppgift efter konferensen och efter det att delega tionerna återvänt hem att sprida information om konferensen och handlingsplattformen. Exempel på hur de utförde detta arbete ges nedan. Så gott som varje medlemsstat organiserade en eller flera konferenser och seminarier för kvinno grupper och andra icke-statliga organisationer, arbetsmarknadens parter, politiker och andra som var intresserade av att fl information om konfe rensen. Vissa av dessa arrangemang skedde på nationell nivå och andra på regional nivå. Italien var värd för och samfinansierade en rad interna tionella arrangemang som hade anknytning till Pekingkonferensen, bl. a. sysselsättningsfrågor, medan Österrikes uppföljningskonferens även hade deltagare från många länder utanför unio nen. Grekland utnyttjade den internationella kvinnodagen för att sprida information om Pekingkonferensen. I många fall organiserade icke-statliga organisa tioner även sina egna arrangemang. Många medlemsstater, inklusive Tyskland, Grekland, Irland, Portugal, Spanien, Sverige och Frankrike har redan publicerat en rapport om konferensen eller en fullständig eller delvis över sättning av handlingsplattformen eller har slutgil tiga planer på att göra detta. Förenade kungari kets rapport finns tillgänglig på Internet och Nederländerna hoppas på att kunna använda denna form också. Österrike har för avsikt att ge ut en serie bestående av fyra publikationer om konferensen, dess uppföljning, undersökningar om migrerande kvinnor i Österrike och om ökat hänsynstagande till könsfrågor i utvecklingssa marbetet. Rapportering till parlament har gjorts av ministrar som deltagit i Pekingkonferensen i vid eller Europaparlamentet i framförallt Danmark, Italien, Tyskland, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna, Belgien och Förenade kungari ket. utfrågningar debatter eller LANDVINNINGAR I PEKING 'mtt&mftmimmtfmMmmimiÊiimmmm Det finns många exempel på att nya strukturer håller på att etableras. Portugal har inrättat ett kommissariatsämbete för främjande av jämställd het och familjefrågor inom premiärminsterns stab och ett nytt parlamentsutskott för jämställd het och lika möjligheter. Italien har för första gången en minister ansvarig för jämställdhetsfrå gor liksom den flamländska regeringen i Belgien för första gången utnämnt en minister ansvarig för jämställdhetsfrågor. Den svenska regeringen har inrättat regionala "brännpunkter" för att verka för lika möjligheter på regional nivå och främja mainstreaming. I Luxemburg har med ledamöter från alla ministerier inrättats en minis terkommitté för jämställdhet. redogöra I förening med dessa nya strukturer finns nya åtaganden att för utvecklingen. Förenade kungariket har föreslagit ett årligt upp följningsprogram som skall innefatta en årsrap port om genomförandet av plattformen samt årli ga sammankomster med icke-statliga organisatio ner på nationell och regional nivå. Genom en lag som antogs i Belgien i februari 1996 förbinder sig regeringen att varje år rapportera om genomfö randet av plattformen. Rapporten skall även innefatta slutresultaten från forumet för icke-stat liga organisationer och ministrar som ansvarar för jämställdhet och utvecklingsstöd skall båda avge en rapport till parlamentet. Det förekommer en rad aktiviteter som kan beskrivas som mainstreaming. Många regeringar, inklusive Tyskland, Finland, Sverige och Förenade kungariket har uppmanat alla ministe rier att överväga hur de på bästa sätt kan införli va plattformen i sin verksamhet. Den portugisis ka kommissionen för jämställdhet och kvinnors rättigheter utarbetade en promemoria med prio riterade åtgärder för framtiden med hjälp av för slag från många ministerier. Sverige, Frankrike och Förenade kungariket nämner mainstreaming som ett uppenbart mål. Frankrike framför åsikten att mainstreaming är att engagera kvinnor och män i partnerskap. Några medlemsstater har redan infört en ny lagstiftning eller har förslag om detta. I Belgien till exempel föreslås en lag som skall garantera att federala rådgivande organ skall bestå av åtminsto ne en tredjedel kvinnor. 1 Luxemburg har depu- terandekammaren krävt att principen om lika möjligheter skall skrivas in i konstitutionen. Andra förslag till lagstiftning beskrivs i andra punkter i detta avsnitt. Vid sidan av de aktiviteter mellan ministerier som nämnts i föregående punkt har många med lemsstater inrättat strukturer och förfaranden för att undersöka hur plattformen skall genomföras på bästa sätt. I Danmark och Luxemburg har man inrättat kommissioner, medan Österrike har inrättat en arbetsgrupp som arbetar tillsammans med arbetsmarknadens parter. Irland har anmält sin avsikt att lägga fram en deklaration om inri- >m-M<-»;%ms»;::::::xmwrmtimmimmm 121 LANDVINNINGAR I PEKING 9S$t&)tf!IS0ttt)lf)ttStt}S0S)t!fiSit centrum inom alla "ministerier". Sverige fastslår att man där har för avsikt att införa lagförslag för att förstärka och utvidga nuvarande insatser för bekämpning av kvinnovåld. I Belgien kommer en specialutbildning att anordnas för poliskåren. Portugal har ansett denna fråga vara den absolut viktigaste åtgärden i sitt handlingsprogram. Inom det mer tekniska området har några län der börjat arbeta med att förbättra den officiella statistiken. Belgien har beställt en forskningsstu die om statistiska brister och förbättrade statistis ka uppgifter. Danmark och Frankrike har för avsikt att genomföra statistikanalyser om löneskillnader. Efter kommande val i Frankrike kommer den offentliga statistiken över kandida ter och valda att vara uppdelad efter kön. Sverige har understrukit vikten av könsrelaterad statistik i sina utbildningskurser för statliga tjänstemän på hög nivå och andra. Förenade kungariket har klargjort sin avsikt att uppmana alla ministerier att analysera och offentliggöra all viktig statistik per kön. kespolitik och en utvärdering av de nationella programmen mot bakgrund av plattformen. Konsekvenserna av detta arbete för budgeten behandlas av Nederländerna, som har förbundit sig att lägga fram förslag i nästa budgetframställ ning för genomförande av de 12 strategiska målen i alla ministerier. Finland skall utarbeta ett särskilt program om jämställdhet mellan kvinnor och män, grundat på plattformen och med en egen budget. Vad avser utvecklingssamarbete håller flera medlemsstater på att öka sina ansträngningar för att säkerställa att könsaspekten införlivas i politik och projekt. En ny lag i Luxemburg skall öka de tillgängliga medlen för icke-statliga organisatio ner som har för avsikt att genomföra projekt till fördel för kvinnor i utvecklingsländer. Österrike har inrättat en arbetsgrupp från icke-statliga organisationer och ministerier för att diskutera nya metoder att införa könsaspekten i verksam heten. I Sverige har ett lagförslag lagts fram om att komplettera de nuvarande grundprinciper som reglerar utvecklingssamarbete med jäm ställdhetsmålet. Avsnitt D i de strategiska målen gäller våldet mot kvinnor och flera regeringar inom unionen har fört fram inom detta område. Frankrike föreslår en "dygnet runt"-linje för att hjälpa kvinnor som har utsatts för våldtäkt eller våld i hemmet och kommer att inrätta stöd insatser 122 LISTA ÖVER TABELLER Tabell 1: Förvärvsfrekvens bland kvinnor (15-64 år) i Europeiska unionen (%) 1990 och 1995 Tabell 2: Befolkningstal i EU:s medlemsstater 1995 Tabell 3: Förvärvsfrekvens bland kvinnor och män (15-64 år) i Europeiska unionen (%), 1995 Tabell 4: Andelen arbetslösa och inaktiva kvinnor och män (15-24 år) i Europeiska unionen (%) 1994 Tabell 5: Andelen arbetslösa och inaktiva kvinnor och män (50-64 år) i Europeiska unionen (%) 1994 Tabell 6: Förvärvsfrekvens bland kvinnor och män (15-24 år) i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 7: Förvärvsfrekvens bland kvinnor och män (50-64 år) i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 8: Förvärvsfrekvens per utbildningsnivå bland kvinnor (25-64 år) i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 9: Förvärvsfrekvens bland kvinnor och män (25-64 år) med universitetsexamen i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 10: Arbetslöshet bland män och kvinnor i Europeiska unionen (%), 1995 Tabell 11: Förvärvsarbetande kvinnor per yrkesutbildningsnivå i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 12: Andelen kvinnor och män sysselsatta inom jordbruket i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 13: Andelen kvinnor inom olika yrkesgrupper i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 14: Lönegapet - genomsnittlig timlön för kvinnor i manuella arbeten i procentandel av män nens i EU 1990 och 1994 Tabell 15: Förvärvsfrekvens per åldersgrupp i Europeiska unionen (%) 1995 Tabell 16: Anställningsstatus för mödrar med barn under 10 år i EU (%) 1993 Tabell 17: Procentandelen deltidsarbetande mödrar och fäder i EU 1993 Tabell 18: Hel- ochdeltidsarbetande mödrar med barn under 10 år i EU (%) 1985 och 1993 Tabell 19: Arbetslösa och inaktiva mödrar och fäder med barn under 10 år i EU (%) 1993 Tabell 20: Andel deltids- och korttidsarbetande kvinnor av den totala sysselsättningen i EU (%) 1994 Tabell 21: Totala födelsetal i Europeiska unionen för 1980, 1985 och 1994 Tabell 22: Antal personer i privata hushåll - EU 12 (%) - 1994 Tabell 23: Andelen kvinnor i nationella parlamentsförsamlingar i EU:s medlemsstater och i Europaparlamentet (%) Tabell 24: Andel kvinnor representerade i de nationella regeringarna i EU:s medlemsstater och i Europeiska kommissionen (%) Tabell 25: Andel kvinnor representerade i regionala lagstiftande och verkställande organ i EU:s med lemsstater Tabell 26: Andel kvinnor i offentlig förvaltning på nationell nivå i EU:s medlemsstater (%) Tabell 27: Andel kvinnor i lokala politiska församlingar i EU:s medlemsstater (%) Tabell 28: Andel kvinnor som medlemmar och chefer för anslutna förbund på sektornivå och regional nivå och som kongressdelegater i CES:s 31 nationella förbund 1993 Tabell 29: Rättsfall Tabell 30: Andel kvinnor av den arbetande befolkningen per världsdel 1990 123 LISTA ÖVER DIAGRAM Diagram 1 : Olika nivåer för tillämpning av mainstreamingstrategier Diagram 2: Åtgärder avseende lika möjligheter i de fleråriga programmen Diagram 3: Översikt över barnomsorg för små barn, skolålder och antal skoltimmar perdag Diagram 4: översikt över regler för föräldraledighet i EU:s länder 1994-1995 Diagram 5: Individualisering av inkomstbeskattning Diagram 6: Familjebaserade rättigheter i pensionssystem i Europa Karta 1: Förvärvsfrekvens bland kvinnor 1994 124 KÄLLOR Eurostat, Arbetskraftsundersökning och ILO 1 Eurostat, Befolkningsstatistik 2 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 3 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 4 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 5 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 6 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 7 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 8 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 9 10 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 11 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 12 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 13 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 14 Eurostat - Harmoniserad inkomststatistik 15 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 16 Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg 17 Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg 18 Europeiska kommissionens nätverk för barnomsorg 19 Europeiska kommissionens nätverk för barnomsogg 20 Eurostat, Arbetskraftsundersökning 21 Eurostat Befolkningsstatistik 22 Eurostat Arbetskraftsundersökning 23 Europeiska expertnätverket "Kvinnor i beslutsfattande ställning" 24 Europeiska expertnätverket "Kvinnor i beslutsfattande ställning" 25 Europeiska expertnätverket "Kvinnor i beslutsfattande ställning" 26 Europeiska expertnätverket "Kvinnor i beslutsfattande ställning" 27 Europeiska expertnätverket "Kvinnor i beslutsfattande ställning" 28 "Kvinnliga beslutsfattare i fackföreningar", Braithwaite och Byrne, samarbetsorganisationen, Bryssel. 29 EG-domstolen databas och Celex 30 Förenta nationernas statistikavdelning Europeiska fackliga KÄLLOR Den viktigaste informationskällan är EG:s statistikkontor (Eurostat) och framförallt gemenskapens arbetskraftsundersök- ningar (LFS). Detta är den enda informationskällan om sysselsättning och närliggande variabler som är jämförbara och kompletta för alla medlemsstaterna. Eftersom den grundas på en undersökning om hushåll och använder en identisk kod ning och metodik, skiljer den sig från de nationella avvikelserna i fråga om definitioner, klassificeringsmetoder och admi nistrativa förfaranden och bestämmelser. Data från nationella källor kan därför avvika från de uppgifter som presenteras i denna rapport. Uppgifterna i kapitel tre och fyra kompletteras med uppgifter som sammanställts av experter i medlemsstaterna från natio nella informationskällor. Insamlingen av uppgifterna samordnades och analyserades av ett nätverk av experter med stöd av Europeiska kommissionens GD V. Kapitel 5 innehåller uppgifter om domstolsmål som erhållits från EG-domstolens data bas, Luxemburg och från den juridiska databasen CELEX. Kapitel sex innehåller uppgifter från Förenta nationernas statis tiska avdelning. 125 DATAKÄLLOR Anmärkningar till tabell 26 Inga tillgängliga uppgifter lör Österrike och Sverige. Inga tillgångliga uppgifter på ledningsnivå för Grekland. Indelning grundad på jämförelsetabellen mellan förvalthingama i EG:s medlemsstater, ur Women in Higher Public Services, Barbera C. Wurter (ed. ). Anmärkningar: Finland: Endast på regeringsnivå (centrala regeringen - totalt offentlig förvaltning). Fördelning enligt yrken: högre tjänsteman (byråpersonal) i ledande befattningar, och tjänsteman med ansvar för föredragning och handläggning (på universitetanivå). Fördelning enligt yrken: högre tjänsteman (byråpersonal) i ledande befattningar. Kvinnor i de högsta positionerna inom den offendiga förvaltningen: generalsekreterare, generaldirektijrer, avdelningschefer, ställföreträdande avdelningschefer, byråchefer och särskilda rådgivare (högsta nivån). Danmark: universitetnivå andast på central nivå. Tyskland: innefattar federala ministerier och institutionerna under deras rättskipningsonråde, federala domstolar, företag som år juridiska avhångiga den federala regeringen, tyska järnvågar, den federala tyska posten. Spanien: innefattar inte lära re, statiga sakerhetsorgan, armén, administrativ personal vid domstolar, personal inom det lagstadgade socialförsäkrings systemet. Anmärkningar till tabell 27 Anmärkning: Inga representativa uppgifter för Österrike. Antal borgnästare, 1994: 0. 85% (20/2333). Uppgifterna för Förenade kungariket är komplexa. Det finns olika typer av lokal förvaltning med skilda valförfaranden. Exakta uppgifter vad gäller antalet kvinnor som valts in i lokala politiska församlingar finns tillgångliga för London valkret sar (27. 9%), Nordirland (12%) och Skottland (21%). 126 ISSN 1024-4506 KOM(96) 650 slutlig DOKUMENT SV 05 06 Katalognummer : CB-CO-96-728-SV-C ISBN 92-78-14086-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg iz :/: