title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3875/96 van José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL aan de Commissie. Ontwikkelingssamenwerking EU/ Latijns-Amerika: cijfers voor Finland en de Mercosur

eurovoc_concepts:
European Union
Finland
Latin America
Mercosur countries
development aid
international cooperation


title: QUESTION ECRITE no 3807/96 de José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL à la Commission. Investissements de l'UE en Amérique latine: chiffre des investissements grecs au Brésil

eurovoc_concepts:
Brazil
EU investment
European Union
Greece
Latin America
direct investment


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3824/96 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL alla Commissione. Investimenti UE in America latina: investimenti del Lussemburgo nei paesi del Mercosur

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
Latin America
Luxembourg
Mercosur countries
direct investment


title: Rapport från kommissionen till rådet och Europaparlamentet - Andra rapporten enligt artikel 14: tillämpning av rådets förordning (EEG) nr 218/92 av den 27 januari 1992 om administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt)

eurovoc_concepts:
VAT
administrative cooperation
exchange of information
fraud
indirect tax

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 08. 01. 1997 KOM(96) 681 slutlig RAPPORT FRAN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET Andra rapporten enligt artikel 14 TILLÄMPNING AV RÅDETS FÖRORDNING (EEG) NR 218/92 AV DEN 27 JANUARI 1992 OM ADMINISTRATIVT SAMARBETE INOM OMRÅDET FÖR INDIREKT BESKATTNING (MERVÄRDESSKATT) INNEHÅLL 1. BAKGRUND 1. 1 Övergångsordningen för mervärdesskatt 1. 2 Konsekvenser för kontrollen av övergångs ordningen för mervärdesskatt 1. 3 Gemenskapens rättsliga ram för administrativt samarbete 2. UTVECKLINGEN AV DET ADMINISTRATIVA SAMARBETET UNDER 1994 OCH 1995: EN UTVÄRDERING 2. 1 Utvecklingen inom gemenskapen 2. 1. 1 Utvidgningen 1995 2. 1. 2 Bedrägeribekämpning 2. 1. 3 Multilateral försöksverksamhet inom området för mervärdesskattekontroll 2. 1. 4 Ömsesidigt bistånd vid uppbörd. 2. 2 Administrativt samarbete på medlemsstatsnivå 2. 2. 1 Användning av redskapen för samarbete 2. 2. 2 Medlemsstaterna roll vid insamlingen av uppgifter 2. 2. 3 Centrala kontaktkontor och deras betydelse för iakttagandet av tidsfrister 3. SLUTSATSER OCH REKOMMENDATION ER 3. 1 Slutsatser 3. 2 Rekommendationer 3 3 3 4 5 5 5 5 6 7 8 8 13 13 15 15 16 1. BAKGRUND 1. 1 Övergangsordningen för mervärdesskatt För att uppnå avskaffandet av gränskontroller vid de inre gränserna från och med 1. 1. 1993 beslutade rådet 1991 att upprätta övergångsordningen för mervärdesskatt1. Denna ordning innebär att gemenskapsinterna transaktioner mellan skattskyldiga fortfarande beskattas med den skattesats och enligt de villkor som gäller i destinationslandet. En skattebefrielse för varor som är avsedda för en annan medlemsstat infördes för att ersätta skattebefrielsen vid export och den beskattningsbara händelsen "import" ersattes av "förvärv" i den medlemsstat där varorna förvärvas. Närmare upplysningar om hur övergångsordningen för mervärdesskatt fungerar återfinns i kommissionens rapport till rådet och Europaparlamentet om funktionen av övergångsordningen för mervärdesbeskattning av gemenskapsintern handel2. 1. 2 Konsekvenser för kontrollen av övergangsordningen för mervärdesskatt Före den 1 januari 1993 övervakades den gränsöverskridande varuhandeln mellan skattskyldiga i gemenskapen genom kontroller vid nationsgränserna av dokument som åtföljde den fysiska förflyttningen av varorna. Avskaffandet av gränskontrollerna medförde att övervakningen av beskattningen av handel inom gemenskapen integrerades med den inhemska kontrollen av mervärdesskatt. Mervärdesbeskattningens krav och den utmaning som avskaffandet av gränskontrollerna utgjorde krävde samarbete mellan medlemsstaterna i en ny omfattning. I synnerhet behövde medlemsstaterna uppgifter från andra medlemsstater för skattekontrollen. Behoven var följande: - Möjlighet att få uppgifter om alla gemenskapsinterna transaktioner som genomförts mellan näringsidkare i deras eget register över mervärdesskatteskyldiga och näringsidkare som identifierats för mervärdesskatteändamål i andra medlemsstater. - Möjlighet att kontrollera köparens momsregistreringsnummer. Dessa uppgifter, som gör det möjligt för medlemsstaterna att kontrollera mervärdesskatt på gemenskapsinterna transaktioner, erhålls via ett informationssystem för mervärdesskatt (VIES) "VAT Information Exchange System", som är ett gemensamt datanätverk Rådets direktiv 91/680/EEG med tillägg till det gemensamma systemet för mervärdesskatt och med ändring av direktiv 77/388/EEG med sikte pä inskaffandet av fiskala gränser, EGT nr L 376, 31. 12. 1991, s. l. KOM(94) 515 slutlig. 23. 11 1994. 1. 3 Gemenskapens rättsliga ram för administrativt samarbete Rådets förordning (EEG) nr 218/92*' avser administrativt samarbete inom området för indirekt beskattning (mervärdesskatt). Den utgör den rättsliga ram som förpliktigar medlemsstaterna att förse varandra med de uppgifter som är nödvändiga för att kontrollera uttaget av mervärdesskatt på gemenskapsintern handel och är utformad för att komplettera bestämmelserna i direktiv 77/799/EEG4 (om ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaterna inom området för direkta och indirekta skatter). Förordningen ger även medlemsstaterna rätt att erhålla dessa uppgifter löpande i ackumulerad form samt att på begäran erhålla kompletterande detaljerade uppgifter. Direktiv 76/308/EEG föreskriver ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaterna vid uppbörd av bland annat de nationella förvaltningarnas fordringar avseende mervärdesskatt5. Den ständiga kommittén för administrativt samarbete inom mervärdesskatteområdet (Standing Committee on Administrative Cooperation in the Field of Indirect Taxation, SCAC) upprättades i enlighet med artikel 10 i förordningen. SCAC, som förvaltas av kommissionen och har en företrädare för kommissionen som ordförande, ansvarar för att utvecklingen av det administrativa samarbetet och det ömsesidiga biståndet oavbrutet hålls under uppsikt. Den övervakar även medlemsstaternas insatser när det gäller insamling, utväxling och användning av informationen. Den dagliga förvaltningen av samarbetet övervakas av ett nät av centrala kontaktkontor (Central Liaison Office, CLO). I artikel 11 i förordning (EEG) nr 218/92 föreskrivs att "Medlemsstaterna och kommissionen skall undersöka och utvärdera funktionen av de administrativa bestämmelser som föreskrivs i denna förordning. ". Enligt artikel 11 är kommissionen även ansvarig för att sammanställa medlemsstaternas erfarenheter av nya former för skatteflykt och skatteundandragande. I artikel 14 föreskrivs följande: "Vartannat år efter dagen tor denna förordnings ikraftträdande skall kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om hur denna förordning tillämpas, särskilt på grundval av de övervakningsförfaranden som föreskrivs i artikel 11" Den första rapporten enligt artikel 14 i förordning (EEG) nr 218/92, som offentliggjordes den 23 juni 19946, beskrev den nya administrativa ram som infördes till följd av avskaffandet av gränskontrollerna när det gäller mervärdesskatt och redogjorde för dess framgångsrika införande. Denna andra rapport beskriver utvecklingen av det administrativa samarbetet sedan 1993, bedömer hur bra samarbetet har fungerat i praktiken och ger rekommendationer till förbättringar. EGTnrL24. 1. 2. 1992. s. 1. EGT nr L 366. 27. 12. 1977. s. 15. senast ändrat genom direktiv 92/12/EEG (EGT nr L 76. 23. 3. 1992. s. l). EGT nr L 73. 19. 3. 1976. s. 18. senast ändrat genom direktiv 92/108/EEG (EGT nr L 390. 31. 12. 1992, s. 124). KOM(94) 262 slutlig, 4 2. UTVECKLING AV DET ADMINISTRATIVA SAMARBETET UNDER 1994 OCH 1995: EN UTVÄRDERING 2. 1 Utvecklingen inom gemenskapen 2. 7. 7 Utvidgningen 1995 En huvuduppgift för SCAC och dess tekniska underkommitté under 1994 var att förbereda för gemenskapens utvidgning den 1 januari 1995. De anslutande medlemsstaterna och gemenskapen var tvungna att vidta förberedelser för att säkerställa att övergångsordningen för mervärdesskatt på gemenskapsintern handel kunde tillämpas på ett riktigt sätt från och med dagen för anslutningen. Detta var främst en uppgift för de nya medlemsstaterna själva, men SCAC måste ändå säkerställa att Österrike, Finland och Sverige blev anslutna till VIES-nätet och att ordningen anpassades till den utvidgade gemenskapen. VIES gjordes tillgängligt för prövning av de tre nya medlemsstaterna och gemenskapen bestående av 12 medlemsstater från och med den första veckan i december 1994 och kunde tas i full drift av gemenskapen med 15 medlemsstater från och med den 1 januari 1995. 2. 7. 2 Bedrägerihekämpning SCAC upprättade 1992 en underkommitté för bedrägeribekämpning med uppgift att "undersöka rättsliga, administrativa och tekniska bestämmelser - redan befintliga eller under utarbetande inom gemenskapen - för bedrägeribekämpning inom området för indirekt beskattning". Vid denna tid hade kommissionen rekommenderat medlemsstaterna att anta ett mer strategiskt och operativt program för bedrägeribekämpning, men detta avslogs av ett antal medlemsstater. Underkommittén sammanträdde endast två gånger under 1994 och inte alls under 1995. Arbetet vid dess sammanträde i december 1994 begränsades till fall av bedrägeri inom mervärdesskatteområdet som framlagts av ett antal medlemsstater. I praktiken koncentrerades underkommitténs arbete de första åren på installationen av ett datanätverk (Fiscal SCENT) i medlemsstaterna och på att utbilda nationella tjänstemän i dess användning. Även om alla medlemsstater nu är inkopplade på nätverket och trots att tjänstemännen utbildats, är det tydligt att medlemsstaterna med några fa undantag inte utnyttjar möjligheten att skicka meddelanden på nätverket i någon större utsträckning. Det innebär att systemets fulla potential inte utnyttjas. Detta är särskilt oroande eftersom syftet med Fiscal SCENT var att underlätta snabba och säkra kontakter mellan nationella myndigheter som handlägger bedrägerier i samband med mervärdesskatt. Under 1996 har kommissionen återigen börjat framhäva fördelarna med ordningen. låg Denna avsaknad av gemensamma insatser på gemenskapsnivå i fråga om bedrägeribekämpningen är att beklaga. Den härrör delvis från det till en början begränsade uppdrag som medlemsstaterna gav underkommittén, vilket för bedrägeribekämpningen. Dessutom försvårade några medlemsstaters obenägenhet att samarbeta multilateralt med varandra kommissionens möjligheter att utarbeta en sammanhängande strategi. Kommissionen har därför haft svårt att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 11 i förordning (EEG) nr 218/92, nämligen att samla medlemsstaternas erfarenheter av nya former av skatteundandragande och skatteflykt. ifrån att försöka formulera en gemenskapsstrategi långt SCAC har dock under 1996 antagit det av kommissionen föreslagna nya uppdrag till underkommittén, som syftar till att uppmuntra och underlätta en högre grad av samordning av medlemsstaternas ansträngningar och resurser i fråga om bedrägeribekämpningen. Den omformade underkommittén har antagit ett omfattande arbetsprogram för att identifiera de delar i ordningen för indirekt beskattning som är mest utsatta för bedrägeri, utvärdera hur befintliga bestämmelser fungerar och om de är tillräckliga för att angripa bedrägerier och se till att dessa bestämmelser används med största möjliga verkan. För att detta arbetsprogram skall bli framgångsrikt kommer alla medlemsstater att behöva engagera sig för att utväxla information grundad på faktiska undersökningar. Endast med en sann vilja att sammanföra information kommer det att vara möjligt att utforma en gemenskapsstrategi för bekämpningen av bedrägerier på mervärdesskatteområdet, vilken är nödvändig för att den inre marknaden skall fungera tillfredsställande. Kommissionen har fått särskild information om ärenden som gäller uteblivna intäkter på mellan två och sextio miljoner ecu. Det framgår tydligt av sådana ärenden att det finns ett behov av en nära samordning av de nationella myndigheternas ansträngningar i invecklade gränsöverskridande ärenden. Det bistånd kommissionen kan ge i fråga om samordning av gemenskapsåtgärder på detta område försvåras av att det saknas en sådan tillräckligt bred rättslig grund som finns på tull- och j ordbruksområdena. 2. L 3 Multilateral försöksverksamhet inom området for mervärdesskattekontroll Företag som bedriver handel i flera medlemsstater behandlas normalt som separata nationella enheter när det gäller kontroll av mervärdesskatt. Kommissionen och medlemsstaterna oroades 1994 av att multinationella företag kunde utnyttja uppenbara skillnader i behandlingen mellan medlemsstaternas skatteförvaltningar till skada för en sund konkurrens och kontrollen i stort. Eftersom internationellt verksamma näringsidkare ansvarar tor stora belopp i mervärdesskatt måste medlemsstaterna ge hög prioritet åt kontrollen av dessa näringsidkare. Under 1994 och 1995 påbörjade SCAC en försöksverksamhet avseende gemensam kontroll av multinationella företag med direktiv 77/799/EEG som främsta rättslig grund och med finansiellt stöd från gemenskapen. Målet för försöksverksamheten var att undersöka hur effektiva de redskap är, som gemenskapens rättsliga ram för administrativt samarbete tillhandahåller. Försöksverksamheten gav också en möjlighet att jämföra de olika kontrollmetoderna i medlemsstaterna. Vissa medlemsstater deltog av olika skäl inte i försöksverksamheten. Några medlemsstater föredrog bilateral kontroll av mervärdesskatt framför multilateral kontroll och några medlemsstater ansåg sig inte kunna delta på grund av att kommissionen deltog. Den nationella lagstiftningen i vissa medlemsstater förhindrade dem från att delta trots att gemenskapslagstiftningen tillåter detta. De medlemsstater som deltog rapporterade att de som ett resultat av den samordnade kontrollen hade fått en mer fullständig kunskap om och förståelse för de kontrollerade näringsidkarnas verksamhet. Handelsbruk som uteslutande tillkommit för att erhålla största möjliga skattefördelar upptäcktes också. Vissa förvaltningar upptäckte till och med verksamheter hos näringsidkarna som tidigare varit helt okända för dem. Kontrollerna bekräftade också att näringsidkarna utnyttjade komplexiteten och oklarheterna i övergångsbestämmelserna för uttag av mervärdesskatt och de skilda tolkningar som medlemsstaterna tillåts göra. Resultaten av försöksverksamheten utvisade att de redskap som finns att tillgå inom gemenskapens rättsliga ram kan utnyttjas för att förbättra kontrollen av multinationella näringsidkare. De visade emellertid också på ett antal rättsliga och praktiska hinder för ett verkligt effektivt samarbete när det gäller att kontrollera detta invecklade, men inte ovanliga, handelsbruk. SCAC antog en första samling allmänna riktlinjer för framtida multilaterala kontroller av meivärdesskatt. Kommissionen kommer under den närmaste framtiden att fortsätta att finansiera en viss försöksverksamhet för att ytterligare visa på nödvändigheten av multilaterala, snarare än nationella eller bilaterala, kontroller av mervärdesskatt och att vidareutveckla de riktlinjer som redan finns. Trots att de två försöken varit uppenbart framgångsrika måste emellertid även medlemsstaterna genomföra sådana multilaterala kontroller på eget i sin dagliga kontrollverksamhet. initiativ som ett led Kommissionen anser att för att möta de utmaningar som sådana näringsidkare utgör, bör denna kontroll utgöra en gemensam del i de nationella kontrollstrategierna. Dessutom anser kommissionen att de medlemsstater som ännu inte deltagit i försöksverksamheten bör göra det så snart som möjligt. 2. 1. 4 Ömsesidigt bistånd vid uppbörd Det har sedan en tid stått klart att det finns brister när det gäller hur väl samarbetet enligt direktiv 76/3308/EEG fungerar, som föreskriver ömsesidigt bistånd mellan medlemsstaterna vid uppbörd av fordringar avseende mervärdesskatt. Bistånd begärs för ett mycket litet antal fordringar och medlemsstaterna medger att andelen fall där man är framgångsrik när det gäller uppbörden av de ofta betydande beloppen utestående skatt ligger långt under den förväntade. Kommissionen företog med hjälp av medlemsstaterna en omfattande analys av orsakerna till dessa problem. Resultatet av kommissionens analys, som fick ett brett stöd i SCAC, identifierar följande fem huvudorsaker till bristerna: - Stora skillnader mellan medlemsstaternas uppbördsbefogenheter. - Avsaknad av lika rättslig behandling av fordringar mellan medlemsstaterna och inhemska fordringar. - Uppbörd av andra medlemsstaters fordringar prioriteras lågt. - Långsamma, komplicerade och illa förstådda system för ömsesidigt bistånd. - Svårigheten i sig att spåra vissa betalningsskyldiga. Kommissionen kommer i början av 1997 att lägga fram förslag för att förbättra direktivets funktion. Dessa kommer att behöva stödjas av en uthållig ansträngning från medlemsstaternas sida både när det gäller att utnyttja direktivet i större utsträckning och att prioritera det bistånd som enligt direktivet skall ges på begäran. 2. 2 Administrativt bistånd på niedlemsstatsiiivå 2. 2. 7 Användning av redskapen för samarbete Syftet med gemenskapens ordning för administrativt samarbete, vilken införs genom förordning (EEG) nr 218/92, är att undvika att medlemsstaterna förlorar mervärdesskatteintäkter. Artikel 4. 2 i förordningen föreskriver att information på begäran skall lämnas till medlemsstat om huaivida en av dess näringsidkare har gjort gemenskapsinterna förvärv under ett visst kvartal. Enligt artikel 4. 3 i förordningen skall de leverantörer från vilka förvärven gjordes identifieras. Uppgifter enligt artikel 4. 2 utväxlas även i ackumulerad form automatiskt mellan medlemsstatenia via VIES i slutet av varje kalenderkvartal. Enligt artikel 5 i förordningen och artikel 2 i direktiv 77/799/EEG kan medlemsstaterna begära mer detaljerade uppgifter i syfte att kontrollera vissa näringsidkare, till exempel uppgifter angående fakturanummer samt datum och värde av enskilda transaktioner. Medlemsstaternas tillämpning av artiklarna 4. 2, 4. 3 och 5 i förordningen är det viktigaste inslaget i kontrollen av de näringsidkare som bedriver handel inom gemenskapen. Vid den tidpunkt då övergångsordningen för mervärdesskatt antogs fastställde gemenskapen inte någon särskild enhetlig kontrollmetod eller metod för att utnyttja uppgiftenia i VIES och andra informationskällor. Varje medlemsstat behöll rätten att kontrollera sina egna näringsidkare på det sätt som den ansåg lämpligt. Gemenskapen har emellertid i samband med åtgärdsprogrammet Mattheus-Tax7 främjat en diskussion om metoder för kontroll av gemenskapsintern handel. Programmet har givit medlemsstaterna tillfälle att jämföra metoder för kontroll av mervärdesskatt i allmänhet och kontroll av gemenskapsintern handel och användningen av VIES i synnerhet och att fastställa vilken metod som är bäst. EGT nr L 280. 13. 11. 1993. s. 27. Ytterligare uppgifter om programmet återfinns i kommissionens rapporter till rådet och Europaparlamentet (KOM(95) 663 slutlig och KOM(96) 543 slutlig). För att försöka utvärdera hur effektivt informationen i VIES användes bad kommissionen i början av 1993 medlemsstaterna att lämna uppgifter om den ytterligare skattskyldighet som upptäckts genom den information som utväxlas via VIES. Vid denna tidpunkt var de flesta medlemsstaterna inte villiga (eller inte i stånd) att lämna denna information, även om de samtyckte till att till kommissionen rapportera antalet ärenden i vilka ytterligare kontrollåtgärder vidtagits på grund av de uppgifter som utväxlats via VTES. Fortfarande lämnar emellertid endast två eller tre medlemsstater denna information regelbundet. Följaktligen kan kommissionen endast utvärdera medlemsstaternas utnyttjande av ramen för det administrativa samarbetet genom att undersöka hur de använder dess huvudsakliga inslag, nämligen möjligheten att begära information enligt artikel 5 i förordningen och artikel 2 i direktivet samt att göra förfrågningar enligt artikel 4. 2 och 4. 3 i förordningen. Diagram 1: Antal förfrågningar enligt artikel 5 i förordning (EEG) nr 218/92 och artikel 2 direktiv 77/799/EEG per kvartal under 1994 och 1995 1200 1Q94 2Q94 3Q94 4Q94 1Q95 2Q95 3Q95 4Q95 Diagram 1 ovan visar en gradvis ökning av det antal förfrågningar medlemsstaterna gjort. Det antal förfrågningar som gjorts utgör dock endast en bråkdel av de tiotusentals förfrågningar per år som medlemsstaterna själva uppskattade i juni 1993. I diagram 2 nedan anges det antal förfrågningar varje medlemsstat gjort. Diagram 2: Antal förfrågningar enligt artikel 5 i förordningen och artikel 2 i direktivet per medlemsstat under 1994 och 1995 Den allmänna ökningen av antalet förfrågningar enligt artikel 5, med stora variationer mellan medlemsstaterna, återspeglas i ökningen av antalet förfrågningar enligt artikel 4, vilket framgår av diagram 3 nedan. Medlemsstaterna får endast göra förfrågningar enligt artikel 5 i förordningen om de först utnyttjat de möjligheter som ges i artikel 4. Diagram 3: Total ökning under 1994 och 1995 av antalet förfrågningar enligt artikel 4. 2 och 4. 3 i förordningen 1Q94 2Q94 3Q94 4Q94 1Q95 2Q95 3Q95 4Q95 Den övergripande bild av en kontinuerlig ökning av det administrativa samarbetet som visas i diagram l och 2 bör välkomnas. Den stadigt ökande användningen av VIES och det ökande antalet förfrågningar enligt artikel 5 återspeglar den växande betydelsen av administrativt samarbete vid kontrollen av gemenskapsintern handel. Denna bild av den totala ökningen döljer dock, som diagram 4 och 5 nedan visar, kraftiga skillnader mellan medlemsstaternas användning av de möjligheter som ges i artikel 4. 2 och 4. 3. Diagram 4: Antal förfrågningar som varje medlemsstat gjort under 1994 och 1995 enligt artikel 4. 2 och 4. 3 i förordningen, per näringsidkare som utför gemenskapsinterna leveranser i den medlemsstaten | • ITT1H1 | !•••• | m im i •. •f. v. mro. vi^-. '. -wm-Mp < O. Många av förfrågningarna enligt artikel 4 i förordningen görs tor att bekräfta att näringsidkaren i den begärande medlemsstaten inte genomförde några gemenskapsinterna förvärv Detta är också ett effektivt sätt att utnyttja VTES-infonnation. Av diagram 5 nedan framgår medlemsstaternas användning av artikel 4. 3 i förordningen för att kontrollera de näringsidkare som gör inköp i andra medlemsstater. Diagram 5: Antal förfrågningar enligt artikel 4. 3 i förordning (EEG) nr 218/92 som varje genomför medlemsstat gemenskapsinterna förvärv i den medlemsstaten 1995, per näringsidkare gjort under 1994 och som Den slutsats som kan dras av diagram 1-5 ovan är att även om användningen av ordningen för administrativt samarbete säkerligen ökar, räcker detta inte för att i tillräcklig utsträckning kontrollera den gemenskapsinterna handeln i alla medlemsstater. Den begränsade användningen av VIES i vilken kontrolltjänstemännen har tillgång till systemet är naturligtvis viktig. Även om VIES-informationen finns tillgänglig via mer än 55 000 terminaler inom gemenskapen ger en del medlemsstater sina i vissa medlemsstater kan faktorer. Den omfattning tillskrivas flera tjänstemän endast tillgång till den i begränsad omfattning. Detta förklarar även varför de möjligheter som ges i artikel 5 i förordningen och artikel 2 i direktivet utnyttjas i begränsad utsträckning. På grundval erfarenheterna av hur VIES-systemet används och den bästa praxis som har framkommit ur programmet Mattheus-Tax anser kommissionen att en integrerad metod med användning av VTES-informationen som en informationskälla bland andra är den mest verkningsfulla. Först används de automatiskt utväxlade uppgifterna som information till en riskanalys som utfonnats för att identifiera de näringsidkare, eller kategorier av näringsidkare, som skall kontrolleras. Därefter görs förfrågningar enligt artikel 4 i förordningen som en del i uppgiftsinsamlingen före eller efter kontrollen av en viss näringsidkare. Slutligen används bestämmelserna i artikel 5 för att få uppgifter om särskilda transaktioner. En hög kontrollstandard kräver ett utökat administrativt samarbete i medlemsstaterna som är fullt integrerat i den nationella kontrollstrategin. Det administrativa samarbetet bör inte vara en specialistfunktion. De medlemsstater som inte ger sina vanliga kontrolltjänstemän åtkomst till frågemöjligheterna i VIES bör göra det. Uppgifter om en näringsidkares förvärv inom gemenskapen bör ses som ytterligare en bit i det nationella kontrollpusslet, utan vilken kontrollen förblir ofullständig. I denna arbetsmetod ingår att tjänstemän inom området för kontroll av mervärdesskatt i stor omfattning använder sig av de möjligheter till specifika förfrågningar och till att begära ytterligare information som gemenskapen tillhandahåller. De medlemsstater som utnyttjar dessa möjligheter i liten utsträckning kan inte få denna fullständiga bild av sina näringsidkare. Det återstår fortfarande mycket att göra för medlemsstaterna för att det administrativa samarbetet skall bli mer allmänt känt inom deras förvaltningar. Även i de medlemsstater där användningen av systemet är väl etablerad är det fortfarande inte ovanligt att finna nationella tjänstemän som är omedvetna om möjligheterna att begära uppgifter från andra medlemsstater som hjälper dem att bemästra särskilda problem de möter antingen vid rutinkontroller av mervärdesskatt eller vid bedrägeribekämpningsåtgärder. Det är uppenbart att det krävs en omfattande utbildning i användningen och utnyttjandet av VIES-informationen och andra samarbetsmöjligheter. Kommissionen har också en uppgift att fylla när det gäller att göra de nationella tjänstemännen medvetna om gemenskapsdimensionen av deras arbete, att främja ömsesidigt förtroende mellan tjänstemän i skilda nationella förvaltningar och att göra samarbetet så användarvänligt som möjligt till lägsta möjliga utnyttjandekostnad, vilket innebär att se till att tjänstemännen tår de kunskaper och den infrastruktur de behöver för att kunna samarbeta, samt att uppmuntra dem att göra det till en vana. 12 Det faktum att redskapen för samarbete används i så låg grad gör att trovärdigheten i vissa medlemsstaters kontroll av uttaget av mervärdesskatt på gemenskapsintern handel måste ifrågasättas allvarligt. Inrättandet av VIES och fastställandet av förordning (EEG) nr 218/92 (som antogs enhälligt) sågs ursprungligen av alla medlemsstater som väsentligt för en effektiv kontroll enligt övergångsordningen för mervärdesskatt. Införandet och driften av infrastrukturen har krävt betydande investeringar av gemenskapen och medlemsstaterna i fonn av mänskliga och finansiella resurser, och näringsidkarnas skyldigheter att inkomma med kvartalsvisa sammanställningar innebär en avsevärd belastning för dem. 2. 2. 2 Medlemsstaternas roll vid insamling a\> uppgifter Artikel 4 i förordning (EEG) nr 218/92 föreskriver att medlemsstaterna "skall säkerställa att deras databaser hålls aktuella, kompletta och korrekta". Kommissionen har, i SCAC och vid de regelbundna mötena mellan cheferna för kontaktkontoren (CLO), ständigt utövat ett tryck på medlemsstaterna för att de skall förbättra flillständigheten och korrektheten av de uppgifter som de samlar in och utväxlar. Under 1994 och 1995 nådde efterlevnaden av kravet på kvartalsredovisning 9 5% (antalet periodiska sammanställningar som togs emot från näringsidkarna jämfört med det antal som borde inkomma enligt skatteförvaltningarnas uppskattning). Under denna period kunde 1,5 % av de inrapporterade uppgifterna8 inte utväxlas på grund av att de ej ansågs korrekta, eftersom köparens registreringsnummer för mervärdesskatt, som det uppgivits av leverantören, avvek från reglerna för uppbyggnaden av sådana nummer i den medlemsstat där köpet skedde. En sådan grad av efterlevnad och korrekthet utgör en avsevärd och välkommen förbättring jämfört med vad som uppnåddes under systemets första månader och avspeglar en verklig ansträngning från de nationella förvaltningarna och de företag som bedriver gemenskapsintern handel. Så länge de insamlade uppgifterna inte är fullständiga och korrekta måste medlemsstaterna emellertid göra allt som står i deras makt för att förbättra kvaliteten genom rationaliserad databasförvaltning, kontinuerlig utbildning av näringsidkarna och, vid behov, genom tillämpning av sanktioner. 2. 2. 3 Centrala kontaktkontor och deras betydelse för iakttagandet av tidsfrister Förordning (EEG) nr 218/92 föreskriver upprättandet av ett centralt kontaktkontor (CLO) i varje medlemsstat. Lagstiftningen fastställer inte detaljerade krav på kontaktkontorens sammansättning, men på ett mycket tidigt stadium kom kommissionen och medlemsstaterna överens om ett antal riktlinjer som beskriver deras huvudfunktioner och huvudmål. Enligt dessa är kontaktkontorens uppgift huvudsakligen att utgöra den normala kommunikationskanalen mellan behöriga myndigheter, att förvalta samarbetsflödet och biståndet mellan medlemsstaterna, att övervaka kvaliteten och relevansen i önskemål om bistånd och svarsåtgärderna med anledning av dessa, samt att övervaka att tidsfrister iakttas. Kontaktkontoret skall kort sagt utgöra den enda kontaktpunkt till vilken andra medlemsstater behöver vända sig för att erhålla effektivt bistånd i rätt tid när det gäller alla frågor rörande kontroll av mervärdesskatt och samarbete. Det är väsentligt att kontaktkontoren har de resurser och befogenheter samt den expertis som krävs för att kunna ge denna service. 35 000 000 uppgiftsrader rapporterades in av leverantörer som bedriver gemenskapsintern handel. 13 Artikel 5 i förordning (EEG) nr 218/92 anger att "Den tillfrågade myndigheten skall lämna informationen [begärd av en annan medlemsstat] så snart som möjligt och i varje fall inte senare än tre månader efter att begäran mottagits. " Det finns ingen sådan tidsfrist för förfrågningar i direktiv 77/799/EEG, men 1994 beslutade SCAC att förfrågningar enligt artikel 2 i direktivet skulle vara föremål för samma tidsfrist som förfrågningar enligt artikel 5 i förordningen. Detta beslut tillät en likfonnighet i medlemsstaternas förfaranden för att hantera önskemål om information, och svar på dessa, enligt de två rättsliga grunderna. Antalet förfrågningar på dessa rättsliga grunder har ökat stadigt, vilket framgår av diagram 1 ovan. Denna ökning har olyckligtvis fatt en motsvarighet i en ökning av antalet utestående förfrågningar tidsfristen om tre månader har överskridits. Kommissionen och där den längst tillåtna och vid medlemsstaterna kontaktkontorschefernas möten. Det finns en uppenbar risk för att en ohanterbar eftersläpning kan komma att byggas upp till skada för en effektiv kontroll av mervärdesskatt om inte korrigerande åtgärder sätts in i tid. denna utveckling, både har noga övervakat i SCAC Diagram 6: Andelen utestående förfrågningar enligt artikel 5 i förordningen och artikel 2 i direktivet som ännu inte besvarats den 31 december 1995, per begärande medlemsstat Problemet med försenade svar härrör delvis från det faktum att informationsönskemålen blir mer och mer komplicerade och följaktligen tar längre tid att besvara. Det är emellertid osannolikt att denna tendens kommer att brytas, och medlemsstaterna måste ta hänsyn till den i sin planering. I praktiken har skillnader mellan kontaktkontorens organisation och antal anställda i olika medlemsstater medfört att de kunnat erbjuda olika mycket seivice, vilket kan försvåra det administrativa samarbetet. Mycket tyder på att vissa kontaktkontor inte fungerar som kanaler, utan snarare hindrar kommunikationen, vilket framgår av diagram 6 ovan. Ytterligare ett problem skapas i vissa medlemsstater av det i mervärdesskattefrågor och av att kontaktkontoret kan vara behörigt att hantera önskemål om infonnation enligt förordningen men kanske inte är behörigt att hantera liknande önskemål enligt direktiv 77/799/EEG. Kommissionen anser att denna uppdelning av uppgifterna undergräver den komplementaritet som gemenskapslagstiftningen uttryckligen önskar skapa. Det undergräver även de fördelar det innebär att ha en enda kontaktpunkt. faktum att skilda delar av förvaltningen är behörig 14 Kontaktkontoren kommer endast att kunna ge sina kollegor i andra medlemsstater den service de förväntar och är berättigade till om de kan säkerställa tillräckliga svarsåtgärder från den egna förvaltningens sida på lämplig nivå i form av prioritering och tilldelning av resurser. Medlemsstater som inte besvarar förfrågningar i tid måste ha förståelse för den kontrolltjänsteman i den begärande medlemsstaten som kan vara beroende av svaret för att lösa sitt problem. Överskridna tidsfrister kan medföra att möjligheter att genomföra en effektiv kontroll och återta skattemedel går förlorade. Trots de potentiella förbättringar som identifierades vid kontaktkontorschefemas möten inom ramen för åtgärdsprogrammet Matthaeus-Tax fortsätter dessa organisatoriska skillnader och skillnader i bemanning att hämma det administrativa samarbetets utveckling, något som medlemsstaterna bör inrikta sig på. Förvaltningarna behöver därför särskilt beakta tillräckligheten av kontaktkontorens resurser, den prioritet som på lokal nivå ges till begäran om information från andra medlemsstater, mängden arbetstid som avsätts till sådana uppgifter på de lokala kontoren, behovet av utbildning i att använda systemet och av förståelse för andra medlemsstaters behov, samt av språkträning för att övervinna kommunikationssvårigheter. 3. SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER 3. 1 Slutsatser Betydande ansträngningar har gjorts på gemenskapsnivå, i SCAC och vid regelbundna möten mellan de nationella kontaktkontorens chefer, för att noga övervaka och stimulera utvecklingen av det administrativa samarbetet. Dessa ansträngningar har givit värdefulla resultat. Administrativt samarbete blir långsamt allt vanligare och ett antal medlemsstater har börjat integrera det i sin nationella kontroll strategi. sina förvaltningsstrukturer för att möta den ökning av efterfrågan som har ägt rum. har medlemsstaterna I några förstärkt också fall 15 VTES-informationen fullständighet och korrekthet har förbättrats avsevärt sedan 1993. Tekniskt sett har VIES fortsatt att motsvara mycket höga krav. VIES-systemet erbjuder snabb och säker tillgång till stora uppgiftsmängder in från näringsidkare som bedriver gemenskapsintern handel. Den information som gjorts tillgänglig fyller ett verkligt kontrollbehov. Utökningen av systemet för att genomföra gemenskapens utvidgning 1995 var framgångsrik ur teknisk och organisatorisk synpunkt. Den multilaterala kontrollen av uttaget av mervärdesskatt har också börjat befrämjas. som regelbundet samlas Trots dessa förbättringar är situationen emellertid inte tillfredsställande, även om detta till stor del beror på själva beskattningssystemet och på brister i det sjätte momsdirektivet. Skillnaderna mellan medlemsstaternas sätt att införliva och tillämpa direktivet och dess invecklade bestämmelser orsakar problem både för myndigheter och näringsidkare, och erfarenheterna av den multilaterala försöksverksamheten tyder på att näringsidkarna utnyttjar dessa skillnader. För att finna en lösning på sådana grundläggande problem har lagstiftning beträffande kommissionen föreslagit en fullständig översyn av gemenskapens mervärdesskatt9. inom området för mervärdesskattekontroll En sådan åtgärd kommer dock att ta tid att genomföra, och i ett antal viktiga hänseenden återstår det mycket som medlemsstaterna kan och bör göra för att dra största möjliga nytta av den befintliga gemenskapsramen. När administrativt samarbete blir en allt mer väsentlig länk i den kedja som kontrollen av mervärdesskatt utgör skulle en underlåtenhet att utnyttja detta fullt ut utgöra ett oacceptabelt hot mot själva mervärdesskattesystemets integritet. Det finns inte endast ett behov av att bättre utnyttja de möjligheter som den nuvarande ramen erbjuder, utan även av att bygga upp en ny infrastruktur för en vidareutveckling av de verktyg och åtgärder som behövs för att göra administrativt samarbete till en daglig realitet i de nationella förvaltningarna. Som ett första steg kommer kommissionen inom kort att lägga fram ett förslag till åtgärdsprogram med syfte att stärka funktionen av systemen för indirekt beskattning på den inre marknaden. Detta program kommer också att utgöra en ny rättslig och budgetmässig grund för gemenskapsfinansiering från och med 1998 av VTES och andra system för informationsutbyte och kommunikation som är nödvändiga för det administrativa samarbetet. 3. 2 Rekommendationer Medlemsstaterna måste göra mer för att säkerställa en så fullständig integration som möjligt av skattekontrollen av gemenskapsintern handel i den nationella kontrollstrategin och i all kontrollpersonals arbetsmetod, i stället för att behandla den som en disciplin för specialister. Detta är förenat med att det administrativa samarbetet ges högre prioritet. Ett gemensamt merviirdesskaltesvslem - Bit program for den inre marknaden (KOM(%) 32X slutlig). 16 Därför bör användningen av de befintliga möjligheterna till specifika förfrågningar och begäran av ytterligare information (vilka medför betydande kostnader för näringsidkare och nationella förvaltningar) bli mer utbredd. På samma sätt bör multilaterala kontroller av mervärdesskatt - inte bara som försöksverksamhet, vilken redan har visat sitt värde, utan inom ramen för verkliga aktioner - bli vanligt förekommande i den nationella kontrollstrategin. Gemenskapen, i partnerskap med medlemsstaterna, har också en plikt att uppmuntra utvecklingen av det administrativa samarbetet. Det måste göras mer på gemenskapsnivå och i medlemsstaterna bli medvetna om gemenskapsdimensionen av sitt arbete, för att främja ömsesidigt förtroende mellan tjänstemän i skilda nationella förvaltningar och för att göra samarbetet så användarvänligt som möjligt till lägsta möjliga utnyttjandekostnad. tjänstemän nationella skall för att Medlemsstaterna måste göra större ansträngningar för att säkerställa att alla deras näringsidkare som bedriver gemenskapsintern handel lämnar in korrekta deklarationer i rätt tid, och överväga om deras befintliga politik i fråga om straffrättsliga sanktioner mot felande näringsidkare är tillräcklig. Medlemsstaterna måste avsätta mer resurser för att kunna ta hand om en begäran om bistånd direkt efter det att den mottagits från en annan medlemsstat. Skillnaderna när det gäller organisation och bemanning mellan vissa kontaktkontor måste åtgärdas omedelbart och kraftfullt. Medlemsstaterna måste förpliktiga sig att sammanställa information avseende faktiska bedrägeriutredningar på gemenskapsnivå. Endast på så sätt kan en gemenskapsstrategi för bedrägeribekämpning med något verkligt innehåll komma till stånd Kommissionen och medlemsstaterna måste anstränga sig mer för att öka samarbetet när det gäller att upptäcka och förebygga bedrägerier. Bristen på fullständig information på gemenskapsnivå tillsammans med begränsningarna hos den nuvarande ramen för handläggning av invecklade gränsöverskridande bedrägerier innebär risker och måste åtgärdas. Gemenskapen kommer att behöva vidta de nödvändiga lagstiftningsåtgärderna och administrativa åtgärderna för att förbättra systemet för administrativt samarbete vid uppbörd av mervärdesskatt. Dessa åtgärder kommer att behöva åtföljas av större ansträngningar från medlemsstaterna när det gäller att använda systemet och fullgöra skyldigheterna. 17 Samarbete ger synergieffekter. Om alla medlemsstater handlade effektivt inom vart och ett av dessa områden skulle det väsentligen öka möjligheterna för gemenskapen som helhet att möta de utmaningar som det administrativa samarbetet ställs inför, både för närvarande och under de kommande åren. Med införandet av det nya gemensamma mervärdesskattesystemet for den inre marknaden kommer det administrativa samarbetet att få ännu större betydelse för kontrollen av mervärdesskatt. Det kommer att krävas ett samarbete mellan alla medlemsstater av åtminstone samma omfattning som det nuvarande samarbetet inom varje medlemsstat. Det är väsentligt att de nya verktyg och metoder som kommer att behövas motsvaras av en beredvillighet från alla medlemsstaters sida att använda dem tillsammans och att integrera gemenskapsdimensionen i de nationella strategierna. Erfarenheterna och resultaten hittills utgör en stabil grund att bygga vidare o pa. ISSN 1024-4506 KOM(96) 681 slutlig DOKUMENT SV 09 06 Katalognummer : CB-CO-96-692-SV-C ISBN 92-78-13623-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg At


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3868/96 van José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL aan de Commissie. Ontwikkelingssamenwerking EU/ Latijns-Amerika: cijfers voor Spanje en Mexico

eurovoc_concepts:
European Union
Latin America
Mexico
Spain
development aid
international cooperation


title: WRITTEN QUESTION No. 3826/96 by José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL to the Commission. EU investments in Latin America: figures for the Netherlands' investments in Central America

eurovoc_concepts:
Central America
EU investment
European Union
Latin America
Netherlands
direct investment


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3868/96 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL a la Comisión. Cooperación de la UE en América Latina: cifras de España en México


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3837/96 van José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL aan de Commissie. Investeringen van de EU in Latijns- Amerika: investeringscijfers van het Verenigd Koninkrijk in Brazilië

eurovoc_concepts:
Brazil
EU investment
European Union
Latin America
United Kingdom
direct investment


title: QUESTION ECRITE no 3865/96 de José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL à la Commission. Coopération UE/Amérique latine: aide du Danemark en faveur du Mercosur

eurovoc_concepts:
Denmark
European Union
Latin America
Mercosur countries
development aid
international cooperation


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3798/96 von José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL an die Kommission. Investitionen der EU in Lateinamerika: Zahlen über finnische Investitionen in der Andengemeinschaft

eurovoc_concepts:
Andean Community countries
EU investment
European Union
Finland
Latin America
direct investment


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3875/96 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL alla Commissione. Cooperazione dell'UE in America Latina: dati relativi all'aiuto della Finlandia al Mercosur


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 3822/96 von José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL an die Kommission. Investitionen der EU in Lateinamerika: Zahlen über luxemburgische Investitionen in Brasilien

eurovoc_concepts:
Brazil
Central America
EU investment
European Union
Luxembourg
direct investment


title: QUESTION ECRITE no 3817/96 de José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL à la Commission. Investissements de l'UE en Amérique latine: chiffre des investissements italiens au Brésil

eurovoc_concepts:
Brazil
EU investment
European Union
Italy
Latin America
direct investment


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3860/96 af José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL til Kommissionen. EU's samarbejde med Latinamerika: Belgiens samarbejde med Mercosur

eurovoc_concepts:
Belgium
European Union
Latin America
Mercosur countries
development aid
international cooperation


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3874/96 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL a la Comisión. Cooperación de la UE en América Latina: cifras de Finlandia en Brasil

eurovoc_concepts:
Brazil
European Union
Finland
Latin America
development aid
international cooperation


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3805/96 van José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL aan de Commissie. Investeringen van de EU in Latijns- Amerika: investeringscijfers van Griekenland in Mexico

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
Greece
Latin America
Mexico
direct investment


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3816/96 του Jose GARCIA-MARGALLO Y MARFIL προς την Επ τροπή. Επενδύσεις της ΕΕ στη Λατινική Αμερική: ο όγκος των επενδύσεων της Ιταλίας στην Κεντρική Αμερική

eurovoc_concepts:
Central America
EU investment
European Union
Italy
Latin America
direct investment


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3860/96 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL a la Comisión. Cooperación de la UE en América Latina: cifras de Bélgica en Mercosur


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3862/96 van José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL aan de Commissie. Ontwikkelingssamenwerking EU/ Latijns-Amerika: cijfers voor België en Midden-Amerika

eurovoc_concepts:
Belgium
Central America
European Union
Latin America
development aid
international cooperation


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3819/96 af José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL til Kommissionen. EU-investeringer i Latinamerika - Italiens investeringer i MERCOSUR

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
Italy
Latin America
Mercosur countries
direct investment


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3804/96 του Jose GARCIA-MARGALLO Y MARFIL προς την Επ τροπή. Επενδύσεις της ΕΕ στη Λατινική Αμερική: ο όγκος των επενδύσεων της Γαλλίας στη Mercosur

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
France
Latin America
Mercosur countries
direct investment


title: WRITTEN QUESTION No. 3835/96 by José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL to the Commission. EU investments in Latin America: figures for the United Kingdom's investments in Mexico

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
Latin America
Mexico
United Kingdom
direct investment


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3802/96 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL alla Commissione. Investimenti UE in America latina: investimenti della Francia in Brasile

eurovoc_concepts:
Brazil
EU investment
European Union
France
Latin America
direct investment


title: Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa- Parlamentet - Status og perspektiver i forbindelse med Det Internationale Videnskabs- og Teknologicenter (ISTC) i Moskva

eurovoc_concepts:
USSR
disarmament
military research
research and development
research body

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 08. 01. 1997 KOM(96) 691 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET STATUS OG PERSPEKTIVER I FORBINDELSE MED DET INTERNATIONALE VIDENSKABS- OG TEKNOLOGICENTER (ISTC) I MOSKVA INDLEDNING 1. ISTC, et konkret eksempel på et vellykket internationalt samarbejde på et meget følsomt område Afslutningen på den kolde krig og opløsningen af de administrative strukturer i det tidligere USSR har med ét sat en stopper for det tidligere USSR's forsknings- og udviklingsbestræbelser på området for masseødelæggelsesvåben. Forskerne på dette område har derfor oplevet en kraftig sænkning af deres levestandard, efterhånden som mulighederne for at fa udnyttet deres videnspotentiel forringedes. Som følge heraf måtte man frygte en massiv udvandring af højtuddannede russere til en række lande med ustabile magtforhold, der er i besiddelse af, eller er i færd med at udvikle, kernevåben. Den russiske regering er meget hurtigt blevet klar over situationens alvor. På et møde i Washington med den amerikanske udenrigsminister i november 1991 stillede den russiske udenrigsminister forslag om, at der blev oprettet et internationalt fond for videnskabelig forskning, med det formål at undgå en spredning af viden og knowhow inden for området for masseødelæggelsesvåben fra visse russiske videnskabsmænds og ingeniørers side, der kunne være fristet af de lukrative tilbud, de måtte modtage fra visse konfliktramte regioner rundt om i verden. Den 27. november 1992 undertegnede De Forenede Stater, Japan, De europæiske Fællesskaber og Den Russiske Føderation en aftale om oprettelse af et internationalt videnskabs- og teknologicenter (ISTC) i Moskva. Det første møde i styrelsesrådet blev afholdt i marts 1994, og her blev vedtægterne for ISTC vedtaget, ligesom en række indledende projektfinansieringer blev godkendt. I de to år, centret har fungeret, vidner antallet af de af centret behandlede forslag (over 500) om, hvor stor interesse de militære institutioner og de statslige organisationer har vist ISTC, som de er afhængige af. De erfaringer, som ISTC har indhøstet i forbindelse med denne omstilling, giver de militære institutioner mulighed for gradvis at tilpasse sig de normer, der sættes af det internationale videnskabelige miljø, samtidig med, at disse institutioner bevarer deres menneskelige kapital. Udviklingen af nye videnskabelige koncepter inden for den civile forskning og indførelsen af moderne metoder til styring af projekter giver de militære videnskabsmænd en enestående chance for at tilpasse deres uddannelsesmæssige baggrund til det civile samfunds behov og at styrke deres internationale konkurrenceevne. Samtidig med, at kvaliteten af de foreslåede projekter og bredden af de studerede områder viser de forskellige teams kompetence og forskningens og udviklingens høje niveau, vidner dette også om holdbarheden af de forpligtelser, som ISTC's partnere har indgået. Den gennemsnitlige investering på 0,31 mio. ECU pr. finansieret projekt vidner tillige om kapitalindskydernes vilje til at investere i præcise, målrettede projekter, hvis spændvidde er tilstrækkelig stor til at udvirke en egentlig videnskabsmænd. for omskolingsproces militære fordel de til 2. De af Fællesskaberne indgåede forpligtelser - en væsentlig forudsætning for ISTC forbindelse med dette tiltag er det Fællesskabernes opgave at bidrage I til omstruktureringen af den militære F&U-sektor i de nye uafhængige stater (NIS), ved at deltage i gennemførelsen af civile projekter, der giver beskæftigelse til videnskabsmænd, der tidligere var beskæftiget med udviklingen af masseødelæggelsesvåben. Opgaven går tillige ud på via ISTC at udvælge projekter, der vil kunne være af interesse for videnskab, forskning og eurpæisk erhvervsliv. Som det fremgår af tabel I, spiller Europa en lige så stor rolle som Amerikas Forenede Stater, med hensyn til tilførsel af kapital til ISTC. Tabel 1 : ISTC-partnernes budgetmæssige forpligtelser (i mio. ECU) De Forenede Stater 1994 1995 1996 I A LT 20 19 12 51 EF 20 10 15 45 Sverige Finland Japan 3,1 3,1 1 1 14,1 14,1 tager sigte på at opretholde F&U-potentiellet ISTC udgør for Fællesskaberne en af de vigtigste kanaler for samarbejde med de uafhængige stater på området for forskning og udvikling. De øvrige kanaler omfatter: TNCO-Copernicus, der i de centraleuropæiske stater og i NIS, at bidrage til at løse beskæftigelsesmæssige, økonomiske og økologiske problemer og at intensivere F&U-samarbejdet; INTAS (International Association for the promotion of cooperation with scientists from the NIS) tager især sigte på at finansiere forskningsprojekter, der gennemføres i fællesskab af forskere fra NIS og INTAS-medlemsstaterne, at finansiere seminarer og at bevilge stipendier til fremme af forskernes mobilitet. De af Fællesskaberne investerede beløb i disse programmer andrager for 1996 15 mio. ECU til ISTC, 14 mio. ECU til INCO- Copernicus i NIS og 14. mio. ECU til INTAS. Sammenholdt med de to andre programmer er det særegne ved ISTC-programmet, at man her finansierer projekter, der udelukkende gennemføres af forskere i NIS, og at disse projekter også modtager finansiel støtte fra De Forenede Stater, Japan, Sverige og Finland samt naturalydelser fra Den Russiske Føderation. De beløb, som ISTC-partnerne har investeret i ISTC-projekter, beløb sig i oktober 1996 i alt til 96 mio. ECU; det drejer sig om finansiering af 324 projekter af en gennemsnitlig varighed af to til tre år, og de berører 15 000 forskere. De beløb, der er investeret i INTAS-programmet, vil ved udgangen af 1996 andrage 60 mio. ECU, fordelt på tilsammmen 1 200 projekter. ISTC's ORGANISATION OG DRIFT ISTC er oprettet med det langsigtede formål at omlægge de russiske videnskabsmænds og ingeniørers militære F&U-aktiviteter til aktiviteter med fredeligt formål. Dette mål skal ses som et led i den generelle bestræbelse for at omstille den militære aktivitet, og desuden er ISTC-indsatsen begrundet i nødvendigheden af at undgå en spredning af teknologi og knowhow omkring masseødelæggelsesvåbnene. ISTC-indsatsen foregår inden for retlige rammer, der er nærmere fastlagt i vedtægterne, der bl. a. præciserer reglerne for intellektuel ejendomsret til fordel for den pågældende opfinder, samtidig med at kapitalindskyderne tilbydes en uigenkaldelig og vederlagsfri eneret til udnyttelsen heraf på deres territorium. ISTC består af et sekretariat, et styrelsesråd, et koordinationsudvalg og en videnskabelig komité. ISTC udvælger, finansierer og fører tilsyn med projekter på videnskabelige og tekniske områder. Det særlige ved ISCT er, at det ikke blot aflønner institutter og laboratorier, men også selve forskerne, ved at betale dem direkte i USD, hvilket skaber tillid, men også motivation, hos de pågældende forskere. ISTC står åbent for alle stater inden for Samfundet af Uafhængige Stater. De lande, der har tiltrådt aftalen om oprettelse af ISTC, omfatter ud over Rusland også Armenien, Belarus, Georgien, Kasakhstan og Kirgisistan. Ukraine har af politiske grunde foretrukket at oprette sit eget center. ISTC har hovedsæde i Moskva, og der er oprettet to andre afdelinger, henholdsvis i Minsk i Belarus og i Alma-Ata i Kasakhstan. Fra Fællesskabernes side finansieres ISTC via TACIS-programmet, der er et program for faglig bistand til Samfundet af Uafhængige Stater og Mongoliet, og hvis formål er at lette overgangen til markedsøkonomi og udvikling af demokrati. ISTC-projekterne supplerer andre programmer for nuklear sikkerhed, energi, miljø og telekommunikation, der bidrager til bestræbelserne for at omskole et stort antal videnskabsmænd og ingeniører, hvad enten disse har været involveret i fremstillingen àf masseødelæggelsesvåben eller ej. RESULTATERNE AF ISTC I den meget komplekse sammenhæng, der præger forskningen i taktiske og strategiske våben i det tidligere USSR, har oprettelsen af ISTC, driften heraf og institutionens harmoniske udvikling været en ubetinget succes. Fortjenesten herfor tilkommer i lige høj grad Den russiske Føderations myndigheder og de internationale kapitalindskydere: Fællesskaberne, Amerikas Forenede Stater og Japan. Succesen viser sig i form af det store antal projekter, der er blevet finansieret, arten og bredden af de berørte sektorer og det samarbejdsnet, der er blevet opbygget. 1. De finansierede projekters antal og omfang Efter to et halvt års drift af centret, dvs. i oktober 1996, er der investeret 96 mio. ECU i finansieringen af 324 projekter, som har direkte involveret 15 000 videnskabsmænd, der tidligere var ansat inden for industrien til udvikling af masseødelæggelsesvåben, og af disse indgik over 3 000 personer i "den hårde kerne" af militærforskere. 2. De aktivitetsområder, som projekterne dækker ISTC-projekterne dækker talrige videnskabelige og tekniske områder, der tilsammen danner omridset af den strategi til nyttiggørelse af menneskelig kapital, der er fulgt gennem udveksling af viden og indførelse af moderne metoder vedrørende beskyttelse, sikkerhed og kvalitetsstyring. Det gælder især for det nukleare område, der tegner sig for nær ved 50% af ISTC's aktivitet, og som udgør arven fra den sovjetiske fortid. Denne virksomhed omfatter bl. a. sikkerhedsanalyser, især sådanne, der er forbundet med hurtige fænomener, spørgsmål omkring genanvendelse af plutonium af militær oprindelse, oplagring af affald, udarbejdelse af rapporter om hav- og jordforurening, indførelse af kontrol- og sikringsmetoder i forbindelse med fissile stoffer, transport af diverse stoffer og udvikling af seismiske måleteknikker. De ISTC-projekter, der vedrører de grundlæggende videnskaber, bidrager til de deltagende landes integrering i det internationale forskningsfællesskab. Det gælder for ISTC-projekter under CERN (Den Europæiske Organisation for Højenergifysik), projekter, der vedrører udforskningen af rummet, eller projekter, der er knyttet sammen med termonuklear fusion, bl. a. i ITER (International Thermonuclear Experimental Reactor). Sundhedssektoren åbner mulighed for, at tidligere specialister i biologiske våben kan finde indførelse af moderne beskæftigelse produktionsmetoder i den farmaceutiske sektor. i nye vacciner og form af forskning i Inden for den kemiske sektor er der nu behov for at fa udarbejdet visse teknikker til ødelæggelse af kemiske våben, der vil kunne spille en vigtig rolle i tiden fremover, men også udviklet industrikomplekser og på olieudvindingsfelter. teknikker til bekæmpelse af brande i Specialister, der tidligere fremstillede raketter til militært brug, finder nu et naturligt civilt, anvendelsesområde inden for luft- og rumfartsindustrien. Denne virksomhed udgør dog kun 5% af ISTC's aktivitet og bør udbygges med støtte fra Den europæiske Rumorganisation (ESA) og luftfartsindustrien. Endvidere har ISTC en observationsfunktion med henblik på at finde frem til områder, der kan være særlig attraktive for russisk forskning, en funktion som programmeringsinstans med henblik på fremme af projekter og en katalysatorfunktion med henblik på at tage initiativ til nye aktiviteter. Graf l : ISTC-proiekternes fordelins; på de enkelte sektorer Finansiering pr. aktivitetssektor Juli 1996 Instrumentfremstil- Hng Mat14%ler Rum-og luftfart 5% ^ ^ B ^ ^ M p i i l l i k. Grundforskning Elektronik 5% Medicinsk teknik 7% Energifremstilling 9% Nuklear sikkerhed 7% Det nukleare miljø 18% 3. De opbyggede hetværk Med over 150 militære institutter inddraget i ISTC-projekterne er omstillingen til civil virksomhed nu blevet en realitet i dagligdagen, bl. a. for en række ansete institutter, der har påtaget sig en lang række projekter, såsom Arzamas (37 projekter), Chelyabinsk (24), Bochvar (11), Kurtchatov (12), Lebedev (8), IofFe (7), Det Fysiske Institut i Moskva MIFI (8), NPO Vector osv. Efter indførelsen af perestrojka er ISTC den første internationale organisation, der har opnået adgang lukkede byer, hvor videnskabsmænd, der var beskæftiget med udvikling af masseødelæggelsesvåben, arbejdede i intenst overvågede "lukkede beholdere". til de ISTC fremtræder i dag som et effektivt internationalt instrument til ydelse af bistand til den for forskning og forskningspolitikken i NIS. teknologiske udvikling, der er et naturligt inden led Den succes, ISTC har haft, kan også måles ud fra omfanget af de samarbejdsaftaler, der har kunnet indgås mellem diverse team i NIS og Fællesskaberne. Man kan opregne ca. 200 europæiske forskningsinstitutter, universiteter eller virksomheder, der i forskellig grad er involveret i projekterne. F. eks. kan nævnes Forschungszentrum Karlsruhe, Rossendorf, CEA, BNFL, ENEA, Siemens, Ansaldo, Framatome, Airbus, Cogema og Det Fælles Forskningscenter under Europa-Kommissionen. De europæiske industrivirksomheder og institutter ser i ISTC en mulighed for samarbejde med institutter, der før var utilgængelige for dem, og hvis fremragende ry inden for området for avanceret teknologi var dem vel bekendt. Desuden fungerer ISTC som et åbent vindue, der giver indblik i den nye russiske føderation, og som åbner mulighed for at etablere samarbejdsforbindelser på lang sigt med både inden for det militær-industrielle kompleks og med alle de industrivirksomheder, der arbejder inden for de områder, der har relation til ISTC- projekterne. laboratorier Idet Kommissionen systematisk søger at fremme de europæiske organisationers samarbejde med ISTC i hvert enkelt tilfælde, bidrager den til et frugtbart møde mellem forskellige idéer og koncepter på F&U-området, hvad enten det drejer sig om avanceret teknologi eller om anvendt forskning. Den viden, der har ophobet sig i det tidligere USSR's militære institutter, kombineret med den vesteuropæiske videnskabelige kompetence, bidrager til etableringen af varige og gensidigt fordelagtige forbindelser inden for det internationale videnskabelige og industrielle miljø. Ofte går der lang tid med at fa etableret sådanne samarbejdsaftaler, men de er forløbere for de fremtidige samarbejdsforbindelser mellem Fællesskaberne og De Nye Uafhængige Stater, først og fremmest Den russiske Føderation. FREMTIDSUDSIGTERNE FOR ISTC 1. De generelle perspektiver Den hidtidige succes bør dog ikke hindre, at der foretages en række nødvendige tilpasninger for at øge effektiviteten. ISTC bør udvirke, at dets internationale status anerkendes af de forskellige administrative myndigheder, og at det opnår lettere adgang til de lukkede byer, da det stadig varer over 35 dage at fa udstedt en adgangstilladclse til disse; desuden bliver niveauet for de udbetalte lønninger, der er fritaget for beskatning, med tiden mindre attraktivt, hvilket risikerer at sinke omstillings- og omskolingsproccsscn, medmindre lønniveauet tilpasses til de økonomiske forhold, der for øjeblikket gør sig gældende, især i Moskva. I forbindelse med Den Russiske Føderation er bilaterale programmer på det videnskabelige og tekniske område endnu ikke særlig velsete, som følge af den usikkerhed, der er forbundet med løsningen af visse principspørgsmål, bl. a. med hensyn til den intellektuelle ejendomsret. Dette er dog ikke relevant for ISTC, der tværtimod bør kunne skaffe sig et image som samarbejdsvenlig, lovlydig og gavnlig for nationen. Dets særlige position bør erkendes tydeligere af de politiske myndigheder såsom medlemmerne af DOUMA'en, der udviser stigende interesse for ISTC's aktiviteter. I det nuværende politiske klima i Rusland er DOUMA'ens opbakning, i lighed med præsidentens, en afgørende faktor for, om ISTC's indsats skal krones med held. Fællesskabets politiske vilje til at støtte ISTC manifesterer sig gennem et øget finansielt bidrag fra og med 1996. Denne situation har ført til, at fællesskaberne er blevet en fremtrædende samtalepartner for den russiske Føderation. Det falder tidsmæssigt sammen med Kommissionens og De Forenede Staters beslutning om at ændre besættelsen af to nøgleposter: i stedet for Fællesskabernes varetagelse af formandskabet for styrelsesrådet foreslår de fremover selve ledelsen af centret. Det operationelle mål, som ISTC nu bør koncentrere indsatsen om, går ud på at tilrettelægge en egentlig opfølgning af projekterne, især med hensyn til udnyttelsen af de opnåede resultater. Fremover bør der også sikres en effektiv organisering af partnerskabet med de østlige eller japanske institutioner, der har vilje og kapacitet til at engagere sig seriøst i diverse projekter. I månederne fremover bør ISTC koncentrere sin indsats om organiseringen af dette partnerskab og indførelsen af stringente metoder til en videnskabelig styring af projekterne. ISTC's sekretariat er allerede i gang med at udvikle en mere offensiv kommunikationsstrategi. For Fællesskabets vedkommende bør Kommissionen og medlemsstaterne videreføre oplysnings- og bevidstgørelsesindsatsen, der fremover vil kunne baseres på en række konkrete eksempler. ISTC råder ikke selv over midler til videreførelsen af denne politik, så man sikrer, at de aktiviteter, som centret har sat i gang, også varer ved. Flere offentlige og private finansieringskilder bør kunne tage over, når man afslutter projekter, der har givet mulighed for at vurdere og bekræfte flere hundrede forskerteams videnskabelige og faglige evner. "ISTC-mærkatet" vil gøre det lettere for dem, der gennemfører projekterne, at få fremskaffet de nødvendige midler, hvad enten det drejer sig om offentlig russisk finansiering eller om indgåelse af kontrakter med russiske eller udenlandske virksomheder. 2. Fællesskabernes indsats Fællesskaberne bør gå i gang med at tilrettelægge et samarbejde på lang sigt med det europæiske erhvervsliv og de europæiske forskningsinstitutter. Med henblik herpå bør Kommissionen og medlemsstaterne satse kraftigere på ISTC og støtte udviklingen af teknologi og knowhow på diverse følsomme områder, som der er fremtid i. Vi bør altså videreføre og intensivere vore bestræbelser i relation til ISTC og benytte centret til: • at tilrettelægge et samarbejde inden for de civile sektorer mellem europæiske organisationer og russiske militære forskningsinstitutter og de nye uafhængige stater; • at fremme en politik til udveksling af oplysninger om og til fortroliggørelse med diverse former for praksis i Rusland og de nye uafhængige stater, så man erhverver tilstrækkeligt med viden til at kunne gennemføre en række andre industrimæssige og handelsmæssige tiltag; • at fremme en harmonisering af metoder og fælles normer (inden for sundhed, energi og miljø). En anden måde til nyttiggørelse af ISTC-projekter er at knytte forbindelse mellem dem og diverse internationale samarbejdsprogrammer eller -projekter. Et typisk eksempel herpå er ISTC-projekterne til støtte af ITER-aktiviteter. ISTC kunne styrke denne indsats ved i højere grad at inddrage Det Fælles Forskningscenters institutter med henblik på at fremme projekter, som ellers ikke vil kunne udvikles inden for rammerne af internationale programmer. De militære forsknings- og udviklingscentres egen værdi og de videnskabelige medarbejderes fagkundskab kunne endvidere udnyttes ved gennemførelsen af internationale traktater om ødelæggelse af kemiske og biologiske våben og om stop for kernevåbenforsøg. for militær omstilling, Inden for rammerne af TACIS-programmet kan der skabes synergi mellem ISTC- projekter og TACIS-projekter på områderne industriel omstrukturering, telekommunikation, nuklear sikkerhed, miljø og energi. For eksempel kan et TACIS-projekt, der tager sigte på at omstrukturere et militært kompleks, der beskæftiger videnskabsmænd specialiseret i udviklingen af masseødelæggelsesvåben, kombineres med et ISTC-projekt, idet videnskabsmændene ved dette kompleks i stedet arbejder med anvendelsesformer, der direkte eller indirekte vil kunne finde civil handelsmæssig afsætning, forudsat at projektet har faet grønt lys fra de kompetente nationale myndigheders side. Nøgleelementer i en sådan politik er bl. a. : en mærkbar forøgelse af det rammebeløb, der inden for TACIS-programmet er afsat til ISTC; fremme af samarbejdet med potentielle europæiske partnere og med civile og militære laboratorier i Den Russiske Føderation og i de nye uafhængige stater; stramning af kriterierne for den videnskabelige styring af projekterne; styrkelse af den europæiske tilstedeværelse i ISTC-sekretariatet gennem udstationering af nye folk, der skal have ansvar for projekterne; adgang for Fællesskaberne til det uafhængige center for videnskab og teknik i Ukraine (CSTU); integrering af ISTC-virksomheden i samarbejdspolitikken for videnskab og teknik over for de nye uafhængige stater; åbning af samarbejds- og bistandsprogrammerne (TACIS, COST, EUREKA og Det Fjerde Rammeprogram) til fordel for en nyttiggørelse af ISTC- projekter, ud fra ønsket om et økonomisk partnerskab på lang sigt; nyttiggørelse af projektresultater gennem udnyttelse af patentrettigheder i Europa og resten af verden. KONKLUSION ISTC's virksomhed gennem de to første år har været præget af gode resultater, takket være den særlige formel, der er fulgt: et center af multilateral karakter, der modtager, udvælger, udvikler og iværksætter videnskabelige og tekniske projekter, med det formål at give videnskabsmænd i SNG, der er specialiseret i udvikling af masseødelæggelsesvåben, en mulighed for at arbejde med civile aktiviteter, der på længere sigt vil rumme en række afsætningsmuligheder, og som dermed opfylder et af hovedmålene med ISTC. Centrets succes må imidlertid ikke fa os til at glemme det meget omfattende arbejde, der endnu skal udføres. ISTC indtræder nu i en konsolideringsfase, hvor opfølgningen af de mange projekter, der er igangsat siden 1994, og nyttiggørelsen af deres resultater vil være blandt de dominerende aktiviteter. Det vil også være en overgangsfase for de mange team, der har arbejdet med projekterne, og som sammen med ISTC nu skal indkredse og fastlægge de strukturer, der vil gøre det muligt fremover at nyttiggøre indsatsen inden for de relevante markedssegmenter. På længere sigt bør projekterne løses fra ISTC og overtages af forskningsinstitutter og erhvervsliv. Når denne proces er tilendebragt, vil ISTC have opfyldt sit formål, nemlig omskoling af militære videnskabelige medarbejdere til civil aktivitet. ISTC-projekterne bør derfor udvælges med henblik på deres potentielle industrielle anvendelsesmuligheder, og man bør finde frem til private partnere allerede ved udformningen af dem og sikre, at projekterne finansielt kan overtages på bilateral basis af investorer fra EU-medlemsstaterne, så snart ISTC-finansieringen ophører. Det Fælles Forskningscenter vil i den sammenhæng tage aktiv part i ISTC-projekterne og vil kunne være med til at knytte forbindelse til SNG-institutter og gøre projekterne erhvervsrettede, idet centret lader ISTC nyde godt af dets allerede eksisterende samarbejdsnet. til Allerede nu bør ISTC-partnerne gøre en kraftig for Fællesskabernes vedkommende nødvendiggør en samarbejdspartnere, hvilket mobilisering af ressourcer, der står i et rimeligt forhold til den meget vigtige opgave, der skal løses. indsats for at finde frem Derfor agter Kommissionen at forstærke den allerede bestående struktur, dels ved en politisk, administrativ og finansiel indsats (TACIS), dels ved en videnskabelig og teknisk indsats af koordinerende art over for medlemsstaternes industriledere og de ansvarlige europæiske organisationer. 10 ISSN 0254. -1459 KOM(96) 691 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 11 Katalognummer : CB-CO-96-713-DA-C ISBN 92-78-13845-2 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg A\


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3835/96 do Deputado José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL à Comissão. Investimentos da UE na América Latina: volume de investimentos do Reino Unido no México


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3811/96 του Jose GARCIA-MARGALLO Y MARFIL προς την Επ τροπή. Επενδύσεις της ΕΕ στη Λατινική Αμερική: ο όγκος των επενδύσεων της Ιρλανδίας στην Κεντρική Αμερική

eurovoc_concepts:
Central America
EU investment
European Union
Ireland
Latin America
direct investment


title: KOMISSION ASETUS (EY) N:o 22/97, annettu 8 päivänä tammikuuta 1997, sokerialan varastointikustannusten korvausmäärään sovellettavan maatalouden muuntokurssin vahvistamisesta joulukuuksi 1996

eurovoc_concepts:
redemption
representative rate
sugar


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3826/96 do Deputado José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL à Comissão. Investimentos da UE na América Latina: volume de investimentos dos Países Baixos na América Central

eurovoc_concepts:
Central America
EU investment
European Union
Latin America
Netherlands
direct investment


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 3834/96 dell'on. José GARCÍA- MARGALLO Y MARFIL alla Commissione. Investimenti UE in America latina: investimenti del Portogallo nei paesi del Mercosur

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
Latin America
Mercosur countries
Portugal
direct investment


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3840/96 del José GARCÍA-MARGALLO Y MARFIL a la Comisión. Inversiones de la UE en América Latina: cifras de Suecia en México

eurovoc_concepts:
EU investment
European Union
Latin America
Mexico
Sweden
direct investment