title: 1997 m. sausio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyva 97/5/EB dėl tarptautinių kreditinių pervedimų

text: 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 305 31997L0005 L 43/25 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1997 2 14 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 97/5/EB 1997 m. sausio 27 d. dėl tarptautinių kreditinių pervedimų EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 100a straipsnį, atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdami į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), atsižvelgdami į Europos pinigų instituto nuomonę, laikydamiesi Sutarties (3) 189b straipsnyje nustatytos tvarkos atsižvelgiant į bendrą tekstą, kurį 1996 m. lapkričio 22 d. patvir- tino Taikinimo komitetas, (1) (2) kadangi tarptautinių mokėjimų apimtys nuolat didėja, nes vidaus rinkos sukūrimas ir pažanga kuriant visapusišką ekonominę ir pinigų sąjungą skatina aktyvesnę prekybą ir žmonių judėjimą Bendrijoje; kadangi tarptautiniai krediti- niai pervedimai sudaro didelę tarptautinių mokėjimų apim- ties ir vertės dalį; kadangi atskiriems asmenims ir įmonėms, ypač mažoms ir vidutinėms, labai svarbu, kad kreditiniai pervedimai iš vie- nos Bendrijos vietos į kitą būtų atliekami greitai, patikimai ir pigiai; kadangi pagal Komisijos pranešimą dėl Europos Bendrijos konkurencijos taisyklių taikymo tarptautiniams kreditiniams pervedimams (4) didesnė konkurencija tarp- tautinių kreditinių pervedimų rinkoje turėtų pagerinti paslaugas ir sumažinti kainas; (3) kadangi šia direktyva norima toliau siekti pažangos kuriant vidaus rinką ir ypač liberalizuojant kapitalo judėjimą tam, (1) OL C 360, 1994 12 17, p. 13 ir OL C 199, 1995 8 3, p. 16. (2) OL C 236, 1995 9 11, p. 1. (3) 1995 m. gegužės 19 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 151, 1995 6 19, p. 370), 1995 m. gruodžio 4 d. Tarybos bendroji pozi- cija (OL C 353, 1995 12 30, p. 52) ir 1996 m. kovo 13 d. Europos Parlamento sprendimas (OL C 96, 1996 4 1, p. 74). 1996 m. gruo- džio 19 d. Tarybos sprendimas ir 1997 m. sausio 16 d. Europos Par- lamento sprendimas. (4) OL C 251, 1995 9 27, p. 3. (4) (5) (6) (7) (8) kad būtų sukurta Ekonominę ir pinigų sąjungą; kadangi jos nuostatas būtina taikyti kreditiniams pervedimams valsty- bių narių valiutomis ir ekiu; kadangi Europos Parlamentas 1993 m. vasario 12 d. rezo- liucija (5) paragino Tarybos direktyvoje išdėstyti tarptauti- nių kreditinių mokėjimų skaidrumo ir vykdymo taisykles; kadangi šios direktyvos reglamentuojamus klausimus būtina spręsti atskirai nuo sisteminių dalykų, kuriuos ir toliau svarsto Komisija; kadangi gali prireikti pateikti kitą pasiūlymą, dėl minėtų sisteminių dalykų, ypač dėl atsiskai- tymų baigtinumo problemos; kadangi šios direktyvos tikslas yra pagerinti tarptautinių kreditinių pervedimų paslaugas ir tokiu būdu padėti Euro- pos pinigų institutui (EPI) vykdyti savo užduotį — didinti tarptautinių mokėjimų veiksmingumą rengiantis trečiajam Ekonominės ir pinigų sąjungos etapui; kadangi laikantis antroje preambulės dalyje išdėstytų tikslų ši direktyva turėtų būti taikoma visiems mažesniems kaip 50 000 ekiu sumos kreditiniams pervedimams; kadangi atsižvelgiant į Sutarties 3b straipsnio 3 dalį ir norint užtikrinti skaidrumą ši direktyva nustato minima- lius reikalavimus, reikalingus pakankamam klientų infor- mavimo lygiui užtikrinti iki atliekant tarptautinį kreditinį pervedimą ir po jo; kadangi šie reikalavimai taip pat keliami klientams siūlomoms skundų pateikimo ir žalos atlygi- nimo procedūroms ir naudojimosi minėtomis procedūro- mis tvarkai; kadangi šioje direktyvoje yra išdėstyti būti- niausi atlikimo kreditinių reikalavimai, ypač dėl tokios veiklos rezultatų, kurių turėtų laikytis tarptautinių kreditinių pervedimų paslaugas tei- kiančios įstaigos, įskaitant įsipareigojimą tarptautinį kredi- tinį pervedimą atlikti laikantis kliento nurodymų; kadangi ši direktyva atitinka sąlygas, nustatytas pagal 1990 m. vasario 14 d. Komisijos rekomendacijoje 90/109/EEB tarptautinių pervedimų (5) OL C 72, 1993 3 15, p. 158. 306 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. dėlbankinių sąlygų, susijusių su tarptautiniais finansiniais sandoriais, skaidrumo (1), išdėstytus principus; kadangi ši direktyva nepažeidžia 1991 m. birželio 10 d. Tarybos direktyvos 91/308/EEB dėl finansų sistemos panaudojimo pinigų plovimui prevencijos (2); PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: (9) kadangi ši direktyva turėtų padėti sutrumpinti tarptauti- niam kreditiniam pervedimui atlikti reikalingą maksimalų laikotarpį ir paskatinti tas įstaigas, kurios minėtus pervedi- mus jau atlieka per labai trumpą laikotarpį, ir toliau laiky- tis šios praktikos; I SKIRSNIS TAIKYMO SRITIS IR SĄVOKOS 1 straipsnis Taikymo sritis (10) (11) kadangi savo pranešime, kurį ji pateiks Europos Parlamen- tui ir Tarybai per dvejus metus nuo šios direktyvos įgyven- dinimo, Komisija, atsižvelgdama į technikos raidą ir į padėtį kiekvienoje valstybėje narėje, turėtų ypač gerai apsvarstyti terminą, kuris turi būti taikomas tuo atveju, kai siuntėjas ir siuntėjo įstaiga tokio termino nėra nustatę; Šios direktyvos nuostatos taikomos tarptautiniams kreditiniams pervedimams valstybių narių valiutomis ir ekiu, neviršijantiems 50 000 ekiu atitinkančiomis sumomis, kuriuos atlikti paveda kiti asmenys nei nurodyti 2 straipsnio a, b ir c punktuose, o atlieka kredito arba kitos įstaigos. kadangi įstaigos turėtų būti įpareigotos grąžinti pinigus, jeigu nepavyksta sėkmingai atlikti kreditinio pervedimo; kadangi prievolė grąžinti pinigus nustato įstaigoms sąlyginį įsipareigojimą, kuris galėtų pažeisti mokumo reikalavimus, jeigu nėra nustatyta jokių limitų; kadangi toks įsipareigo- jimas grąžinti pinigus turėtų būti taikomas ne didesnėms kaip 12 500 ekiu sumoms; Šioje direktyvoje: 2 straipsnis Sąvokos (12) kadangi šios direktyvos 8 straipsnis neturi įtakos bendro- sioms nacionalinių įstatymų nuostatoms, pagal kurias įstaiga yra atsakinga siuntėjui tuo atveju, kai tarptautinis kreditinis pervedimas nebuvo atliktas dėl tos įstaigos pada- rytos klaidos; (13) kadangi iš visų aplinkybių, su kuriomis gali susidurti įstai- gos, dalyvaujančios atliekant tarptautinį kreditinį perve- dimą, įskaitant su nemokumu susijusias aplinkybes, būtina išskirti force majeure; kadangi tuo tikslu reikėtų vadovautis 1990 m. birželio 13 d. Direktyvos 90/314/EEB dėl kelio- nių, atostogų ir organizuotų išvykų paketų (3) 4 straipsnio 6 dalyje pateiktu force majeure apibrėžimu; a) „kredito įstaiga“ – tai Tarybos direktyvos 77/780/EEB (4) 1 straipsnyje apibrėžta įstaiga, įskaitant Bendrijoje esančius kredito įstaigų, kurių pagrindinės buveinės yra už Bendrijos teritorijos ribų, filialus, kaip numatyta minėto straipsnio tre- čioje įtraukoje, kuri vykdydama savo veiklą atlieka tarptauti- nius kreditinius pervedimus; b) „kita įstaiga“ – tai bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, išsky- rus kredito įstaigą, kuris vykdydamas savo veiklą atlieka tarp- tautinius kreditinius pervedimus; c) „finansų įstaiga“ – tai 1993 m. gruodžio 13 d. Tarybos regla- mento (EB) Nr. 3604/93, apibrėžiančio sąvokas, vartojamas taikant Sutarties 104a straipsnyje nurodytą draudimą naudo- tis privilegija (5), 4 straipsnio 1 dalyje apibūdinta įstaiga; d) „įstaiga“ – tai kredito arba kita įstaiga; taikant šios direktyvos 6, 7 ir 8 straipsnius skirtingose valstybėse narėse esantys vie- nos kredito įstaigos filialai, dalyvaujantys atliekant tarptautinį kreditinį pervedimą, laikomi atskiromis įstaigomis; (14) kadangi sprendžiant galimus ginčus tarp klientų ir įstaigų valstybėse narėse turi būti taikomos tinkamos ir veiksmin- gos skundų pateikimo ir žalos atlyginimo procedūros, jei reikia, taikant esamas procedūras, e) „įstaiga tarpininkė“ – tai įstaiga, kuri nėra nei siuntėjo, nei gavėjo įstaiga ir kuri dalyvauja atliekant tarptautinį kreditinį pervedimą; (1) OL L 67, 1990 3 15, p. 39. (2) OL L 166, 1991 6 28, p. 77. (3) OL L 158, 1990 6 23, p. 59. (4) OL L 322, 1977 12 17, p. 30. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 95/26/EB (OL L 168, 1995 7 18, p. 7). (5) OL L 332, 1993 12 31, p. 4. 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 307 f) „tarptautinis kreditinis pervedimas“ – tai sandoris, vykdomas siuntėjo iniciatyva per tam tikroje valstybėje narėje esančią įstaigą arba jos filialą, kad gavėjas galėtų gauti tam tikrą pinigų sumą kitoje valstybėje narėje esančioje įstaigoje arba jos filiale; siuntėjas ir gavėjas gali būti tas pats asmuo; — laikas, kurio reikia gavus tarptautinį kreditinį pervedimą į įstaigos sąskaitą įskaitytoms lėšoms įskaityti į gavėjo sąskaitą, — visų komisinių ir mokesčių, kuriuos klientas turi sumokėti įstaigai, apskaičiavimo būdas, įskaitant, jei reikia, atitinkamus tarifus, g) „tarptautinio kreditinio pervedimo pavedimas“ – tai bet kokios formos besąlyginis siuntėjo nurodymas, tiesiogiai duotas įstai- gai atlikti tarptautinį kreditinį pervedimą; — įstaigos taikoma lėšų įskaitymo į sąskaitą data, jeigu ji nustatyta, h) „siuntėjas“ – tai fizinis arba juridinis asmuo, kuris paveda atlikti tarptautinį kreditinį pervedimą gavėjui; — informacija apie klientui prieinamas skundų pateikimo ir žalos atlyginimo procedūras ir naudojimosi jomis tvarka, — taikomi orientaciniai valiutos keitimo kursai. i) „gavėjas“ – tai galutinis tarptautinio kreditinio pervedimo gavėjas, gaunantis atitinkamas lėšas, pervedamas į sąskaitą, kuria jis gali naudotis; 4 straipsnis j) „klientas“ – tai pagal aplinkybes arba siuntėjas, arba gavėjas; k) „orientacinė palūkanų norma“ – tai palūkanų norma, atitin- kanti kompensaciją ir nustatyta laikantis tos valstybės narės, kurioje yra įstaiga, turinti klientui išmokėti kompensaciją, tai- syklių; l) „akcepto data“ – tai data, kai įvykdomos visos įstaigos nustatytos sąlygos tarptautinio kreditiniam pervedimo pave- dimui atlikti, susijusi su galimybe gauti pakankamą finansinį padengimą bei tokiam pavedimui įvykdyti reikalingą informa- ciją. II SKIRSNIS TARPTAUTINIŲ KREDITINIŲ PERVEDIMŲ SĄLYGŲ SKAIDRUMAS Informacija, pateikiama atlikus pervedimą tarptautinį kreditinį Atlikus arba gavus tarptautinį kreditinį pervedimą, įstaigos raštu, prireikus — elektroninio ryšio priemonėmis, ir lengvai supran- tama forma suteikia savo klientams aiškią informaciją, nebent jie aiškiai atsisako tokios informacijos. Tokiame pranešime bent jau turi būti nurodyta: — nuoroda, leidžianti klientui identifikuoti tarptautinį kreditinį pervedimą, — pradinė tarptautinio kreditinio pervedimo suma, — visų mokesčių ir komisinių, kuriuos turi sumokėti klientas, suma, — įstaigos taikoma lėšų įskaitymo į sąskaitą data, jeigu ji nustatyta. Jeigu siuntėjas yra nurodęs, kad mokesčius už tarptautinį kredi- tinį pervedimą visiškai arba iš dalies turi sumokėti gavėjas, gavėją apie tai informuoja jo paties įstaiga. Jeigu suma buvo konvertuota, konvertavimą atlikusi įstaiga infor- muoja savo klientą apie taikytą valiutos keitimo kursą. 3 straipsnis III SKIRSNIS Iš anksto pateikiama informacija apie tarptautinių kreditinių pervedimų sąlygas BŪTINIAUSI ĮSTAIGŲ ĮSIPAREIGOJIMAI DĖL TARPTAUTINIŲ KREDITINIŲ PERVEDIMŲ Įstaigos savo esamiems ir būsimiems klientams raštu, prireikus — elektroninio ryšio priemonėmis, ir lengvai suprantama forma suteikia informaciją apie tarptautinių kreditinių pervedimų sąly- gas. Tokiame pranešime bent jau turi būti nurodyta: — laikas, kurio reikia lėšoms įskaityti į gavėjo įstaigos sąskaitą, kai vykdomas įstaigai duotas tarptautinio kreditinio perve- dimo pavedimas; būtina aiškiai nurodyti minėto laikotarpio pradžią, 5 straipsnis Konkretūs įstaigos pasižadėjimai Išskyrus tuos atvejus, kai įstaiga nepageidauja tvarkyti konkretaus kliento reikalų, atlikdama tarptautinį kreditinį pervedimą su nurodytomis specifikacijomis, kliento prašymu ji turi pasižadėti, kad laikysis pervedimui atlikti reikalingo termino ir nustatytų mokėtinų komisinių bei mokesčių, išskyrus su valiutos keitimo kursu susijusius mokesčius. 308 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. 6 straipsnis Įsipareigojimai dėl termino 1. Siuntėjo įstaiga atlieka atitinkamą tarptautinį kreditinį perve- dimą per su siuntėju sutartą terminą. Jeigu sutarto termino nesilaikoma arba jeigu jis nenustatytas ir jeigu penktosios banko darbo dienos, einančios po tarptautinio kreditinio pervedimo pavedimo akcepto datos, pabaigoje lėšos į gavėjo įstaigos sąskaitą nebuvo įskaitytos, siuntėjo įstaiga išmoka siuntėjui kompensaciją. Kompensaciją sudaro palūkanos, apskaičiuojamos taikant orien- tacinę palūkanų normą tarptautinio kreditinio pervedimo sumai už laikotarpį: — nuo sutarto termino pabaigos arba, jeigu toks terminas nenus- tatytas, nuo penktosios banko darbo dienos, einančios po tarptautinio kreditinio pervedimo pavedimo akcepto datos, pabaigos iki — lėšų įskaitymo į gavėjo įstaigos sąskaitą datos. gavėjo įstaiga gali įrodyti, kad buvo uždelsta dėl siuntėjo arba, atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, gavėjo kaltės. 4. Jokia šio straipsnio 1, 2 ir 3 dalių nuostata nepažeidžia kitų kli- entų ir įstaigų, dalyvavusių atliekant tarptautinį kreditinį perve- dimą, teisių. 7 straipsnis Įsipareigojimas tarptautinį kreditinį pervedimą atlikti laikantis nurodymų 1. Siuntėjo įstaiga, visos įstaigos tarpininkės ir gavėjo įstaiga po tarptautinio kreditinio pervedimo pavedimo akcepto datos kiek- viena atskirai privalo atlikti visos kredito sumos pervedimą, jeigu siuntėjas nenurodo, kad tarptautinio kreditinio pervedimo išlai- das turi visiškai arba iš dalies padengti gavėjas. Pirmoji šios straipsnio dalies pastraipa netrukdo gavėjo įstaigai nustatyti gavėjui mokestį už jo sąskaitos tvarkymą laikantis ati- tinkamų taisyklių ir įprastinės tvarkos. Tačiau įstaiga negali tai- kyti tokio mokesčio, kad išvengtų minėtoje pastraipoje nustatytų įsipareigojimų. Jeigu per sutartą terminą arba, jeigu toks terminas nenustatytas, iki penktosios banko darbo dienos, einančios po tarptautinio kre- ditinio pervedimo pavedimo akcepto datos, pabaigos tarptautinis kreditinio pervedimo pavedimas neatliekamas dėl įstaigos tarpininkės kaltės, reikalaujama, kad ta įstaiga išmokėtų kompen- saciją siuntėjo įstaigai. 2. Nepažeidžiant teisės pareikšti kitų pretenzijų, jeigu siuntėjo įstaiga arba įstaiga tarpininkė yra atlikusi išskaitymą iš tarptauti- nio kreditinio pervedimo sumos pažeisdama šio straipsnio 1 dalį, siuntėjo prašymu siuntėjo įstaiga savo sąskaita ir be jokių išskai- tymų įskaito į gavėjo sąskaitą visą išskaitytą sumą, nebent siuntėjas paprašo, kad ta suma būtų įskaityta į jo sąskaitą. 2. Gavėjo įstaiga sudaro sąlygas gavėjui gauti tarptautinio kredi- tinio pervedimo lėšas per su gavėju sutartą terminą. Tais atvejais, kai sutarto termino nesilaikoma, arba, jeigu toks ter- minas nenustatytas, tais atvejais, kai banko darbo dienos, einan- čios po lėšų įskaitymo į gavėjo įstaigos sąskaitą dienos, pabaigoje lėšos neįskaitomos į gavėjo sąskaitą, gavėjo įstaiga gavėjui išmoka kompensaciją. Kompensaciją sudaro palūkanos, apskaičiuojamos taikant orien- tacinę palūkanų normą tarptautinio kreditinio pervedimo sumai už laikotarpį: — nuo sutarto termino pabaigos arba, jeigu toks terminas nenus- tatytas, nuo banko darbo dienos, einančios po lėšų įskaitymo į gavėjo įstaigos sąskaitą dienos, pabaigos iki — lėšų įskaitymo į gavėjo sąskaitą datos. 3. Kompensacija pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalis nemokama, jeigu siuntėjo įstaiga arba, atsižvelgiant į kiekvieną konkretų atvejį, Įstaiga tarpininkė, kuri atliko išskaitymą pažeisdama šio straips- nio 1 dalį, savo sąskaita ir be jokių išskaitymų perveda išskaitytą sumą siuntėjo įstaigai arba, jeigu siuntėjo įstaiga to paprašo, tarp- tautinio kreditinio pervedimo gavėjui. 3. Jeigu pareiga įvykdyti tarptautinio kreditinio pervedimo pave- dimą laikantis siuntėjo nurodymų neatliekama dėl gavėjo įstaigos kaltės, gavėjo įstaiga, nepažeidžiant teisės pareikšti kitų pretenzijų, privalo neteisingai išskaitytą sumą savo sąskaita įskaityti į gavėjo sąskaitą. 8 straipsnis Įstaigų įsipareigojimas neatlikus pervedimų grąžinti pinigus 1. Jeigu po to, kai siuntėjo įstaiga akceptuoja tarptautinio kredi- tinio pervedimo pavedimą, atitinkamos sumos į gavėjo įstaigos sąskaitą neįskaitomos, siuntėjo įstaiga, nepažeisdama teisės pareikšti kitų pretenzijų, įskaito į siuntėjo sąskaitą tarptautinio kreditinio pervedimo sumą, bet ne didesnę kaip 12 500 ekiu, ir: 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 309 — palūkanas, apskaičiuotas taikant orientacinę palūkanų normą tarptautinio kreditinio pervedimo sumai už laikotarpį nuo tarptautinio kreditinio pervedimo pavedimo datos iki lėšų įskaitymo į siuntėjo sąskaitą datos, ir — siuntėjo sumokėtus mokesčius, susijusius su tarptautiniu kre- ditiniu pervedimu. jeigu jos gali nuo šioje direktyvoje išdėstytų įsipareigojimų, konkrečiai nurodyti force majeure aplinkybes, o būtent — neįprastas ir nenumatytas aplinkybes, kurių asmuo, kuris remiasi force majeure, negali kontroliuoti ir kurių pasekmių nebūtų buvę galima išvengti nepaisant visų pastangų, kurios yra svarbios pagal aplinkybes. Tokias sumas siuntėjas gauna per 14 banko darbo dienų po jo prašymo pateikimo datos, jeigu tarptautinį kreditinį pervedimą atitinkančios sumos per tą laiką neįskaitomos į gavėjo įstaigos sąs- kaitą. 10 straipsnis Ginčų sprendimas Toks prašymas negali būti pateiktas, jei dar nėra pasibaigęs siuntėjo įstaigos ir siuntėjo sutartas terminas, per kurį turi būti įvykdytas tarptautinis kreditinio pervedimo pavedimas, arba, jeigu toks laikotarpis nenustatytas, prieš pasibaigiant 6 straipsnio 1 dalies 2 pastraipoje nustatytam terminui. Kiekviena įstaiga tarpininkė, kuri yra akceptavusi tarptautinio kre- ditinio pervedimo pavedimą, yra įpareigota savo sąskaita grąžinti įstaigai, kuri yra nurodžiusi įstaigai tarpininkei įvykdyti pavedimą, kreditinio pervedimo sumą, įskaitant susijusias išlaidas ir palūka- nas. Jeigu tarptautinis kreditinis pervedimas nebuvo atliktas dėl klaidų arba trūkumų minėtos įstaigos duotuose nurodymuose, įstaiga tarpininkė, jeigu įmanoma, stengiasi grąžinti pervedimo sumą. 2. Taikant išlygas šio straipsnio 1 daliai, jeigu tarptautinis kredi- tinis pervedimas nebuvo atliktas dėl gavėjo įstaigos pasirinktos įstaigos tarpininkės kaltės, gavėjo įstaiga privalo suteikti gavėjui galimybę naudotis ne didesne kaip 12 500 ekiu suma. 3. Taikant išlygas šio straipsnio 1 daliai, jeigu tarptautinis kredi- tinis pervedimas nebuvo atliktas dėl klaidos ar trūkumo nurody- muose, kuriuos siuntėjas yra davęs savo įstaigai, arba dėl siuntėjo konkrečiai pasirinktos įstaigos tarpininkės kaltės, siuntėjo įstaiga ir kitos įstaigos, dalyvaujančios atliekant tarptautinį kreditinį per- vedimą, jeigu įmanoma, stengiasi grąžinti pervedimo sumą. Jeigu siuntėjo įstaiga susigrąžina minėtą sumą, ji privalo šią sumą įskaityti į siuntėjo sąskaitą. Šiuo atveju įstaigos, įskaitant siuntėjo įstaigą, neprivalo grąžinti mokesčių ir susikaupusių palūkanų ir gali išskaičiuoti su pinigų susigrąžinimu susijusias išlaidas, jeigu jos nurodytos. 9 straipsnis Force majeure atvejis Valstybės narės užtikrina tinkamas ir veiksmingas skundų pateikimo ir žalos atlyginimo procedūras ginčams tarp siuntėjo ir jo įstaigos arba tarp gavėjo ir jo įstaigos spręsti, jei reikia, taikant galiojančias procedūras. IV SKIRSNIS BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS 11 straipsnis Įgyvendinimas 1. Valstybės narės įstatymais ir kitais teisės aktais įtvirtina nuo- statas, būtinas, kad šios direktyvos būtų pradėta laikytis ne vėliau kaip nuo 1999 m. rugpjūčio 14 d. Apie tai jos nedelsdamos pra- neša Komisijai. Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo sri- tyje priimtų pagrindinių įstatymų ir kitų teisės aktų tekstus. 12 straipsnis Pranešimas Europos Parlamentui ir Tarybai Ne vėliau kaip praėjus dvejiems metams po šios direktyvos įgyvendinimo Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai pranešimą apie šios direktyvos reikia, kartu pateikdama pasiūlymus ją pataisyti. taikymą, jei Nepažeidžiant Direktyvos 91/308/EEB nuostatų, tarptautinio kreditinio pervedimo pavedimą atliekančios įstaigos atleidžiamos Minėtame pranešime, atsižvelgiant į padėtį kiekvienoje valstybėje narėje ir įvykusią technikos raidą, ypač daug dėmesio skiriama šios direktyvos 6 straipsnio 1 dalyje nustatytiems terminams. 310 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. 13 straipsnis Įsigaliojimas Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Bendrijų oficialiajame leidinyje dieną. 14 straipsnis Ši direktyva skirta valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1997 m. sausio 27 d. Europos Parlamento vardu Pirmininkas J. M. GIL-ROBLES Tarybos vardu Pirmininkas G. ZALM


title: 97/128/EC: Commission Decision of 27 January 1997 authorizing Finland to grant certain aids in the horticultural, flowers and plants sectors (Only the Finnish text is authentic)

eurovoc_concepts:
Finland
aid system
floriculture
horticulture
interest rate subsidy
investment aid

formats: html pdfa1b print


title: 97/95/CE, Euratom: Decisione del Consiglio del 27 gennaio 1997 che nomina un membro del Comitato economico e sociale

eurovoc_concepts:
European Economic and Social Committee
Luxembourg
appointment of staff


title: Neuvoston 27 päivänä tammikuuta 1997 VAHVISTAMA YHTEINEN KANTA (EY) N:o 14/97 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o .../94/EY antamiseksi Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien toimien osalta (1994-1998) tehdyn päätöksen 1110/94/EY mukauttamisesta toisen kerran

eurovoc_concepts:
EU financing
EU programme
distribution of aid
research and development
technological change
testing


title: VERORDENING (EG) Nr. 147/97 VAN DE COMMISSIE van 27 januari 1997 betreffende de opening van een openbare inschrijving voor de vaststelling van de verlaging van het recht bij invoer van sorgho, van herkomst uit derde landen, in Spanje

eurovoc_concepts:
Spain
award of contract
import licence
sorghum
tariff reduction
third country


title: 97/128/EG: Beschikking van de Commissie van 27 januari 1997 houdende machtiging van Finland om steun te verlenen in de sectoren tuinbouw en bloemen en planten (Slechts de tekst in de Finse taal is authentiek)


title: Решение на Съвета от 27 януари 1997 година относно въвеждане на взаимен обмен на информация и данни от мрежи и от пунктове за мониторинг, измерващи замърсяването на атмосферния въздух в рамките на държавите-членки

eurovoc_concepts:
air quality
applied research
disclosure of information
exchange of information
pollution control
statistics

formats: html pdf print xhtml

text: 15/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 219 31997D0101 L 35/14 ОФИЦИАЛЕН ВЕСТНИК НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ 5. 2. 1997 РЕШЕНИЕ НА СЪВЕТА от 27 януари 1997 година относно въвеждане на взаимен обмен на информация и данни от мрежи и от пунктове за мониторинг, измерващи замърсяването на атмосферния въздух в рамките на държавите-членки (97/101/ЕО) СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ, като взе предвид Договора за създаване на Европейската общност, и по-специално член 130т, параграф 1 от него, като взе предвид предложението на Комисията (1); като взе предвид становището на Икономическия и социален комитет (2), в съответствие с процедурите, Договора (3), залегнали в член 189в от (1) (2) (3) като има предвид, че Петата програма на Европейската общност за действие в областта на околната среда (4) пред- вижда събиране на основни данни за околната среда и подобряване на тяхната съвместимост, съпоставимост и прозрачност; като има предвид, че целите и задачите на Европейската агенция по околна среда са изложени в Регламент (ЕИО) № 1210/90 на Съвета от 7 май 1990 г. за създаването на Европейска агенция по околната среда и на Европейска мрежа за информация и наблюдение на околната среда (5); като има предвид, че необходимостта от разработване на процедура за обмен на информация относно качеството на въздуха с цел да се съдейства на борбата срещу замърсява- нето и вредните действия, с оглед да се разработи качество на живота и на околната среда на цялата територия на Общността чрез мониторинг на дългосрочните тенденции и (1) ОВ C 281, 7. 10. 1994 г. , стр. 9. (2) ОВ C 110, 2. 5. 1995 г. , стр. 3. (3) Становище на Европейския парламент от 16 юни 1995 г. (ОВ C 166, 3. 7. 1995 г. , стр. 177), Обща позиция на Съвета от 26 февруари 1996 г. (ОВ C 219, 27. 7. 1996 г. ) и Решение на Европейския парла- мент от 18 септември 1996 г. (ОВ C 320, 28. 10. 1996 г. , стр. 74). (4) ОВ C 138, 17. 5. 1993 г. , стр. 5. (5) ОВ L 120, 11. 5. 1990 г. , стр. 1. (4) (5) (6) подобрения, произтичащи от въвеждането на национално и общностно законодателство за борба със замърсяването на въздуха; като има предвид, че следва да се избегне дублирането при предаване на информация, по-конкретно по отношение на информацията, която трябва да бъде изпратена до Европей- ската агенция по околна среда и до Комисията; като има предвид, че опитът, натрупан в резултат на обмена на информация съгласно Решение 75/441/ЕИО на Съвета от 24 юни 1975 г. относно въвеждане на обща процедура за обмен на информация между мрежите за наблюдение и мрежите за мониторинг въз основа на данни за замърсява- нето на атмосферата, причинявано от някои съединения и суспендирани частици (6) и Решение 82/459/ЕИО на Съвета от 24 юни 1982 г. относно въвеждане на взаимен обмен на информация и данни от мрежи и от отделни станции, в рамките на измерващи замърсяването на държавите-членки (7), позволява създаването на по-пълен и представителен обмен на информация чрез увеличаване на броя на отчитаните замърсители и чрез включване на мрежи и отделни станции, измерващи замърсяването на атмосферния въздух; въздуха като има предвид, че следва да се прави разграничение между информацията, която трябва да се предава по всяко време, по-конкретно във връзка с Директива 96/62/ЕО на Съвета от 27 септември 1996 г. относно оценката и упра- влението на качеството на атмосферния въздух (8) (нари- чана по-долу „Директивата за качеството на въздуха“) и информацията, която трябва да се предава, когато е налична; (6) ОВ L 194, 25. 7. 1975 г. , стр. 32. Решение, отменено с Решение 82/459/ЕИО (ОВ L 210, 19. 7. 1982 г. , стр. 1). (7) ОВ L 210, 19. 7. 1982 г. , стр. 1. (8) ОВ L 296, 21. 11. 1996 г. , стр. 55. BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 3 220 (7) като има предвид, че събраната информация трябва да бъде достатъчно представителна, за да позволи картографиране на нивата на замърсяване на цялата територия на Общ- ността; (8) като има предвид, че използването на общи критерии за валидиране и обработване на данните от измерванията ще повиши съвместимостта и съпоставимостта на предаваните данни, — пунктовете, които не са предмет на директивите, посочени в горното тире, ще се избират за тази цел от държавите-членки измежду съществуващите пунктове на национално равнище с цел да се направи преценка на местните нива на замърсителите, изброени в точка 2 от приложение I и на регионалните нива на замърсяване (наричани по-нататък „фон“) за всички замър- сители, изброени в приложение I, — доколкото е възможно, пунктовете, които участват във взаимния обмен на информация, въведен с Директива 82/459/ЕИО, при условие че не са обхванати от второто тире. ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ: Член 4 Член 1 Цели 1. С настоящото решение се въвежда взаимен обмен на информа- ция и данни от мрежи и от пунктове за мониторинг, измерващи замърсяването на атмосферния въздух, наричан по-нататък в тек- ста „взаимен обмен“. Той се отнася за: — мрежи и пунктове, които обхващат подробна информация, описваща мрежите за мониторинг на замърсяването на въздуха и пунктовете, действащи в държавите-членки, — измервания на качеството на въздуха, получени от пунктовете: обменът обхваща данни, изчислени съгласно точки 3 и 4 от приложение I за измерване на замърсяването на въздуха от пунктове в държавите-членки. 2. Комисията и органите, посочени в член 6, отговарят за осъщес- твяването на взаимния обмен. За да се извлече полза от опита, при- добит от Европейската агенция по околна среда и в рамките на нейните компетенции, Комисията се обръща към Европейската агенция по околна среда, inter alia във връзка с работата и практи- ческото прилагане на информационната система. Член 2 Замърсители 1. Взаимният обмен обхваща замърсителите на въздуха, посочени в приложение I към Директивата за качеството на въздуха. 2. В рамките на взаимния обмен държавите-членки докладват и за замърсителите на въздуха, посочени в точка 2 на приложение I, дотолкова доколкото органите, посочени в член 6, притежават съответните данни, които са предмет на непрекъснати измервания от страна на държавите-членки. Необходима информация за мрежите и станциите 1. Информацията, която трябва да се съобщава на Комисията, се отнася до характеристиките на пунктовете за мониторинг, измервателната апаратура и оперативните процедури в сила в тези пунктове, както и структурата и организацията на мрежата, към която принадлежат. Тази информация се предава, освен ако не е предоставена на Комисията, в рамките на действащото законода- телство в областта на качеството на въздуха. Необходимата инфор- мация се уточнява на индикативна основа в приложение II. Съгла- сно процедурата, постановена в член 7, Комисията уточнява минималната информация, която следва да се предава от държавите-членки. 2. Що се отнася до пунктовете за мониторинг, посочени в първото тире на член 3, взаимният обмен ще се прилага веднага след вли- зането в сила на законодателството, посочено в член 4 от Дирек- тивата за качеството на въздуха. 3. Най-късно шест месеца след влизане в сила на настоящото решение Комисията ще предостави на държавите-членки същест- вуващата база данни, съдържаща информацията, събрана към даде- ния момент от нейните служби в съответната област, както и соф- туер, с помощта на който тази информация може да се използва и актуализира. Държавите-членки коригират, изменят и/или допъл- ват тази информация. Актуализираните компютърни файлове се изпращат на Комисията през втората година след влизането в сила на настоящото решение, но най-късно до 1 октомври. Тази информация ще се предоставя за обществено ползване посред- ством информационна система, организирана от Европейската агенция по околна среда; тя може също да бъде доставена от аген- цията или от държавите-членки при поискване. Член 3 Пунктове за мониторинг 4. В съответствие с процедурата, постановена в член 7, Комисията уточнява техническите процедури относно прехвърлянето на информацията, като взема предвид разпоредбите на член 1, параг- раф 2. Взаимният обмен по смисъла на член 1 включва следните пунк- тове: — пунктовете, които се използват в рамките на изпълнението на директивите, приети в съответствие с член 4 от Директивата за качеството на въздуха, 5. След първото изпращане на информация от държавите-членки Комисията включва предадената информация в своята база данни и всяка година подготвя технически доклад за събраната инфор- мация; тя предоставя на държавите-членки актуализираната база 15/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 221 данни за мрежата от пунктове най-късно до 1 юли. Държавите- членки коригират, изменят и/или допълват тази информация. Актуализираните компютърни файлове се изпращат на Комисията най-късно до 1 октомври. Член 5 Информация, която трябва да бъде предоставяна във връзка с данните, получени от пунктовете за мониторинг 1. На Комисията се предоставят следните резултати: а) данните, дефинирани в точки 3 и 4 от приложение I, за онези пунктове, които се споменават в първото тире от член 3 и са подбрани съгласно критериите, посочени в директивите, приети в съответствие с член 4 от Директивата за качеството на въздуха; при избора на тези пунктове се вземат под внимание различните състояния на качеството на въздуха във всяка държава-членка; Независимо от това, дали информацията е достъпна, изпратена или включена в доклада, тя ще се основе единствено на валидирани данни. 7. Комисията разработва общ доклад за обществото, в който резюмира събраните данни и изтъква най-важните тенденции по отношение на качеството на въздуха в Европейския съюз. 8. Като съгласува това с държавите-членки, Комисията осигурява изпращане до международни органи на подбрани данни за нуж- дите на различни международни програми. Член 6 Всяка държава-членка посочва един или повече органи, които отговарят за изпълнението и дейностите, свързани с взаимния обмен, като незабавно уведомява Комисията за това. Член 7 б) най-малко годишни данни, така както са дефинирани в точка 4 от приложение I, за всички пунктове, посочени във второто тире на член 3; В съответствие с процедурата, постановена в член 12 от Директи- вата за качеството на въздуха, Комисията определя където е необ- ходимо: в) данните, дефинирани в точки 3 и 4 от приложение I, за всички — разработването и актуализирането на процедурите, свързани с пунктове, посочени в третото тире на член 3. предаването на данни и информация, Тези данни се предават на Комисията, освен ако вече не са ѝ(cid:65) пре- доставени, съгласно действащото законодателство в областта на качеството на въздуха. 2. Държавите-членки отговарят за валидиране на данните, които се предават или използват за изчисляване на стойностите, преда- вани в съответствие с общите правила, посочени в приложение III. Всяка съвкупност от данни и изчисляването на статистическите данни от дадена държава-членка следва да бъдат съобразени с кри- терии, които са най-малкото толкова строги, колкото и тези, посо- чени в приложение IV. за календарната 3. Държавите-членки предават резултатите година най-късно до 1 октомври следващата година; първото пре- даване на данни обхваща календарната 1997 година. 4. Доколкото е възможно, държавите-членки предават на Коми- сията информацията, събрана между 1 октомври 1989 година и датата на влизане в сила на настоящото решение от пунктовете, които са участвали във взаимния обмен на информация, въведен с Решение 82/459/ЕИО. 5. В съответствие с процедурата, постановена в член 7, Комисията уточнява техническите процедури за предаване на резултатите, като взема под внимание разпоредбите на член 1, параграф 2. 6. Комисията включва предадените данни в своята база данни и всяка година изготвя технически доклад за събраната информация, като предоставя на държавите-членки актуализираната база данни, включваща резултатите. Тази информация ще бъде предоставена за обществено ползване посредством информационна система, организирана от Европей- ската агенция по околна среда; тя може също да бъде доставена от агенцията при поискване. — връзката с дейностите, предприемани от Европейската агенция по околна среда, в областта на замърсяването на въздуха, — измененията на точки 2, 3 и 4 от приложение I, приложе- ние II, приложение III и приложение IV, — как да се вземат под внимание новите концепции в измервателната техника при процедурите за взаимен обмен, — разширяването на обхвата на процедурата с оглед включване на данни и информация от трети страни. Член 8 Не по-късно от края на петгодишен период след влизането в сила на настоящото решение, Комисията внася в Съвета доклад за изпълнение на решението. Този доклад се придружава от предложение, считано от Комисията за подходящо с оглед изменение на настоящото решение. Настоящото решение се прилага от 1 януари 1997 г. Член 9 Адресати на настоящото решение са държавите-членки. Член 10 Съставено в Брюксел на 27 януари 1997 година. За Съвета Председател G. ZALM 222 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 3 СПИСЪК НА ЗАМЪРСИТЕЛИТЕ, СТАТИСТИЧЕСКИТЕ ПАРАМЕТРИ И МЕРНИТЕ ЕДИНИЦИ ПРИЛОЖЕНИЕ I 1. Замърсители, посочени в приложение I към Директивата за качеството на въздуха 2. Замърсители, които не са посочени в приложение I към Директивата за качеството на въздуха: CS2 C6H5-CH3 C6H5. CH = CH2 CH2 = CH-CN HCHO C2HCl3 C2Cl4 CH2Cl2 BaP VC VOCs (NM) VOCs (T) PAN NOx N-dep. S-dep. AD Серовъглерод Толуен Стирен Акрилонитрил Формалдехид Трихлороетилен Тетрахлороетилен Дихлорометан Бензо(а)пирен Винилхлорид Летливи органични съединения (неметанови, общо) Летливи органични съединения (общо) Пероксиацетилнитрат Азотни оксиди Отлагане на азот във вода Отлагане на сяра във вода Отлагане на киселини CH2 = CH-CH = CH2 H2S Cr Mn NH3 1,3 бутадиен Сероводород Хром Манган Амоняк 3. Данни, мерни единици и период на осредняване: 1. SO2 2. AD 3. 4. SA SPM 5. PM10 6. BS 7. O3 8. NO2 9. NOx 10. CO 11. H2S 12. Pb 13. Hg 14. Cd 15. Ni Замърсител Средно, над Изразено във Серен двуоксид Отлагане на киселини Висока киселинност Разтворени частици (общо) Разтворени частици (< 10 μm) Черен пушек Озон Азотен двуоксид Азотни оксиди Въглероден монооксид Сероводород Олово Живак Кадмий Никел 24 h 1 месец 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 1 h 1 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h Еквивалент на SO2 Еквивалент на NO2 15/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 223 Замърсител Средно, над Изразено във 16. Cr 17. Mn 18. As 19. CS2 20. C6H6 21. C6H5-CH3 22. C6H5. CH = CH2 23. CH2 = CH-CN 24. CH2 = CH-CH – CH2 25. HCHO 26. C2HCl3 27. C2Cl4 28. CH2Cl2 29. BaP 30. PAH 31. VC 32. VOC (NM) 33. VOC (T) 34. PAN 35. NH3 36. N-dep. 37. S-dep. Хром Манган Арсен Серовъглерод Бензен Толуен Стирен Акрилонитрил 1,3 бутадиен Формалдехид Трихлороетилен Тетрахлороетилен Дихлорометан Бензо(а)пирен Полиароматни въглеводороди Винилхлорид Летливи органични съединения (не- метанови, общо) 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h Летливи (общо) органични съединения 24 h Пероксиацетил нитрат Амоняк 1 h 24 h Отлагане на азот във вода 1 месец Еквивалент на N Отлагане на сяра във вода 1 месец Еквивалент на S 4. Данни, изчислени за календарната година, които се предават на Комисията: — за замърсители от 1 до 35: изчисляването на медианата (50-ия перцентил), 98-ия (и 99. 9-ия перцентил въз основа на стойностите, регистрирани през годината, следва да се извършва, както следва: — по отношение на замърсители, чието средно аритметично е изчислено за повече от 1 час) и максимумът, изчислен на базата на сурови данни, които съответстват на препоръчваните средни периоди, дадени в таблицата по-горе; за замърсител 7 (озон) статистическите параметри също се изчисляват от средните стойности над 8 часа, — за замърсители 2, 36 и 37: средното аритметично, изчислено на базата на сурови данни, които отговарят на препоръчваните средни периоди, дадени в таблицата по-горе. Х-тият перцентил се изчислява на базата на действително измерените стойности. Всички стойности се посочват във възходящ ред: X1 < = X2 < = X3 < = …………………………… < = Xk < = …………………………… X N-1 < = XN Х-тият перцентил е стойността k, изчислена, както следва: k = (q * N) където q е равно на x/100, а N е броят на действително измерените стойности. Стойността (q * N) се закръгля до най-близкото цяло число. Всички резултати се изразяват в μg/m3 (при следните температурни условия и налягане: 293 °К и 101,3 kPa) с изключение на замърсители 2, 36 и 37, където резултатите трябва да бъдат дадени в g/m2/годишно. 224 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 3 ПРИЛОЖЕНИЕ II ИНФОРМАЦИЯ ЗА МРЕЖИТЕ, ПУНКТОВЕТЕ ЗА МОНИТОРИНГ И ИЗМЕРВАТЕЛНАТА ТЕХНИКА Доколкото е възможно, следва да се предава колкото може повече информация за следните индикативни показатели: I. ИНФОРМАЦИЯ ЗА МРЕЖИТЕ: — Наименование, — Съкращение, — Географски обхват (местна промишленост, град, градски район/конгломерат от градски райони, околия, окръг, цялата страна), — Орган, който отговаря за управлението на мрежата: — наименование, — име на отговорното лице, — адрес, — телефонни и факс: номера, — Времева зона (GMT, местно време). II. ИНФОРМАЦИЯ ЗА ПУНКТОВЕТЕ: 1. Обща информация — Наименование, — Референтен номер или код, — Наименование на техническия орган, отговарящ за станцията (ако е различен от органа, който отговаря за мрежата), — Тип пункт: — пътен трафик, — промишленост, — фон. — Цел на пункта (местен, национален, под ръководството на ЕС, ГСМОС, ОИСР, ЕМЕП, …), — Географски координати, — Надморска височина, — III ниво на NUTS, — Измервани замърсители, — Измервани метеорологични параметри — Друга значима информация: доминираща посока на вятъра, съотношение между разстоянието до най-близките препятствия и тяхната височина, … 2. Местна среда/Морфология на ландшафта — Тип на зоната: — градска, — предградие, — селска, — Характеристика на зоната: — жилищна, — търговска, — промишлена, — селскостопанска, — природна. — Брой на жителите в зоната. 3. Основни източници на емисии: — обществено електроснабдяване, производство на електроенергия и топлофикация, — търговско, институционално и жилищно горене, — промишлено горене, — производствени процеси, — добив и разпространение на изкопаеми горива, 15/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 225 — употреба на разтворители, — пътен транспорт, — други мобилни източници и машини (указват се), — обработка и изхвърляне на отпадъците, — земеделие, — природа. 4. Характеристики на трафика (само за пунктове,ориентирани към пътен трафик) — Широка улица със: — голям обем на пътния трафик (повече от 10 000 МПС дневно), — среден обем на пътния трафик (между 2000 и 10 000 МПС дневно), — нисък обем на пътния трафик (по-малко от 2000 МПС дневно). — Тясна улица със: — голям обем на пътния трафик (повече от 10 000 МПС дневно), — среден обем на пътния трафик (между 2000 и 10 000 МПС дневно), — нисък обем на пътния трафик (по-малко от 2000 МПС дневно). — Улица тип „каньон“: — с голям обем на пътния трафик (повече от 10 000 МПС дневно), — със среден обем на пътния трафик (между 2000 и 10 000 МПС дневно), — с нисък обем на пътния трафик (по-малко от 2000 МПС дневно). — Магистрала: — голям обем на пътния трафик (повече от 10 000 МПС дневно), — среден обем на пътния трафик (между 2000 и 10 000 МПС дневно), — нисък обем на пътния трафик (по-малко от 2000 МПС дневно). — Други: кръстовище, семафор, паркинг, автобусна спирка, стоянка на таксиметрови автомобили … III. ИНФОРМАЦИЯ ЗА ИЗМЕРВАТЕЛНАТА ТЕХНИКА — Апаратура: — наименование, — аналитичен принцип. — Характеристики на вземане на пробите: — разположение на мястото, където се вземат пробите (фасада на сграда, пътна настилка, бордюр, двор), — височина на мястото, от което се вземат пробите, — дължина на пробовземната линия, — време, необходимо за определяне на средната стойност на резултата, — време на пробовземането. — Калибриране: — тип: автоматично, ръчно, автоматично и ръчно, — метод, — честота. 226 BG Официален вестник на Европейския съюз 15/т. 3 ПРИЛОЖЕНИЕ III ПРОЦЕДУРИ ПО ВАЛИДИРАНЕ НА ДАННИТЕ И КОДОВЕ ЗА КАЧЕСТВО 1. Процедура по валидиране Процедурата по валидиране следва: — да взема под внимание например смущения, дължащи се на поддръжка, калибровка или технически проблеми, несъразмерни измервания и данни, сочещи бързи вариации, например резки спадове или покачвания. Данните следва също така да се ревизират на базата на критерии, основаващи се на познания за климатичните и метеорологични влияния, характерни за дадения обект, по време на измерванията; и — да дава възможност за откриване на погрешни измервания с помощта на различни способи например чрез сравнение с предишни месеци и с други замърсители, както и стандартен анализ на отклоненията. Списъкът на валидиране, изготвен по време на отбелязването на данните, следва също да се преглежда и удостоверява. 2. Кодове за качество Всички предадени данни се считат за валидни с изключение на случаите, когато данните се свързват с код Т или N съгласно определението, дадено по-долу: — Код Т: отговаря на данни, които не са (или още не са) подложени на процедура за валидиране, както това е отбелязано в точка 1. — Код N: отговаря на данни, които са посочени като погрешни или съмнителни по време на процедурата по валидиране, посочена в точка 1. 15/т. 3 BG Официален вестник на Европейския съюз 227 ПРИЛОЖЕНИЕ IV КРИТЕРИИ ЗА СЪБИРАНЕ НА ДАННИТЕ И ИЗЧИСЛЯВАНЕ НА СТАТИСТИЧЕСКИТЕ ПАРАМЕТРИ а) Събиране на данните Критериите за изчисляване на едночасови и 24-часови стойности от данните с по-малко средно изчислено време са: — за едночасови стойности: най малко 75 % от валидните данни, — за 24 часови стойности: над 50 % от едночасовите валидни данни, но не повече от 25 % от последователните стойности на данните, които не са приети (код N). б) Изчисляване на статистическите параметри — за средното аритметично и над 50 % от приетите данни, медианата: — за 98-и, 99,9-и перцентил и за над 75 % от приетите данни. максимума: Съотношението между броя на валидните данни за два сезона от отчетената година не може да бъде по-голямо от 2, като двата сезона са зима (от януари до март включително и от октомври до декември) и лято (от април до септември включително)


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 147/97 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 27ης Ιανουαρίου 1997 σχετικά με την έναρξη διαγωνισμού για τη μείωση του δασμού κατά την εισαγωγή στην Ισπανία σόργου προελεύσεως τρίτων χωρών


title: Οδηγία 97/4/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου της 27ης Ιανουαρίου 1997 για τροποποίηση της οδηγίας 79/112/ΕΟΚ περί προσεγγίσεως των νομοθεσιών των κρατών μελών σχετικά με την επισήμανση, την παρουσίαση και τη διαφήμιση των τροφίμων

eurovoc_concepts:
approximation of laws
consumer information
foodstuff
labelling
marketing
product designation


title: Kommissionens förordning (EG) nr 144/97 av den 27 januari 1997 om lager av jordbruksprodukter som överskrider vad som kan anses motsvara en normal övergångslagring och som fanns i Österrike, Sverige och Finland den 1 januari 1995

eurovoc_concepts:
Austria
Finland
Sweden
olive oil
rice
surplus stock


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 147/97 of 27 January 1997 opening an invitation to tender for the reduction in the duty on sorghum imported into Spain from third countries


title: RÈGLEMENT (CE) N° 149/97 DE LA COMMISSION du 27 janvier 1997 déterminant la mesure dans laquelle peuvent être acceptées les demandes de certificats d'importation introduites en janvier 1997 pour les contingents tarifaires de viandes bovines prévus par le règlement (CE) n° 2512/96 pour la république de Pologne, la république de Hongrie, la République tchèque, la Slovaquie, la Bulgarie et la Roumanie

eurovoc_concepts:
CCT duties
Central and Eastern Europe
beef
export licence
quantitative restriction
tariff quota


title: VERORDENING (EG) Nr. 149/97 VAN DE COMMISSIE van 27 januari 1997 tot vaststelling van de mate waarin gevolg kan worden gegeven aan de in januari 1997 ingediende aanvragen om invoercertificaten voor de tariefcontingenten voor rundvlees die bij Verordening (EG) nr. 2512/96 zijn vastgesteld voor de Republiek Polen, de Republiek Hongarije, de Tsjechische Republiek, Slowakije, Bulgarije en Roemenië


title: VERORDENING (EG) Nr. 140/97 VAN DE COMMISSIE van 27 januari 1997 inzake de levering van granen als voedselhulp

eurovoc_concepts:
EU aid
award of contract
cereal product
food aid
rice
third country


title: 97/96/EG, Euratom: Beschluß des Rates vom 27. Januar 1997 über die Ernennung eines Mitglieds des Wirtschafts- und Sozialausschusses


title: COMMISSION REGULATION (EC) No 140/97 of 27 January 1997 on the supply of cereals as food aid


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/5/EÜ, 27. jaanuar 1997, kreeditkorraldusega tehtud välismaksete kohta

eurovoc_concepts:
consumer information
consumer protection
credit transfer
financial institution
financial transaction
frontier region

formats: html pdf print

text: 06/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 305 31997L0005 L 43/25 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 14. 2. 1997 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 97/5/EÜ, 27. jaanuar 1997, kreeditkorraldusega tehtud välismaksete kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) võttes arvesse Euroopa Rahainstituudi arvamust, toimides asutamislepingu artiklis 189b ettenähtud menetluse kohaselt (3) vastavalt lepituskomitees 22. novembril 1996 heaks- kiidetud ühistekstile ning arvestades, et: (1) (2) välismaksete maht kasvab pidevalt sedamööda, kuidas sise- turu väljakujundamine ja edusammud täieliku majandus- ja rahaliidu suunas põhjustavad kaubanduse suurenemist ja inimeste liikumist ühenduses; kreeditkorraldusega tehtud välismaksed moodustavad olulise osa välismaksete mahust ja väärtusest; on väga oluline, et üksikisikud ja ettevõtted, eelkõige väi- kesed ja keskmise suurusega ettevõtted, saaksid teha kree- ditkorraldusi ühenduse ühest osast teise kiiresti, usaldus- väärselt ja odavalt; vastavalt komisjoni teadaandele EÜ konkurentsieeskirjade kohaldamise kohta kreeditkorraldu- sega tehtud välismaksete suhtes (4) peaks suurema konku- rentsi tulemusena kreeditkorraldusega tehtud välismaksete turul paranema teenused ja langema hinnad; (3) käesolev direktiiv jätkab edusamme, mis on tehtud siseturu väljakujundamise, eelkõige kapitali liikumise piirangutest (1) EÜT C 360, 17. 12. 1994, lk 13 ja EÜT C 199, 3. 8. 1995, lk 16. (2) EÜT C 236, 11. 9. 1995, lk 1. (3) Euroopa Parlamendi 19. mai 1995. aasta arvamus (EÜT C 151, 19. 6. 1995, lk 370), nõukogu 4. detsembri 1995. aasta ühine seisu- koht (EÜT C 353, 30. 12. 1995, ja Euroopa Parlamendi 13. märtsi 1996. aasta otsus (EÜT C 96, 1. 4. 1996, lk 74). Nõukogu 19. detsembri 1996. aasta otsus ja Euroopa Parlamendi 16. jaa- nuari 1997. aasta otsus. (4) EÜT C 251, 27. 9. 1995, lk 3. lk 52) (4) (5) (6) (7) (8) vabastamise suunas, et saavutada majandus- ja rahaliit; käesoleva direktiivi sätteid tuleb kohaldada liikmesriikide vääringutes ja eküüdes tehtavate kreeditkorralduste suhtes; oma 12. veebruari 1993. aasta resolutsioonis (5) kutsus Euroopa Parlament vastu võtma nõukogu direktiivi välis- maksete läbipaistvust ja tõhusust käsitlevate eeskirjade kehtestamiseks; käesoleva direktiiviga reguleeritavate küsimustega tuleb tegeleda eraldi süsteemiga seotud küsimustest, mis on veel komisjonis arutlusel; võib osutuda vajalikuks teha edasine ettepanek nende süsteemiküsimuste, eelkõige arvelduse lõplikkuse probleemi käsitlemiseks; käesoleva direktiivi eesmärk on parandada kreeditkorral- dusega tehtavate välismaksetega seotud teenuseid ja seega tema ülesandes abistada Euroopa Rahainstituuti tõhustada välismaksete sooritamist, et valmistada ette majandus- ja rahaliidu kolmandat etappi; (ERI) kooskõlas teises põhjenduses sätestatud eesmärkidega tuleks käesolevat direktiivi kohaldada kõikide kreeditkor- ralduste suhtes, mille summa on väiksem kui 50 000 eküüd; võttes arvesse asutamislepingu artikli 3b kolmandat lõiku ja pidades silmas läbipaistvuse tagamist, kehtestab käesolev direktiiv miinimumnõuded, mis on vajalikud tagamaks, et kliendid saavad piisavalt teavet enne ja pärast kreeditkor- raldusega tehtava välismakse sooritamist; need nõuded hõlmavad klientidele kättesaadavatele kaebuste ja kahjuhü- vitusnõuete menetlustele osutamist koos nende kasutamise korraga; käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimum- nõuded sooritamisele, eelkõige kvaliteedi osas, mida kree- ditkorraldusega tehtavaid välismakseid pakkuvad asutused peaksid järgima, sealhulgas kohustus sooritada kreeditkor- juhiste kohaselt; raldusega tehtav välismakse kliendi käesolev finantstehin- gutega läbipaistvust käsit- levas komisjoni 14. veebruari 1990. aasta soovituses seotud pangatingimuste piiriüleste direktiiv vastab (5) EÜT C 72, 15. 3. 1993, lk 158. 306 ET Euroopa Liidu Teataja 06/2. kd 90/109/EMÜ (1) sätestatud põhimõtetest tulenevatele tin- gimustele; käesolev direktiiv ei piira rahandussüsteemi rahapesuks kasutamise vältimist käsitleva nõukogu 10. juuni 1991. aasta direktiivi 91/308/EMÜ (2) kohalda- mist; ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: (9) käesolev direktiiv peaks lühendama kreeditkorraldusega tehtud välismakse maksimaalset sooritamisaega ja ergu- tama väga lühikeste sooritusaegadega asutusi seda tava jät- kama; I JAGU REGULEERIMISALA JA MÕISTED Artikkel 1 Reguleerimisala (10) komisjon peaks oma aruandes, mille ta esitab Euroopa Par- lamendile ja nõukogule kahe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi rakendamisest, uurima eelkõige tähtaega, mida kohaldatakse, kui makse algataja ja tema asutus ei ole täht- aega kokku leppinud, võttes arvesse nii tehnika arengut kui ka iga liikmesriigi olukorda; Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse kuni 50 000 eküü suuruste, liikmesriikide vääringutes ja eküüdes kreeditkorral- dusega tehtud välismaksete suhtes, mille algataja on muu kui artikli 2 punktides a, b ja c nimetatud isik ja mille on sooritanud krediidi- või muu asutus. (11) asutustel peaks olema kreeditkorralduse mittesooritamise korral tagasimaksekohustus; tagasimaksekohustus paneb asutustele vastutuse, mis võib piirangu puudumisel kahjus- tada nende võimet täita nende maksevõimelisuse nõudeid; tagasimaksekohustus peaks seetõttu piirduma 12 500 eküü- ga; Artikkel 2 Mõisted (12) artikkel 8 ei mõjuta üldisi siseriiklikke õigusnorme, mille kohaselt asutus vastutab makse algataja ees, kui kreeditkor- raldusega tehtud välismakset ei ole selle asutuse vea tõttu sooritatud; (13) kreeditkorraldusega tehtud välismakseid sooritavaid asu- tusi mõjutavate asjaolude hulgas, sealhulgas maksejõuetu- sega seotud asjaolud, tuleks eristada neid, mille on põhjus- tanud vääramatu jõud; selleks tuleks aluseks võtta nõukogu 13. juuni 1990. aasta reisi-, puhkuse- ja ekskursioonipa- kette käsitleva direktiivi 90/314/EMÜ (3) artikli 4 lõikes 6 esitatud vääramatu jõu määratlus; Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) krediidiasutus — nõukogu direktiivi 77/780/EMÜ (4) artiklis 1 määratletud asutus, sealhulgas nimetatud artikli kolmandas taandes määratletud selliste krediidiasutuste filiaalid, kelle pea- kontor asub väljaspool ühendust ja kes sooritavad oma tege- vuse käigus kreeditkorraldusega tehtavaid välismakseid; b) muu asutus — iga füüsiline või juriidiline isik, kes ei ole kredii- diasutus ja kes sooritab oma tegevuse käigus kreeditkorraldu- sega tehtavaid välismakseid; c) rahaasutus — asutamislepingu artiklis 104a nimetatud ees- õiguste keelu kohaldamiseks vajalike mõistete piiritlemist käsitleva nõukogu 13. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 3604/93 (5) artikli 4 lõikes 1 määratletud asutus; d) asutus — krediidi- või muu asutus; ühe ja sellesama krediidi- asutuse filiaale, mis asuvad erinevates liikmesriikides ja osale- vad kreeditkorraldusega tehtavate välismaksete sooritamisel, käsitletakse artiklite 6, 7 ja 8 kohaldamisel eraldi asutustena; (14) liikmesriikides peavad olema asjakohased ja tõhusad kae- buste ja kahjuhüvitusnõuete menetlused võimalike vaid- luste lahendamiseks klientide ja asutuste vahel, kasutades vajaduse korral olemasolevaid menetlusi, e) vahendusasutus — asutus, kes ei ole makse algataja ega saaja asutus ja kes osaleb kreeditkorraldusega tehtud välismaksete sooritamisel; (1) EÜT L 67, 15. 3. 1990, lk 39. (2) EÜT L 166, 28. 6. 1991, lk 77. (3) EÜT L 158, 23. 6. 1990, lk 59. (4) EÜT L 322, 17. 12. 1977, lk 30. Direktiivi on viimati muudetud direk- tiiviga 95/26/EÜ (EÜT L 168, 18. 7. 1995, lk 7). (5) EÜT L 332, 31. 12. 1993, lk 4. 06/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 307 f) kreeditkorraldusega tehtud välismakse — makse algataja korral- dusel teostatud tehing mõnes liikmesriigis asuva asutuse või selle filiaali kaudu, et anda saaja käsutusse rahasumma teises liikmesriigis asuvas asutuses või selle filiaalis; makse algataja ja saaja võib olla üks ja seesama isik; g) kreeditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhis — mis tahes kujul tingimusteta korraldus, mille makse algataja annab asu- tusele kreeditkorraldusega tehtava välismakse sooritamiseks; h) makse algataja — füüsiline või juriidiline isik, kes annab kor- ralduse kreeditkorraldusega tehtava välismakse tegemiseks saajale; i) makse saaja — kreeditkorraldusega tehtud välismakse lõplik saaja, kelle käsutusse antakse vastavad vahendid talle juurde- pääsetaval kontol; j) klient — makse algataja või saaja, vastavalt kontekstile; k) viiteintress — intressimäär, mis vastab kooskõlas selle liikmes- riigi kehtestatud eeskirjadega määratud hüvitisele, kus asub asutus, kes peab maksma kliendile hüvitist; l) vastuvõtukuupäev — kuupäev, mil täituvad kõik asutuse nõuta- vad tingimused, mis käsitlevad kreeditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise täitmist ja piisava rahalise katte ole- masolu ning selle juhise täitmiseks vajalikku teavet. — tähtaeg, mille jooksul kantakse kreeditkorraldusega tehtud välismakse laekumisel asutuse kontole kantud vahendid saaja kontole, — selliste võimalike vahendus - ja teenustasude arvutamisviis, sealhulgas vajaduse korral tasumäärad, mida klient maksab asutusele, — võimalik väärtuspäev, mida asutus kohaldab, — üksikasjalikud andmed klientidele kättesaadavatele kaebuste ja kahjuhüvitusnõuete menetluste ja nende kasutamise korra kohta, — aluseks olevad vahetuskursid, mida kasutatakse. Artikkel 4 Pärast kreeditkorraldusega tehtud välismakset antav teave Asutused annavad oma klientidele, kui viimased ei ole sellest sõnaselgelt loobunud, pärast kreeditkorraldusega tehtud välis- makse sooritamist või laekumist kirjalikult, sealhulgas vajaduse korral elektroonilisel teel, ja kergestimõistetavas vormis selget tea- vet. See teave sisaldab vähemalt järgmist: — viitenumber, mis võimaldab kliendil kreeditkorraldusega teh- tud välismakset ära tunda, — kreeditkorraldusega tehtud välismakse esialgne summa, — kõikide kliendi makstavate teenus- ja vahendustasude summa, — võimalik väärtuspäev, mida asutus kohaldab. Kui makse algataja on määranud, et kreeditkorraldusega tehtud välismaksega seotud kulud kannab täielikult või osaliselt makse saaja, teatab sellest saajale tema asutus. II JAGU Summa ümberarvestamise korral teatab summa ümber arvesta- nud asutus oma kliendile kasutatud vahetuskursist. KREEDITKORRALDUSEGA TEHTAVATE VÄLISMAKSETE TINGIMUSTE LÄBIPAISTVUS Artikkel 3 Eelteave kreeditkorraldusega tehtavate välismaksete tingimuste kohta Asutused annavad oma tegelikele ja võimalikele klientidele kirja- likult, sealhulgas vajaduse korral elektroonilisel teel, ja kergesti- mõistetavas vormis teavet kreeditkorraldusega tehtavate välismak- sete tingimuste kohta. See teave sisaldab vähemalt järgmist: — tähtaeg, mille jooksul asutusele antud kreeditkorraldusega teh- tava välismakse maksejuhis täidetakse ja vahendid kantakse saaja asutuse kontole; tähtaja algus tuleb märkida selgelt, III JAGU ASUTUSTE MIINIMUMKOHUSTUSED KREEDITKORRALDUSEGA TEHTAVATE VÄLISMAKSETE SUHTES Artikkel 5 Asutuse erikohustused Välja arvatud juhul, kui asutus ei soovi kliendiga tehingut teha, peab asutus kliendi taotlusel võtma ettekirjutatud tingimustega kreeditkorraldusega tehtava välismakse suhtes kohustuse makse sooritamise tähtaja ning makstavate vahendus- ja teenustasude, välja arvatud kasutatava vahetuskursiga seotud kulude osas. 308 ET Euroopa Liidu Teataja 06/2. kd Artikkel 6 Tähtaegadega seotud kohustused 4. Mitte miski lõigetes 1, 2 ja 3 ei piira klientide ja kreeditkorral- dusega tehtud välismakse maksejuhise täitmisel osalenud asutuste muid õigusi. 1. Makse algataja asutus sooritab asjakohase kreeditkorraldusega tehtud välismakse algatajaga kokkulepitud tähtaja jooksul. Artikkel 7 Kui kokkulepitud tähtaega ei järgita või sellise tähtaja puudumise korral ei ole vahendid kantud makse saaja asutuse kontole kree- ditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise vastuvõtukuupäe- vale järgneva viienda pangapäeva lõpuks, maksab makse algataja asutus algatajale hüvitist. Hüvitisena makstakse viiteintressi kohaldamise teel kreeditkorral- dusega tehtud välismakse summa suhtes arvutatud intressi järg- mise ajavahemiku eest, mis algab: — kokkulepitud tähtaja või sellise tähtaja puudumise korral kree- ditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise vastuvõtukuu- päevale järgneva viienda pangapäeva lõpul ja lõpeb — kuupäeval, mil vahendid kantakse makse saaja asutuse konto- le. Samamoodi, kui vahendusasutus on vastutav kreeditkorraldusega tehtud välismakse mittesooritamise eest kokkulepitud tähtajaks või sellise tähtaja puudumise korral kreeditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise vastuvõtukuupäevale järgneva viienda pangapäeva lõpuks, peab see asutus maksma makse algataja asu- tusele hüvitist. Kohustus sooritada kreeditkorraldusega tehtav välismakse juhiste kohaselt 1. Makse algataja asutus, kõik vahendusasutused ja makse saaja asutus on pärast kreeditkorraldusega tehtava välismakse makse- juhise vastuvõtukuupäeva kohustatud täitma kreeditkorralduse selle täissummas, kui algataja ei ole määranud, et kreeditkorral- dusega tehtud välismakse kulud kannab osaliselt või täielikult saa- ja. Esimene lõik ei piira makse saaja asutuse võimalust nõuda saajalt tema konto haldamisega seotud tasu kooskõlas asjakohaste ees- kirjade ja tavadega. Asutus ei või siiski sellist tasu kasutada nime- tatud lõiguga pandud kohustuste vältimiseks. 2. Ilma et see piiraks muid võimalikke nõudeid, kui makse alga- taja asutus või vahendusasutus on teinud kreeditkorraldusega teh- tud välismakse summast kinnipidamise vastuolus lõikega 1, kan- nab makse algataja asutus kinnipeetud summa algataja taotluse korral igasuguste mahaarvamisteta ja omal kulul saajale, kui makse algataja ei taotle summa kandmist endale. 2. Makse saaja asutus annab kreeditkorraldusega tehtud välis- maksest tulenevad vahendid saaja käsutusse temaga kokkulepitud tähtaja jooksul. Iga vahendusasutus, kes on teinud kinnipidamise vastuolus lõi- kega 1, kannab kinnipeetud summa igasuguste mahaarvamisteta ja omal kulul makse algataja asutusele või algataja asutuse vastava taotluse korral kreeditkorraldusega tehtud välismakse saajale. Kui kokkulepitud tähtaega ei järgita või sellise tähtaja puudumise korral ei ole vahendid kantud makse saaja kontole vahendite makse saaja asutuse kontole kandmise päevale järgneva panga- päeva lõpuks, maksab saaja asutus saajale hüvitist. 3. Kui makse saaja asutus on rikkunud kohustust täita kreedit- korraldusega tehtava välismakse maksejuhis makse algataja juhiste kohaselt, kohustub saaja asutus omal kulul kandma saa- jale kõik valesti kinnipeetud summad, ilma et see piiraks muid võimalikke nõudeid. Hüvitisena makstakse viiteintressi kohaldamise teel kreeditkorral- dusega tehtud välismakse summa suhtes arvutatud intressi järg- mise ajavahemiku eest, mis algab: Artikkel 8 — kokkulepitud tähtaja või sellise tähtaja puudumise korral vahendite makse saaja asutuse kontole kandmise päevale järg- neva pangapäeva lõpul ja lõpeb Asutuste tagasimaksekohustus ülekannete mittesooritamise korral — kuupäeval, mil vahendid kantakse makse saaja kontole. 3. Lõigete 1 ja 2 alusel hüvitist ei maksta, kui makse algataja asu- tus või vastavalt olukorrale makse saaja asutus suudab tõendada, et viivituses on süüdi algataja või vastavalt olukorrale saaja. 1. Ilma et see piiraks muid võimalikke nõudeid, kui makse alga- taja asutus on kreeditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise vastu võtnud, kuid asjakohaseid summasid ei ole saaja asutuse kontole kantud, kannab algataja asutus algatajale kreeditkorraldu- sega tehtud välismakse summa kuni 12 500 eküü ulatuses ja lisaks sellele: 06/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 309 — viiteintressi kohaldamise teel kreeditkorraldusega tehtud välis- makse summa suhtes arvutatud intressi kreeditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise kuupäeva ja ülekandekuu- päeva vahelise aja eest ja — makse algataja makstud tasud, mis on seotud kreeditkorraldu- sega tehtud välismaksega. täitmises osalevad asutused käesolevas direktiivis sätestatud kohustustest, kui nad suudavad esitada tõendeid vääramatu jõu ehk selliste ebatavaliste ja ettenägematute asjaolude olemasolu kohta, mille üle vääramatule jõule tugineval isikul ei ole kontrolli ja mille kõikidest jõupingutustest hoolimata ning mis on käesoleva direktiivi sätteid arvesse võttes asjakohased. tagajärjed oleksid olnud vältimatud Need summad antakse makse algataja käsutusse neljateistkümne pangapäeva jooksul alates tema taotluse kuupäevast, kui kreedit- korraldusega tehtud välismaksele vastavaid vahendeid ei ole vahe- peal kantud makse saaja asutuse kontole. Artikkel 10 Vaidluste lahendamine Sellist taotlust ei või teha enne makse algataja asutuse ja algataja vahel kreeditkorraldusega tehtava välismakse maksejuhise täitmi- seks kokkulepitud tähtaja või sellise tähtaja puudumise korral enne artikli 6 lõike 1 teises lõigus sätestatud tähtaja möödumist. Samamoodi on igal vahendusasutusel, kes on vastu võtnud kree- ditkorraldusega tehtud välismakse maksejuhise, kohustus maksta omal kulul talle korralduse andnud asutusele tagasi kreeditkorral- duse summa, sealhulgas seotud kulud ja intress. Kui kreeditkor- raldusega tehtavat välismakset ei sooritatud kõnealuse asutuse antud vigaste või puudulike juhiste tõttu, üritab vahendusasutus ülekande summa võimalust mööda tagastada. Liikmesriigid tagavad, et makse algataja ja tema asutuse või makse saaja ja tema asutuse vaheliste vaidluste lahendamiseks on olemas asjakohased ja kahjuhüvitusnõuete menetlused, kasutades vajaduse korral olemasolevaid menetlusi. tõhusad kaebuste ja IV JAGU LÕPPSÄTTED Artikkel 11 Rakendamine 2. Erandina lõikest 1, kui kreeditkorraldusega tehtavat välismak- set ei sooritatud seetõttu, et makse saaja asutuse valitud vahen- dusasutus on jätnud selle sooritamata, on viimane kohustatud andma saaja käsutusse vahendeid kuni 12 500 eküü ulatuses. 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajali- kud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 14. augustiks 1999. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. 3. Erandina lõikest 1, kui kreeditkorraldusega tehtavat välismak- set ei sooritatud makse algataja tema asutusele antud vigaste või puudulike juhiste tõttu või seetõttu, et algataja otseselt valitud vahendusasutus on jätnud kreeditkorraldusega tehtava välismakse sooritamata, üritavad makse algataja asutus ja muud asjaomased asutused ülekande summa võimalust mööda tagastada. Kui makse algataja asutus on summa tagasi saanud, kohustub ta selle kandma algatajale. Asutused, sealhulgas makse algataja asu- tus, ei ole sel juhul kohustatud tagastama tasusid ja kogunenud intressi ning võivad kinni pidada tagasisaamisest tulenenud kulud, kui need on piiritletud. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetavate põhiliste õigusnormide teksti. Artikkel 12 Aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule Artikkel 9 Vääramatu jõu olukord aasta Hiljemalt kahe alates käesoleva direktiivi rakendamise kuupäevast esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, lisades vajaduse korral ettepanekud selle läbivaatamiseks. jooksul Ilma et see piiraks direktiivi 91/308/EMÜ sätete kohaldamist, vabastatakse kreeditkorraldusega tehtava välismakse maksejuhise Käesolevas aruandes käsitletakse eelkõige artikli 6 lõikes 1 määratud tähtaja küsimust, võttes arvesse iga liikmesriigi olukorda ja tehnika arengut. 310 ET Euroopa Liidu Teataja 06/2. kd Artikkel 13 Jõustumine Käesolev direktiiv jõustub Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise päeval. Artikkel 14 Adressaadid Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, 27. jaanuar 1997 Euroopa Parlamendi nimel president J. M. GIL-ROBLES Nõukogu nimel eesistuja G. ZALM


title: 97/128/CE: Decisión de la Comisión de 27 de enero de 1997 por la que se autoriza la concesión de ayudas por parte de Finlandia en los sectores hortícola, de las flores y de las plantas (El texto en lengua finesa es el único auténtico)


title: 97/101/CE: Décision du Conseil du 27 janvier 1997 établissant un échange réciproque d'informations et de données provenant des réseaux et des stations individuelles mesurant la pollution de l'air ambiant dans les États membres


title: GEMEENSCHAPPELIJK STANDPUNT (EG) Nr. 14/97 door de Raad vastgesteld op 27 januari 1997 met het oog op de aanneming van Besluit Nr. .../97/EG van het Europees Parlement en de Raad van ... tot tweede aanpassing van Besluit Nr. 1110/94/EG betreffende het vierde kaderprogramma van de Europese Gemeenschap van communautaire werkzaamheden op het gebied van onderzoek, technologische ontwikkeling en demonstratie (1994-1998)


title: Komisjoni määrus (EÜ) Nr 143/97, 27. jaanuar 1997, kemikaalide kolmanda erinimekirja kohta vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 793/93EMPs kohaldatav tekst.

eurovoc_concepts:
EU Member State
chemical product
dangerous substance
directory
health control
health risk

text: 112 ET Euroopa Liidu Teataja 31997R0143 28. 1. 1997 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 15/3. kd L 25/13 KOMISJONI MÄÄRUS (EÜ) Nr 143/97, 27. jaanuar 1997, kemikaalide kolmanda erinimekirja kohta vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 793/93 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 793/93 registreeritud kemikaalide ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta, (1) eriti selle artikleid 8 ja 10, komisjoni 25. mai 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 1179/94 (2) ja 27. septembri 1995 määrusega nr 2268/95 (3) on vastu võetud kemikaalide esimene ja teine erinimekiri; käesolevas määruses ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EMÜ) nr 793/93 artikli 15 alusel loodud komitee arvamusega, ning arvestades, et: ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: määrus 793/93 näeb ette registreeritud kemikaalide ohtlikkuse hindamise ja kontrollimise süsteemi ja selleks, et tagada nende kemikaalide ohtlikkuse hindamine, on vaja kindlaks määrata eri- list tähelepanu nõudvad kemikaalid; seetõttu nõutakse määruse (EMÜ) nr 793/93 artiklis 8, et komis- jon koostaks nende kemikaalide erinimekirja, lisaks sellele loetle- takse artiklis 8 ka tegurid, mida nimekirja koostamisel tuleb arvesse võtta; määruse (EMÜ) nr 793/93 artiklis 10 nähakse ette, et iga erinime- kirja kantud kemikaali ohtlikkuse hindamise eest vastutab üks liikmesriik ja kemikaalide määramisel tagatakse kohustuste õig- lane jaotumine liikmesriikide vahel; Artikkel 1 1. Vastavalt määruse (EMÜ) nr 793/93 artikli 8 lõikele 1 on koos- tatud kemikaalide kolmas erinimekiri, mis esitatakse käesoleva määruse lisas. 2. Erinimekirjas on märgitud ka iga kemikaali eest vastutav liik- mesriik. Artikkel 2 Käesolev määrus avaldamise päeval. jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 27. jaanuar 1997 Komisjoni nimel komisjoni liige Ritt BJERREGAARD (1) EÜT L 84, 5. 4. 1993, lk 1. (2) EÜT L 131, 26. 5. 1994, lk 3. (3) EÜT L 231, 28. 9. 1995, lk 18. 15/3. kd ET Euroopa Liidu Teataja 113 EINECS nr CAS nr Kemikaali nimetus Liikmesriik LISA 1 2 3 4 5 6 7 8 9 234–390–0 11138–47–9 perboorhape, naatriumsool 215–146–2 1306–19–0 kaadmiumoksiid 231–152–8 7440–43–9 kaadmium 247–714–0 26447–40–5 metüleendifenüüldiisotsüanaat 202–716–0 98–95–3 nitrobenseen 204–539–4 122–39–4 difenüülamiin 225–768–6 5064–31–3 trinaatriumnitrilotriatsetaat 233–118–8 10039–54–0 bis(hüdroksüülammoonium)sulfaat 239–148–8 15096–52–3 trinaatriumheksafluoroaluminaat 9 bis 237–410–6 13775–53–6 trinaatriumheksafluoroaluminaat 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 250–378–8 30899–19–5 pentanool 231–111–4 7440–02–0 nikkel 232–104–9 7786–81–4 nikkelsulfaat 216–653–1 1634–04–4 tert-butüülmetüüleeter 221–221–0 3033–77–0 2,3-epoksüpropüültrimetüülammooniumkloriid 222–048–3 3327–22–8 (3-kloro-2-hüdroksüpropüül)trimetüülammooniumkloriid 204–371–1 120–12–7 antratseen 231–959–5 7782–50–5 kloor 201–622–7 200–915–7 201–178–4 201–328–9 201–329–4 85–68–7 bensüülbutüülftalaat 75–91–2 tert-butüülhüdroperoksiid 79–11–8 kloroäädikhape 81–14–1 4’-tert-butüül-2’,6’-dimetüül-3’,5’-dinitroatsetofenoon 81–15–2 5-tert-butüül-2,4,6-trinitro-m-ksüleen 266–028–2 65996–93–2 pigi, kivisöe koksitõrvast 203–808–3 110–85–0 piperasiin 201–245–8 80–05–7 4,4’-isopropülideendifenool 215–607–8 1333–82–0 kroomtrioksiid 231–889–5 7775–11–3 naatriumkromaat 231–906–6 7778–50–9 kaaliumdikromaat 232–143–1 7789–09–5 ammooniumdikromaat 234–190–3 10588–01–9 naatriumdikromaat 287–477–0 85535–85–9 alkaanid, C14-17, kloro- A B B B D D D D D D D DK DK FIN FIN FIN GR I N NL NL NL NL NL S UK UK UK UK UK UK UK


title: Nariadenie Komisie (ES) č. 143/97 z 27. januára 1997 o treťom zozname prioritných látok, ako sa predpokladá v nariadení Rady (EHS) č. 793/93Text s významom pre EHP.

text: 112 SK Úradný vestník Európskej únie 15/zv. 3 31997R0143 28. 1. 1997 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 25/13 NARIADENIE KOMISIE (ES) č. 143/97 z 27. januára 1997 o treťom zozname prioritných látok, ako sa predpokladá v nariadení Rady (EHS) č. 793/93 (Text s významom pre EHP) KOMISIA EURÓPSKEHO SPOLOČENSTVA, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 793/93 z 23. marca 1993 o vyhodnocovaní a kontrole rizík existujúcich látok (1), najmä na články 8 a 10, keďže v nariadení (EHS) č. 793/93 sa uvažuje o systéme vyhod- nocovania a kontroly rizík existujúcich látok a keďže je vhodné identifikovať prioritné látky vyžadujúce pozornosť, aby sa usku- točnilo vyhodnotenie rizík, ktoré tieto látky predstavujú; keďže v dôsledku toho článok 8 nariadenia (EHS) č. 793/93 vyža- duje, aby Komisia zostavila zoznam prioritných látok; keďže člá- nok 8 ďalej uvádza faktory, ktoré sa musia brať do úvahy pri zostavovaní tohto zoznamu; keďže článok 10 nariadenia (EHS) č. 793/93 predpokladá, že každá látka z prioritného zoznamu bude pridelená nejakému členskému štátu, ktorý bude mať zodpovednosť za jej vyhodno- tenie a keďže spôsob, akým budú látky pridelené musí zabezpečiť spravodlivé rozdelenie tejto povinnosti medzi členské štáty; keďže prvý a druhý prioritný zoznam bol prijatý nariadením Komisie (ES) č. 1179/94 z 25. mája 1994 (2) a č. 2268/95 z 27. septembra 1995 (3); keďže ustanovenia tohto nariadenia sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 15 nariadenia (EHS) č. 793/93, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 1. Tretí zoznam prioritných látok, ako predpokladá článok 8 ods. 1 nariadenia (EHS) č. 793/93, je uvedený v prílohe k tomuto nariadeniu. 2. V tomto zozname prioritných látok je tiež uvedený členský štát, ktorý je zodpovedný za každú z týchto látok. Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Bruseli 27. januára 1997 Za Komisiu Ritt BJERREGAARD členka Komisie (1) Ú. v. ES L 84, 5. 4. 1993, s. 1. (2) Ú. v. ES L 131, 26. 5. 1994, s. 3. (3) Ú. v. ES L 231, 28. 9. 1995, s. 18. 15/zv. 3 SK Úradný vestník Európskej únie 113 Č. Einecs Č. CAS Názov látky Členský štát PRÍLOHA 1 2 3 4 5 6 7 8 9 234–390–0 11138–47–9 Sodná soľ kyseliny perboritej 215–146–2 1306–19–0 Oxid kademnatý 231–152–8 7440–43–9 Kadmium 247–714–0 26447–40–5 Metyléndifenyldiizokyanát 202–716–0 98–95–3 Nitrobenzén 204–539–4 122–39–4 Difenylamín 225–768–6 5064–31–3 Nitriloacetát trisodný 233–118–8 10039–54–0 Bis(hydroxylamónium)sulfát 239–148–8 15096–52–3 Hexafluórhlinitan trisodný 9 bis 237–410–6 13775–53–6 Hexafluórhlinitan trisodný 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 250–378–8 30899–19–5 Pentanol 231–111–4 7440–02–0 Nikel 232–104–9 7786–81–4 Sulfát niklu 216–653–1 1634–04–4 Terc. butylmetyléter 221–221–0 3033–77–0 2,3-epoxypropyltrimetylamóniumchlorid 222–048–3 3327–22–8 (3-chlór-2-hydroxypropyl) trimetylamóniumchlorid 204–371–1 120–12–7 Antracén 231–959–5 7782–50–5 Chlór 201–622–7 200–915–7 201–178–4 201–328–9 201–329–4 85–68–7 Benzylbutylftalát 75–91–2 Terc. butylhydroperoxid 79–11–8 Kyselina chlóroctová 81–14–1 4’-terc. butyl-2’,6’-dimetyl-3’,5’-dinitroacetofenón 81–15–2 5-terc. butyl-2,4,6-trinitro-m-xylén 266–028–2 65996–93–2 Decht, uhoľný decht, vysokoteplotný 203–808–3 110–85–0 Piperazín 201–245–8 80–05–7 4,4’-izopropylidéndifenol 215–607–8 1333–82–0 Trioxid chromitý 231–889–5 7775–11–3 Chróman sodný 231–906–6 7778–50–9 Dichróman draselný 232–143–1 7789–09–5 Dichróman amónny 234–190–3 10588–01–9 Dichróman sodný 287–477–0 85535–85–9 Alkány, C14–17, chlorované A B B B D D D D D D D DK DK FIN FIN FIN GR I N NL NL NL NL NL S UK UK UK UK UK UK UK


title: Decisione del Consiglio del 27 gennaio 1997 che autorizza il Regno di Svezia ad applicare o a continuare ad applicare ad alcuni oli minerali impiegati a fini specifici riduzioni o esenzioni d'accisa secondo la procedura di cui all'articolo 8, paragrafo 4 della direttiva 92/81/CEE

eurovoc_concepts:
Sweden
excise duty
industrial policy
mineral oil
tax harmonisation
tax relief


title: Verordnung (EG) Nr. 144/97 der Kommission vom 27. Januar 1997 über die am 1. Januar 1995 in Österreich, Schweden und Finnland über die normalen Übertragbestände hinausgehenden Bestände an landwirtschaftlichen Erzeugnissen


title: 1997 m. sausio 27 d. Tarybos sprendimas nustatantis tinklų ir atskirų stočių, matuojančių valstybėse narėse aplinkos oro užterštumą tarpusavio apsikeitimą informacija ir duomenimis

text: 116 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. 31997D0101 1997 2 5 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 35/14 TARYBOS SPRENDIMAS 1997 m. sausio 27 d. nustatantis tinklų ir atskirų stočių, matuojančių valstybėse narėse aplinkos oro užterštumą tarpusavio apsikeitimą informacija ir duomenimis (97/101/EB) EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 130s straipsnio 1 dalį, (3) kadangi yra būtina nustatyti oro kokybės informacijos apsikeitimo tvarką, padedant mažinti taršą, siekiant page- rinti gyvenimo ir aplinkos kokybę visoje Bendrijoje moni- toringo ilgalaikių krypčių ir nacionalinių bei Bendrijos teisės aktų dėl oro taršos patobulinimo dėka; atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), (4) kadangi reikia vengti kartojimosi perduodant informaciją, ypač tą, kuri perduodama Europos aplinkos agentūrai ir Komisijai; atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), veikdama Sutarties 189c straipsnyje numatyta tvarka (3), kadangi penktoji Europos bendrijos aplinkosaugos veiksmų programa (4) numato rinkti pagrindinius duome- nis apie aplinką ir pagerinti jų suderinamumą, palygina- mumą ir skaidrumą; (1) (2) (5) kadangi patirtis, sukaupta keičiantis informacija pagal 1975 m. birželio 24 d. Tarybos direktyvą 75/441/EEB, nustatančią bendrą informacijos, paremtos su tam tikrų junginių ir suspenduotų dalelių sukeltos taršos duomeni- mis, apsikeitimo tvarką tarp priežiūros ir stebėjimo tinklų (6) ir pagal 1982 m. birželio 24 d. Tarybos spren- dimą 82/459/EEB, nustatantį informacijos ir duomenų mainus tarp tinklų ir atskirų oro taršos valstybėse narėse matavimo stočių (7), padeda keistis išsamesne ir tipiškesne informacija, didinant stebimų teršalų skaičių ir apimant tinklus ir atskiras stotis, matuojančias aplinkos oro taršą; kadangi Europos aplinkos agentūros tikslai ir uždaviniai yra išdėstyti 1990 m. gegužės 7 d. Tarybos reglamente (EEB) Nr. 1210/90 dėl Europos aplinkos agentūros ir Euro- pos aplinkos informacijos ir stebėjimo tinklo įkūrimo (5); (6) (1) OL C 281, 1994 10 7, p. 9. (2) OL C 110, 1995 5 2, p. 3. (3) 1995 m. birželio 16 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 166, 1995 7 3, p. 177). 1996 m. vasario 26 d. Tarybos bendroji pozicija (OL C 219, 1996 7 27, p. 1) ir 1996 m. rugsėjo 18 d. Europos Par- lamento sprendimas (OL C 320, 1996 10 28, p. 74). (4) OL C 138, 1993 5 17, p. 5. (5) OL L 120, 1990 5 11, p. 1. kadangi reikia daryti skirtumą tarp informacijos, kurią visuomet būtina perduoti, ypač informacijos, susijusios su 1996 m. rugsėjo 27 d. Tarybos direktyva 96/62/EB dėl aplinkos oro kokybės vertinimo ir valdymo (8) (toliau vadi- namos „Direktyva dėl oro kokybės“), ir informacijos, kuri turi būti pateikta, kai ji tampa galima; (6) OL L 194, 1975 7 25, p. 32. Sprendimas panaikintas Sprendimu 82/459/EEB (OL L 210, 1982 7 19, p. 1). (7) OL L 210, 1982 7 19, p. 1. (8) OL L 296, 1996 11 21, p. 55. 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 117 (7) kadangi surinkta informacija turi būti pakankamai tipiška, kad būtų galima nustatyti taršos lygį visoje Bendrijoje; — kurios yra naudojamos įgyvendinant direktyvas, priimtas pagal Direktyvos dėl oro kokybės 4 straipsnį, (8) kadangi, naudojant bendrus matavimo rezultatų tikrinimo ir apdorojimo kriterijus, padidės perduodamų duomenų suderinamumas ir palyginamumas, PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ: 1 straipsnis Tikslai 1. Šiuo sprendimu nustatomas tinklų ir atskirų aplinkos oro tar- šos matavimo stočių tarpusavio apsikeitimas informacija ir duo- menimis, toliau vadinamas „tarpusavio apsikeitimu“. Jis taikomas: — tinklams bei stotims ir apima išsamią informaciją apie oro taršą stebinčius tinklus ir stotis, veikiančias valstybėse narėse, — iš stočių gaunamiems oro kokybės matavimams: apsikeičiama duomenimis, kurie yra apskaičiuoti, kaip nurodyta I priedo 3 ir 4 punktuose, pagal valstybėse narėse veikiančių oro taršos stočių matavimus. 2. Už tarpusavio apsikeitimą yra atsakinga Komisija ir 6 straips- nyje minimos institucijos. Siekdama panaudoti Europos aplinkos agentūros sukauptą patirtį, Komisija skatina Aplinkos agentūrą, be kita ko, savo kompetencijos ribose eksploatuoti ir praktiškai įgyvendinti informacijos sistemą. 2 straipsnis Teršalai 1. Tarpusavio apsikeitimas taikomas oro teršalams, išvardytiems direktyvos dėl oro kokybės I priede. 2. Tarpusavyje keisdamosi informacija, valstybės narės taip pat praneša apie oro teršalus, jei 6 straipsnyje minimos institucijos turi atitinkamus duomenis, ir juos valstybės narės nuolatos matuoja. išvardytus I priedo 2 punkte, 3 straipsnis Stotys Tarpusavio apsikeitimas, kaip apibrėžta 1 straipsnyje, taikomas stotims: — kurioms pirmoje įtraukoje minimos direktyvos nėra taikomos, bet jas valstybės narės parenka šiam tikslui iš nacionalinių sto- čių, kad būtų galima nustatyti vietinio užterštumo I priedo 2 punkte išvardytais teršalais lygį ir regioninį (vadinamą „fo- ninį“) užterštumo visais I priede išvardytais teršalais lygį, — kurios dalyvavo apsikeičiant tarpusavyje informacija pagal Sprendimą 82/459/EEB, jei joms netaikoma antroji įtrauka. 4 straipsnis Būtina informacija apie tinklus ir stotis 1. Komisijai pranešamoje informacijoje nurodomos matavimo stočių charakteristikos, matavimo įranga ir tose stotyse taikomos veiklos procedūros, taip pat tinklo, kuriam jos priklauso, struk- tūra ir organizacija. Ši informacija pateikiama, jei ji dar nėra Komisijai perduota pagal teisės aktus dėl oro kokybės. Būtina informacija yra nurodyta II priede kaip orientyras. 7 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija nurodo minimalią informaciją, kurią valstybės narės turi perduoti. 2. 3 straipsnio pirmoje įtraukoje minimoms stotims tarpusavio apsikeitimas taikomas įsigaliojus šios direktyvos 4 straipsnyje minimiems teisės aktams dėl oro kokybės. 3. Ne vėliau kaip po šešių mėnesių nuo šios direktyvos įsigalio- jimo Komisija valstybėms narėms pateikia esamą duomenų bazę, kurioje yra atitinkamais klausimais jos tarnybų surinkta informa- cija, ir programinę įrangą, skirtą naudotis ta duomenų baze bei ją atnaujinti. Valstybės narės tą informaciją ištaiso, keičia ir (arba) papildo. Atnaujintos kompiuterinės rinkmenos Komisijai siunčia- mos antraisiais metais po šio sprendimo įsigaliojimo, bet ne vėliau kaip spalio 1 d. Ši informacija visuomenei prieinama per Europos aplinkos agen- tūros sukurtą informacijos sistemą; ją Agentūra arba valstybės narės taip pat suteikia paprašius. 4. 7 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija, atsižvelgdama į 1 straipsnio 2 dalies nuostatas, nurodo technines informacijos perdavimo procedūras. 5. Pirmą kartą valstybėms narėms atsiuntus informaciją, Komi- sija tą informaciją perkelia į savo duomenų bazę ir kiekvienais metais parengia techninę ataskaitą apie surinktą informaciją; ne vėliau kaipliepos 1 d. valstybėms narėms turi būti prieinama 118 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. atnaujinta „tinklų-stočių“ duomenų bazė. Valstybės narės tą infor- macija ištaiso, pakeičia ir (arba) papildo. Ne vėliau kaip spalio 1 d. atnaujintas kompiuterines rinkmenas jos atsiunčia Komisijai. 7. Komisija rengia visuomenei bendro pobūdžio ataskaitą, kurioje apibendrina surinktus duomenis ir apibūdina oro kokybės tendencijas Europos Sąjungoje. 5 straipsnis Teiktina informacija apie stočių gautus duomenis 8. Susitarusi su valstybėmis narėmis, Komisija užtikrina įvairioms tarptautinėms programoms reikalingų duomenų perdavimą tarptautinėms institucijoms. 1. Komisijai pateikiami šie rezultatai: 6 straipsnis a) I priedo 3 ir 4 punktuose apibrėžtus duomenis pateikia 3 straipsnio pirmoje įtraukoje minimos stotys bei parinktos pagal kriterijus, nurodytus direktyvose, priimtose pagal Direk- tyvos dėl oro kokybės 4 straipsnį; parenkant tokias stotis, rei- įvairias oro kokybės sąlygas kiekvienoje į kia atsižvelgti valstybėje narėje; b) visos kitos stotys, minimos 3 straipsnio antroje įtraukoje, pateikia bent metinius duomenis, apibrėžtus I priedo 4 punk- te; c) visos kitos stotys, minimos 3 straipsnio 3 įtraukoje, pateikia duomenis, apibrėžtus I priedo 3 ir 4 punktuose. Šie duomenys perduodami, jei jie dar nėra Komisijai pranešti pagal galiojančius teisės aktus dėl oro kokybės. 2. Valstybės narės yra atsakingos už perduotų duomenų arba per- duotų vertėms apskaičiuoti panaudotų duomenų patikrinimą pagal bendrąsias III priede nurodytas taisykles. Rengdama suves- tinius duomenis ir apskaičiuodama statistiką, valstybė narė laikosi ne mažiau griežtų kriterijų už nurodytuosius IV priede. 3. Valstybės narės kiekvienų kalendorinių metų rezultatus per- duoda ne vėliau kaip iki kitų metų spalio 1 d. ; pirmą kartą per- duodami 1997 metų duomenys. 4. Jei įmanoma, valstybės narės perduoda Komisijai informaciją, kurią surinko stotys, dalyvavusios apsikeičiant informacija pagal Sprendimą 82/459/EEB, nuo 1989 m. spalio 1 d. iki šio spren- dimo įsigaliojimo dienos. 5. 7 straipsnyje nustatyta tvarka Komisija nustato technines rezultatų perdavimo procedūras, atsižvelgiant į 1 straipsnio (2) nuostatas. 6. Komisija įrašo perduotus duomenis į savo duomenų bazę ir kiekvienais metais ruošia surinktų duomenų technines ataskaitas ir valstybėms narėms padaro galimybę atnaujinti „rezultatų“ duo- menų bazę. Informacija visuomenei turi būti prieinama per Europos aplinkos agentūros nustatytą informacijos sistemą; agentūra ją taip pat tei- kia esant prašymui. Prieinama, pateikiama ir ataskaitoje nurodoma informacija turi būti paremta tik pagrįstais duomenimis. Kiekviena valstybė narė paskiria vieną ar kelias institucijas, atsakingas už tarpusavio apsikeitimo įgyvendinimą bei veikimą, ir apie tai nedelsdama praneša Komisijai. 7 straipsnis Direktyvos dėl oro kokybės 12 straipsnyje nustatyta tvarka Komi- sija atitinkamais atvejais nustato: — duomenų ir informacijos perdavimo procedūrų parengimą ir atnaujinimą, — ryšius su Europos aplinkos agentūros vykdoma veikla oro tar- šos srityje, — I priedo 2, 3 ir 4 punktų, II priedo, III priedo ir IV priedo pakeitimus, — kaip atsižvelgti į naujas matavimo metodų sąvokas tarpusa- vio apsikeitimo procedūroje, — procedūros pritaikymą iš trečiųjų šalių gaunamiems duome- nims ir informacijai. 8 straipsnis Ne vėliau kaip po penkerių metų nuo šio sprendimo įsigaliojimo Komisija Tarybai pateikia ataskaitą apie jo įgyvendinimą. Kartu su ataskaita Komisija pateikia siūlymus, kaip, jos nuomone, reikia keisti šį Sprendimą. Šis sprendimas yra taikomas nuo 1997 m. sausio 1 d. 9 straipsnis 10 straipsnis Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms. Priimta Briuselyje, 1997 m. sausio 27 d. Tarybos vardu Pirmininkas G. ZALM 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 119 I PRIEDAS TERŠALŲ, STATISTINIŲ PARAMETRŲ IR MATAVIMO VIENETŲ SĄRAŠAS 1. Direktyvos dėl oro kokybės I priede išvardyti teršalai 2. Direktyvos dėl oro kokybės I priede nenurodyti teršalai CS2 C6H5-CH3 C6H5. CH = CH2 CH2 = CH-CN HCHO C2HCl3 C2Cl4 CH2Cl2 BaP VC VOCs (NM) VOCs (T) PAN NOx N-dep. S-dep. AD anglies disulfidas toluenas stirenas akrilo nitrilas formaldehidas trichloretilenas tetrachloretilenas dichlormetanas benz(a)pirenas vinilo chloridas lakieji organiniai junginiai (iš viso nemetaniniai) lakieji organiniai junginiai (iš viso) peroksiacetilo nitratas azoto oksidai drėgno azoto nusodinimas drėgnos sieros nusodinimas rūgšties nusodinimas CH2 = CH-CH = CH2 butadienas 1,3 H2S Cr Mn NH3 vandenilio sulfidas chromas manganas amoniakas 3. Duomenys, matavimo vienetai ir vidurkinimo laikas 1. SO2 2. AD 3. 4. 5. SA SPM PM10 6. BS 7. O3 8. NO2 9. NOx 10. CO 11. H2S 12. Pb 13. Hg 14. Cd 15. Ni Teršalas sieros dioksidas rūgšties nusodinimas didelis rūgštingumas suspenduotos dalelės (iš viso) kietosios dalelės (< 10 μm) suodžiai ozonas azoto dioksidas azoto oksidai anglies monoksidas vandenilio sulfidas švinas gyvsidabris kadmis nikelis Išreikštas SO2 ekvivalentu NO2 ekvivalentu Vidurkinimo laikas 24 h 1 mėnuo 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 1 h 1 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 120 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. Teršalas Vidurkinimo laikas Išreikštas 16. Cr 17. Mn 18. As 19. CS2 20. C6H6 21. C6H5-CH3 22. C6H5. CH = CH2 23. CH2 = CH-CN 24. CH2 = CH-CH = CH2 25. HCHO 26. C2HCl3 27. C2Cl4 28. CH2Cl2 29. BaP 30. PAH 31. VC 32. VOC (NM) 33. VOC (T) 34. PAN 35. NH3 36. N-dep. 37. S-dep. chromas manganas arsenas anglies disulfidas benzenas toluenas stirenas akrilo nitrilas butadienas 1,3 formaldehidas trichloretilenas tetrachloretilenas dichlormetanas benz(a)pirenas poliaromatiniai angliavandeniliai vinilo chloridas lakieji organiniai junginiai (iš viso, nemetaniniai) lakieji organiniai junginiai (iš viso) peroksiacetilo nitratas amoniakas 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 24 h 1 h 24 h drėgnas azoto nusodinimas 1 mėnuo N ekvivalentu drėgnas sieros nusodinimass 1 mėnuo S ekvivalentu 4. Per kalendorinius metus apskaičiuoti duomenys, kuriuos reikia perduoti Komisijai: — apie teršalus nuo 1 iki 35: aritmetinį vidurkį, medianą percentiles 98 (ir 99,9; jas galima perduoti savanoriškai apie teršalus, kurių apskaičiuotas 1 valandos vidurkis) ir maksimumą, apskaičiuotą iš pirminių duomenų per rekomenduojamą vidurkinimo laiką pirmiau pateiktoje lentelėje vidutinį laiką; taip pat būtina apskaičiuoti teršalo Nr. 7 (ozono) statistinius parametrus iš vidutinių verčių per 8 valandas, — apie teršalus 2, 36 ir 37: aritmetinį vidurkį, apskaičiuotą iš pirminių duomenų per rekomenduojamą pirmiau pateiktoje lentelėje vidurkinimo laiką. X-oji percentilė apskaičiuojama iš faktiškai išmatuotų verčių. Visos vertės išdėstomos didėjančia tvarka: X1 < = X2 < = X3 < = …………………………… < = Xk < = ……………………………< = XN-1 < = XN X-oji percentilė — tai k reikšmė, apskaičiuota pagal formulę: k = (q * N), čia q lygi x/100, o N — faktiškai išmatuotų verčių skaičius. Vertė (q*N) suapvalinama iki sveikojo skaičiaus. Visi rezultatai išreiškiami mikrog/m3 (esant šioms temperatūros ir slėgio sąlygoms: 293 oK ir 101,3 kPa) išskyrus teršalų 2, 36 ir 37 atveju, kai rezultatai išreiškiami g/m2/metai. 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 121 II PRIEDAS INFORMACIJA APIE TINKLUS, STOTIS IR MATAVIMO BŪDUS Toliau nurodytą informaciją būtina pateikti kuo išsamesnę: I. INFORMACIJA APIE TINKLUS: — pavadinimas, — sutrumpinimas, — geografinė aprėptis (vietinė pramonė, miestas/miestelis, miesto tipo gyvenvietė/gyvenviečių grupė, apskritis, regionas, visa šalis), — už tinklo valdymą atsakinga organizacija: — pavadinimas, — atsakingo asmens pavardė, — adresas, — telefono ir fakso numeriai, — laiko nuorodos pagal laiko zonas (GMT, vietinis). II. INFORMACIJA APIE STOTIS 1. Bendroji informacija: — pavadinimas, — numeris arba kodas, — techninio padalinio, atsakingo už stotį, pavadinimas (jei tai ne tas pats padalinys, atsakingas už tinklą), — stoties tipas: — transporto, — pramonės, — fono, — stoties tikslas (vietinė, nacionalinė, ES dir. , GEMS, OECD, EMEP,…), — geografinės koordinatės, — aukštis, — NUTS III lygis, — matuojami teršalai, — matuojami meteorologiniai parametrai, — kita svarbi informacija: vyraujanti vėjo kryptis, nuotolio nuo artimiausios kliūties ir jos aukščio santykis,… 2. Vietinė aplinka/reljefo morfologija: — zonos tipas: — miesto, — priemiesčio, — kaimo, — zonos apibūdinimas: — gyvenamoji, — komercinė, — pramoninė, — žemės ūkio, — gamtinė, — gyventojų skaičius zonoje. 3. Pagrindiniai taršos šaltiniai: — elektros energijos gamyba, centrinis šildymas, — prekybos ir aptarnavimo įstaigų bei namų ūkio katilinės, — pramoninis kuro deginimas, — gamybos procesai, — iškastinio kuro gavyba bei paskirstymas, 122 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. — tirpiklių naudojimas, — kelių transportas, — kiti mobilūs šaltiniai ir mašinos (nurodoma konkrečiai), — atliekų tvarkymas ir šalinimas, — žemės ūkis, — gamta. 4. Eismo apibūdinimas: (tik eismui skirtoms stotims) — plati gatvė, kurioje: — eismas intensyvus (daugiau kaip 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas vidutinis (nuo 2 000 iki 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas nedidelis (mažiau kaip 2 000 mašinų per dieną). — siaura gatvė, kurioje: — eismas intensyvus (daugiau kaip 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas vidutinis (nuo 2 000 iki 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas nedidelis (mažiau kaip 2 000 mašinų per dieną). — kanjono tipo gatvė, kurioje: — eismas intensyvus (daugiau kaip 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas vidutinis (nuo 2 000 iki 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas nedidelis (mažiau kaip 2 000 mašinų per dieną), — plentas, kuriame: — eismas intensyvus (daugiau kaip 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas vidutinis (nuo 2 000iki 10 000 mašinų per dieną), — eismo intensyvumas nedidelis (mažiau kaip 2 000 mašinų per dieną), — kita: kryžkelė, šviesoforas, mašinų stovėjimo aikštelė, autobusų stotelė, taksi stovėjimo vieta… III. INFORMACIJA APIE MATAVIMO BŪDUS: — įranga: — pavadinimas, — analizės principas, — bandinių paėmimas: — mėginių ėmimo vieta (pastato fasadas, šaligatvis, šaligatvio bordiūras, kiemas), — ėminių ėmimo vietos aukštis, — ėminių ėmimo linijos ilgis, — rezultatų integravimo laikas, — ėminių ėmimo laikas, — kalibravimas: — tipas: automatinis, rankinis, automatinis ir rankinis, — metodas, — dažnumas. 15/3 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 123 III PRIEDAS DUOMENŲ PATVIRTINIMO PROCEDŪRA IR KOKYBĖS KODAI 1. Patvirtinimo procedūra Atliekant patvirtinimo procedūras, būtina: — atsižvelgti, pavyzdžiui, į nukrypimus dėl priežiūros darbų, kalibravimo ar techninių problemų, netipinius matavimus ir duomenis, rodančius greitai atsirandančius skirtumus, tokius kaip didelis sumažėjimas ar padidėjimas. Duomenis taip pat būtina peržiūrėti, atsižvelgiant į vietovei būdingą klimato ar meteorologinių sąlygų įtaką matavimo laikotarpiu, ir — kad matavimo būdai, pavyzdžiui, lyginimas su ankstesnių mėnesių rezultatais ir su kitais teršalais bei standartinių nukrypimų analizė, leistų nustatyti matavimo klaidas. Patvirtintas sąrašas turi būti paruoštas, atrenkant pažymėtus ir patikrintus duomenis. 2. Kokybės kodai Laikoma, kad visi perduoti duomenys galioja, išskyrus duomenis, susijusius su kodu T arba N, kurie apibrėžiami toliau: — T kodas: atitinka duomenis, kuriems netaikyta (arba dar netaikyta) patvirtinimo procedūra, nurodyta 1 punkte. — N kodas: atitinka duomenis, apibūdinamus atliekant patvirtinimo procedūrą kaip klaidingus ar abejotinus, kaip nurodyta 1 punkte. 124 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 15/3 t. IV PRIEDAS DUOMENŲ APIBENDRINIMO KRITERIJAI IR STATISTINIŲ PARAMETRŲ APSKAIČIAVIMAS a) Duomenų apibendrinimas Apskaičiuojant vienos valandos ir paros vertes pagal duomenis, paimtus per trumpesnį vidurkinimo laiką, taikomi šie kriterijai: — apskaičiuojant vienos valandos vertes: bent 75 % patvirtintų duomenų, — apskaičiuojant paros vertes: daugiau kaip 50 % patvirtintų per valandą matuotų duomenų ir ne daugiau kaip 25 % vėlesnių nepriimtų duomenų (kodas N). b) Statistinių parametrų apskaičiavimas — apskaičiuojant vidurkį ir vidutinį daugiau kaip 50 % priimtų duomenų, dydį: — apskaičiuojant percentiles 98, 99,9 daugiau kaip 75 % priimtų duomenų. ir maksimumą: Dviejų sezonų galiojančių duomenų skaičių santykis neturi būti didesnis kaip 2. Sezonais laikoma žiema (nuo sausio iki kovo imtinai ir nuo spalio iki gruodžio imtinai) ir vasara (nuo balandžio iki rugsėjo imtinai)


title: 97/97/EC, Euratom: Council Decision of 27 January 1997 appointing a member of the Economic and Social Committee

eurovoc_concepts:
European Economic and Social Committee
Sweden
appointment of staff