title: Nõukogu direktiiv 96/82/EÜ, 9. detsember 1996, ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta

formats: html pdf print

text: 410 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd 31996L0082 14. 1. 1997 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 10/13 NÕUKOGU DIREKTIIV 96/82/EÜ, 9. detsember 1996, ohtlike ainetega seotud suurõnnetuste ohu ohjeldamise kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artik- li 130s lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (2) toimides asutamislepingu artiklis 189c sätestatud menetluse kohaselt (3) ning arvestades, et: (1) (2) (3) nõukogu 24. juuni 1982. aasta direktiiv 82/501/EMÜ tea- tava tööstustegevuse tekitatava suurõnnetuse ohu kohta (4) käsitleb teatavast tööstustegevusest johtuda võivate suur- õnnetuste vältimist ja nende õnnetuste inimesi ja kesk- konda mõjutavate tagajärgede piiramist; ühenduse keskkonnapoliitika eesmärkide ja põhimõtetega, mis on sätestatud asutamislepingu artikli 130r lõigetes 1 ja 2 ning täpsustatud Euroopa Ühenduse keskkonnaalastes tegevusprogrammides, (5) püüeldakse ennetavaid meet- meid kasutades eelkõige keskkonnakvaliteedi säilitamise ja kaitsmise ning inimtervise kaitsmise poole; nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valit- suste esindajad rõhutasid neljandale keskkonnaalasele tege- vusprogrammile direktiivi 82/501/EMÜ tõhusama rakendamise olulisust ja tegid ette- paneku direktiiv läbi vaadata, et vajaduse korral saavutada selle reguleerimisala laiendamine ja asjaomase teabe resolutsioonis (6) lisatud (1) EÜT C 106, 14. 4. 1994, lk 4 ja EÜT C 238, 13. 9. 1995, lk 4. (2) EÜT C 295, 22. 10. 1994, lk 83. (3) Euroopa Parlamendi 16. veebruari 1995. aasta arvamus (EÜT C 56, 6. 3. 1995, lk 80), nõukogu 19. märtsi 1996. aasta ühine seisukoht (EÜT C 120, 24. 4. 1996, lk 20) ja Euroopa Parlamendi 15. juuli 1996. aasta otsus (EÜT C 261, 9. 9. 1996, lk 24). (4) EÜT L 230, 5. 8. 1982, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktii- viga 91/692/EMÜ (EÜT L 377, 31. 12. 1991, lk 48). (5) EÜT C 112, 20. 12. 1973, lk 1. EÜT C 139, 13. 6. 1977, lk 1. EÜT C 46, 17. 2. 1983, lk 1. EÜT C 70, 18. 3. 1987, lk 1. EÜT C 138, 17. 5. 1993, lk 1. (6) EÜT C 328, 7. 12. 1987, lk 3. ulatuslikum vahetamine liikmesriikide vahel; paremat ris- kide ja õnnetusjuhtumite haldamist toonitati ka viiendas tegevusprogrammis, mille üldise lähenemise kiitsid nõu- kogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad heaks 1. veebruari 1993. aasta resolutsiooni- ga; (7) pidades silmas Bhopalis ja Méxicos toimunud õnnetusi, mille puhul oli selgelt näha oht, mis tekib, kui ohtlikud rajatised ja elamud asuvad üksteise lähedal, kutsus nõu- kogu 16. oktoobri 1989. aasta resolutsioonis komisjoni üles lisama direktiivi 82/501/EMÜ sätted maakasutuse plaanimise kontrolli kohta, kui antakse luba paigaldada uusi seadmeid ja kui olemasolevate rajatiste ümber toimub linnaehitus; nimetatud nõukogu resolutsioonis kutsuti komisjoni üles tegema liikmesriikidega koostööd suurema vastastikuse arusaamise ning ohutusaruannetega seotud eri riikide põhi- mõtete ja tavade ühtlustamise suunas; kogemused, mis on omandatud erinevate lähenemistega suurõnnetuste ohu kontrollimisele, tuleks kokku koguda; komisjon ja liikmesriigid peaksid arendama oma suhteid asjaomaste rahvusvaheliste organitega ja püüdma kehtes- tada käesolevas direktiivis sätestatud meetmetega sama- väärseid meetmeid kasutamiseks kolmandates riikides; ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni tööstusõnnetuste piiri- ülese mõju konventsioonis on sätestatud võimaliku piiri- ülese mõjuga tööstusõnnetuste ärahoidmise, nendeks val- misoleku ja neile reageerimise meetmed, samuti kõnealuse valdkonna rahvusvaheline koostöö; direktiivi 82/501/EMÜ näol oli tegemist ühtlustamisprot- sessi esimese etapiga; nimetatud direktiiv tuleks läbi vaa- data ja seda täiendada, et järjepidevalt ja tulemuslikult tagada kaitstuse kõrge tase kogu ühenduses; senine ühtlus- tamine on piirdunud meetmetega, mis on vajalikud ulatus- liku mõjuga suurõnnetuste vältimise tõhusama süsteemi loomiseks ja nende tagajärgede piiramiseks; (4) (5) (6) (7) (8) (9) suurõnnetuste tagajärjed võivad ulatada üle riigipiiride; õnnetusega seotud ökoloogilisi ja majanduslikke kulusid ei (7) EÜT C 138, 17. 5. 1993. 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 411 kanna mitte ainult mõjutatud asutus, vaid ka asjaomased liikmesriigid; seepärast on vaja võtta meetmeid, mis tagak- sid kaitstuse kõrge taseme kogu ühenduses; tasemes; ühenduse tasandil tuleb kehtestada olulised nõu- ded, mis on liikmesriikides kehtestatud inspekteerimissüs- teemide jaoks kohustuslikud; (10) käesolevat direktiivi kohaldatakse nii, et selle sätted ei piira ühenduse töötervishoiu ja tööohutuse alaste sätete kohal- damist; (17) (11) (12) (13) sellise nimekirja kasutamine, mis hõlmaks teatavaid käitisi ja millest oleksid välja jäetud samalaadseid ohte kätkevad käitised, ei ole otstarbekas ja võib jätta suurõnnetuste või- malikud allikad väljapoole seaduste reguleerimisala; direk- tiivi 82/501/EMÜ reguleerimisala tuleb muuta, et selle sät- teid saaks kohaldada kõigi käitiste suhtes, milles on ohtlikke aineid suurõnnetuse ohu tekitamiseks piisavalt suurtes kogustes; võttes nõuetekohaselt arvesse asutamislepingut ja kooskõ- las ühenduse asjakohaste õigusnormidega võivad liikmes- riigid säilitada või võtta käesoleva direktiivi reguleerimis- alast välja jäetud ning sadamates ja sorteerimisjaamades transpordiga seotud tegevuse suhtes vajalikke meetmeid, et tagada turvalisuse tase, mis on samaväärne käesolevas direktiivis sätestatud turvalisuse tasemega; samuti võib suurõnnetusi põhjustada ohtlike ainete vedu mööda torujuhtmeid; pärast sellise tegevuse ja asjaomaste juhtumite esinemise reguleerimiseks ühenduses olemasole- vaid mehhanisme käsitleva teabe kogumist ja hindamist peaks komisjon koostama teatise, milles esitab argumen- did ja kõige otstarbekamad vahendid selle valdkonna meet- mete jaoks, kui see on vajalik; (14) võttes nõuetekohaselt arvesse asutamislepingut ja kooskõ- las ühenduse asjakohaste õigusaktidega võivad liikmesrii- gid säilitada või võtta meetmeid jäätmete matmispaikade suhtes, mis ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse; (15) ühenduses teatatud suurõnnetuste analüüs näitab, et suu- rem osa õnnetusi toimub juhtimise ja/või korralduslike puudujääkide tõttu; seepärast on vaja ühenduse tasandil sätestada juhtimissüsteemide põhimõtted, mis peavad sobima suurõnnetuste ohu vältimiseks ja kontrollimiseks ning nende tagajärgede piiramiseks; (16) erinevused käitiste inspekteerimise korraldamisel pädevate asutuste poolt võivad kaasa tuua erinevused kaitstuse näitamaks, et suurõnnetuste vältimiseks, situatsiooniplaa- nide koostamiseks ja vastumeetmete kavandamiseks on tehtud kõik vajalik, peaks käitaja käitiste puhul, kus on märkimisväärsetes kogustes ohtlikke aineid, esitama päde- vale asutusele ohutusaruande kujul teabe, mis sisaldab üksikasju käitise, seal leiduvate ohtlike ainete, seadmete ja ladustamisrajatiste, võimalike suurõnnetuste ja kasutata- vate juhtimissüsteemide kohta, et vältida ja vähendada suur- õnnetuste ohtu ja võimaldada astuda vajalikke samme sel- liste õnnetuste tagajärgede piiramiseks; (18) kui käitised paiknevad selliselt või nii lähestikku, et see suu- rendab suurõnnetuse tõenäosust või võimalikkust või selle tagajärgede tõsidust, tuleks doominoefekti ohu vähendami- seks ette näha asjakohase teabe vahetamine ja koostöö üld- suse teavitamisel; (19) soodustamaks juurdepääsu keskkonda käsitlevale teabele peaks üldsusel olema juurdepääs käitajate koostatud ohu- tusaruannetele ning isikutele, keda suurõnnetus tõenäoli- selt mõjutaks, tuleks anda piisavalt informatsiooni, et nad teaksid, mida suurõnnetuse puhul teha; (20) selleks, et käitiste puhul, kus on märkimisväärsetes kogus- tes ohtlikke aineid, olla valmis ohuolukorraks, on vaja koostada käitisesisene ja -väline ohuolukorra lahendamise plaan ning luua süsteemid, mis tagaksid selliste plaanide kontrollimise ja läbivaatamise vastavalt vajadusele ja nende rakendamise suurõnnetuse või selle tõenäosuse korral; (21) käitise personalile tuleb tutvustada käitisesisest ohuolu- korra lahendamise plaani ja üldsusele käitisevälist ohuolu- korra lahendamise plaani; (22) selleks, et paremini kaitsta elamurajoone, ühiskondliku kasutamise seisukohast olulisi alasid ja looduse poolest eri- list huvi pakkuvaid või eriti tundlikke alasid, tuleb liikmes- riikides kohaldada maakasutuse ja/või muid asjakohaseid põhimõtteid, et pikemas perspektiivis võetaks arvesse vaja- dust säilitada selliste alade ja sellist ohtu kujutavate käitiste vahel sobiv vahemaa ning et olemasolevate käitiste puhul võetaks arvesse täiendavaid tehnilisi meetmeid, et oht ini- mestele ei suureneks; 412 (23) (24) ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd tagamaks, et suurõnnetuse korral võetaks asjakohaseid päästemeetmeid, peab käitaja viivitamata teavitama päde- vaid asutusi ja edastama neile teabe, mille põhjal need saa- vad hinnata kõnealuse õnnetuse mõju; Artikkel 3 Mõisted teabevahetuse tagamiseks ja samalaadsete õnnetuste välti- miseks tulevikus peaksid liikmesriigid edastama komisjo- nile teabe oma territooriumil toimunud suurõnnetuste kohta, et komisjon saaks analüüsida nende õnnetustega seotud ohte ja käivitada süsteemi eelkõige suurõnnetusi ja nende põhjal õpitavat käsitleva teabe levitamiseks; kõne- alune teabevahetus peaks käsitlema ka “napilt mööda läi- nud juhtumeid”, mida liikmesriigid peavad suurõnnetuste vältimisel ja nende tagajärgede piiramisel tehniliselt eriti olulisteks, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Eesmärk Käesoleva direktiivi eesmärk on vältida ohtlike ainetega seotud suurõnnetusi ja piirata nende mõju inimestele ja keskkonnale, et järjepidevalt ja tulemuslikult tagada kaitstuse kõrge tase kogu ühenduses. Artikkel 2 Reguleerimisala 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse käitiste suhtes, kus on oht- likke aineid niisama palju või rohkem, kui on loetletud I lisa 1. ja 2. osa teises veerus, kuid artikleid 9, 11 ja 13 kohaldatakse kõigi käitiste suhtes, kus on ohtlikke aineid niisama palju või rohkem, kui on loetletud I lisa 1. ja 2. osa kolmandas veerus. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab “ohtlike ainete ole- masolu” ohtlike ainete tegelikku või eeldatavat olemasolu käitises või selliste ainete olemasolu, mis võivad kontrolli kadumisel kee- miliste reaktsioonide üle oletatavasti tekkida kogustes, mis on sama suured või suuremad kui I lisa 1. ja 2. osas sätestatud piir- väärtused. 2. Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse, ilma et see piiraks töökeskkonda käsitlevate ühenduse sätete ja eriti nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ (töötajate tööohu- tuse ja töötervishoiu parandamist soodustavate meetmete kehtes- tamise kohta) (1) sätete kohaldamist. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1) käitis — kogu käitaja kontrolli all olev ala, kus on ohtlikke aineid ühes või mitmes rajatises, kaasa arvatud ühised või seo- tud rajatised ja toimingud; 2) rajatis — tehniline üksus käitises, milles toodetakse, kasutatak- se, käideldakse või ladustatakse ohtlikke aineid. See hõlmab kõiki rajatise tööks vajalikke seadmeid, struktuure, torusid, masinaid, tööriistu, erakasutuses olevaid haruraudteid, dokke, rajatist teenindavaid lossimiskaisid, maabumissildu, ladusid ja muid samalaadseid ehitisi, olenemata sellest, kas need on ujuv- konstruktsiooniga või ilma; 3) käitaja — füüsiline või juriidiline isik, kes käitab või valdab käi- tist või rajatist või, kui see on ette nähtud siseriiklike õigusak- tidega, kellele on selle tehnilisel käitamisel antud otsustav majanduslik võim; 4) ohtlik aine — aine, segu või valmistis, mis on nimetatud I lisa 1. osas või vastab I lisa 2. osas sätestatud tingimustele ja mis esineb tooraine, toote, kõrvaltoote, jääkaine või vahesaaduse- na, kaasa arvatud ained, mille tekkimist võib õnnetuse puhul eeldada; 5) suurõnnetus — suur heide, tulekahi või plahvatus, mis tekib käesoleva direktiivi reguleerimisalasse kuuluva käitise töö kontrollimatu arengu käigus ja mis põhjustab inimeste tervi- sele ja/või keskkonnale viivitamatut või hiljem ilmnevat tõsist ohtu käitise sees või väljaspool seda ja mis on seotud ühe või mitme ohtliku ainega; 6) oht — ohtliku aine või olukorra olemuslik omadus potent- siaalselt põhjustada kahju inimeste tervisele ja/või keskkonna- le; 7) risk — konkreetse tagajärje ilmnemise tõenäosus konkreetse aja jooksul või konkreetsete asjaolude korral; 8) ladustamine — laoruumi või turvalisse hoidlasse paigutatava või varuks hoitava ohtlike ainete koguse olemasolu. Artikkel 4 Erandid Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmise suhtes: a) sõjaväekäitised, -rajatised ja ladustamisrajatised; (1) EÜT L 183, 29. 6. 1989, lk 1. b) ioniseeriva kiirguse tekitatud ohud; 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 413 c) ohtlike ainete vedu ja ajutine vaheladustamine maanteel, raud- teedel, siseveekogudel, merel või õhus väljaspool käesoleva direktiiviga hõlmatud käitisi, kaasa arvatud laadimine, lossi- mine ja vedu muudesse transpordivahenditesse ja neist välja dokkides, kaidel ja sorteerimisjaamades; e) asjaomase ohtliku aine või ohtlike ainete kogus ja füüsiline kuju; f) rajatise või hoidla võetud või kavandatud meetmed; d) ohtlike ainete vedu mööda torujuhtmeid, sealhulgas pumba- jaamades, väljaspool käesoleva direktiiviga hõlmatud käitisi; g) käitise vahetu ümbrus (asjaolud, mis võivad põhjustada suur- õnnetuse või süvendada selle tagajärgi). e) kaevandustegevused, mis on seotud mineraalide uurimise ja kasutamisega kaevandustes ja karjäärides või puuraukudes; 3. Olemasolevate käitiste puhul, mille kohta käitaja on juba esi- tanud pädevale asutusele kõik lõikes 2 sätestatud andmed koos- kõlas käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeval kehtivate siseriik- like õigusaktide nõuetega, ei nõuta teavitamist vastavalt lõikele 1. f) jäätmete matmispaigad. Artikkel 5 Käitaja üldised kohustused 4. Kui tegemist on: — käitaja poolt vastavalt lõikele 2 esitatud teatises märgitud oht- like ainete koguse märkimisväärse suurenemise või olemuse või füüsilise kuju märkimisväärse muutumisega või selle kasu- tamise protsessi muutumisega või 1. Liikmesriigid tagavad, et käitaja on kohustatud võtma kõik vajalikud meetmed vältimaks suurõnnetusi ja piiramaks nende mõju inimestele ja keskkonnale. — rajatise alalise sulgemisega, 2. Liikmesriigid tagavad, et käitaja peab tõendama artiklis 16 osu- tatud pädevale asutusele (edaspidi “pädev asutus”) mis tahes ajal, eelkõige artiklis 18 osutatud inspekteerimiste ja kontrollimise jaoks, et ta on võtnud kõik vajalikud käesolevas direktiivis sätes- tatud meetmed. Artikkel 6 Teavitamine 1. Liikmesriigid kohustavad käitajat saatma pädevale asutusele teatise järgmise tähtaja jooksul: — uute käitiste puhul mõistliku aja jooksul enne ehitustööde või tegevuse alustamist, — olemasolevate käitiste puhul ühe aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast. 2. Lõikes 1 nõutav teatis peab sisaldama järgmisi üksikasju: teatab käitaja olukorra muutumisest viivitamata pädevale asutu- sele. Artikkel 7 Suurõnnetuste vältimise põhimõtted 1. Liikmesriigid nõuavad, et käitaja koostaks dokumendi, milles ta esitab oma peamised suurõnnetuste vältimise põhimõtted, ja tagavad nende põhimõtete nõuetekohase rakendamise. Käitaja kehtestatud suurõnnetuste vältimise põhimõtted töötatakse välja selleks, et asjakohaste vahendite, struktuuride ja juhtimissüstee- midega tagada inimeste ja keskkonna kaitstuse kõrge tase. 2. Kõnealuse dokumendi koostamisel tuleb arvesse võtta III lisas sätestatud põhimõtteid ja need tuleb muu hulgas artikli 5 lõike 2 ja artikli 18 kohaldamiseks esitada pädevatele asutustele. 3. Käesolevat artiklit ei kohaldata artiklis 9 osutatud käitiste suh- tes. a) käitaja nimi või ärinimi ja asjaomase käitise täielik aadress; b) käitaja ametlik tegutsemiskoht ja selle täielik aadress; Artikkel 8 Doominoefekt c) käitise eest vastutava isiku nimi või ametikoht, kui see erineb punktis a nimetatust; d) asjaomaste ohtlike ainete või ainekategooriate tuvastamiseks piisavad andmed; 1. Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus teeb artiklite 6 ja 9 kohaselt käitajatelt saadud teavet kasutades kindlaks käitised või käitiste rühmad, mille puhul võivad suurõnnetuse tõenäosus ja võimalikkus või tagajärjed olla suuremad johtuvalt selliste käitiste asukohast ja vastastikusest kaugusest ning nende ohtlike ainete varudest. 414 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd 2. Liikmesriigid peavad tagama, et selliselt kindlakstehtud käitiste puhul: 3. Lõikes 1 osutatud ohutusaruanne saadetakse pädevale asutu- sele järgmise tähtaja jooksul: a) vahetatakse vajalikku teavet otstarbekal viisil, mis võimaldab kõnealustel käitistel võtta oma suurõnnetuste vältimise põhi- mõtetes, ohutusjuhtimissüsteemides, ohutusaruannetes ja käi- tisesisestes ohuolukorra lahendamise plaanides arvesse suur- õnnetuse ohu laadi ja ulatust; b) nähakse ette koostöö üldsuse teavitamisel ja teabe esitamisel pädevatele asutustele, et valmistada ette käitiseväliseid ohuolu- korra lahendamise plaane. Artikkel 9 Ohutusaruanne 1. Liikmesriigid kohustavad käitajat esitama ohutusaruande, mille eesmärk on: a) näidata, et suurõnnetuste vältimise põhimõtted ja nende rakendamiseks loodud ohutuse juhtimise süsteem on jõusta- tud kooskõlas III lisas sätestatud teabega; b) näidata, et suurõnnetuseohud on kindlaks tehtud ning et võe- tud on vajalikud meetmed suurõnnetuste vältimiseks ja selleks, et piirata nende mõju inimestele ja keskkonnale; c) näidata, et käitises toimuda võiva suurõnnetuse ohuga seotud rajatiste, hoidlate, seadmete ja nende toimimisega seotud inf- rastruktuuride kavandamisel, ehitamisel, töös hoidmisel ja hooldamisel on piisavalt arvestatud ohutust ja töökindlust; d) näidata, et koostatud on käitisesisesed ohuolukorra lahenda- mise plaanid, ja esitada teavet, mis võimaldaks koostada käi- tisevälise ohuolukorra lahendamise plaani, et suurõnnetuse korral võtta vajalikud meetmed; — uute käitiste puhul mõistliku aja jooksul enne ehitustööde või tegevuse alustamist, — olemasolevate käitiste puhul, mis ei ole varem kuulunud direktiivi 82/501/EMÜ reguleerimisalasse, kolme aasta jook- sul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast, — muude käitiste puhul kahe aasta jooksul alates artikli 24 lõi- kes 1 sätestatud kuupäevast, — lõikes 5 sätestatud regulaarsete läbivaatamiste puhul viivita- matult. 4. Enne kui käitaja alustab ehitustöid või tegevust ning lõike 3 teises, kolmandas ja neljandas taandes osutatud juhtudel teeb pädev asutus mõistliku aja jooksul pärast aruande saamist järg- mist: — edastab esitatud ohutusaruande läbivaatamise tulemused käi- tajale, nõudes vajaduse korral enne seda täiendavat teavet või — keelab asjaomase käitise kasutuselevõtmise või edaspidise kasutamise kooskõlas artiklis 17 sätestatud volituste ja korra- ga. 5. Ohutusaruanne tuleb korrapäraselt uuesti läbi vaadata ja vaja- duse korral ajakohastada: — vähemalt iga viie aasta järel, — käitaja algatusel või pädeva asutuse taotluse korral mis tahes muul ajal, kui see on põhjendatud uute asjaolude tõttu või kui see on vajalik selleks, et võtta arvesse uusi ohutust käsitlevaid tehnilisi teadmisi, mis on saadud näiteks õnnetuste või, kui võimalik, “napilt mööda läinud juhtumite” ja ohtude hinda- mist käsitlevate teadmiste arengu analüüsimisel. e) esitada pädevatele asutustele piisavalt teavet, mis võimaldaks teha otsuseid seoses uue tegevuse asukohaga või muudatus- tega olemasolevates käitistes. 2. Ohutusaruanne sisaldab vähemalt II lisas loetletud teavet ja andmeid. Lisaks sellele sisaldab see käitises olevate ohtlike ainete ajakohase loetelu. 6. a) Kui pädevat asutust rahuldaval moel on tõendatud, et konk- reetsed käitises olevad ained või käitise enda osa ei või teki- tada suurõnnetuse ohtu, võivad liikmesriigid kooskõlas punktis b nimetatud kriteeriumidega ohutusaruannetes esi- tatava teabe hulka piirata küsimustega, mis on olulised sel- leks, et vältida suurõnnetuse tekkimise allesjäänud ohte ja piirata nende mõju inimestele ja keskkonnale. Ohutusaruanded või aruannete osad või muud samaväärsed aru- anded, mis on esitatud muude õigusaktide põhjal, võib käesoleva artikli kohaldamisel ühendada üheks ohutusaruandeks, kui selli- sel kujul esitatud aruande puhul välditaks teabe põhjendamatut dubleerimist ja käitaja või pädeva asutuse töö kordamist, tingimu- sel et täidetakse kõik käesolevas artiklis sätestatud nõuded. b) Enne käesoleva direktiivi rakendamist kehtestab komisjon direktiivi 82/501/EMÜ artiklis 16 sätestatud korras ühtlus- tatud kriteeriumid, mille põhjal pädev asutus otsustab, et käitis ei või tekitada suurõnnetuse ohtu punkti a tähendu- ses. Punkti a ei rakendata enne, kui need kriteeriumid on kehtestatud. 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 415 c) Liikmesriigid tagavad, et pädev asutus edastab komisjonile asjaomaste käitiste põhjendatud nimekirja. Kord aastas edastab komisjon nimekirjad artiklis 22 nimetatud komi- teele. Artikkel 10 2. Ohuolukorra lahendamise plaanide koostamisel tuleb silmas pidada järgmisi eesmärke: — õnnetuste ohjeldamine ja kontrollimine, et minimeerida nende tagajärgi ja piirata mõju, mida nad avaldavad inimeste- le, keskkonnale ja varale, Muudatuste tegemine rajatises, käitises või hoidlas — nende meetmete rakendamine, mis on vajalikud kaitsmaks ini- mesi ja keskkonda suurõnnetuste mõju eest, Kui rajatises, käitises, hoidlas või protsessis või ohtlike ainete laa- dis või koguses tehakse muudatusi, mis võivad oluliselt mõjutada suurõnnetuste ohtu, tagavad liikmesriigid, et käitaja: — vajaliku teabe edastamine avalikkusele ja piirkonna asjaomas- tele teenistustele või asutustele, — vaatab läbi artiklites 7 ja 9 osutatud suurõnnetuste vältimise põhimõtted ja juhtimise süsteemid ja korra ning teeb neis vajaduse korral muudatusi, — keskkonna õnnetusejärgse taastamise ja korrastamise sätesta- mine. — vaatab läbi ohutusaruande ja teeb selles vajaduse korral muu- datusi ning teatab artiklis 16 osutatud pädevale asutusele sel- lise muutmise üksikasjad enne muudatuse tegemist. Ohuolukorra lahendamise plaanid sisaldavad IV lisas sätestatud teavet. Artikkel 11 Ohuolukorra lahendamise plaanid 1. Liikmesriigid tagavad, et kõigi asutuste puhul, mille suhtes kohaldatakse artiklit 9: a) koostab käitaja käitisesisese ohuolukorra lahendamise plaani, mis hõlmab käitises võetavaid meetmeid, — uute käitiste puhul enne töö alustamist, — olemasolevate käitiste puhul, mida varem ei hõlmanud direktiiv 82/501/EMÜ, kolme aasta jooksul alates artik- li 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast, — muude käitiste puhul kahe aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast; b) esitab käitaja pädevatele asutustele käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani koostamiseks vajalikud andmed järgmise aja jooksul: — uute käitiste puhul enne töö alustamist, — olemasolevate käitiste puhul, mida varem ei hõlmanud direktiiv 82/501/EMÜ, kolme aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast, — muude käitiste puhul kahe aasta jooksul alates artikli 24 lõikes 1 sätestatud kuupäevast; 3. Ilma et see piiraks pädevate asutuste kohustusi, tagavad liik- mesriigid, et käesolevas direktiivis sätestatud käitisesisese ohuolu- korra lahendamise plaanide koostamisel konsulteeritakse käitises töötavate inimestega ja käitiseväliste ohuolukorra lahendamise plaanide koostamisel konsulteeritakse üldsusega. 4. Liikmesriigid tagavad, et käitajad ja määratud asutused vaata- vad käitisesisesed ja käitisevälised ohuolukorra lahendamise plaa- nid läbi, katsetavad neid ning vajaduse korral muudavad ja ajako- hastavad neid sobiva aja järel, kuid vähemalt kord kolme aasta jooksul. Läbivaatamisel võetakse arvesse asjaomastes käitistes või hädaabiteenistustes toimunud muudatusi, uusi teadmisi tehnika ja suurõnnetustele reageerimise kohta. 5. Liikmesriigid tagavad, et käitajad ja vajaduse korral selleks määratud pädevad asutused viivad ohuolukorra lahendamise plaa- nid viivitamata ellu: — kui toimub suurõnnetus või — kui aset leiab kontrollimatu sündmus, mille laad võib põhjus- tada suurõnnetuse. 6. Ohutusaruandes sisalduvat teavet arvesse võttes võib pädev asutus teha põhjendatud otsuse mitte kohaldada lõikes 1 osuta- tud käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani esitamise nõuet. Artikkel 12 Maakorralduse plaanimine c) koostavad liikmesriigi selleks määratud asutused käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani, mis hõlmab väljaspool käi- tist võetavaid meetmeid. 1. Liikmesriigid tagavad, et maakorralduse põhimõtetes ja/või muudes asjakohastes põhimõtetes võetakse arvesse eesmärki väl- tida suurõnnetusi ja piirata selliste õnnetuste tagajärgi. Nimetatud eesmärkide poole püüdlemiseks kontrollitakse: 416 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd a) uute käitiste asukohti, b) muudatusi artikliga 10 hõlmatud käitistes, c) muudatusi, mis puudutavad ühendusteid, üldsusele avatud kohti ja elamurajoone olemasolevate käitiste läheduses, kui nende asukoht või areng on sellised, et võivad suurendada suurõnnetuste riski või raskendada nende tagajärgi. Liikmesriigid tagavad, et maakasutuse ja/või muude asjakohaste põhimõtete ja nende põhimõtete rakendamise menetluste puhul võetakse arvesse vajadust säilitada pikemas perspektiivis käesoleva direktiiviga hõlmatud käitiste ning elamurajoonide, üldkasutata- vate alade ja looduse poolest eriti tundlike või huvipakkuvate alade vahel vajalik kaugus ja olemasolevate käitiste puhul vajadust täiendavate tehniliste meetmete järele vastavalt artiklile 5, et ini- mestega seotud ohud ei suureneks. 2. Liikmesriigid tagavad, et kõik pädevad asutused ja korraldami- sega tegelevad asutused, kes vastutavad otsuste tegemise eest kõnealuses valdkonnas, võtavad kasutusele konsulteerimismenet- lused, et soodustada lõike 1 alusel kehtestatud põhimõtete raken- damist. Menetlused peavad olema sellised, et nendega tagataks otsuste tegemise puhul tehnilise nõustamise kättesaadavus käiti- ses tekkivate riskide kohta kas iga konkreetse juhtumi puhul või üldiselt. Artikkel 13 Teave ohutusmeetmete kohta 1. Liikmesriigid tagavad, et teave ohutusmeetmete ja õnnetuse korral kohustusliku käitumise kohta esitatakse, ilma et seda oleks vaja taotleda, isikutele, keda artikliga 9 hõlmatud käitisest alguse saanud suurõnnetus võib mõjutada. Teave vaadatakse läbi iga kolme aasta järel ning ajakohastatakse ja saadetakse vajaduse korral uuesti välja vähemalt juhul, kui on tehtud muudatusi artikli 10 tähenduses. Samuti tehakse see alali- selt kättesaadavaks üldsusele. Teave tuleb üldsusele uuesti esitada vähemalt kord viie aasta jooksul. Selline teave sisaldab vähemalt V lisas loetletud teavet. 2. Liikmesriigid esitavad artikli 9 reguleerimisalasse kuuluvast käitisest alguse saanud piiriülese mõjuga suurõnnetuse toimumise tõenäosuse kohta piisavalt teavet liikmesriikidele, keda selline õnnetus võiks mõjutada, et mõjutatud liikmesriigid saaksid vaja- duse korral kohaldada artiklite 11, 12 ja käesoleva artikli asjako- haseid sätteid. väljaspool selle riigi territooriumi vastavalt artikli 11 lõikele 6, ja seega ei ole vaja esitada käitisevälist ohuolukorra plaani vastavalt artikli 11 lõikele 1, teatab ta sellest teisele liikmesriigile. 4. Liikmesriigid tagavad, et ohutusaruanne on üldsusele kättesaa- dav. Käitaja võib paluda, et pädev asutus ei avaldaks üldsusele tea- tavaid aruande osi tööstuslike, kaubanduslike või isikuandmete konfidentsiaalsuse, avaliku julgeoleku või riigikaitsega seotud põhjustel. Sellistel juhtudel esitab käitaja pädeva asutuse nõusole- kul pädevale asutusele aruande muudetud versiooni, millest nime- tatud küsimused on välja jäetud, ja avaldab selle ka üldsusele. 5. Liikmesriigid tagavad, et üldsusel on võimalus esitada oma arvamus järgmistel juhtudel: — artikliga 9 hõlmatud uute käitiste planeerimine, — muudatuste tegemine olemasolevates artikliga 10 hõlmatud käitistes, kui selliste muudatuste suhtes kohaldatakse käes- oleva direktiiviga ettenähtud planeerimiskohustusi, — selliste olemasolevate käitiste ümbruse kasutuselevõtt. 6. Käitiste puhul, mille suhtes kohaldatakse artikli 9 sätteid, taga- vad liikmesriigid, et artikli 9 lõikes 2 sätestatud ohtlike ainete loe- telu tehakse kättesaadavaks üldsusele. Artikkel 14 Teave, mille käitaja peab esitama pärast suurõnnetust 1. Liimesriigid tagavad, et võimalikult kiiresti pärast suurõnne- tust peab käitaja kõige otstarbekamaid vahendeid kasutades tegema järgmist: a) teavitama pädevaid asutusi; b) esitama pädevatele asutustele järgmised andmed niipea, kui need saavad teatavaks: — õnnetuse asjaolud, — asjaomased ohtlikud ained, — teadaolevad andmed, mille põhjal saab hinnata õnnetuse mõju inimestele ja keskkonnale, 3. Kui asjaomane liikmesriik on otsustanud, et teise liikmesriigi territooriumi lähedal asuv käitis ei saa tekitada suurõnnetuse ohtu — võetud erakorralised meetmed; 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 417 c) teatama neile, millised meetmed on kavandatud selleks, et: — leevendada õnnetuse keskmise kestusega ja pikaajalist mõju, — välistada õnnetuse kordumine; Liikmesriigid võivad viivitada kõnealuse teabe edastamisega ainult juhul, kui on vaja lõpetada kohtumenetlus, mida selline teave võiks mõjutada. 3. Liikmesriigid teatavad komisjonile kõigi selliste organite nimed ja aadressid, kellel võiks olla olulist teavet suurõnnetuse kohta ja kes võiksid anda nõu teiste liikmesriikide pädevatele asutustele, kes peavad sellise õnnetuse puhul sekkuma. d) ajakohastama esitatud teabe, kui hilisema uurimise käigus ilm- nevad täiendavad asjaolud, mille tõttu kõnealune teave või tehtud järeldused muutuvad. 2. Liikmesriigid kohustavad pädevat asutust: a) tagama, et võetakse kõik kiireloomulised, keskmise kestusega ja pikaajalised meetmed, mis võivad osutuda vajalikuks; b) koguma inspekteerimise ja uurimise teel või muul otstarbekal moel teavet, mis on vajalik suurõnnetuse tehniliste, organisat- siooniliste ja juhtimisega seotud aspektide täielikuks analüüsi- miseks; c) võtma asjakohaseid meetmeid tagamaks, et käitaja võtab vaja- likud heastavad meetmed; ja d) tegema ettepanekuid edaspidiste ennetusmeetmete suhtes. Artikkel 15 Teave, mille liikmesriigid peavad esitama komisjonile 1. Suurõnnetuste vältimist ja nende tagajärgede leevendamist sil- mas pidades teatavad liikmesriigid komisjonile võimalikult kiiresti oma territooriumil toimunud suurõnnetustest, mis vastavad VI lisa kriteeriumidele. Nad esitavad komisjonile järgmised üksik- asjad: a) liikmesriik, aruande eest vastutava asutuse nimi ja aadress; b) suurõnnetuse toimumise kuupäev, kellaaeg ja koht ning asja- omase käitaja täielik nimi ja käitise aadress; c) lühiülevaade õnnetuse asjaoludest, sealhulgas asjaomastest ohtlikest ainetest, ja selle vahetust mõjust inimestele ja kesk- konnale; d) lühiülevaade võetud erakorralistest meetmetest ja õnnetuse kordumise vältimiseks vajalikest ettevaatusabinõudest. 2. Kohe kui artiklis 14 sätestatud teave on kokku kogutud, tea- tavad liikmesriigid komisjonile oma analüüsi tulemused ja soovi- tused, kasutades aruandevormi, mis on kehtestatud ja mida vaa- datakse läbi artiklis 22 osutatud korras. Artikkel 16 Pädev asutus Ilma et see piiraks käitaja kohustusi, loovad või määravad liikmesriigid pädeva asutuse või pädevad asutused, kes vastutavad käesolevas direktiivis sätestatud kohustuste elluviimise eest, ja vajaduse korral ka organid, mis abistavad pädevat asutust või pädevaid asutusi tehniliselt. Artikkel 17 Kasutamise keelamine 1. Liikmesriigid keelavad käitise, rajatise või hoidla või selle mis tahes osa kasutamise või kasutuselevõtmise, kui käitaja võetud meetmetes suurõnnetuste vältimiseks ja nende tagajärgede leeven- damiseks on tõsiseid puudujääke. Liikmesriigid võivad keelata käitise, rajatise või hoidla või selle mis tahes osa kasutamise või kasutuselevõtmise, kui käitaja ei ole teatisi, aruandeid või muud käesoleva direktiivi kohaselt nõutavat teavet esitanud sätestatud tähtaja jooksul. 2. Liikmesriigid tagavad, et käitajad võivad pädeva asutuse poolt vastavalt lõikele 1 välja antud keelamiskorralduse edasi kaevata siseriiklike õigusaktide ja korra kohaselt kindlaksmääratud asja- kohasele organile. Artikkel 18 Inspekteerimised 1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutused korraldavad inspek- teerimissüsteemi või muud kontrollimeetmed, mis on asjaomase käitise liigi puhul otstarbekad. Kõnealused inspekteerimised või kontrollimeetmed ei sõltu ohutusaruande või muu esitatud aru- ande saamisest. Sellised inspekteerimised või muud kontrollimeet- med on piisavad käitises kasutatavate tehniliste, korralduslike ja juhtimissüsteemide plaanipäraseks ja süstemaatiliseks läbivaata- miseks, tagades eelkõige selle, et: — käitaja suudab tõendada, et ta on võtnud erinevate käitises toi- muvate tegevuste puhul suurõnnetuste vältimiseks vajalikud meetmed, 418 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd — käitaja suudab tõendada, et ta on näinud ette vajalikud vahen- did piiramaks õnnetuse tagajärgi nii käitise territooriumil kui ka väljaspool seda, — ohutusaruandes või mis tahes muus esitatud aruandes sisal- duvad andmed ja teave kajastavad asjakohaselt käitises valit- sevaid olusid, c) jagada pädevatele asutustele teavet ennetusmeetmete kohta; d) edastada teavet organisatsioonide kohta, mis võivad anda nõu või vajalikku teavet suurõnnetuste toimumise, vältimise ja nende tagajärgede leevendamise kohta. Register ja infosüsteem sisaldavad vähemalt: — üldsust on teavitatud vastavalt artikli 13 lõikele 1. a) teavet, mida liikmesriigid edastavad vastavalt artikli 15 lõi- kele 1; 2. Lõikes 1 sätestatud inspekteerimissüsteem vastab järgmistele tingimustele: a) iga käitise jaoks on olemas inspekteerimisprogramm. Kui pädev asutus ei ole kehtestanud konkreetse käitise suurõnne- tuseohu süstemaatilisel hindamisel põhinevat inspekteerimis- programmi, sisaldab programm vähemalt üht pädeva asutuse poolt kohapeal teostatavat inspekteerimist iga kaheteistkümne kuu järel igas artikliga 9 hõlmatud käitises; b) pärast iga inspekteerimist koostab pädev asutus aruande; c) vajaduse korral võtab käitise juhtkond pärast iga pädeva asu- tuse teostatud inspekteerimist mõistliku aja jooksul pärast ins- pekteerimist järelmeetmed. 3. Pädev asutus võib nõuda, et käitaja esitaks täiendavat teavet, mis võimaldaks pädeval asutusel täies ulatuses hinnata suurõnne- tuse tõenäosust ja määrata kindlaks suurõnnetuste esinemistõe- näosuse võimaliku suurenemise ja/või nende tagajärgede muutu- raskemaks, et oleks võimalik koostada käitisevälise mist ohuolukorra lahendamise plaan ja arvestada ohtlike ainetega, mis võivad oma esinemiskuju, konkreetsete tingimuste või asukoha tõttu nõuda eritähelepanu. Artikkel 19 Infosüsteem ja teabevahetus 1. Liikmesriigid ja komisjon vahetavad teavet kogemuste kohta, mis on omandatud seoses suurõnnetuste vältimise ja nende mõju piiramisega. Kõnealune teave käsitleb eelkõige käesolevas direk- tiivis sätestatud meetmete toimimist. 2. Komisjon loob ja teeb liikmesriikidele kättesaadavaks registri ja infosüsteemi, mis sisaldavad eelkõige üksikasju liikmesriikide territooriumil toimunud suurõnnetuste kohta, et: b) õnnetuse põhjuste analüüsi; c) pärast õnnetust tehtud järeldusi; d) ennetusmeetmeid, mis on vajalikud õnnetuse kordumise välis- tamiseks. 3. Ilma et see piiraks artikli 20 kohaldamist, on juurdepääs regist- rile ja infosüsteemile avatud liikmesriikide valitsusasutustele, tööstus- ja kaubandusasutustele, ametiühingutele, keskkonnakait- sega tegelevatele valitsusvälistele organisatsioonidele ja muudele kõnealuse valdkonnaga tegelevatele rahvusvahelistele või teadus- organisatsioonidele. 4. Liikmesriigid esitavad komisjonile artiklitega 6 ja 9 hõlmatud asutuste kohta iga kolme aasta järel aruande nõukogu 23. det- sembri 1991. aasta direktiivis 91/692/EMÜ (teatavate keskkon- naalaste direktiivide rakendamise aruannete ühtlustamise ja rat- sionaliseerimise kohta) (1) sätestatud korras. Komisjon avaldab iga kolme aasta järel kokkuvõtte kõnealusest teabest. Artikkel 20 Konfidentsiaalsus 1. Läbipaistvust silmas pidades tagavad liikmesriigid, et pädevad asutused on kohustatud avaldama käesoleva direktiivi kohaselt saadud teabe kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele, kes seda taotlevad. Kui siseriiklikud õigusnormid seda nõuavad, võib pädevate asu- tuste või komisjoni saadud teave jääda konfidentsiaalseks, kui see seaks ohtu: — pädevate asutuste ja komisjoni nõupidamissaladuse, — rahvusvaheliste suhete ja riigikaitse konfidentsiaalsuse, a) teave, mida liikmesriigid esitavad vastavalt artikli 15 lõikele 1, jõuaks kiiresti kõigi pädevate asutusteni; — avaliku julgeoleku, b) edastada pädevatele asutustele suurõnnetuste põhjuste analüüs ja selle põhjal tehtud järeldused; (1) EÜT L 377, 31. 12. 1991, lk 48. 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 419 — eeluurimismenetluse või poolelioleva kohtumenetluse konfi- Artikkel 23 dentsiaalsuse, — kaubandus- või tootmissaladused, sealhulgas intellektuaal- omandi, — isikuandmed ja/või isikutoimikud, — kolmanda isiku esitatud andmed, kui see isik on palunud hoida neid saladuses. 2. Käesolev direktiiv ei takista liikmesriike sõlmimast kolmandate riikidega lepinguid siseriiklikul tasandil saadud teabe vahetamise üle. Artikkel 21 Komitee pädevus Meetmed, mis on vajalikud artikli 9 lõike 6 punktis b ja II–VI lisas osutatud kriteeriumide kohandamiseks tehnika arenguga ja artikli 15 lõikes 2 osutatud aruandevormi koostamiseks, võetakse vastu artiklis 22 sätestatud korras. Artikkel 22 Komitee Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja. Komisjoni esindaja esitab komiteele võetavate meetmete eelnõu. Tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtudes küsimuse kiireloomulisusest, esitab komitee eelnõu kohta oma arvamuse. Arvamus esitatakse häälteenamusega, nagu on sätestatud asutamislepingu artikli 148 lõikes 2 nõukogu otsuste vastuvõtmiseks komisjoni ettepaneku põhjal. Liikmesriikide esindajate hääli komitees arvestatakse nimetatud artiklis sätestatud viisil. Eesistuja ei hääleta. Komisjon võtab kavandatavad meetmed vastu, kui need on kooskõlas komitee arvamusega. Kui kavandatavad meetmed ei ole komitee arvamusega kooskõlas või kui komitee ei esita oma arvamust, esitab komisjon võetavate meetmete kohta viivitamata ettepaneku nõukogule. Nõukogu teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Kui nõukogu ei ole otsust teinud kolme kuu jooksul alates nõukogu poole pöördumisest, võtab komisjon ettepandud meetmed vastu. Direktiivi 82/501/EMÜ tunnistamine kehtetuks 1. Direktiiv 82/501/EMÜ tunnistatakse kehtetuks 24 kuu möö- dumisel käesoleva direktiivi jõustumisest. 2. Teatised, ohuolukorra lahendamise plaanid ja teave üldsusele, mis on esitatud või koostatud vastavalt direktiivi 82/501/EMÜ sätetele, jäävad jõusse ajani, mil need asendatakse käesoleva direk- tiivi vastavate sätete kohaselt. Artikkel 24 Rakendamine 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajali- kud õigusnormid hiljemalt 24 kuu möödumisel direktiivi jõustu- misest. Liikmesriigid teatavad sellest viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad meetmetesse või meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käes- olevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhilised siseriiklikud õigusnormid. Artikkel 25 Jõustumine Käesolev direktiiv jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Ühenduste Teatajas. Artikkel 26 Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, 9. detsember 1996 Nõukogu nimel eesistuja B. HOWLIN 420 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd Lisade loetelu I lisa II lisa III lisa IV lisa V lisa VI lisa — Direktiivi kohaldamine ……………………………………………………………… — Artiklis 9 sätestatud ohutusaruandes esitatav minimaalne teave ja andmed ……… — Artiklis 7 osutatud põhimõtted ja artiklis 9 osutatud teave juhtimissüsteemi ja käi- tise töö korraldamise kohta seoses suurõnnetuste vältimisega …………………… — Andmed ja teave, mida peavad sisaldama artiklis 11 sätestatud ohuolukorra lahen- damise plaanid ……………………………………………………………………… — Teave, mis tuleb edastada üldsusele vastavalt artikli 13 lõikele 1 ………………… — Artikli 15 lõikes 1 sätestatud kriteeriumid, mille kohaselt tuleb suurõnnetusest tea- tada komisjonile ……………………………………………………………………… Lehekülg 421 426 427 428 429 430 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 421 I LISA DIREKTIIVI KOHALDAMINE SISSEJUHATUS 1. Käesolev lisa kehtib kõigi käesoleva direktiivi artiklis 3 määratletud käitistes olevate ohtlike ainete suhtes ja mää- rab kindlaks käesoleva direktiivi asjakohaste artiklite kohaldamise. 2. Segusid ja valmistisi käsitletakse puhaste ainetega samaväärsetena, kui nende kontsentratsioon jääb piiridesse, mis on vastavalt nende omadustele määratud kindlaks 2. osa märkuses 1 loetletud asjaomaste direktiivide või nende viimaste tehnika arengut arvesse võtvate muudatuste põhjal, kui ei ole eriomaselt esitatud nende protsentuaalset koostist või muud kirjeldust. 3. Allpool on sätestatud piirkogused iga käitise kohta. 4. Kogused, mida tuleb silmas pidada asjakohaste artiklite kohaldamisel, on maksimaalsed kogused, mis on või või- vad olla mis tahes ajal olemas. Kui käitises on ohtlikke aineid ainult kõige rohkem 2 % asjaomasest piirmäärast, ei võeta seda kogust olemasoleva summaarse koguse arvutamisel arvesse, kui nende ainete asukoht käitises ei saa põhjustada suurõnnetust mujal käitise territooriumil. 5. 2. osa märkuses 4 sätestatud eeskirju ohtlike ainete või ohtlike ainete kategooriate lisamise kohta kohaldatakse vajaduse korral. 1. OSA Nimetatud ained Kui 1. osas loetletud aine või ainete rühm kuulub ka 2. osas osutatud kategooriasse, tuleb kasutada 1. osas sätestatud piirkoguseid. 1. veerg 2. veerg 3. veerg Ohtlikud ained Piirkogused (tonnides) järgmiste artiklite kohaldamiseks: Artiklid 6 ja 7 Artikkel 9 Ammooniumnitraat Ammooniumnitraat Arseenpentaoksiid, arseen(V)hape ja/või tema soolad Arseentrioksiid, arseen(III)hape ja/või tema soolad Broom Kloor Nikliühendid lenduvate pulbritena (nikkelmonooksiid, nik- keldioksiid, nikkelsulfiid, trinikkeldisulfiid, dinikkeltriok- siid) Etüleenimiin Fluor Formaldehüüd (kontsentratsioon ≧ 90 %) Vesinik Vesinikkloriid (veeldatud gaas) Pliialküülid Eriti tuleohtlikud veeldatud gaasid (k. a veeldatud naftagaas) ja maagaas Atsetüleen Etüleenoksiid Propüleenoksiid Metanool 350 1 250 1 20 10 10 10 5 5 25 5 50 5 5 5 2 500 5 000 2 0,1 100 25 1 20 20 50 50 250 50 200 50 50 50 500 5 000 4, 4-metüleenbis (2-klooraniliin) ja/või tema soolad pulb- rina 0,01 422 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd 1. veerg 2. veerg 3. veerg Piirkogused (tonnides) järgmiste artiklite kohaldamiseks: Ohtlikud ained Artiklid 6 ja 7 200 10 0,3 0,2 0,2 1 15 Metüülisotsüanaat Hapnik Tolueen-di-isotsüanaat Karbonüüldikloriid (fosgeen) Arseentrihüdriid (arsaan) Fosfortrihüdriid (fosfiin) Vääveldikloriid Vääveltrioksiid Polüklorodibensofuraanid ja polüklorodibensodioksiinid (k. a 2,3,7, 8-tetraklorodibenso-p-dioksiin, arvutatud nime- tatud aine ekvivalentidena) Järgmised KANTSEROGEENID: 4-aminobifenüül ja/või tema soolad, bensidiin ja/või tema soolad, bis(klorometüül)eeter, klorometüülme- tüüleeter, dimetüülkarbamüülkloriid, dimetüülnitrosoa- miin, heksametüülfosfortriamiid, 2-naftüülamiin ja/või tema soolad ja 1,3-propaansultoon-4-nitrodifenüül Mootorsõidukibensiin ja muud lakibensiinid 1. Ammooniumnitraat (350/2 500) MÄRKUSED Artikkel 9 0,15 2 000 100 0,75 1 1 1 75 0,001 0,001 5 000 0,001 50 000 Seda kohaldatakse ammooniumnitraadi ja tema ühendite suhtes, milles on ammooniumnitraadi tõttu lämmas- tikku rohkem kui 28 massiprotsenti (ühendid, mida ei ole nimetatud märkuses 2), ja ammooniumnitraadi vesi- lahuste suhtes, mille lämmastikukontsentratsioon ületab 90 massiprotsenti. 2. Ammooniumnitraat (1 250/5 000) Seda kohaldatakse ammooniumnitraadil põhinevate väetiste suhtes, mis vastavad direktiivile 80/876/EMÜ, ja liit- väetiste suhtes, milles on ammooniumnitraadi tõttu lämmastikku rohkem kui 28 massiprotsenti (liitväetis sisal- dab ammooniumnitraati koos fosfaadi ja/või kaaliumkarbonaadiga). 3. Polüklorodibensofuraanid ja polüklorodibensodioksiinid Polüklorodibensofuraanide ja polüklorodibensodioksiinide koguste arvutamiseks kasutatakse järgmisi tegureid: Rahvusvaheliselt tunnustatud toksilisuse ekvivalentkordajad (ITEF) murettekitavate aromaatsete ühendite puhul (NATO/CCMS) 2,3,7,8-TCDD 1,2,3,7,8-PeDD 1,2,3,4,7,8-HxCDD 1,2,3,6,7,8-HxCDD 1,2,3,7,8,9-HxCDD    1 0,5 0,1 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD 0,01 OCDD 0,001 (T = tetra, P = penta, Hx = heksa, Hp = hepta ja O = okta) 2,3,7,8-TCDF 2,3,4,7,8-PeCDF 1,2,3,7,8-PeCDF 1,2,3,4,7,8-HxCDF 1,2,3,7,8,9-HxCDF 1,2,3,6,7,8-HxCDF 2,3,4,6,7,8-HxCDF    1,2,3,4,6,7,8-HpCDF 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF    OCDF 0,1 0,5 0,05 0,1 0,01 0,001 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 423 2. OSA 1. osas konkreetselt nimetamata ainete ja valmististe kategooriad 1. veerg 2. veerg 3. veerg Ohtlike ainete kategooriad Artikli 3 lõikes 4 osutatud ohtlike ainete piirkogused (tonnides) järgmiste artiklite kohaldamiseks: Artiklid 6 ja 7 Artikkel 9 1. VÄGA MÜRGISED 2. MÜRGISED OKSÜDEERIVAD PLAHVATUSOHTLIKUD (kui aine või valmistis vastab märkuse 2 punktis a esitatud määratlusele) PLAHVATUSOHTLIKUD (kui aine või valmistis vastab märkuse 2 punktis b esitatud määratlusele) 3. 4. 5. 6. 5 50 50 50 10 20 200 200 200 50 TULEOHTLIKUD (kui aine või valmistis vastab märkuse 3 punktis a esitatud määratlusele) 5 000 50 000 7a. VÄGA TULEOHTLIKUD (kui aine või valmistis vastab 50 200 märkuse 3 punkti b alapunktis 1 esitatud määratlusele) 7b. VÄGA TULEOHTLIKUD vedelikud (kui aine või valmis- tis vastab märkuse 3 punkti b alapunktis 2 esitatud mää- ratlusele) 8. 9. ERITI TULEOHTLIKUD (kui aine või valmistis vastab märkuse 3 punktis c esitatud määratlusele) KESKKONNAOHTLIKUD; iseloomustavad järgmised ris- kilaused: (i) R50: “Väga mürgine veeorganismidele” (ii) R51: “Mürgine veeorganismidele” ja R53: “Võib avaldada pikaajalist veekeskkonda kahjus- tavat toimet” 10. MUU KLASSIFIKATSIOON, mida ei hõlma ükski eespool esitatud kombinatsioon ja mida iseloomustavad järgmi- sed riskilaused: (i) R14: “Reageerib ägedalt veega” (k. a R14/15) (ii) R29: “Kokkupuutel veega eraldub mürgine gaas” 5 000 50 000 10 200 500 100 50 50 500 2 000 500 200 MÄRKUSED 1. Aineid ja valmistisi liigitatakse vastavalt järgmistele direktiividele (nagu neid on muudetud), võttes arvesse nende kehtivaid tehnika arenguga kohandatud versioone: — nõukogu 27. juuni 1967. aasta direktiiv 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta, (1) — nõukogu 7. juuni 1988. aasta direktiiv 88/379/EMÜ, ohtlike valmististe liigitamist, pakendamist ja märgis- tamist käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta, (2) (1) (2) EÜT L 196, 16. 8. 1967, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 93/105/EÜ (EÜT L 294, 30. 11. 1993, lk 21). EÜT L 187, 16. 7. 1988, lk 14. 424 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd — nõukogu 26. juuni 1978. aasta direktiiv 78/631/EMÜ, ohtlike valmististe (taimekaitsevahendite) liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta. (1) Kui käitises on või võib olla aineid ja valmistisi, mis ei ole ühegi eespool nimetatud direktiivi kohaselt liigitatud ohtlikuks, kuid millel on või võib olla käitises valitsevate olude korral omadusi, mis on samaväärsed suurõnne- tusi põhjustada võivate omadustega, järgitakse ajutise liigitamise korda vastavalt vajaliku direktiivi asjakohasele artiklile. Ainete ja valmististe puhul, mille omaduste suhtes võib rakendada mitut liigitust, kasutatakse käesoleva direktiivi kohaldamisel madalaimat piirmäära. Käesoleva direktiivi kohaldamisel koostatakse loetelu, mis sisaldab teavet ainete ja valmististe kohta, ning seda ajakohastatakse ja see võetakse vastu artiklis 22 sätestatud korras. 2. “Lõhkeaine” tähendab: a) i) ainet või valmistist, mis võib plahvatada löögi, hõõrdumise, tule või muu süttimisallika toimel (riskilause R 2), ii) pürotehnilist ainet, mis on aine (või ainete segu), mis on kavandatud soojuse, valguse, heli, gaasi või suitsu või nende nähtuste kombinatsiooni saamiseks mitteplahvatusliku eksotermilise keemilise reaktsiooni abil või iii) toodetes sisalduvat lõhkeainet või pürotehnilist ainet või valmistist; b) ainet või valmistist, mis on eriti plahvatusohtlik löögi, hõõrdumise, tule või muu süttimisallika toimel (riski- lause R 3). 3. “Tuleohtlik”, “väga tuleohtlik” ja “eriti tuleohtlik” kategooriates 6, 7 ja 8 tähendavad järgmist: a) tuleohtlikud vedelikud: ained ja valmistised, mille leekpunkt on vähemalt 21 °C ja mitte rohkem kui 55 °C (riskilause R 10) ja mis võivad süttida; b) eriti tuleohtlikud vedelikud: 1. — ained ja valmistised, mis võivad tavalisel temperatuuril kuumeneda ja süttida kokkupuutel õhuga ilma täiendava energiata (riskilause R 17), — ained, mille leekpunkt on madalam kui 55 °C ja mis on kõrge rõhu korral vedeliku kujul, kui konk- reetsed töötlemistingimused, näiteks kõrge rõhk või kõrge temperatuur võivad tekitada suurõnnetuse ohu; 2. ained ja valmistised, mille leekpunkt on madalam kui 21 °C ja mis ei ole eriti tuleohtlikud (riskilause R 11, teine taane); c) eriti tuleohtlikud gaasid ja vedelikud: 1. vedelad ained ja valmistised, mille leekpunkt on alla 0 °C ja keemistemperatuur (või kui on tegemist kee- mistemperatuuride vahemikuga, siis keemise algpunkt) normaalrõhul on 35 °C või alla selle (riskilause R 12, esimene taane), ja 2. gaasilised ained ja valmistised, mis süttivad õhus tavalisel temperatuuril ja normaalrõhul (riskilause R 12, teine taane), olenemata sellest, kas neid hoitakse rõhu all gaasilises või vedelas olekus, välja arvatud 1. osas nimetatud eriti tuleohtlik veeldatud gaas (kaasa arvatud veeldatud naftagaas) ja maagaas, ja 3. vedelad ained ja valmistised, mida säilitatakse keemistemperatuurist kõrgemal temperatuuril. 4. Käitises olemas olevate ohtlike ainete kogusumma määratakse kindlaks järgmise reegli põhjal: kui järgmise tehte summa q1/Q + q2/Q + q3/Q + q4/Q + q5/Q +… > 1, (1) EÜT L 206, 29. 7. 1978, lk 13. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 92/32/EMÜ (EÜT L 154, 5. 6. 1992, lk 1). 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 425 kus qx = käesoleva lisa 1. või 2. osaga hõlmatud ohtliku aine (või ohtlike ainete kategooria) x kogus, Q = 1. või 2. osas sätestatud asjakohane piirkogus, siis kohaldatakse käitise suhtes käesoleva direktiiviga ettenähtud asjakohaseid nõudeid. Seda reeglit kohaldatakse järgmistel tingimustel: a) 1. osas loetletud ainete ja valmististe suhtes, mille kogused on väiksemad kui nende individuaalsed piirkogu- sed, kui need esinevad koos ainetega, mille liigitus on vastavalt 2. osale sama, ja 2. osasse kuuluvate sama lii- gitusega ainete ja valmististe liitmise suhtes; b) kategooriate 1, 2 ja 9 liitmisel, kui need on käitises koos olemas; c) kategooriate 3, 4, 5, 6, 7a, 7b ja 8 liitmisel, kui need on käitises koos olemas. 426 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd II LISA MINIMAALSED ANDMED JA TEAVE, MIS TULEB ESITADA ARTIKLIS 9 SÄTESTATUD OHUTUSARUANDES I. Suurõnnetuste vältimise seisukohalt vajalik teave käitise juhtimissüsteemi ja korralduse kohta Kõnealune teave sisaldab III lisas esitatud üksikasju. II. Käitise ümbruse kirjeldus A. Käitise territooriumi ja ümbruse, sealhulgas geograafilise asukoha, meteoroloogiliste, geoloogiliste, hüdro- loogiliste tingimuste ja vajaduse korral ka ajaloo kirjeldus. B. Ülevaade käitise rajatistest ja muudest tegevustest, mis võivad tekitada suurõnnetuse ohu. C. Selliste alade kirjeldus, kus võib aset leida suurõnnetus. III. Rajatise kirjeldus A. Ohutuse, suurõnnetuste ohu peamiste allikate ja selliseid suurõnnetusi põhjustavate tingimuste seisukohast tähtsate käitise rajatiste ja osade peamiste tegevuste ja toodete kirjeldus koos kavandatud ennetusmeetmete kirjeldusega. B. Tööprotsesside, eriti käitamismeetodite kirjeldus. C. Ohtlike ainete kirjeldus: 1) ohtlike ainete loetelu, kaasa arvatud: — ohtlike ainete tunnusandmed: keemiline nimetus, CAS-number, nimetus Rahvusvahelise Puhta Kee- mia ja Rakenduskeemia Liidu nomenklatuuris, — käitises olevate või olla võivate ohtlike ainete maksimumkogus; 2) ohtliku kemikaali füüsikalised, keemilised, toksikoloogilised omadused ning inimeste ja keskkonnaga seo- tud ohud, nii vahetu kui hiljem avalduva toimega; 3) aine füüsikaline ja keemiline käitumine tavatingimustel kasutamise ja võimaliku õnnetuse korral. IV. Õnnetusohu tuvastamine ja analüüsimine ning selle vältimise meetodid A. Suurõnnetuse võimaliku stsenaariumi üksikasjalik kirjeldus ja selle tõenäosus või tingimused, mille juures suurõnnetus on võimalik, samuti ülevaade sündmustest, mis võivad olla olulised stsenaariumi käivitumisel ettevõttesisestel või -välistel põhjustel. B. Hinnang tuvastatud suurõnnetuste tagajärgede ulatusele ja raskusele. C. Rajatiste ohutuse tagamiseks kasutatud tehniliste parameetrite ja seadmete kirjeldus. V. Kaitse- ja sekkumismeetmed õnnetuse tagajärgede piiramiseks A. Käitisesse suurõnnetuse tagajärgede piiramiseks paigaldatud seadmete kirjeldus. B. Häire ja sekkumise korraldus. C. Mobiliseeritavate sise- ja välisressursside kirjeldus. D. Artikli 11 kohaselt esitatava käitisesisese ohuolukorra lahendamise plaani koostamiseks vajalik kokkuvõte eespool punktides A, B ja C kirjeldatud elementidest. 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 427 SUURÕNNETUSTE VÄLTIMISE SEISUKOHAST TÄHTSAD ARTIKLIS 7 OSUTATUD PÕHIMÕTTED JA ARTIKLIS 9 OSUTATUD TEAVE KÄITISE JUHTIMISSÜSTEEMI JA KORRALDUSE KOHTA III LISA Käitaja suurõnnetuste vältimise põhimõtete ja ohutusjuhtimissüsteemi rakendamisel võetakse arvesse järgmisi ele- mente. Artiklis 7 osutatud dokumendiga kehtestatud nõuded peavad olema proportsionaalsed käitises valitseva suur- õnnetuste ohuga. a) Suurõnnetuste vältimise põhimõtted peaksid olema kehtestatud kirjalikult ja need peaksid sisaldama käitaja üldisi eesmärke ja tegevuspõhimõtteid seoses suurõnnetuste ohu kontrollimisega. b) Ohutusjuhtimissüsteem peaks sisaldama seda osa üldisest juhtimissüsteemist, mis hõlmab suurõnnetuste välti- mise põhimõtete määratlemise ja rakendamisega seotud organisatsioonilist struktuuri, vastutust, praktikat, kor- da, protsesse ja vahendeid. c) Ohutusjuhtimissüsteemis käsitletakse järgmisi küsimusi: i) ii) korraldus ja töötajad — kõigil korraldustasemetel suurõnnetuste ohu juhtimisega seotud töötajate ülesanded ja kohustused. Selliste töötajate koolitusvajaduste kindlakstegemine ja vastava koolituse pakkumine. Tööta- jate ja vajaduse korral allhankijate kaasamine; tõsiste ohtude kindlakstegemine ja hindamine — tava- ja erandkäitamisest tulenevate tõsiste ohtude süste- maatilise kindlakstegemise korra vastuvõtmine ja rakendamine ning selliste ohtude tõenäosuse ja raskusastme hindamine; iii) tegevuse kontrollimine — käitise ja selle töö ning seadmete turvalist toimimist, sealhulgas hooldust käsitle- vate menetluste vastuvõtmine ja rakendamine ning õpetamine; iv) muudatuste juhtimine — uute rajatiste, protsesside või hoidlate planeerimise või nende muutmise kavanda- mise menetluste vastuvõtmine ja rakendamine; v) plaanide koostamine ohuolukordadeks — menetluste vastuvõtmine ja rakendamine tõenäoliste õnnetusjuh- tumite kindlakstegemiseks süstemaatilise analüüsi teel ja ohuolukorra lahendamise plaanide ettevalmistami- ne, katsetamine ja läbivaatamine sellistele õnnetustele reageerimiseks; vi) tegevuse jälgimine — menetluste vastuvõtmine ja rakendamine käitaja suurõnnetuste vältimise põhimõtete ja ohtusjuhtimissüsteemiga kehtestatud eesmärkide täitmise pidevaks hindamiseks ning uurimise ja paran- dusmeetmete võtmise mehhanismid juhuks, kui neid eesmärke ei järgita. Menetlused peaksid hõlmama süs- teemi, mida käitaja kasutab suurõnnetustest ja “napilt mööda läinud juhtumitest” teatamiseks, eriti kui kait- semeetmetes on olnud puudujääke, ning nende uurimiseks ja nende põhjal tehtud järelduste alusel võetud järelmeetmete jaoks; vii) kontrollimine ja läbivaatamine — suurõnnetuste vältimise põhimõtete ja ohutusjuhtimissüsteemi tulemus- likkuse ja sobivuse korrapärase süstemaatilise hindamise menetluste vastuvõtmine ja läbivaatamine; põhi- mõtete ja ohutusjuhtimissüsteemi toimimise dokumenteeritud läbivaatamine ja ajakohastamine juhtkonna poolt. 428 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd IV LISA ANDMED JA TEAVE, MIDA PEAVAD SISALDAMA ARTIKLIS 11 SÄTESTATUD OHUOLUKORRA LAHENDAMISE PLAANID 1. Käitisesisesed ohuolukorra lahendamise plaanid a) Ohuolukorras tegutsemise korra käivitamiseks volitatud isikute ja tagajärgede leevendamise eest käitise ter- ritooriumil vastutava ja seda tegevust koordineeriva isiku nimed või ametikohad. b) Selle isiku nimi või ametikoht, kelle ülesanne on pidada ühendust asutusega, mis vastutab käitisevälise häda- abiplaani eest. c) Ettenähtavate tingimuste või sündmuste puhul, mis võivad olla olulised suurõnnetuse tekkimise seisukohast, tingimuste või sündmuste kontrollimiseks ja tagajärgede piiramiseks võetavate meetmete kirjeldus, sealhul- gas ohutusseadmete ja olemasolevate ressursside kirjeldus. d) Käitise territooriumil inimesi ähvardavate ohtude piiramise kord, sealhulgas hoiatuste andmise viis ja meet- med, mida inimesed peavad võtma pärast hoiatuse saamist. e) Käitisevälise ohuolukorra lahendamise plaani käivitamise eest vastutava asutuse varajase hoiatamise kord, tea- ve, mida esialgne hoiatus peaks sisaldama, ja üksikasjalikuma teabe edastamise kord, kui sellist teavet saadak- se. f) Personali koolitamise kord vastavalt ülesannetele, mida nad peavad täitma, ja vajaduse korral selle korra koos- kõlastamine väljaspool käitist paiknevate hädaabiteenistustega. g) Väljaspool käitise territooriumi võetava tagajärgede leevendamise meetme toetamise kord. 2. Käitisevälised ohuolukorra lahendamise plaanid a) Ohuolukorras tegutsemise korra käivitamiseks volitatud isikute ja väljaspool käitise territooriumi võetava meetme juhtimise eest vastutavate ja seda koordineerivate isikute nimed või ametikohad. b) Õnnetusjuhtumitest varase hoiatamise kord ning häire andmise ja abi kutsumise kord. c) Käitisevälise ohuolukorra plaani lahendamise rakendamiseks vajalike ressursside koordineerimise kord. d) Käitise territooriumil võetava tagajärgede leevendamise meetme toetamise kord. e) Väljaspool käitise territooriumi tagajärgede leevendamise meetme võtmise kord. f) Õnnetust käsitleva asjaomase teabe üldsusele edastamise ja üldsuse õigest käitumisest teavitamise kord. g) Suurõnnetuse mõju võimaliku piiriülese mõju korral teiste liikmesriikide hädaabiteenistuste teavitamise kord. 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 429 V LISA TEAVE, MIS TULEB EDASTADA ÜLDSUSELE VASTAVALT ARTIKLI 13 LÕIKELE 1 1. Käitaja nimi ja käitise aadress. 2. Teavet andva isiku ametikoht. 3. Kinnitus, et käitise suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi rakendamiseks võetud õigusnorme ja et pädevale asu- tusele on esitatud artikli 6 lõikes 3 osutatud teatis või artikli 9 lõikes 1 osutatud ohutusaruanne. 4. Lihtselgitus käitise tegevuse või tegevuste kohta. 5. Käitises olevate ja suurõnnetuste ohtu tekitada võivate ainete ja valmististe tavanimetused või I lisa 2. osaga hõl- matud ohtlike ainete puhul üldnimetused või üldised ohuklassifikatsioonid koos peamiste ohtlike omaduste loet- lemisega. 6. Üldinfo suurõnnetuse ohu laadi kohta, kaasa arvatud selle võimalik mõju inimestele ja keskkonnale. 7. 8. Piisav teave selle kohta, kuidas asjaomaseid inimesi hoiatatakse ja kuidas neid suurõnnetuse korral asjaga kursis hoitakse. Piisav teave meetmete kohta, mida asjaomased inimesed peavad võtma, ja selle kohta, kuidas nad peaksid suur- õnnetuse korral käituma. 9. Kinnitus selle kohta, et käitaja peab oma territooriumil võtma piisavad meetmed eelkõige koostöös hädaabitee- nistustega, et suurõnnetustega toime tulla ja minimeerida nende mõju. 10. Viide käitisevälisele ohuolukorra lahendamise plaanile, mille abil võidelda õnnetuse võimalike tagajärgedega väl- jaspool käitise territooriumi. See peaks hõlmama nõuannet järgida õnnetuse ajal kõiki hädaabiteenistuste juht- nööre ja taotlusi. 11. Üksikasjad selle kohta, kust saab täiendavat teavet, võttes arvesse siseriiklikes õigusaktides sätestatud konfident- siaalsusnõudeid. 430 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd VI LISA ARTIKLI 15 LÕIKES 1 SÄTESTATUD KRITEERIUMID, MILLE KOHASELT TULEB KOMISJONILE TEATADA ÕNNETUSEST I. Komisjonile tuleb teatada kõigist lõikega 1 hõlmatud õnnetustest ja õnnetustest, millel on vähemalt üks lõigetes 2, 3, 4 või 5 osutatud tagajärg. 1. Asjaomased ained Tulekahju või plahvatus või juhuslik leke, mis hõlmab sellist ohtlike ainete kogust, mis moodustab vähemalt 5 % I lisa 3. veerus sätestatud piirkogusest. 2. Kahju inimestele ja kinnisvarale Vahetult ohtliku ainega seotud õnnetus, mille tagajärgede hulka kuulub üks järgmistest: — surm, — käitises on viga saanud ja vähemalt 24 tunniks haiglaravile saadetud kuus inimest, — väljaspool käitist on vähemalt 24 tunniks haiglaravile saadetud üks inimene, — õnnetuse tagajärjel on saanud kannatada ja muutunud kasutamiskõlbmatuks väljaspool käitist asuv elamu (asuvad elamud), — inimeste evakueerimine või kinnipidamisruumidesse paigutamine rohkem kui 2 tunniks (inimeste arv × tundide arv): korrutis vähemalt 500, — joogivee, elektri, gaasi või telefoniteenuste katkemine rohkem kui 2 tunniks (inimeste arv × tundide arv): korrutis vähemalt 1 000. 3. Vahetu oht keskkonnale — alaline või pikaajaline kahju elupaikadele maismaal: — 0,5 ha või rohkem õigusnormidega kaitstud keskkonna- või looduskaitse seisukohast olulisest elu- paigast, — vähemalt 10 hektarile ulatuvast elupaigast, sealhulgas põllumajandusmaast, — märkimisväärne või pikaajaline kahju magevee- ja merekeskkonnale (1) — 10 km või rohkem jõest või kanalist, — 1 ha või rohkem järve või tiigi pindalast, — 2 ha või rohkem delta pindalast, — 2 ha või rohkem rannikualast või avamerest, — märkimisväärne kahju põhjaveekihtidele (1) — 1 ha või rohkem. 4. Varaline kahju — kahju käitise varale: vähemalt 2 miljonit eküüd, — kahju väljaspool käitist asuvale varale: vähemalt 0,5 miljonit eküüd. 5. Piiriülene kahju Kõik ohtlike ainetega seotud õnnetused, mille tagajärjed ilmnevad väljaspool asjaomase liikmesriigi territoo- riumi. II. Komisjonile tuleks teatada õnnetustest või “napilt mööda läinud juhtumitest”, mida liikmesriigid peavad erilist teh- nilist huvi pakkuvateks suurõnnetuste vältimisel ja nende tagajärgede piiramisel ning mis ei vasta eespool sätes- tatud kogustele. (1) Kahjude hindamisel võib vajaduse korral viidata direktiividele 75/440/EMÜ, 76/464/EMÜ ja seoses teatud ainetega vastuvõetud direktiividele, täpsemalt direktiividele 76/160/EMÜ, 78/659/EMÜ, 79/923/EMÜ või surmavale annusele (LC) 50 % liikide puhul mõjutatud keskkonnas vastavalt direktiivis 92/32/EMÜ sätestatud “keskkonnaohtlikkuse” kriteeriumi määratlusele


eurovoc_concepts:
fruit juice
fruit product
grape
import
third country
wine

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN •it •it -it -it *ù* Brüssel, den 09. 12. 1996 KOM(96) 646 endg. Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1873/84 zur Genehmigung des Anbietens oder Abgabe zum unmittelbaren menschlichen Verbrauch von bestimmten eingeführten Weinen, bei denen angenommen werden kann, daß sie Gegenstand von in der Verordnung (EWG) Nr. 822/87 nicht vorgesehenen önologischen Verfahren waren Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2390/89 zur Festlegung allgemeiner Einfuhrbestimmungen für Wein, Traubensaft und Traubenmost (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG einer Ursprungs- und Konformitätsbescheinigung Die Einfuhr in die Gemeinschaft von Weinerzeugnissen mit Ursprung in Drittländern hängt u. a. von der Vorlage sowie eines Analysezeugnisses ab, die die amtlichen Stellen und Labors der betreffenden Drittländer auszustellen haben. Zur Erleichterung der Einfuhr dieser Erzeugnisse hat der Rat 1984 als Ausnahmeregelung die Vorschriften bezüglich der Bescheinigungen und des Analysezeugnisses gelockert, andererseits aber ihre Ausstellung von der Bedingung abhängig gemacht, daß die betreffenden Drittländer von der Gemeinschaft akzeptierte Sondergarantien bieten. Die vorgenannte Ausnahmeregelung ist bis zum 31. Dezember 1996 befristet. Daneben darf Drittlandswein, der mit nach dem Gemeinschaftsrecht nicht zulässigen önologischen Verfahren bereitet worden ist und somit nicht dem traditionellen Konzept des sog. "guten önologischen Verfahrens" entspricht, nicht in der Gemeinschaft zum unmittelbaren menschlichen Verbrauch angeboten werden. Ausnahmen von diesem Grundsatz kann der Rat jedoch beschließen. Eine solche Ausnahmeregel wurde Wein aus den Vereinigten Staaten eingeräumt, der nach den dort gesetzlich zulässigen, aber nicht nach den vom Gemeinschaftrecht erlaubten önologischen Verfahren hergestellt wurde. Die Frist für diese Ausnahmeregelung endet ebenfalls am 31. Dezember 1996. Die Kommission ist der Ansicht, daß diese Ausnahmeregelung nochmals bis zum Ende des Jahres 1997 verlängert werden sollte. Ein solcher Zeitraum dürfte ausreichen, damit die in 1995 wieder aufgenommenen und 1996 fortgeführten Gespräche zwischen der Gemeinschaft und den Vereinigten Staaten ungestört weiterlaufen können. Eine Fortsetzung dieser Gespräche, die in Washington und Brüssel stattfanden, ist in den ersten Monaten des nächsten Jahres vorgesehen. Bemerkung Die Annahme der beiden vorgenannten Verordnungen durch den Rat führt zu keinen nenenswerten finanziellen Belastungen für den Haushalt der Gemeinschaft. L Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) Nr. DES RATES vom zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1873/84 zur Genehmigung des Anbietens oder der Abgabe zum unmittelbaren menschlichen Verbrauch von bestimmten eingeführten Weinen, bei denen angenommen werden kann, daß sie Gegenstand von in der Verordnung (EWG) Nr. 822/87 nicht vorgesehenen önologischen Verfahren waren DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 822/87 des Rates vom 16. März 1987 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein(l), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1592/96(2), insbesondere auf Artikel 73 Absatz 1, auf Vorschlag der Kommission, in Erwägung nachstehender Gründe: Nach Artikel 70 Absatz 1 der Verordnung (EWG) Nr. 822/87 dürfen die in Artikel 1 Absatz 2 Buchstaben a) und b) derselben Verordnung genannten Erzeugnisse nur eingeführt werden, wenn ihnen eine Bescheinigung beigefügt ist, nach der diese Erzeugnisse den Bestimmungen entsprechen, die in dem Ursprungsdrittland für die Erzeugung, die Vermarktung und gegebenenfalls für die Abgabe zum direkten menschlichen Verbrauch gelten. Nach Artikel 73 Absatz 1 derselben Verordnung dürfen die betreffenden Einfuhrerzeugnisse, die Gegenstand von gemeinschaftsrechtlich nicht zulässigen önologischen Verfahren waren oder der genannten Verordnung bzw. den zu ihrer Anwendung erlassenen Vorschriften nicht entsprechen, von Ausnahmen abgesehen nicht zum unmittelbaren menschlichen Verbrauch angeboten oder abgegeben werden. Der Rat ist mit der Verordnung (EWG) Nr. 1873/84(3), zuletzt geändert durch die Verordnung (1) ABl. Nr. L 84 von 27. 03. 1987, S. 1 (2) ABl. Nr. L 206 du 16. 08. 96, p. 31. (3) ABl. Nr. L 176 vom 03. 07. 1984, S. 6 3 v on 1 1 9 / 9 6 ( 4 ), ( E G) N r. Die betreffende Abweichung wird am 31. Dezember 1996 ingültig. Damit jedoch die Konsultationen zwischen der Gemeinschaft und dem betreffenden Drittland im Hinblick auf ein in diesem Sektor gegebenenfalls abzuschließendes Abkommen fortgesetzt werden können, sollte die Gültigkeitsdauer der betreffenden Abweichung bis zum Ende des Jahres 1997 verlängert werden - d i e s em G r u n d s a tz a b g e w i c h e n. HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: Artikel 1 In Artikel 1 Absatz 1 zweiter Unterabsatz der Verordnung (EWG) Nr. 1873/84 wird der "31. Dezember 1996" durch den "31. Dezember 1997" ersetzt. Diese Verordnung tritt am 1. Januar 1997 in Kraft. Artikel 2 Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Im Namen des Rates (4) ABl. Nr. L 20 vom 26. 01. 1996, S. 1 H FINANZBOGEN HAUSHALTSPOSTEN: 16 MITTELANSATZ: 868 Mio ECU 2. BEZEICHNUNG DES VORHABENS: Verordnung des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 1873/84 zur Genehmigung des Anbietens oder der Abgabe zum unmittelbaren menschlichen Verbrauch von bestimmten eingeführten Weinen, bei denen angenommen werden kann, daß sie Gegenstand von in der Verordnung (EWG) Nr. 822/87 nicht vorgesehenenönologischen Verfahren waren. RECHTSGRUNDLAGE: Verordnung (EWG) Nr. 822/87 des Rates ZIELE DES VORHABENS: Verlängerung der Möglichkeit, bis zur Einführung der Neuregelung Wein aus Drittländern unter günstigeren Bedingungen einzuführen. FINANZIELLE AUSWIRKUNGEN 12-MONATS- PERIODE Mio ECU LAUFENDES HAUSHALTS JAHR (97) Mio ECU KOMMENDES HAUSHALTS JAHR (98) Mio ECU 5. 0. AUSGABEN ZU LASTEN - DES EG-HAUSHALTS (ERSTATTUNGEN/INTERVENTIONEN) 5. 1. - NATIONALER HAUSHALTE - ANDERER SEKTOREN EINNAHMEN - EIGENE MITTEL DER EG (ABSCHÖPFUNGEN/ZÖLLE) - IM NATIONALEN BEREICH 5 0. 1. 5. 1. 1. 5. 2. VORAUSSCHAU AUSGABEN VORAUSSCHAU EINNAHMEN BERECHNUNGSWEISE: 1999 Mio ECU 2000 Mio ECU 2001 Mio ECU 2002 Mio ECU 6. 0. 6. 1. 6. 2. 6. 3. FINANZIERUNG IM LAUFENDEN HAUSHALT IST MÖGLICH DURCH IM BETREFFENDEN KAPITEL VORHANDENE MITTEL FINANZIERUNG IST MÖGLICH DURCH ÜBERTRAGUNG VON KAPITEL ZU KAPITEL IM LAUFENDEN HAUSHALTSJAHR NOTWENDIGKEIT EINES NACHTRAGSHAUSHALTS ERFORDERLICHE MITTEL SIND IN DIE ZUKÜNFTIGEN HAUSHALTE EINZUSETZEN JA JA NEIN NEIN ANMERKUNGEN: Die finanziellen Auswirkungen sind unbedeutend. sr Vorschlag für e<«. ::. VERORDNUNG (EG) Nr. DES RATES vom zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2390/89 zur Festlegung allgemeiner Einfuhrbestimmungen für Wein, Traubensaft und Traubenmost DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 822/87 des Rates vom 16. März 1987 über die gemeinsame Marktorganisation für Wein(l), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1592/96(2), insbesondere auf Artikel 70 Absatz 2, auf Vorschlag der Kommission, in Erwägung nachstehender Gründe: Nach Artikel 1 Absatz 2 und Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2390/89 des Rates(3), zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 120/96(4), können für die Einfuhr von Weinerzeugnissen mit Ursprung in Drittländern Erleichterungen gewährt werden, sofern das Drittland besondere Garantien hinsichtlich der Ursprungs- und Konformitätsbescheinigung sowie des Analysebulletins bietet. Artikel 3 Absatz 2 der genannten Verordnung beschränkt diese Erleichterungen auf eine Probezeit, die am 31. Dezember 1996 abläuft. Damit ausreichend Zeit für eine eingehende Prüfung der zukünftigen Regelung bleibt, sollte die Probezeit bis zum Ende des Jahres 1997 verlängert werden - HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: (1) ABl. Nr. L 84 vom 27. 3. 1987, S. 1 (2) ABl. Nr. L 206 vom 16. 8. 1996, S. 31 (3) ABl. Nr. L 232 vom 9. 8. 1989, S. 7 (4) ABl. Nr. L 20 vom 26. 1. 1996, S. 2 Q Artikel 1 In Artikel 3 Absatz 2 der Verordnung (EWG) Nr. 2390/89 wird der 31. Dezember 1996 durch den 31. Dezember 1997 ersetzt. Artikel 2 Diese Verordnung tritt am 1. Januar 1997 in Kraft. Diese Verordnung ist in allen Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Im Namen des Rates 1 HAUSHALTSPOSTEN: 16 MITTELANSATZ: 868 Mio ECU 2. BEZEICHNUNG DES VORHABENS: Vorschlag für eine Verordnung des Rates zur Änderung der Verordnung (EWG) Nr. 2390/89 mit Grundregeln für die Einfuhr von Wein, Saft und Traubenmost. 3. 4. RECHTSGRUNDLAGE: Verordnung (EWG) Nr. 822/87 des Rates ZIELE DES VORHABENS: Verlängerung der Möglichkeit, bis zur Einführung der Neuregelung Wein aus Drittländern unter günstigeren Bedingungen einzuführen. FINANZIELLE AUSWIRKUNGEN 12-MONATS- PERIODE Mio ECU LAUFENDES HAUSHALTS JAHR (97) Mio ECU. KOMMENDES HAUSHALTS JAHR (98) Mio ECU 5. 0. AUSGABEN ZU LASTEN - DES EG-HAUSHALTS (ERSTATTUNGEN/INTERVENTIONEN) 5. 1. - NATIONALER HAUSHALTE - ANDERER SEKTOREN EINNAHMEN - EIGENE MITTEL DER EG (ABSCHÖPFUNGEN/ZÖLLE) - IM NATIONALEN BEREICH 5. 0. 1. 5. 1. 1. VORAUSSCHAU AUSGABEN VORAUSSCHAU EINNAHMEN 5. 2. BERECHNUNGSWEISE: 1999 Mio ECU 2000 Mio ECU 2001 Mio ECU 2002 Mio ECU 6. 0. 6. 1. 6. 2. 6. 3. FINANZIERUNG IM LAUFENDEN HAUSHALT IST MÖGLICH DURCH IM BETREFFENDEN KAPITEL VORHANDENE MITTEL FINANZIERUNG IST MÖGLICH DURCH ÜBERTRAGUNG VON KAPITEL ZU KAPITEL IM LAUFENDEN HAUSHALTSJAHR NOTWENDIGKEIT EINES NACHTRAGSHAUSHALTS ERFORDERLICHE MITTEL SIND IN DIE ZUKÜNFTIGEN HAUSHALTE EINZUSETZEN JA_ JA NEIN NEIN ^ ANMERKUNGEN: 7? ISSN 0254-1467 KOM(96) 646 endg. DOKUMENTE DE 03 11 01 02 Katalognummer : CB-CO-96-653-DE-C ISBN 92-78-13129-6 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg 9


title: QUESTION ECRITE no 3482/96 de Maartje van PUTTEN à la Commission. Mise en oeuvre des orientations du CAD

eurovoc_concepts:
Development Assistance Committee
EU Member State
OECD
development plan
environmental policy
impact study
operational programme
third country

formats: html print


title: WRITTEN QUESTION No. 3451/96 by Christine CRAWLEY to the Commission. Racist border controls

eurovoc_concepts:
EU national
France
border control
identity document
racial discrimination
racism


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 3424/96 af Cristiana MUSCARDINI , Spalato BELLERE' til Kommissionen. Olivetti-gruppens overtagelse af telekommunikationsstrukturer og -midler

eurovoc_concepts:
Italy
commercial transaction
competition
invitation to tender
liberalisation of the market
monopoly
public sector
telecommunications
telecommunications equipment
transmission network


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 3434/96 van Umberto BOSSI aan de Commissie. Voorstel van de "High level group of experts on social and societal aspects of the information society" om een algemene "bit tax" op Internet in te voeren

eurovoc_concepts:
communications policy
dissemination of information
freedom of communication
information network
provision of services
tax
tax system
transmission network


title: Production de l'aquaculture dans l'espace économique européen 1984-92.

eurovoc_concepts:
European Economic Area
fishery produce
fishing statistics


title: 96/708/GUSP: Gemensam ståndpunkt av den 9 december 1996 fastställd av rådet på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska unionen om att upphäva restriktionerna mot de ekonomiska och finansiella förbindelserna med Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien och Montenegro), de områden i Republiken Kroatien som står under Förenta nationernas beskydd och de områden i Bosnien-Hercegovina som kontrolleras av bosnisk-serbiska styrkor

eurovoc_concepts:
UN resolution
Yugoslavia
economic relations
liberalisation of trade
settlement of disputes
trading operation

formats: html pdfa1b print


title: PERGUNTA ESCRITA n. 3453/96 do Deputado Gary TITLEY à Comissão. Fundo de pensões do pessoal da Comissão

eurovoc_concepts:
European Commission
European official
disability insurance
orphan
pension scheme
regulations for civil servants
retirement conditions
seniority
survivor's benefit
widowed person


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3504/96 του Miguel ARIAS CANETE προς την Επ τροπή. Κατανάλωση κονσερβών ιχθύων στην ΕΕ

eurovoc_concepts:
EU statistics
consumption
crustacean
fish
import (EU)
preserved product


title: RÈGLEMENT (CE) N° 2345/96 DE LA COMMISSION du 9 décembre 1996 concernant la délivrance de certificats d'importation pour les aulx originaires de Chine

eurovoc_concepts:
China
bulb vegetable
exchange of information
import licence
originating product
quantitative restriction


title: Decisão nº 2/96 do Conselho de Associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a República Eslovaca, por outro de 9 de Dezembro de 1996 relativa aos direitos aplicados pela República Eslovaca às importações de produtos agrícolas transformados originários da Comunidade

eurovoc_concepts:
CCT duties
Slovakia
agricultural product
agro-industry
foodstuff
import


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3507/96 του Luigi FLORIO προς την Επ τροπή. Ευρωπαϊκά καπόνια

eurovoc_concepts:
competition
consumer information
marketing standard
poultry
poultrymeat
product designation


eurovoc_concepts:
EU programme
cultural cooperation
cultural policy
literature
translation

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 09. 12. 1996 COM(96) 637 final 94/0189 (COD) AVIS DE LA COMMISSION conformément à l'article 189 B, paragraphe 2, alinéa d) du traité CE, sur les amendements du Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de DECISION DU PARLEMENT EUROPEEN ET DU CONSEIL établissant un programme de soutien dans le domaine du livre et de la lecture "Ariane" PORTANT MODIFICATION A LA PROPOSITION DE LA COMMISSION conformément à l'article 189 A, paragraphe 2 du traité CE "*$$?£'* ~ ,4 rial î^^1'. i -- rite' "«Iff If |f ur. t W* 1. HISTORIQUE a) b) c) d) e) f) g) Le 25. X. 1994, la Commission a transmis au Parlement européen et au Conseil sa proposition de décision (COM(94)356 final COD 94/0189). Le 6. IV. 1995, le Parlement européen a adopté en première lecture une résolution favorable comprenant 35 amendements à la proposition de la Commission. Le 20. IV. 1995, le Comité des Régions a émis un avis favorable. Le 28. VII. 1995, la Commission a adopté au titre de l'art. 149, paragraphe 3 du Traité, une proposition modifiée qui a intégré totalement ou partiellement 32 de ces amendements (COM(95)373). Le 27. VI. 1996, le Conseil a adopté une proposition commune. Le 22. VII. 1996, la Commission a accepté cette position commune -et a communiqué son avis au Parlement européen (SEC(95)1648). Le 22. X. 1996, le Parlement européen a adopté en deuxième lecture, une résolution favorable qui inclut 11 amendements à la position commune. 2. OBJET DE LA PROPOSITION Il s'agit d'un programme de soutien dans le domaine du livre et de la lecture visant à promouvoir la connaissance, la diffusion et l'accès du citoyen au patrimoine écrit et à la création littéraire européenne notamment par l'aide à la traduction d'oeuvres littéraires, théâtrales et de référence, le soutien à des projets de coopération sur le livre et la lecture réalisés en partenariat, ainsi que le perfectionnement des professionnels oeuvrant dans ce domaine. Une priorité est donnée aux langues de moindre diffusion dans le cadre de ce programme. i-3 AVIS DE LA COMMISSION SUR LES AMENDEMENTS DU PARLEMENT EUROPÉEN Après examen des amendements proposés par le Parlement européen en deuxième lecture, la Commission peut soutenir certains d'entre eux qui revêtent un caractère technique ou qui s'accordent avec sa proposition initiale. 1. Amendements acceptés par la Commission La Commission peut accepter les amendements 4, 5, 6, 7 et 8 et les a incorporés à sa proposition modifiée afin qu'ils puissent être réexaminés par le Conseil. * * L'amendement 4 qui demande d'insérer une référence, dans le rapport d'évaluation, à l'impact du programme sur la diffusion de la littérature dans les langues de moindre diffusion. _ Observations: ce point n'étant pas fondamental, il peut être aisément accepté, bien que la réduction de la durée et du budget du programme puisse rendre cet exercice particulièrement limité. L'amendement 5 qui demande l'éligibilité des oeuvres rédigées dans des langues de moindre diffusion sans traduction préalable dans une des langues de la Communauté. : la Commission considère que cet amendement qui reprend sa Observations proposition initiale, ne peut que contribuer à accroître la participation et la présence de ces ouvrages dans le programme. * L'amendement 6 vise à donner une priorité aux petites maisons d'édition indépendantes. Observations : la Commission accepte cet amendement puisque l'expérience du projet pilote d'aide à la traduction a démontré que ce sont majoritairement des maisons d'édition pouvant être considérées comme des PME qui bénéficient du soutien communautaire. L'amendement 7 supprime la référence, pour la répartition des ressources, à la double procédure (comité consultatif et de gestion). Obseivations considère que procéder à la ventilation entre les six actions n'est pas opportun. : compte tenu des limites du budget du programme, la Commission L'amendement 8 précise que des projets ayant pour objectif la création de banques et de bases de données sont éligibles au présent programme. Observations projet pouvant répondre aux objectifs du programme. : la Commission considère que cet amendement illustre un type de * * 2. * Amendement partiellement accepté par la Commission L'amendement 2 qui vise à remplacer la double procédure (comité consultatif et de gestion) par un comité consultatif ne peut être accepté que partiellement, compte tenu de la position que la Commission a adoptée comme suite à l'adoption de la position commune du Conseil sur la proposition de décision 94/0189 (SEC(96) 1320 du 12. 7. 1996 pt 3. 4). Observations : ainsi qu'elle l'a indiqué dans la communication susmentionnée, elle ne s'est pas opposée au recours à une procédure de comité mixte, mais seulement à l'utilisation du comité de gestion pour l'adoption de certains actes bien déterminés, à savoir en l'espèce, les décisions d'octroi de concours financier à des projets de plus de 10. 000 ECU et au recours à toute procédure de comité pour l'adoption des rapports d'évaluation (qui ne constituent pas des projets de mesure au sens de la décision du Conseil du 13 juillet 1987 (87/373/CEE) fixant les modalités de l'exercice des compétences d'exécution conférées à la Commission1). En outre, l'amendement du Parlement européen supprimant toute indication des projets d'actes auxquels s'appliquerait une procédure de comité ne peut être acceptée sur ce point, le texte en résultant créant une situation d'insécurité juridique. 3. Amendements rejetés par la Commission Les amendements 1 et 3 sont rejetés par la Commission * L'amendement 1 qui demande la modification du titre afin de faire référence explicitement à la traduction. Observations : la Commission considère que, compte tenu de la répartition des ressources du programme (50% pour la traduction et 50% pour la promotion du livre et de le soutien se fait essentiellement par le biais de la traduction. la lecture), il n'est pas exact de dire que * L'amendement 3 qui demande une augmentation significative du budget (de 7 MECU à 10. 5 MECU). : pour le Parlement, si le Conseil a fait siennes les propositions de Observations la Commission pour 1997 et 1998, le budget alloué au programme reste trop faible par rapport à ses ambitions. Toutefois, la Commission doit s'en tenir à la programmation budgétaire qui a été approuvée (23,5 MECU sur 5 ans) et qui, pour la durée du programme (1997-1998), est respectée. JOn° L 197 du 18. 7. 1987, p. 33. CONCLUSION En conclusion, la Commission estime que les propositions d'amendement n° 4, 5, 6, 7 et 8 peuvent être acceptées telles qu'en l'état et l'amendement n° 2 en partie seulement. La proposition modifiée incorpore ces amendements. Les amendements 1 et 3, tels qu'en l'état, sont rejetés. Proposition modifiée de DÉCISION DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL établissant un programme de soutien dans le domaine du livre et de la lecture "Ariane" (Présentée par la Commission conformément à l'article 189 B, paragraphe 2 du Traité CE) EXPOSE DES MOTIFS Du fait de l'entrée en vigueur du Traité sur l'Union européenne, le 1er novembre 1993, cette proposition de décision est soumise à la procédure de codécision (article 189 B du Traité CE). L'article 189 B, paragraphe 2, point d) prévoit que la Commission émette un avis sur les amendements que propose le Parlement européen en seconde lecture. La Commission a accepté 6 amendements du Parlement européen pour les motifs exposés au point 1 de l'avis ci-joint. La Commission présente ici, en vertu de l'article 189 B, paragraphe 2 au Traité CE, une prosposition modifiée qui incorpore les 6 amendements du Parlement européen qu'elle a acceptés. Proposition modifiée de DÉCISION DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL établissant un programme de soutien dans le domaine du livre et de la lecture "Ariane" (Présentée par la Commission conformément à l'article 189 B, paragraphe 2 du Traité CE) y A Position commune du Conseil Texte modifié (Amendement 2) Article 5 1. La Commission met en oeuvre le présent programme conformément à la présente décision. 1. La Commission met en oeuvre le présent programme conformément à la présente décision. 2. La Commission est assistée par un comité composé de deux représentants par Etat membre et présidé par le la Commission. Les représentant de membres du comité peuvent se faire assister par des experts ou des conseillers. 3. Le représentant de la Commission soumet au comité des projets de mesures concernant : - le plan de travail annuel; - l'équilibre général entre toutes les actions; - les modalités et les critères de sélection pour les différents types de projets décrits à l'annexe (actions 1, 2, 3, 4 et «); - les projets comportant une aide de plus de dix mille ECU; contrôle les modalités de et d'évaluation du programme, ainsi que les conclusions des rapports d'évaluation prévus à l'article 8 et toute mesure de réajustement du présent programme découlant de ceux-ci. Le comité émet son avis sur les projets de mesures visés au premier alinéa dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur 2. La Commission est assistée par le comité créé à l'article 5 paragraphe 2 de la décision n° 719/96/CE du Parlement européen et du Conseil établissant le programme Kaléidoscope. la procédure 3. Sont arrêtées selon définie au paragraphe 4 les mesures suivantes : - le plan de travail annuel; - l'équilibre général entre toutes les actions; - les modalités et les critères de sélection pour les différents types de projets décrits à l'annexe (actions 1, 2, 3, 4 et 6); les modalités de d'évaluation du programme. contrôle et 4. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause. L'avis est émis à la majorité prévue à l'article 148 paragraphe 2 du traité pour l'adoption des décisions que le Conseil est appelé à prendre sur proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des proposition de la Commission. Lors des votes au sein du comité, les voix des représentants des Etats membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le président ne prend pas part au vote. représentants des Etats membres sont affectées de la pondération définie à l'article précité. Le. président ne prend pas part au vote. immédiatement La Commission arrête des mesures qui sont applicables. Toutefois, si elles ne sont pas conformes à l'avis émis par le comité, ces mesures sont aussitôt communiquées par la Commission au Conseil. immédiatement La Commission arrête des mesures qui sont applicables. Toutefois, si elles ne sont pas conformes à l'avis émis par le comité, ces mesures sont aussitôt communiquées par la Commission au Conseil. Dans ce cas: Dans ce cas: a) la Commission peut différer d'une période de deux mois, à compter de la date communication, l'application des mesures décidées par elle; cette de a) la Commission peut différer jd!une période de un mois, à compter de la date de cette communication, l'application des mesures décidées par elle; b) le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans le délai prévu au point a). b) le Conseil, statuant à la majorité qualifiée, peut prendre une décision différente dans le délai prévu au point a). 4^ La Commission peut consulter le comité questions toutes concernant la mise en oeuvre du présent programme non prévues au paragraphe 3. sur les 5^ Les décisions portant octroi de concours financier communautaire aux projets pour lesquels le concours dépasse 10. 000 ECU sont arrêtées selon la procédure définie au paragraphe 6 : Le représentant de la Commission soumet au comité un projet de mesures à prendre. (L Le représentant de la Commission soumet au comité un projet de mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause, le cas échéant en procédant à un vote. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'urgence de la question en cause, le cas échéant en procédant à un vote. L'avis est inscrit au procès-verbal; en outre chaque Etat membre a le droit de demander que sa position figure à ce procès-verbal. L'avis est inscrit au procès-verbal; en outre chaque Etat membre a le droit de demander que sa position figure à ce procès-verbal. La Commission tient le plus grand compte de l'avis émis par le comité. Elle informe le comité de la façon dont elle a tenu compte de cet avis. La Commission tient le plus grand compte de l'avis émis par le comité. Elle informe le comité de la façon dont elle a tenu compte de cet avis. 10W 7. A la demande la Commission, le comité peut examiner toute question liée à l'application de la présente décision. Position commune du Conseil Texte modifié (Amendement 4) Article 8, premier alinéa sur détaillé Un an après la mise en oeuvre du présent programme, et ce dans les six mois qui suivent cette période, la Commission, après avoir consulté le comité, présente au Parlement européen et au Conseil un rapport d'évaluation les le cas résultats obtenus, accompagné, échéant, de propositions appropriées, y compris quant à la poursuite du programme et à ses modalités, afin de mettre en mesure le Parlement européen et lej^onseil de statuer avant le terme de la période couverte par le présent programme. Ce rapport met en particulier en évidence la création de valeur ajoutée, notamment de caractère culturel, en faisant référence à l'impact sur la diffusion de la littérature dans les langues moins répandues et les conséquences socio-économiques induites par le soutien financier accordé par la Communauté. Ce rapport est destiné à évaluer, en termes qualitatifs et quantitatifs, dans quelle mesure ce programme a permis de réaliser les objectifs visés à l'article 2. sur Un an après la mise en oeuvre du présent programme, et dans les six mois qui suivent cette période, la Commission, après avoir consulté le comité, présente au Parlement européen et au Conseil un rapport d'évaluation détaillé les le cas résultats obtenus, accompagné, échéant, de propositions appropriées, y compris quant à la poursuite du programme et à ses modalités, afin de mettre en mesure le Parlement européen et le Conseil de statuer avant le terme de la période couverte par le présent programme. Ce rapport met en particulier en évidence la création de valeur ajoutée, notamment de caractère culturel, et les conséquences socio-économiques induites par le soutien financier accordé par la Communauté. Ce rapport est destiné à évaluer, en termes qualitatifs et quantitatifs, dans quelle mesure ce programme a permis de réaliser les objectifs visés à l'article 2. 12 Position commune du Conseil Texte modifié (Amendement 5) Annexe, Action 1, point 1. b) ii), partie introductive ii) Les ouvrages rédigés dans une des langues moins répandues de l'Union européenne peuvent néanmoins être pris en compte pour l'aide à la traduction lorsqu'ils ont déjà été traduits et publiés dans une langue de l'Union européenne (autre que la langue d'originel ou quand, bien qu'ils n'aient pas encore été traduits et publiés dans une langue de l'Union européenne, ils sont proposés simultanément pour la traduction dans au moins deux langues de l'Union européenne. L'aide est destinée à soutenir la traduction dans une autre langue de l'Union européenne. Ces dispositions s'appliquent, en outre, aux ouvrages : ii) En vue de donner la priorité aux langues moins répandues de l'Union européenne, les ouvrages rédigés dans ces langues peuvent néanmoins être pris en compte pour l'aide à la traduction sans qu'ils aient été préalablement traduits dans d'autres langues de la Communauté. L'aide est destinée à soutenir la traduction dans une autre langue de l'Union européenne. Ces dispositions s'appliquent, en outre, aux ouvrages : 13 Position commune du Conseil Texte modifié (Amendement 6) Annexe, Action 1, point 1. b bis) (nouveau) b bis) La priorité devrait être donnée aux applications émanant de petites sociétés d'édition indépendantes. 14 Position commune du Conseil Texte modifié (Amendement 7) Annexe, Action 1, dernier alinéa Les ressources à engager dans le cadre de la présente action constitueront 50 % de l'enveloppe globale attribuée au présent programme. La ventilation exacte entre les six actions du présent programme s'effectuera suivant les procédures prévues à l'article 5 paragraphe 3. Les ressources à engager dans le cadre de la présente action constitueront 50 % de l'enveloppe globale attribuée au présent programme. 15 Position commune du Conseil Texte modifié (Amendement 8) Annexe, Action 2, troisième alinéa, tirets - la connaissance mutuelle et l'accès à la littérature ou à l'histoire des peuples européens; a) la connaissance mutuelle et l'accès à la littérature ou à l'histoire des peuples européens; le développement d'initiatives de partenariat visant à faciliter l'accès aux données* relatives à la diffusion du livre, à sa promotion; à sa traduction et à l'accès du citoyen à la lecture. le développement d'initiatives de b} partenariat visant à faciliter ; de d'une banque relatives à l'accès aux données - la diffusion du livre avec par exemple la création données contenant des informations relatives aux livres disponibles sur le marché, ainsi qu'aux maisons d'édition et à leur domaines de spécialisation, en vue de favoriser la coproduction et la copublication d'ouvrages européens: - la promotion du livre: - la traduction du livre comprenant la possibilité de constituer une base de données sémantiques (de difficultés et particularités les pour sémantiques) traducteurs techniques et littéraires: - l'accès du citoyen à la lecture. - l'échange d'expérience et de savoir-faire entre professionnels au niveau européen sur des thèmes d'intérêt commun; ç} l'échange d'expériences et de savoir-faire entre professionnels au niveau européen sur des thèmes d'intérêt commun; 16 ISSN 0254-1491 COM(96) 637 final DOCUMENTS FR 16 N° de catalogue : CB-CO-96-634-FR-C ISBN 92-78-12933-X Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg AT


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3433/96 του Guido PODESTA προς την Επ τροπή. Αξιολόγηση προτύπων προγραμμάτων στον τομέα της διατήρησης της αρχιτεκτονικής κληρονομιάς

eurovoc_concepts:
EU financing
architectural heritage
cultural policy
heritage protection
lay magistrate
project evaluation


title: ΓΡΑΠΤΗ ΕΡΩΤΗΣΗ αρ θ. 3428/96 του Inigo MENDEZ DE VIGO προς την Επ τροπή. Ενημερωτική εκστρατεία με αντικείμενο το ευρώ

eurovoc_concepts:
advertising
consumer information
euro
information policy
public awareness campaign
supermarket


title: PREGUNTA ESCRITA n. 3479/96 del Gianni TAMINO a la Comisión. Evaluación del impacto ambiental para el proyecto de vertedero en Spresiano (Treviso)

eurovoc_concepts:
Veneto
domestic waste
environmental impact
environmental protection
organic fertiliser
public contract
waste disposal
waste management
waste recycling
works contract


title: 96/743/CE: Décision de la Commission du 9 décembre 1996 sur l'adoption de mesures spécifiques visant à interdire temporairement le recours à la garantie globale pour certaines opérations de transit communautaire externe

eurovoc_concepts:
Union transit
agricultural product
alcoholic beverage
animal product
customs regulations
tobacco industry