title: Komission kertomus neuvostolle ja Euroopan parlamentille yhteismarkkinoiden maatalouden valuuttajärjestelmästä - Ajanjakso 1. päivästä heinäkuuta 1995 30. päivään kesäkuuta 1996

eurovoc_concepts:
agri-monetary policy
report
single market

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 06. 12. 1996 KOM(96) 636 lopull. KOMISSION KERTOMUS NEUVOSTOLLE JA EUROOPAN PARLAMENTILLE YHTEISMARKKINOIDEN MAATALOUDEN VALUUTTAJÄRJESTELMÄSTÄ Ajanjakso 1. päivästä heinäkuuta 1995 30. päivään kesäkuuta 1996 SISÄLLYSLUETTELO Johdanto I. PÄÄKERTOMUS A. B. Yhteenveto todetuista maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvistä vaikutuksista Analyysi, näkymät ja ehdotukset II. MAATALOUDEN VALUUTTAKYSYMYKSIIN LIITTYVIEN VAIKUTUSTEN ANALYYSI 1995/96 A. B. C. D. Valuuttakehitys 1. 2. Edustavat markkinakurssit Maatalouden muuntokurssit Maatalouden valuuttapoliittiset mekanismit 1. 2. Asetukset Tasaustuet Taloudelliset vaikutukset 1. 2. 3. Hinnat Kauppa Tulot Rahoitusvaikutukset 1. 2. Metodologisia näkökantoja Arviointien tulokset Kansallisten valuuttoien lyhenteet: BEF Belgian ja Luxemburgin frangi DKK Tanskan kruunu DEM Saksan markka GRD Kreikan drakma PTE FRF Ranskan frangi FMK Suomen markka Portugalin escudo Muut eritvislvhenteet: APB97 Alustava talousarvioesitys 97 NLG Alankomaiden guldeni Irlannin punta IEP Italian liira ITL Itävallan shillinki ATS ESP Espanjan peseta SEK Ruotsin kruunu Englannin punta GBP Yhdysvaltojen dollari $ APBRS96 Alustava esitys korvaavaksi ja täydentäväksi talousarvioksi 96 TCA TRM maatalouden muuntokurssit markkinoiden edustavat kurssit KERTOMUS EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTOLLE YHTEISMARKKINOIDEN MAATALOUDEN VALUUTTAJÄRJESTELMÄSTÄ Ajanjakso 1. päivästä heinäkuuta 1995 30. päivään kesäkuuta 1996 Johdanto Tämä Euroopan komission kertomus seuraa 19. päivästä 22. päivään kesäkuuta 1995 pidetyssä maatalousneuvoston istunnossa tehtyä sitoumusta: "Komissio sitoutuu laatimaan vuosittaisen kertomuksen, jossa analysoidaan voimassa olevan maatalouden valuuttajärjestelmän ja valuuttamuutosten vaikutusta yhteismarkkinoihin sekä yhteiseen maatalouspolitiikkaan, ja lisäksi komissio esittää asiaankuuluvia ehdotuksia niiden vaikeuksien voittamiseksi, joita edellä esitetystä saattaa seurata". Kertomuksessa otetaan myös huomioon parlamentin 19. päivänä syyskuuta 1995 antamat päätöslauselmat maatalouskysymyksiä koskevasta valuuttajärjestelmästä1, joissa komissiota pyydettiin "laatimaan yksityiskohtainen arvio neuvoston tekemän päätöksen2 vaikutuksista, samoin kuin rahapoliittisista vaikutuksista unionin talousarvioon". Tämä kertomus koskee maatalouden taloutta ja ajanjaksoa 1. päivästä heinäkuuta 1995 30. päivään kesäkuuta 1996 (markkinointivuosi 1995/96). Se sisältää pääkertomuksen, jossa tehdään yhteenveto tutkimustuloksista sekä kommentoidaan niitä sekä esitetään esiin tulleiden ongelmien ratkaisemiseen soveltuvat ehdotukset. Pääkertomusta seuraa analyysi maatalouden valuuttakysymyksiin tapahtumista ja niiden vaikutuksista markkinointivuonna 1995/96. liittyvistä Analyysin ensimmäisessä ja toisessa osassa (A ja B osa) kuvataan maatalouden valuuttakysymyksiä kyseisenä ajanjaksona, tasaustuen myöntäminen mukaan lukien. Kun Yhteinen päätöslauselma maatalouden valuuttajärjestelmästä 19. 9. 1995 annetun parlamentin asetuksen N:o EP 193. 731 40 artiklan 5 kohdan mukaisesti Kyseessä on 19. päivästä 22. päivään kesäkuuta 1995 kokoontuneen neuvoston tekemä päätös, jonka perusteella neuvosto on antanut 19. 6. 1995 asetuksen tiettyjä valuuttoja koskevaan muuntokurssien alenemiseen liittyvistä hyvityksistä (EY) N:o 1527/95, (EYVL N:o L 148, 30. 6. 1995, s. 1), sekä asetuksen (EY) N:o 2611/95, 25. 10. 1995, jossa säädetään mahdollisuudesta myöntää muissa jäsenvaltioissa tapahtuneista valuuttapoliittisista liikkeistä johtuvien maataloustulon menetysten kansallista tasaustukea (EYVL N:o L 268, 10. 11. 1995, s. 3) otetaan huomioon, että edellinen kertomus laadittiin vastaavalla tavalla kuin 1. päivän tammikuuta 1993 ja 30. päivän kesäkuuta 1994 välistä ajanjaksoa koskeva kertomus3, on loppuvuoden 1994 ja alkuvuoden 1995 tapahtumat esitetty siten, että ne muodostavat kronologisen yhteismarkkinoiden yhteyden maatalouden loppuunsaattamisesta 1. päivästä tammikuuta 1993 alkaen. valuuttakehitykseen C osassa tarkastellaan taloudellisia vaikutuksia maatalousmarkkinoihin ja viljelijöiden tuloihin. Tilastot mahdollistavat tulosten vertailun 12 kuukauden jaksoissa hinta-analyysin osalta heinäkuun -95 ja kesäkuun -96 aikana, mutta vaikutuksia kauppaan analysoidaan kalenterivuosittain ja tuloihin kuvitteellisten vuosijaksojen mukaan. D osassa arvioidaan maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksia yhteisön menoihin. Vaikutusta on arvioitu voimassa olevan vuodelle 1996 tehdyn talousarvion sekä vuodelle 1997 tehdyn alustavan talousarvioesityksen perusteella, sen viimeisen 30. kesäkuuta 1996 tehdyn version mukaan. Varainhoitovuosi koskee 12 kuukauden mittaista ajanjaksoa ja se alkaa 16 päivänä lokakuuta. Perustiedot, joiden perusteella tämä kertomus on tehty, on esitetty taulukoin ja kuvioin, ja työ on komission yksiköiden valmisteluasiakirja. KOM(94)498 lopullinen I. A. PAAKERTOMUS Yhteenveto vaikutuksista todetuista maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvistä 1. Muuntokurssien kehitys tapahtunut Ajanjaksolla 1995/96, heinäkuusta 1995 kesäkuuhun 1996, ei merkittäviä valuuttaheilahtelulta. Joka tapauksessa muutokset ovat hyvin epätavallisia ainakin puolelle yhteisön valuutoista. Perinteisesti vahvat valuutat ovat devalvoituneet, kun taas ne valuutat, jotka aikaisemmin ovat useaan otteeseen menettäneet arvoaan, ovat vahvistuneet. Siitä alkaen kun "switch-over" -järjestelmä kumottiin 1. päivänä helmikuuta 1995, kaikki maatalouden muuntokurssit noudattavat markkinoiden edustavien kurssien kehitystä sekä nousun että laskun osalta. Maatalouden muuntokurssikäytännön lähentäminen kohti edustavia markkinakursseja ei ole tasasuhtainen. Vahvistuvien valuuttojen (virallisten hintojen aleneminen kansallisina valuuttoina) maatalouden muuntokurssien tarvittavat alentamisen valuuttapoikkeamat ja niiden toteamisajat ovat huomattavammat kuin maatalouden muuntokurssien nostamisen yhteydessä. 4 käynnistämiseksi liira Italian Yleisesti ottaen valuuttapoikkeamat ovat olleet positiivisia kaikkien valuuttojen kohdalla. ja Ruotsin kruunu ovat vuorotelleet pitääkseen valuuttapoikkeaman positiivisena ylittäen neljä pistettä. Neutraali marginaali oli siis negatiivisissa eroissa erittäin heikko, alle yhden pisteen5. Tämä on saanut aikaan lukuisia pieniä, jopa hyvin pieniä devalvaatioita, jotka 82 prosentissa tapauksista ovat jääneet alle 0,5 prosentin. Hieman sen jälkeen, kun neuvosto kesäkuussa 1995 oli tehnyt maatalouden valuuttajärjestelyjä koskevat päätöksensä, viiden valuutan maatalouden muuntokurssi laski merkittävästi6. Tanskan kruunun maatalouden muuntokurssin merkittävä alennus oli 0,496 prosenttia. Belgian ja Luxemburgin frangin, Saksan Maatalouden valuuttajärjestelmässä muuntokurssit tarkoittavat yhden ecun arvoa kansallisen valuutan ilmaistuna. Näin ollen devalvaatio suhteessa ecuun vastaa näiden kurssien nousua, revalvaatio laskua. Kun suurimman mahdollisen positiivisen ja suurimman mahdollisen negatiivisen valuuttaeron kertymä ylittää viisi pistettä tarpeeksi monena viiteajanjaksona, muuntokursseja on muutettava näiden erojen vähentämiseksi Muuntokurssin merkittävä aleneminen aiheuttaa yhteisön virallisten hintojen laskun kansallisessa valuutassa mitattuna, ja tämä lasku on suurempi kuin mahdollisten devalvaatioiden vaikutus viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana. Tätä vaikutusta arvioidaan virallisten hintojen nousulla, joita muuntokurssi koskee, nousun ollessa kussakin 2/3 ja 1/3 vuosista -2 ja -3 markan, Itävallan shillingin ja Alankomaiden guldenin muuntokurssien lasku oli 2,193 prosentin ja 2,572 prosentin välillä. Muiden revalvoitujen valuuttojen osalta, Espanjan pesetan valuuttapoikkeama vakiintui "vähäisemmän", 2,9 prosentin revalvaation jälkeen heinäkuussa 1995. Jaksolla 1995/96 Italian liiran maatalouden muuntokurssi laski hieman neljästi, yhteensä 12,1 prosenttia. Ruotsin kruunun muuntokurssi laski kolmesti, yhteensä 9,9 prosenttia, joista kerran merkittävästi 1,734 prosentilla. Ruotsin kruunun maatalouden muuntokurssi laski uudelleen merkittävästi 7. päivänä heinäkuuta 1996. Vain kaksi valuuttaa ovat devalvoituneet merkittävästi. Kreikan drakman maatalouden muuntokurssi nousi 3,1 prosenttia ja Suomen markan 3,5 prosenttia. 2. Neuvoston tilapäiset toimenpiteet merkittävän revalvaation varalta Belgian ja Luxemburgin frangin, Tanskan kruunun, Saksan markan, Alankomaiden guldenin sekä Itävallan shillingin kohdalla on olemassa huomattavan revalvaation vaara, minkä vuoksi neuvosto on kesäkuun lopussa 1995 antamassaan asetuksessa (EY) N:o 1527/957 säätänyt tilapäisten toimenpiteiden käyttöönotosta. Myös Suomen markkaan ja Ruotsin kruunuun kohdistui joulukuun 1995 lopulla revalvoitumisen vaara, minkä vuoksi neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2990/95 säädetään edellisen kaltaisista toimenpiteistä, joiden voimassaoloaikaa pidennettiin myöhemmin 31. päivään joulukuuta 1996 asti. Nämä toimenpiteet ovat ristiriidassa maatalouden valuuttajärjestelmää koskevan perusasetuksen8 7 ja 8 artiklan soveltamisen kanssa ja niiden perusteella otetaan käyttöön tilapäinen tasaustuki sekä maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen. Mainitussa 7 artiklassa säädetään, että jos yksi revalvaatio on merkittävämpi kuin kahden edellisen vuoden aikana suoritetut devalvaatiot, suurinta osaa tuottajille ecuina maksettavasta suorasta tuesta9 korotetaan, jotta vältettäisiin kyseisen valuutan arvon aleneminen. Kun otetaan huomioon kyseisten tukien merkitys yhteisön talousarviolle, (j°Pa 60 prosenttia EMOTR. n tukiosaston talousarviosta) nämä toimenpiteet tulisivat maksamaan noin 250 miljoonaa ecua vuodessa revalvaation prosenttiyksikköä kohti. Asetuksen (ETY) N:o 3813/92 8 artiklassa säädetään muun muassa maatalouden muuntokurssin alenemisen johdosta aiheutuvien tulonmenetysten korvaamisesta. EYVL N:o L 312, 23. 12. 1995, s. 7. Asetus muutettu asetuksella (EY) N:o 1451/96 (EYVL N:o L 187, 26. 7. 1996, s. 1) Asetus (ETY) N:o 3813/92 (EYVL N:o L 387, 31. 12. 1992,. 1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (EYVL N:o L 22, 31. 12. 1995, s. 1) Kiinteät ecuina ilmaistut hehtaarikohtaiset tai eläinyksikkökohtaiset tuet sekä ympäristö- ja rakenteelliset tuet Kyseistä tasaustukea voidaan myöntää vasta 12 tarkastelukuukauden kuluttua tulonmenetysten suuruuden perusteella. 3. Maatalouden muuntokurssin jäädyttäminen Maatalouden valuuttakysymyksiä koskevan perusasetuksen 7 artiklassa tarkoitettujen tukien muuntokurssin jäädyttäminen koskee 23 päivänä kesäkuuta 1995 tosiasiallisesti sovellettuja muuntokursseja, Ruotsin kruunun osalta 11. päivänä tammikuuta 1996 sovellettuja muuntokursseja. Jäädyttäminen on voimassa 1. päivään tammikuuta 1999 asti, jolloin yhteinen valuutta on tarkoitus ottaa käyttöön. Tämä tietenkin muuttaa väliaikaisesti yhteisön myöntämän tuen määrää eri jäsenvaltioiden välillä. Kun otetaan huomioon kyseisten tukien maatalouden muuntokurssienmääräytymisperusteet10, useat muuntokurssit on jäädytetty 30 päivään kesäkuuta 1999 asti. Tämä muuttaa kansallisessa valuutassa mitattuna erityisesti Ruotsin tapauksessa ecuina ilmaistujen tukien tasapainoa maatalouden eri tuotantoalojen välillä. jäädytettyjen muuntokurssien Valuuttaerot maatalouden edustavien markkinakurssien välillä ovat pikemminkin alentuneet niiden valuuttojen kohdalla, jotka on revalvoitu kesä- ja heinäkuussa 1995. Sitä vastoin Ruotsin kruunun jäädytetyn maatalouden muuntokurssin valuuttapoikkeama oli hyvin huomattava hehtaaritukien osalta: markkinointivuonna 1996/97 Ruotsille myönnettävät tuet ovat voimassa olevan muuntokurssin perusteella laskettuna 11 prosenttia suuremmat kuin nykyiset tuet. ja 4. Maatalouden muuntokurssien merkittävän alenemisen vuoksi myönnetyt tasaustuet Asetusten (EY) N:o 1527/95 ja 2990/95 perusteella myönnettävä tasaustuki sisältää enimmäismäärän, joka lasketaan muuntokurssin alenemisen vaikutusten ja viimeisten saatavilla olevien tulotilastojen perusteella. Tuki muodostuu kolmesta yhteensä 12 kuukauden pituisesta asteittain alenevasta erästä, joista Euroopan unioni rahoittaa puolet riippumatta siitä, mikä on kunkin jäsenvaltion myöntämän kansallisen lisätuen osuus. Jakson 1995/96 lopussa kuusi jäsenvaltiota, joita neuvoston asetus (EY) N:o 1527/95 koskee, ovat ilmoittaneet tasaustukea koskevista hankkeistaan. Komissio ei ole vastustanut näitä hankkeita. Ruotsi, jolla on kuusi kuukautta lisäaikaa Maatalouden muuntokurssin arvo päivänä, jona määräytymisperuste ilmenee, on se arvo, jota kyseiseen tuen määrään on sovellettu. Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen yhteydessä vahvistettujen hehtaaritukien osalta muuntokurssin määräytymisperuste tulee voimaan 1 päivänä heinäkuuta. Suurimman osan muiden asetuksen (EY) N:o 3813/92 7 artiklassa tarkoitettujen tukien osalta tämä määräytymisperuste on voimassa 1 päivästä tammikuuta alkaen ilmoittaa asetuksen (EY) N:o 2990/95 mukaisesta tuesta, ei ole kyseisenä ajanjaksona esittänyt hanketta. Luxemburg ja Saksa päättivät myöntää enimmäismäärän mahdollista tukea kaksinkertaistamallakansallisistavaroistaanEMOTR. nmaksamanrahoitusosuuden. Belgia odottaa saavansa 15 prosenttia hyväksytystä enimmäismäärästä kansallisena tukena, EU:n 50 prosentin rahoitusosuuden lisäksi. Tanska, Alankomaat ja Itävalta eivät myönnä kansallista lisätukea. Kun toiset jäsenvaltiot, joita asia koskee, myöntävät suoraa tukea viljelijöille aikaisemman tuotannon perusteella, Tanska, Saksa ja Alankomaat suosivat kolmannen maksuerän kohdalla kiinteämääräisempää tukea, sillä kyseiset maksut olisivat olleet alle 400 ecua maatilaa kohti. 5. Muissa jäsenvaltioissa tapahtuneista devalvaatioista aiheutuvien seurausten vuoksi myönnettävä tasaustuki jäsenvaltioille Vuoden 1995 alussa tapahtuneiden merkittävien devalvaatioiden aiheuttamien seurausten varalle neuvosto on antanut asetuksen (EY) N:o 2611/95. Asetuksessa annetaan tulonmenetysten korvaamiseksi kansallista tasaustukea, jos devalvaatio on muissa jäsenvaltioissa tapahtunut ennen 31. päivää joulukuuta 1995. Komission on hyväksyttävä kyseiset tuet, ja ne on myönnettävä asteittain alenevana tukena enintään kolmeksi vuodeksi. Tuki ei saa suosia jonkin tietyn alan erityistuotantoa, verrattuna siihen, että devalvaatiota ei olisi tapahtunut. lupa myöntää maanviljelijöille Ranska ja myöhemmin Belgia ovat ilmoittaneet tukihankkeista ennen 30. päivän kesäkuuta 1996 määräaikaa. Tuet sisältävät vain yhden vuosittaisen maksuerän, jonka tarkoitus on korvata Italian liiran devalvoimisesta johtuvat tulonmenetykset naudanliha-alalla. Komissio ei ole vastustanut tukea, sillä molemmissa tapauksissa kansalliset markkinat olivat erittäin riippuvaisia joko suoraan tai epäsuorasti Italian markkinoista. 6. Kokoava taulukko maatalouden tasaustuista Seuraavaan taulukkoon on koottu hyväksytyt ja ilmoitetut tuet. Kaikki määrät on ilmaistu miljoonina ecuina 1. päivänä heinäkuuta 1996 päivitettyä edustavaa markkinakurssia käyttäen. Maatalouden muuntokurssin merkittävän alenemisen vuoksi myönnettyjen tukien toisen maksuerän määrä on kaksi kolmasosaa ja kolmannen maksuerän yksi kolmasosa ensimmäisen maksuerän määrästä. Määrät ilmenevät taulukosta. Jäsenvaltiot Maatalouden muuntokurs sin merkittävä aleneminen (%) Enimmäismäärä (milj. ecua) Ilmoitukset EU:n rahoitus (milj. ecua) Ilmoitukset kansallinen rahoitus (milj. ecua) Asetus (EY) N:o 1527/95 Belgia Luxemburg Tanska Saksa Alankomaat Itävalta Asetus (EY) N:o 2990/95 2,193 2,193 0,496 2,229 2,572 2,264 40,2 3,2 8,0 216,7 101,4 38,7 Ruotsi 1,734 20,8 Asetus (EY) N:o 2611/95 Belgia Ranska - - - - z0,5 1,6 4,0 108,3 50,7 19,4 - 0 0 6,1 1,6 0,0 108,3 0,0 0,0 - 3,3 17,3 7. Tuonnista kannettaviin maksuihin sovellettavat muuntokurssit tuonnista kannettaviin maksuihin sovellettavia Ecuina vahvistettuihin, muuntokursseja varten komission asetuksessa (EY) N:o 1482/95 otetaan väliaikaisesti käyttöön kuukausikurssi silloin, kun olisi sovellettava tullikoodeksissa määrättyä vuosikurssia. Koska neuvostoja parlamentti eivät ole saaneet päätökseen 30. päivään kesäkuuta 1996 mennessä komission ehdotuksen tarkastelemista, jonka mukaan on tarkoitus muuttaa erityisesti tullikoodeksissa määrättyä vuosimaksua, komissio on pidentänyt väliaikaisen kuukausikurssin käyttöä yhdellä vuodella. Väliaikaista kuukausikurssia sovelletaan kuitenkin vain niihin tuonnista kannettaviin maksuihin, joita ei ole vahvistettu yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevassa säädöksessä maatalouden valuuttajärjestelyltä koskevan perusasetuksen 1 artiklan mukaisesti. Muissa tapauksissa sovelletaan maatalouden muuntokurssia. Erilaisten muuntokurssien soveltaminen on johtanut tiettyyn epätasapainoon taloudessa ja hallinnolliseen sekavuuteen, joka johtaa virheisiin ja oikeudelliseen epävarmuuteen. Näin ollen komissio on ehdottanut tammikuussa 1996, että 10 että maatalouden maatalouden valuuttajärjestelmää muutettaisiin tuonnista muuntokurssin käyttäminen poistettaisiin kannettaviin maksuihin sovellettaisiin vain yhtä kurssia. Vuoden 1996 kesäkuun 30. päivään mennessä neuvosto ei ole vielä tehnyt asiasta päätöstä. niin, ja maataloustuotteiden 8. Yleisiä näkökohtia taloudellisista vaikutuksista Teoreettiselta näkökannalta maatalouden muuntokurssi voi vaikuttaa vain niihin markkinahintoihin, jotka kuuluvat yhteisön interventiojärjestelmään (erityisesti vilja-, sokeri-, maito- ja maitotuote- sekä naudanliha-alat). Näiden tuotteiden hintojen kautta maatalouden muuntokurssin kehitys voi siis vaikuttaa maanviljelijöiden tuloihin. Lisäksi vaikeuksia kaupankäyntiin voivat aiheuttaa erot joko maatalouden muuntokurssien ja edustavien markkinakurssien välillä tai markkinahintojen ja kansallisena valuuttana ilmaistujen interventiohintojen välillä. Sitä vastoin maatalouden muuntokurssi ei voi vaikuttaa muiden tuotteiden tuotteiden kauppaa voi kuitenkin häiritä edustavan hintoihin. Näiden markkinakurssin voimakas tai äkillinen kehitys. Näin on erityisesti silloin, kun kansallisena valuutana ilmaistut markkinahinnat eivät seuraa valuuttapoliittisia liikkeitä. Maataloustuloihin tapahtuvat paitsi hinnanmuutokset, myös ne maatalouden muuntokurssit, joita sovelletaan tuottajille suoraan maksettavaan tukeen. valuuttapolitiikassa vaikuttavat 9. Vaikutukset markkinahintoihin Kun ei ole kyse huomattavasta devalvaatiosta, ne maatalouden muuntokurssien muutokset, jotka ovat eniten voineet vaikuttaa ajanjaksolla 1995/96, ovat seuraavat: Italian liiran (12,1 %) ja Ruotsin kruunun (9,9 %) merkittävä ja toistuva revalvaatio. Belgian ja Luxemburgin frangin, Tanskan kruunun, Saksan markan, Alankomaiden guldenin ja Itävallan shillingin merkittävät revalvaatiot kesä- ja heinäkuussa 1995 sekä Ruotsin kruunun revalvoituminen tammikuussa 1996. joihin ei ole tuotteiden osalta, Niiden edellä kuvattua markkinointihintoihin vaikuttavaa interventiojärjestelmää, ei ole todettavissa minkäänlaista yhteyttä näiden hintamuutosten ja maatalouden muuntokurssin muutosten välillä. Muiden tuotteiden hintatutkimus on kohdistettu niille aloille, joista on olemassa käyttökelpoista tietoa, ja tutkimus koskee vain yhtä kyseistä jäsenvaltiota edustavaa markkina-aluetta. sovellettu Tarkasteltavana olevan ajanjakson osoittautuneet selvästi kansallisena valuuttana korkeammiksi. Tässä aikana viljojen markkinahinnat ovat interventiohintoja pienet maatalouden epätyypillisessä tilanteessa ilmaistuja 11 valuuttaheilahtelut eivät juuri ole vaikuttaneet viljamarkkinoihin. Näistä epäsäännöllisyyksistä huolimatta yleinen suuntaus markkinahinnoissa ei kokonaisvaltaisesti ajatellen ole ristiriidassa kansallisena valuuttana ilmaistavien interventiohintojen kanssa. Suuntaus molemmissa hintakehityksissä on suunnilleen sama, vaikka vastaavuus ei riitä osoittamaan syy-yhteyttä. Huolimatta hienoisesta epävarmuudesta 1995/96 nousseiden markkinahintojen yhteydessä, revalvaatiot eivät ilmeisesti ole näkyneet viljojen maatalouden valuuttajärjestelmän mukaisten hintojen laskuna. revalvoitumisen ei ole Rasvattoman maitojauheen ja voin markkinahinnat olivat erityisen korkealla markkinointivuoden 1995/96 ensimmäisen vuosipuoliskon aikana. Italian liiran ja Ruotsin kruunun todettu vaikuttaneen näihin markkinahintoihin. Kyseisten valuuttojen revalvoitumista kesä- ja heinäkuussa 1995 ei ilmeisesti seurannut maatalouden muuntokurssien alenemisesta johtuvaa laskua. Kun merkittävää revalvaatiota ei ole, on hyvin markkinahintojen epätodennäköistä, että kyseisten valuuttojen osalta hinnat olisivat nousseet tai nousseet entisestään. Nuorten nautaeläinten lihan hinta laski voimakkaasti vuoden 1995 alussa ollen lähellä niitä edellytyksiä tai jopa ne täyttäen, jolloin interventiotoimenpiteitä sovelletaan. Myöhemmin vuoden 1995 lopulla ja BSE-taudin aiheuttamaan kriisiin asti hinnat ovat selvästi nousseet. Juuri ennen tarkastelun alaista jaksoa, maalis- ja heinäkuun 1995 välillä, hintojen laskuun joissakin jäsenvaltiossa vaikutti ilmeisesti Italian liiroina ilmaistut hinnat, jotka eivät kehittyneet yhtä nopeasti kuin maatalouden muuntokurssit. Heinäkuun 1995 jälkeen alhaiset Italian liiroina ilmaistut hinnat vakiintuivat, ja koska ne eivät aikaisemmin olleet nousseet, eivät ne seuranneet maatalouden muuntokurssin alenemista. Ruotsin kruunuina (toinen valuutta, jonka arvo markkinointivuoden 1995/96 aikana nousi) ilmaistut markkinahinnat seurasivat suhteellisen tarkasti maatalouden muuntokurssin laskua. Mitä tulee valuuttoihin, jotka markkinointivuoden alussa revalvoituivat voimakkaasti, naudan markkinahintojen, toisin kuin viljojen ja maitotuotteiden hintojen, aleneminen liittyy hyvin todennäköisesti maatalouden muuntokurssin alenemiseen. 10. Vaikutukset kauppaan Kauppaan mahdollisesti vaikuttavat valuuttapoliittiset tekijät jäävät lyhyellä aikavälillä merkittävämmän viennin arvon kuukausittaisen vaihtelun varjoon. Niiden jäsenvaltioiden kohdalla, jotka käyvät kauppaa sellaisten maiden valuutoilla, joita on devalvoitu tuntuvasti, ei tilastojen mukaan ole havaittavissa merkittävää yhteyttä minkä tahansa alan kokonaisviennin ja valuuttapoliittisten liikkeiden kesken lyhyellä aikavälillä. Edelleen mitä lyhyellä aikavälillä, viennin suunta yleensä muuttuu vientitukea saavien tuotteiden kohdalla, jos valuuttapoikkeamien kertymä on hyvin merkittävä. Vientitilastoissa ei tulee maatalouden valuuttapoliittisiin vaikutuksiin 12 kuitenkaan näy sellaista muutosta, joka voisi johtaa maataloudessa tällaisiin valuuttapoikkeamiin. Tämä ei sulje pois poikkeustapausten mahdollisuutta. Mutta vaikka olisikin kyse merkittävästä kahden kuukauden valuuttaerokertymästä, kuten vuoden 1995 lopussa, ei siitä voida tehdä suoria johtopäätöksiä, sillä tilanteeseen sisältyy aina epävarmuustekijöitä. ja 1995 välillä kilpailukykyindeksi, Pidemmällä ajanjaksolla tilastotutkimukset korostavat tiettyjä yhteyksiä. Vuosien 1992 joka vaikuttaa suuntaukseen valuuttapolitiikassa ja kustannuskehityksessä, seuraa devalvoituneina kansallisina todellista ostovoimaa. valuuttoina Kilpailukykyindeksi näkyy kuitenkin vasta vientivoittojen kasvaessa. Sitä ei pystytä toteamaan viennin määrien ja markkinaosuuksien kehityksen perusteella. vientien kehitystä, ilmaistujen eli 11. Vaikutukset tuloihin Jotta voitaisiin mitata maatalouden muuntokurssin vaikutusten laajuus 12 kuukauden tuloihin markkinavuonna 1995/96, on jouduttu tekemään joukko arvioita ja olettamuksia. Niiden laskelmien mukaan, jotka on tehty kuvitteellisten mallien pohjalta ja jotka vastaavat kaikilta osin 12 kuukauden aikana maatalouden muuntokurssien muutosten aiheuttamia seurauksia markkinointivuonna 1995/96, tämä muuntokurssi vaikuttaisi merkittävästi tuloihin, eri jäsenvaltioissa eri tavoin. Mitä tulee maatalouden muuntokurssin vuotuisen kehityksen vaikutukseen markkinointivuosien 1994/95 ja 1995/96 välillä, osoittautuu se melko heikoksi ollen yleisesti alle 2 prosenttia useimmissa jäsenvaltioissa. Kolme jäsenvaltiota hyötyvät kuitenkin tämän vuosittaisen kehityksen erityisen positiivisesta vaikutuksesta: Ruotsi (+7,2 %) hehtaarituen kasvun ansiosta. Italia j a Yhdistynyt kuningaskunta (+4,1 % ja +4,5 %) hintojen j a tukien nousun ansiosta, jotka selittävät 2/3 vaikutuksesta Italiassa, puolet Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhteensä vaikutus maataloustuotannon nettotuloihin lienee noin 1,7 prosenttia, mikä vastaa 1 559 miljoonaa ecua. Mitä tulee maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksiin tilanteessa, jossa edustavaa markkinakurssia olisi sovellettu suoraan muuntokurssin sijaan markkinointivuonna 1995/96, kaikki jäsenvaltiot ovat edunsaajia. Varsinkin Ruotsin maataloustulot ovat kasvaneet (+8,8 %). Muita selviä edunsaajavaltioita ovat Luxemburg (+5,6 %), Saksa (+4,6 %), Belgia ja Tanska (+3,8 %). Itävalta on hyötynyt vähemmän (+2,5 %), sillä edustava markkinakurssi ei ole vaikuttanut merkittävään osaan kansallisesta tuesta muodostuvaa tuloa. Alankomaiden, Irlannin, Italian ja Espanjan viljelijät nauttivat noin 2 prosentin tulonkasvusta. Muiden jäsenvaltioiden saama hyöty on vähäisempi, noin yhden prosentin luokkaa tai sitäkin pienempi Kreikassa ja Portugalissa. Vaikutus 13 maatalouden nettotuloihin on yhteensä noin 1,9 prosenttia, mikä vastaa 1 718 miljoonaa ecua. 12. Aikaisempien toimenpiteiden vaikutus talousarvioon talousarvioon vaikuttaa Maatalouden valuuttajärjestelyjen osalta yhteisön voimakkaasti aikaisemmat toimenpiteet valuuttapolitiikassa kuten "switch-over" - järjestelmä (tai vihreän ecun järjestelmä). Tämä järjestelmä, joka otettiin käyttöön 1984, kumottiin 1. päivänä helmikuuta 1995. Siitä oli seurauksena melkein 20 prosentin yleinen ecuina ilmaistujen hintojen ja maksujen korottuminen siten, että se tasoitti palaamista maataloudessa käytettävän muuntokurssin todelliselle tasolle. Vihreän ecun järjestelmän seuraukset, joita korosti ecuina ilmaistujen hintojen nousu, muodostavat 6,8 miljoonan ecun menoerän vuoden 1996 talousarvioon ja 6,920 miljoonan ecun menoerän vuoden 1997 talousarvioon. Mitä tulee vihreän ecun vaikutuksiin, jotka vaihtelevat maailmanmarkkinahintoihin sidottujen määrien perusteella, lisäkustannukset nousevat arviolta 1 320 miljoonaan ecuun vuodessa. Maatalouden valuuttajärjestelmästä johtuvien hintojen alenemisten ansiosta vuosina 1990 ja 1993, yhteensä 1,46 prosenttia, vältyttiin noin 340 miljoonan ecun vuosittaiselta lisäkustannukselta. Yhteensä maatalouden valuuttajärjestelmään liittyvien ongelmien ja aikaisemmista toimenpiteistä aiheutuvien jäljelle jäävien kustannusten määrä on joka vuosi 7 800 miljoonasta 7 900 miljoonaan ecuun, mikä on yhteensä 20 prosenttia EMOTR:n tukiosaston kustannuksista. 13. Markkinointivuonna 1995/96 suoritettujen toimenpiteiden kustannukset tulosten mukaan vuosittaiset Jäljempänä olevassa kustannukset ovat noin 1 200 miljoonasta 1 300 miljoonaan ecua. Näihin on lisättävä vielä aikaisemmista toimenpiteistä johtuvat kustannukset. taulukossa esitettyjen Lähes 2/3 markkinointivuonna 1995/96 suoritettujen toimenpiteiden kustannuksista (800 miljoonasta 900 miljoonaan ecuun) johtuu vaihteluvälien vaikutuksista. Nämä kustannukset johtuvat olennaisilta osin epäyhtenäisistä järjestelmistä, jotka mahdollistavat positiivisen valuuttapoikkeaman ylittymisen viidellä pisteellä, kun taas negatiivisia valuuttapoikkeamia rajoittaa usein kynnysarvo, joka seuraa positiivista valuuttapoikkeaman enimmäismäärää, vähennettynä viidellä pisteellä. Lisäksi tilanteessa, jossa tiettyjä valuuttoja revalvoidaan voimakkaasti ja jatkuvasti, kuten tapahtui markkinointivuonna 1995/96, vahvistusajanjaksolla on merkittävä rooli kaikkein suurimpien valuuttaerojen ylläpitämisessä. 14 toimen liittyvän määräytymisperusteen tavoite on välisenä aikana Maatalouden muuntokurssiin aiheuttamat kustannukset ovat noin 100 miljoonaa ecua vuodessa. Muuntokursseista riippumatta nämä kustannukset johtuvat määräytymisperusteen (eli seikka, jonka saavutettu) perusteella ja menon ilmenemispäivän kirjaamispäivän tapahtuvasta valuuttakehityksestä. Kun korvausjärjestelmää ei ole, nämä kustannukset olivat harvinaisen korkealla ajanjaksolla 1995/96 vahvojen ja heikkojen valuuttojen välillä. Maatalouden muuntokurssien jäädyttämisestä aiheutuvat kustannukset määräytyvät asteittain sen mukaan, mikä on niiden aiheuttava määräytymisperuste saavuttaen jopa 185 miljoonan ecun rajan. Jäädyttäminen on voimassa 1. päivään tammikuuta 1999 asti ja koskee myös vuoden 2000 talousarviota. Tasaustukien kustannukset saattavat alentua vuoden 1997 lopusta alkaen tukien perustana tapahtuneiden devalvaatioiden johdosta. olevien merkittävien revalvaatioiden jälkeen Maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvien tapahtumien kustannukset vuonna 1995/1996 TCA:n jäädyttäminen Tasaustuet Neutraali marginaali Määräy tyrni sperusteet 1996 1997 1998 1999 111 201 817 107 180 141 890 108 185 185 70 2 916 913 _ _ YHTEENSÄ 1 236 1 315 1 171 1 100 Vuonna 1996 maatalouden valuuttajärjestelmästä eniten hyötyvä valtio on Ruotsi, jonka yhteisön maksamien menojen nousu oli 11,2 prosenttia. Tämä johtuu valuuttojen vaihteluvälien ja määräytymisperusteiden vaikutuksista tilanteessa, jossa valuutan arvo on vahvistunut. Vaikka nämä vaikutukset tulevaisuudessa häviäisivätkin, Ruotsi hyötyy merkittävästi valuuttajärjestelmästä maatalouden muuntokurssien jäädyttämisen ansiosta, jonka vaikutus tuntuu vuodesta 1997 alkaen. Toinen järjestelmästä hyötynyt valtio on Italia, jonka kyseisten yhteisön menojen kasvu oli 5,6 prosenttia. Tämä hyöty saattaa tulevaisuudessa heiketä johtuen Italian liiran vahvistuneesta arvosta kyseisenä ajanjaksona. Kyseisiä yhteisön menoja kasvattivat 4,7-3,8 prosenttia ne jäsenvaltiot, joiden maatalouden muuntokurssi jäädytettiin kesä- ja heinäkuussa 1995. Näiden jäsenvaltioiden osalta valuuttasuhdanteet lievensivät vaihteluvälien (neutraali marginaali) vaikutuksia, mutta tulevaisuudessa asia voi olla toisin. 15 Jotta voitaisiin arvioida neuvoston kesäkuussa 1995 tekemien päätösten vaikutusta, eli maatalouden muuntokurssin jäädyttämistä sekä kiinteitä tasaustukia, joita sovelletaan asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden sijaan, on määritelty sellainen hinta, jota oltaisiin käytetty maatalouden valuuttajärjestelmässä, jos näitä päätöksiä ei olisi tehty. Toteutunut säästö oli neljän vuoden aikana lähes 8 900 miljoonaa ecua, tai keskimäärin yli 2 200 miljoonaa ecua vuodessa. Nämä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklan soveltamisesta johtuvat valtavat luvut johtunevat osittain Ruotsin kruunuina lasketun hehtaarituen määrän pitämisestä ennallaan (10 % kasvu ecuina). Jos 7 artiklaa oltaisi sovellettu jostain syystä ainoastaan merkittävien revalvaatioiden sattuessa kesä-ja heinäkuussa 1995, ylimääräiset kustannukset suhteessa todelliseen tilanteeseen olisivat joka tapauksessa olleet melkein 2 500 miljoonaa ecua neljän vuoden aikana vuosina 1996-1999. B. 1. Analyysi, näkymät ia ehdotukset Yleisiä näkökohtia Tutkittaessa maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksia ajanjaksolla 1995/96 esille nousee teknisiä, taloudellisia ja rahoituksellisia vaikeuksia. Jotkut näistä ongelmista saattavat tulevaisuudessa olla merkittäviä. Mutta kaikki riippuu tämän tulevaisuuden näkymistä. Kolme tärkeää kehitystä on otettava huomioon: talous- ja rahaliitto, Euroopan unionin laajeneminen, yhteisen maatalouspolitiikan kehitys. Ehdotukset riippuvat maatalouden valuuttajärjestelyihin ja tärkeydestä sekä niistä valinnoista ja velvoitteista, jotka johtuvat näistä kolmesta tulevaisuudessa tapahtuvasta seikasta. liittyvien ongelmien kiireellisyydestä 2. Rahoitukseen liittyvät vaikeudet Rahoituksen kannalta aikaisemmat toimenpiteet vaikuttavat vääjäämättömästi ja antavat viitteen myös siitä, kuinka maatalouden valuuttajärjestelmä voi merkittävästi vaikuttaa muutaman vuoden aikana. Nykyisen valuuttajärjestelmän aiheuttamat kustannukset ovat korkeita, mutta selvästi alhaisempia kuin aikaisemmin kuvatussa tilanteessa, jossa sovellettiin huomattavaa revalvaatiota. Tässä suhteessa neuvoston tekemät tasaustukea sekä tiettyjen maatalouden muuntokurssien täysin tilapäiset päätökset ovat toimenpiteistä aiheutuvat kustannukset perusteltavissa. Näistä vaikuttavat melko kohtuullisilta, vaikka joitakin niistä olisi alentaa enemmänkin, sillä niiden taloudellinen hyöty ei ole itsestään selvä. Erityisesti tällöin tarkoitetaan niiden johtuvia maatalouden hinnanalennusten osalta, joita ei todellisuudessa ole tapahtunut. jäädyttämistä koskevat tilapäisistä tulonmenetyksistä tasaustukia kiinteitä 16 Maatalouden muuntokurssien yhteydessä käytettävistä määräytymisperusteista aiheutuvat kustannukset ovat väistämättömiä yhteisen maatalouspolitiikan toiminnassa, mutta pääkustannukset, jotka liittyvät neutraaliin marginaaliin, riippuvat siitä, millainen valuuttapoliittinen järjestelmä on valittu. Neutraalin marginaalin järjestelmä on kuitenkin hankala, joten on vaarallista määrittää vain yhtä siihen vaikuttavaa päätekijää, ilman että tutkittaisiin kokonaisuutta. Neutraalin marginaalin järjestelmä on kuitenkin nykyisen maatalouden valuuttajärjestelmän perusta. 3. Taloudelliset vaikeudet Taloudelliselta kannalta katsoen lähes kaikki viljelijät hyötyvät maatalouden valuuttajärjestelmästä, vaikkakin hyvin eri tavoin riippuen valuuttasuhdanteista tai eri syistä sen mukaan, mikä on kulloisenkin kansallisen valuutan vakaus. Vaikutukset markkinoihin vaihtelevat tuotteiden mukaan, ja herkimpien tuotteiden osalta sen mukaan, mikä on niiden vahvistettujen hintojen suhde yhteisön taattuun viralliseen hintaan. Pidemmällä aikavälillä ainakin kaupan arvoon voi vaikuttaa kilpailuindeksi, joka puolestaan kiihdyttää valuuttakehitystä, jota hinnat säätelevät. Näin ollen maatalouden valuuttajärjestelmän taloudelliset seuraukset, jos ne yleisesti hyväksytään, voivat aiheuttaa tilapäisesti huomattavia valuuttapoliittisia vääristymiä jäsenvaltioiden välillä. Tavallaan myös nämä mahdolliset ongelmat juontavat juurensa neutraalista marginaalista. Kun valuuttapoliittiset muutokset eivät vaikuta, kuten silloin, kun viljelijöille suunnattuun suoraan tukeen sovellettava maatalouden muuntokurssi on jäädytetty, on kuitenkin pelättävissä, että pitkällä aikavälillä esiintyy rakenteellisia eroja. Ne voivat syntyä joko jäsenvaltioiden välille tai saman jäsenvaltion sisällä eri maatalousalojen välille. Lisäksi voi olla vaikeaa palauttaa ecun sama arvo jäsenvaltioiden välillä. Kun valuuttakehitykset vaikuttavat ainoastaan osittain tai jälkikäteen, kuten niiden tuotteiden kohdalla, joihin ei sovelleta interventiojärjestelmää, erot voivat ilmetä pitkällä tai lyhyellä aikavälillä, joko eri jäsenvaltioissa vahvistettujen hintojen välillä tai kansainvälisessä kaupassa. Lopuksi, kun valuutoissa tapahtuva kehitys vaikuttaa kokonaisvaltaisesti taattujen hintojen aiheuttaman vääristymän vuoksi, voi kyseisten tuotteiden tulo- ja hintakehityksessä tapahtua hajoamaa suhteessa yleiseen hinta- ja tulokehitykseen. Joka tapauksessa, tilanteiden ja suhdanteiden mukaan, merkittäviä vaikeuksia voi ilmaantua erityisesti pitkällä aikavälillä. Paras mahdollinen järjestelmä ei ole sellainen, joka on tehty pysyväksi. Järjestelmän on pystyttävä mukautumaan kuhunkin maataloudessa ja maatalouden valuuttajärjestelmässä vallitsevaan tilanteeseen ja niihin riskeihin, joita se todennäköisimmin tuo mukanaan. 4. Tekniset vaikeudet 17 Tekniseltä kannalta tietyt nykyisen valuuttajärjestelmän näkökohdat ovat hyvin epäyhtenäisiä ja ovat joskus omiaan lisäämään edellä kuvattuja taloudellisia ja rahoitukseen liittyviä vaikeuksia. Kyse on erityisesti revalvaation vaikutuksesta, ja sen tuonnista kannettaviin maksuihin sovellettavasta muuntokurssista muuttamisen aikataulusta. sekä maatalouden muuntokurssien alenemisen Revalvaation vaikutuksen määrittäminen on kuitenkin välttämätöntä. Niiden avulla voidaan ottaa huomioon aikaisempi valuuttakehitys, kun arvioidaan revalvaation merkitystä tänä päivänä. Kuitenkin kokemus on osoittanut, että näiden käsitysten nykyiset määritelmät ovat riittämättömät ja erityisen mutkikkaat. Valuuttakehityksen osalta merkittävä maatalouden muuntokurssin aleneminen voi muistuttaa tapauksia, jotka eivät vaikuta tuloihin samalla tavalla ja joilla ei näin ollen ole samanasteista todellista vaikutusta. Otetaan esimerkiksi kaksi valuuttaa, jotka ovat pysyneet vakaina kahden vuoden ajan ja joita kohdellaan samalla tavoin, jos niiden maatalouden muuntokurssin taso on kolmannen vuoden lopussa alhaisempi kuin sen alkutaso. Tämän kolmannen vuoden kuluessa toinen valuutoista on voinut devalvoitua 15 prosenttia 11 kuukauden aikana, kun taas toinen valuutta ei ole voinut päästä samalle tasolle kuin kuukautta ennen merkittävää revalvaatiota: maatalouden valuuttapoliittiset hyödyt, joista viljelijät ovat hyötyneet tämän kolmannen vuoden aikana, ovat sen vuoksi hyvin erilaisia. Lisäksi maatalouden muuntokurssin merkittävä aleneminen perustuu kyseessä olevien valuuttapoikkeamien vahvistamiseen viiden viiteajanjakson aikana. Tämän määräajan rajoittaminen osoittautuu ratkaisevaksi tekijäksi, kun otetaan huomioon kauppavirtojen suunnanmuutoksen vaara. Mutta on syytä välttää tarkoituksetonta valuuttakehitystä heti huomattavan revalvaation jälkeen. On selvää, ettei esimerkiksi kaksi kuukautta kestävällä maatalouden muuntokurssin alenemisella olisi samoja vaikutuksia kuin vuoden kestävällä muuntokurssin alenemisella. Tässä yhteydessä noin kymmenen päivän mittainen viiteajanjakso osoittautui erityisen tärkeäksi koko järjestelmän tasapainon kannalta. Kahden maataloustuotteiden tuonnista kannettaviin maksuihin sovellettavan muuntokurssin käyttäminen on turhan monimutkainen ja se luo taloudellista hajanaisuutta sekä erimielisyyksiä. Kuten komissio on ehdottanut, olisi tämä järjestelmä, joka ei tuo yhteisölle mitään parempaa käytäntöä, poistettava. Maatalouden muuntokurssien muuttamissäännöt ovat osa neutraalin marginaalin hankalaa järjestelmää. Niiden joukossa on esimerkiksi sääntö, joka liittyy kolmipäiväisen tilapäisen viiteajanjakson käyttöönottoon silloin kun kahden valuuttaeron kertymä ylittää kuusi pistettä. Jos tätä sääntöä sovelletaan, on se omiaan lisäämään maatalouden muuntokurssin epävakautta. Ennen kaikkea se horjuttaa näiden kurssien muuttamiselle asetettua aikataulua, mikä olikin toimijoiden odotettavissa. Se tuo siis mukanaan tiettyjä vaikeuksia, jotka jotkut henkilöt tuomitsevat. 18 On kysymys yksityiskohtaisista säännöistä, joilla komission laatimaa maatalouden valuuttajärjestelmää sovelletaan, jotta ei tarvitsisi odottaa kymmentä päivää tai toteuttaa suojatoimenpiteitä silloin, kun on kyse äkillisestä tai merkittävästä valuuttapoliittisesta muutoksesta. Kokemus pitkien viiteajanjaksojen soveltamisesta ennen merkittävää revalvaatiota on osoittanut, että tämä sääntö voitaisiin kyseenalaistaa taloudelliselta kannalta. Kyseinen Sääntö auttaa kuitenkin joissakin tilanteissa lyhentämään kurssien vahvistusaikaa ennen merkittävää revalvaatiota. Sääntö olisi perusteltavissa sellaisen äkillisen joka ylittäisi laajuudessaan jopa vuonna 1995 todetut valuuttaerot. Alunperin sääntö siis liittyy nykyinen maatalouden järjestelmään, mihin neutraalin marginaalin valuuttajärjestelmä perustuu. ja voimakkaan devalvaation sattuessa, 5. Maatalousnäkvmien ia valuuttapoliittisten näkökohtien vaikutus Talous- ja rahaliiton kolmas vaihe, tammikuun 1. päivästä 1999 alkaen, on erityisen tärkeä maatalouden valuuttajärjestelmän tulevaisuuden kannalta. Ne jäsenvaltiot, jotka ottavat käyttöön euron, eivät enää tarvitse maatalouden valuuttajärjestelmää keskinäisessä kanssakäymisessään, sillä vahvistetut määrät tullaan niiden välillä maksamaan suoraan euroina. Kuitenkin nykyisen järjestelmän siirtyminen järjestelmään, jossa maksut suoritetaan suoraan eurovaluutassa, edellyttää valuuttaerojen poistamista maatalouden muuntokurssien ja edustavien markkinakurssien väliltä. Mitä tulee markkinoista riippuviin hintoihin ja määriin, nämä erot ovat rajattuja vaihdellen -2 ja +5 välillä, eivätkä ne voi erota yli viittä pistettä kahden valuutan välillä. Sitä vastoin, kun otetaan huomioon joidenkin maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen, valuuttaerot eivät ole rajattuja suoraan viljelijöille myönnettävän tuen osalta. Toteutettavien kokeilujen merkitys tulee riippumaan vuoden 1998 tuotteiden markkinahinnoista, joille on vahvistettu yhteisön taattu vähimmäishinta. lopussa valuuttatilanteesta ja niiden Niille jäsenvaltioille, jotka eivät siirry yhteiseen valuuttaan 1. päivänä tammikuuta 1999, maatalouden valuuttajärjestelmä on edelleen välttämätön, vaikka vain niiden maksaessa omassa valuutassaan ilman kaupan vääristymiä euroina vahvistetut hinnat ja maksut. Järjestelmä on tärkeä myös kansallisen valuutan säilyttäneiden ja euroon siirtyneiden valtioiden välillä. Maatalouden valuuttajärjestelyt tulevat joka tapauksessa kokemaan mullistuksia tämän päivän lähtökohdista asiaa tarkasteltuna. Maatalouden valuuttajärjestelmän on sopeuduttava uuteen tilanteeseen. Vaikka järjestelmän perusperiaatteet säilyisivätkin, täytyy sen toimintaa tarkistaa. Toisaalta uuden järjestelmän olisi mukauduttava niihin riskeihin, jotka liittyvät kansallisten valuuttojen vaihteluihin euroon nähden. Tässä suhteessa olisi otettava huomioon suhteet, jotka tällöin olisivat muodostuneet euroon siirtyneiden ja kansallisen valuutan säilyttäneiden jäsenvaltioiden välille, ja mikä olisi uusien jäsenvaltioiden 19 asema. Toisaalta tämän uuden järjestelmän olisi mukauduttava yhteisen maatalouspolitiikan mahdolliseen kehitykseen, eritoten Euroopan unionin laajenemispyrkimyksiin. Tässä suhteessa avainkysymyksiä tulevat olemaan taattujen vähimmäishintojen taso ja viljelijöille suoraan maksetun tuen merkitys ja yhdenmukaisuus. 6. Ehdotuksia Euroopan talous- ja rahaliiton aikataulun mukaan euroon siirtyvät maat ottavat uuden valuutan käyttöön todennäköisesti 1. päivänä tammikuuta 1999. Tämä on määräaika, johon mennessä maatalouden valuuttajärjestely ia on oltava tarkistettu. Tähän liittyvät komission ehdotukset on esitettävä viimeistään vuoden 1998 alkuun mennessä, jotta neuvosto voisi tehdä päätöksen maatalouden valuuttajärjestelmän viimeisimpien saatavilla olevien tietojen perusteella. tarkistusaikeet Maatalouden valuuttajärjestelmän tekevät turhaksi loppuvuoden 1996 tutkimuksen valuuttajärjestelyjen vaikutuksista, mitkä eivät ole välttämättömiä, sillä ne on tarkistettava joka tapauksessa vuoden 1997 jälkeen. Kun otetaan huomioon ne vaikeudet, joita edellä esitetystä saattaa seurata siirryttäessä kansallisesta valuutasta euroon, on syytä olla vaikeuttamatta tilannetta liittyvät maatalouden muuntokurssien riskejä, ja jäädyttämiseen merkittävän revalvaation yhteydessä. lähitulevaisuudessa lisäämättä niitä jotka Samalla tavalla huomattavien revalvaatioiden varalle 1995/96 on syytä varmistaa samanlaiset toimenpiteet niin, että ei synny syrjintää jäsenvaltioiden kesken. Joka tapauksessa muuntokurssin alentamista olisi rajoitettava enimmäismäärällä, jonka Ruotsin kruunu on saavuttanut, eli 12,8 prosentilla niiden tukien kohdalla, joiden lähtökohta on 1. päivä heinäkuuta ja 6,9 prosentilla muissa tapauksissa. Mahdollisten ongelmien vakavuuden vähentämiseksi ja jotta ei luotaisi eroja hintatukiin niillä aloilla, joihin tämä on vaikuttanut Ruotsin kruunun osalta, muuntokurssin alentamisen jäädyttäminen ei saisi ylittää 6,9 prosenttia. Siinä tapauksessa, että tämä rajoitus aiheuttaisi joidenkin tukien kohdalla alenemista kansallisena valuuttana, tulisi sen vaikutus kumota asteittain alenevan korvaavan tuen myöntämisellä, merkittävien revalvaatioiden aiheuttamien tulonmenetysten korvaamiseksi. revalvaatio, Nykyisten sääntöjen mukaan, kun devalvaatiota ei ole tapahtunut, Italian liiraan kohdistunee merkittävä joka poikkeaa ajanjaksolla 1995/96 toteutetuista revalvaatioista. Jos Italian liiran maatalouden muuntokurssi ei muutu, noudatetaan toukokuussa 1997 neuvoston perusasetuksen 8 artiklassa tarkoitettuja myöhempää tasaustukea koskevia soveltamissääntöjä. Jos sillä välin Italian liiran muuntokurssi alenee uudelleen, voi se aiheuttaa, ilman että maatalouden muuntokurssin alenemista pidettäisiin perusasetuksen 1 artiklan mukaisesti merkittävänä, kyseisen asetuksen 8 artiklan soveltamisen ennen toukokuuta 1997, tai käynnistää toimenpiteet, jotka otetaan käyttöön muuntokurssin noustessa ecuissa 20 vakiintuneissa määrissä maanviljelijöille suoraan kohdistuvien tukien osalta 7 artiklan mukaisesti. ilmaistuna, jolloin näitä toimenpiteitä sovelletaan Joka tapauksessa merkittäviin revalvaatioihin voidaan soveltaa neuvoston asetuksen (ETY) N:o. 3813/92 9 artiklan nojallä. päättämiä tilapäisiä toimenpiteitä todellisten tekemään olosuhteiden mukaisesti. , Tähän mukaùtusëhdotuksia Italian liiraa vastaavien tapauksien varalle, tai. * e'della kuvattujen suuntausten mukaisesti merkittävän revalvaation Varalle 1995/96. komissio liittyen tulee, Kaikenkaikkiaan voidaan tehdä neljän kohdan yhteenveto johtopäätöksistä. Öh syytä: säilyttää nykyisen maatalouden valuuttajärjestelmän yleinen toiminta sen tarkistamiseen saakka pitäen silmällä talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen toteutumista 1. päivänä tammikuuta 1997. voida yksinkertaistaa muuntokurssien käyttöä eli poistaa niiden käyttäminen tuonnista perittävien maksujen yhteydessä, kuten neuvostolle on ehdotettu, ilman että kyseenalaistettaisiin koko järjestelmää. ilman että pahennetaan kohdella uusia merkittäviä maatalouden muuntokurssien jäädyttämisestä aiheutuvia eroja, sillä ne vaikeuttaisivat siirtymistä kohti euroa. revalvaatioita tulevien jatkaa nykyisen maatalouden valuuttajärjestelmän analysointia ja arviointia sekä erityisesti maatalouden valuuttajärjestelmän hallintokomitean asiantuntijoiden kesken rajoittamatta kuitenkaan komission tulevia ehdotuksia. ratkaisumallien etsimistä Edellä esitetystä johtuen komission ei tarvitse välittömästi esittää uutta ehdotusta neuvoston asetukseksi maatalouden valuuttajärjestelmän mukauttamisesta. H. MAATALOUDEN VALUUTTAKYSYMYKSIIN LIITTYVIEN VAIKUTUSTEN ANALYYSI VUONNA 1995/96 A. Valuuttakehitvs 1. Edustavat markkinakurssit Ajanjaksolla 1995/96, heinäkuusta 1995 kesäkuuhun 1996, ei tapahtunut merkittäviä valuuttaheilahduksia kuten edellisellä 12 kuukauden jaksolla11. Valuuttaliikehdinnät ovat melko jatkuvia, Suomen markkaa ja Kreikan drakmaa Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukot ja kuviot A 1-A 2 21 lukuun ottamatta, ja melko lieviä, lukuun ottamatta Italian liiraa ja Ruotsin kruunua. Kuitenkin nämä kehitykset ovat hyvin epätavallisia ainakin puolelle yhteisön valuutoista. Kun otetaan huomioon dollarin kehitykseen liittyvä, epäilemättä liioiteltu suhtautuminen vuoden 1995 alussa, perinteisesti vahvat valuutat ovat devalvoituneet, kun taas ne valuutat, jotka aikaisemmin ovat useaan otteeseen menettäneet arvoaan, ovat vahvistuneet. Tarkasteltavana olevana ajanjaksona dollarin arvo suhteessa ecuun nousi, joten kehityssuunta on nyt toinen kuin viimeksi kuluneen 18 kuukauden aikana alkuvuodesta 1994. Dollarin edustava markkinakurssi aleni näin ollen 6,8 prosenttia noustuaan ensin 16,7 prosenttia12. Yleisesti ottaen tämä dollarin kehityskulku on näkynyt samalla tavalla kehittyvissä valuutoissa kuten Italian liira, Espanjan peseta ja Ruotsin kruunu sekä päinvastaisesti kehittyvissä valuutoissa kuten Belgian ja Luxemburgin frangi, Saksan markka, Suomen markka, Itävallan shillinki ja Alankomaiden guldeni. Belgian ja Luxemburgin frangin, Saksan markan, Itävallan shillingin ja Alankomaiden guldenin edustava markkinakurssi nousi lähes 2,5 prosenttia, mikä ei korvaa niiden noin 4 prosentin laskua edellisen 18 kuukauden aikana, mutta palauttaa niiden arvon suunnilleen vuoden 1995 alun tasolle. Suomen markan arvon aleneminen alkoi myöhemmin, joulukuussa 1995. Vaikka arvonalennuksella olikin suhteellisen paljon merkitystä, ei se kuitenkaan korvannut lähes 13 prosentin revalvaatiota tammikuusta 1994 joulukuuhun 1995. Joka tapauksessa Suomen markan edustava markkinakurssi on saavuttanut maaliskuusta 1996 alkaen sen tason, jolla se oli Suomen liityttyä Euroopan unioniin 1 päivänä tammikuuta 1995. Italian liiran ja Espanjan pesetan markkinakurssin taso laski niin, että se oli alempi kuin vuoden 1995 alussa huolimatta niiden 14 prosentin ja 5 prosentin devalvaatioista tammikuun ja huhtikuun välisenä aikana 1995. Näiden valuuttojen edustava markkinakurssi aleni 11,5 prosenttia ja 1,5 prosenttia kyseisen ajanjakson 12 kuukauden aikana. Ruotsin kruunun 6 prosentin arvonalennus vuoden 1995 viiden ensimmäisen kuukauden aikana korvattiin jo saman vuoden lokakuussa. Kesäkuussa 1996 Ruotsin kruunun edustava markkinakurssi oli 7 prosenttia alhaisempi kuin Ruotsin liittyessä Euroopan unioniin. Tarkasteltujen 12 kuukauden kuluessa Kreikan drakman edustava markkinakurssi kasvoi asteittain suhteellisen vakaasti, mutta maaliskuusta 1996 alkaen voidaan todeta suunnan kääntyneen. Kreikan drakma ja Portugalin escudo ovat pysyneet Maatalouden valuuttajärjestelmässä muuntokurssit ilmaisevat yhden ecun arvon kansallisessa valuutassa mitattuna. Näin ollen, ecun devalvoituminen vastaa näiden kurssien nousua ja ecun revalvoiminen laskua 22 suhteellisen vakaina. Irlannin ja Englannin puntien arvot vakiintuivat tai niiden arvo oli jopa nousussa touko- ja kesäkuun 1996 aikana, huolimatta niiden aikaisemmasta taipumuksesta arvon laskuun ecuun nähden. Ranskan frangin arvo ecuun nähden on noussut lievästi mutta vakaasti. 2. Maatalouden muuntokurssit "Switch-over" -järjestelmän kumoamisen jälkeen, 1. päivänä helmikuuta 1995, kaikki maatalouden muuntokurssit seuraavat edustavan markkinakurssin kehitystä sekä lasku- että noususuunnassa13. Tämä lähestymismekanismi ei kuitenkaan ole tasasuhtainen. Positiiviset valuuttaerot muuntokurssin ja markkinakurssin välillä käynnistävät vahvojen valuuttojen maatalouden muuntokurssin laskun (virallisten hintojen lasku kansallisissa valuutoissa) näiden erojen ollessa merkittävämpiä kuin silloin, jos muuntokurssi nousisi. Näiden järjestelmien sekä valuuttakehityksen mukaisesti, BEF:n, PTE:n, FRF:n ja IEP:n maatalouden muuntokursseja ei muutettu kyseisenä ajanjaksona. Sama koskee Kreikan drakmaa ja Espanjan pesetaa niiden revalvoiduttua heinäkuussa 1995. Lukuun ottamatta Italian liiraa ja Ruotsin kruunua, jotka revalvoituivat voimakkaasti, muut muuntokurssit kasvoivat melko heikosti, mutta toisinaan melko tasaisesti. Yleisesti ottaen valuuttaerot olivat positiivisia tai lähellä nollaa kaikkien valuuttojen kohdalla. Kun otetaan huomioon Italian liiran ja Ruotsin kruunun taipumus revalvoitua voimakkaasti, ne ovat revalvoituneet pitääkseen vakiona positiivisen valuuttaeron, joka ylittää neljä pistettä. Negatiivisen valuuttaeron neutraali marginaali pysyi siis koko ajan heikkona, alle yhden pisteen14. Tämä käynnisti lukuisia pieniä, jopa hyvin vähäisiä devalvaatioita, jotka 82 prosentissa tapauksista jäivät alle 0,5 prosentin. Hieman neuvoston kesäkuussa 1995 tekemien maatalouden valuuttajärjestelyä koskevien päätösten jälkeen viiden valuutan muuntokurssi laski merkittävästi15. Kyseessä olevien valuuttojen kohdalla tämä poisti viiden kuukauden positiivisen valuuttaeron, joka ylittyi viidellä pisteellä yhtäjaksoisesti tai ajoittain. Belgian ja Luxemburgin frangin maatalouden muuntokurssin alenemisprosentti oli 24. päivänä kesäkuuta 1995 2,193 prosenttia. Saksan markan aleneminen oli 1. päivänä heinäkuuta 1995 2,229 prosenttia, Itävallan shillingin 2,264 prosenttia ja Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukot ja kuviot A 4 ja A 5 Kun suurimman positiivisen ja suurimman negatiivisen valuuttaeron kertymä ylittää viisi pistettä tarpeeksi monena viiteajanjaksona, on maatalouden muuntokurssia muutettava tämän eron supistamiseksi. Maatalouden muuntokurssin merkittävä aleneminen aiheuttaa kansallisessa valuutassa ilmaistujen virallisten hintojen laskun, ja tämä lasku on suurempi kuin mahdollisten devalvaatioiden vaikutus viimeksi kuluneiden kolmen vuoden aikana. Tätä vaikutusta arvioidaan virallisten hintojen nousulla, joita muuntokurssi koskee, nousun ollessa 2/3 vuonna -2, 1/3 vuonna -3 1/3. 23 Alankomaiden guldenin 2,572 prosenttia. Sitten Tanskan kruunun maatalouden muuntokurssi aleni merkittävästi 0,496 prosentilla 24. päivänä heinäkuuta 1995. Seuraavien kuukausien kuluessa näiden valuuttojen positiiviset valuuttaerot vähenivät. DEM:n, NLG. n ja ATS:n väliset erot olivat jopa negatiivisia touko- ja kesäkuussa 1996, mikä on vaatinut niiden maatalouden muuntokurssien lievää korottamista. Niiden valuuttojen osalta, joiden maatalouden muuntokurssi on pysynyt vakaana tai lähes vakaana, valuuttaerot vaihtelivat Portugalin escudon plus yhdestä Ranskan frangin plus kahteen pisteeseen. Irlannin punnan valuuttaero jäi yleisesti alle kahden pluspisteen, kunnes se nopeasti kasvoi plus neljään pisteeseen toukokuusta kesäkuuhun 1996. Espanjan pesetan arvo nousi 2,9 pros^ itilla heinäkuun lopussa 1995. Sitten sen ero vakiintui vähän alle neljään pisteeseen. Tarkasteltavana ajanjaksona Italian liiran muuntokurssi koki neljä vähemmän merkittävää alenemista, yhteensä 12,1 prosenttia. Sen valuuttaerot pysyivät kuitenkin positiivisina ja kohonneina. Ruotsin kruunun muuntokurssi laski kolme kertaa, yhteensä 9,9 prosenttia. Tammikuun 1996 merkittävä lasku oli 1,734 prosenttia. Melko vaihtelevat valuuttaerot olivat yleisesti ottaen hyvin korkealla, yli neljän pisteen, ja uusi merkittävä maatalouden muuntokurssin lasku tapahtui 7. heinäkuuta 1996. Vain kahden valuutan muuntokurssin arvo laski selvästi: Kreikan drakman ja Suomen markan. Kreikan drakma kasvoi 3,1 prosenttia, mutta ero jäi positiiviseksi kyseisen ajanjakson lopussa. Suomen markka, jonka ero pysytteli lähes viidessä pisteessä viidestä kuuteen kuukauteen, menetti kuitenkin arvoaan ja tästä johtuen maatalouden muuntokurssi nousi 3,5 prosenttia. Englannin punnan valuuttaerojen vaihtelut johtivat 1,95 prosentin muuntokurssin nousuun runsaan puolen vuoden aikana, mutta kesäkuun lopussa 1996 kurssin lopullinen taso oli 0,8 prosenttia alhaisempi kuin alkutaso. B. Maatalouden valuuttapoliittiset mekanismit 1. Asetukset Koska on BEF:n, DKK:n, DEM:n NLG:n ja ATS:n osalta on olemassa huomattavan revalvaation vaara, on neuvosto kesäkuun 1995 lopulla antamassaan asetuksessa (EY) N:o 1527/95 säätänyt väliaikaisten toimenpiteiden soveltamisesta sellaisten huomattavien revalvaatioiden varalle, jotka ovat tapahtuneet 23. päivän kesäkuuta 1995 ja 1. päivän tammikuuta 1996 välisenä aikana. Koska joulukuun lopussa 1995 Suomen markkaa ja Ruotsin kruunua uhkasi uudelleen merkittävän revalvaation riski, neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2990/9516 säädettiin 16 Asetus EYVL N:o L 312, 23. 12. 1995, s. 7. Asetus muutettuna asetuksella (EY) N:o 1451/96 (EYVL N:o L 187, 26. 7. 1996, s. 1) 24 samanlaisista toimenpiteistä kuin asetuksessa (EY) N:o 1527/95 30 päivään kesäkuuta 1996, ja vielä 31 päivään joulukuuta 1996 asti. Nämä toimenpiteet, jotka ovat välttämättömiä GATT-sopimuksesta johtuvien velvoitteiden ja talousarvion kurinalaisuuden noudattamiseksi, ovat ristiriidassa maatalouden valuuttajärjestelmän perusasetuksen17 7 ja 8 artiklan soveltamisen kanssa. Kyseisessä 7 artiklassa säädetään, silloin kun revalvaatio on merkittävämpi kuin kahden edellisen vuoden devalvaatiot yhteensä, etupäässä ecuina maksettavan viljelijöille suunnatun suoran tuen määrän korottamisesta18, jotta vältettäisiin kyseisten tukien arvon aleneminen kansallisessa valuutassa. Kun otetaan huomioon suorien tukien merkitys talousarviossa, (60 prosenttia EMOTR:n tukiosaston kustannuksista) edellinen toimenpide tulisi maksamaan suunnilleen 250 miljoonaa ecua vuodessa. Asetuksen (ETY) N:o 3813/92 8 artiklassa säädetään lisäksi tasaustuen myöntämisestä maanviljelijöille, joilla on muuntokurssin alenemisesta johtuvia tulonmenetyksiä. Tukea voitaisiin myöntää vasta 12 kuukauden tarkastelujakson kuluttua, jotta maatalouden muuntokurssin pysyvä aleneminen voitaisiin todeta. Tuen määrä vahvistetaan tarvittaessa tapahtuneen maataloustuen alenemisen perusteella, ja joka periaatteessa voidaan todeta. Kyseisen maatalouden valuuttajärjestelmän perusasetuksen 7 ja 8 artiklan sijaan asetuksissa (EY) N:o 1527/95 ja 2990/95 otetaan käyttöön kertaluonteinen tasaustuki, kuten myös mainitussa 7 artiklassa tarkoitettuihin suoriin tukiin sovellettava maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen. a) jäsenvaltioille, sisältävät määritellyn enimmäismäärän Tasaustuet jotka voidaan myöntää asetusten (EY) N:o 1527/95 ja 2990/95 perusteella joiden maatalouden muuntokurssi on vaarassa laskea merkittävästi. Nämä enimmäismäärät on laskettu muuntokurssin alennetun arvon aiheuttamien arvioitujen seurausten sekä vuotta 1994 koskevien viimeisten saatavilla olevien tilastotietojen perusteella. Enimmäismäärät ilmaistaan muuntokurssin prosenttimääräisenä merkittävänä alentumisena. Tuki muodostuu kolmesta asteittain alenevasta maksuerästä, joista ensimmäinen erä voidaan myöntää 12 kuukaudeksi heti kyseistä revalvaatiota seuraavana kuukautena 100 prosenttiin asti enimmäismäärästä. Seuraavan kahden vuosittaisen erän määrää vähennetään vastaavasti kahdella kolmanneksella ja yhdellä kolmanneksella kokonaismäärästä. Euroopan unioni rahoittaa puolet enimmäistuesta, riippumatta siitä, mikä on jäsenvaltion myöntämän kansallisen lisätuen osuus. Edellä esitetty tuki voidaan periaatteessa myöntää heti kyseistä revalvaatiota seuraavana kuukautena, toisin kuin asetuksen (ETY) N:o 3813/92 8 artiklassa 17 Neuvoston asetus (ETY) N:o 3813/92 (EYVL N:o L 387, 31. 12. 1992, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 150/95 (EYVL N:o L 22, 31. 1. 1995, s. 1) Kiinteät ecuina ilmaistut hehtaaria tai eläintä kohden maksettavat tuet sekä ympäristö- ja rakenteelliset tuet 25 tarkoitettu tuki, joka edellyttää 12 kuukauden määräajan. Komission asetuksessa (EY) N:o 2921/9519 tuen soveltamiseksi. täsmennetään yksityiskohtaiset säännöt tämän Mainittujen soveltamista koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti tämä tuki myönnettävä vuosittaisena maksueränä maatiloille. Se määräytyy edellisen kauden tilakoon mukaan ja sen on vastattava tulonmenetysten jakaantumista eri tuotannonalojen kesken. Silloin kun maatilakohtaiset vuosittaiset maksuerät eivät saa ylittää 400 ecua, tuki voidaan myöntää yhteisten toimenpiteiden ja yleisen edun nimissä, tai sellaisten toimenpiteiden muodossa, joiden osalta yhteisön säännökset sallivat kansallisen tuen myöntämisen. Asianomaisten jäsenmaiden ilmoittamat tasaustuet esitetään jäljempänä B kohdan 2 alakohdassa. b) Maatalouden valuuttakysymyksiä koskevan perusasetuksen 7 ja 8 artiklassa tarkoitettujen tukien ja maatalouden muuntokurssien jäädyttäminen koskee niitä arvoja, joita todellisuudessa on sovellettu 23. päivänä kesäkuuta 1995, ja Ruotsin kruunun osalta 11 päivänä tammikuuta 1996. Jäädyttämisen on päätetty olevan voimassa 1 päivään tammikuuta 1999, jolloin on tarkoitus ottaa käyttöön yhteinen valuutta. Tämä luonnollisesti muuttaa väliaikaisesti yhteisön myöntämän tuen tasoa eri jäsenvaltioiden välillä. Kun otetaan huomioon maatalouden muuntokurssiin sovellettavat määräytymisperusteet20 kyseisten tukien osalta, useimmat kurssin arvoista on jäädytetty 30 päivään kesäkuuta 1999 asti21. Tämä muuttaa erityisesti Ruotsin kohdalla ecuina tasapainoa eri maatalouden tuotannonaloilla. ilmaistujen tukien Erot maatalouden jäädytetyn muuntokurssin ja edustavan markkinakurssin välillä ovat pikemminkin pienentyneet niiden valuuttojen kohdalla, joiden arvo on noussut kesä- ja heinäkuussa 1995. Vuoden kuluttua näistä revalvaatioista erot olivat DKK:lle 5,0 prosenttia, BEF:lle 3,7 prosenttia, NLG:lle 2,4 prosenttia ja DEM:lle ja ATS:lle 1,9 prosenttia. Sitä vastoin Ruotsin kruunun jäädytetyn muuntokurssin valuuttaero muodostui hyvin merkittäväksi hehtaaritukien osalta: Markkinointivuonna 1996/97 Ruotsin saamat tuet ovat luultavasti 11 prosenttia suuremmat kuin ne olisivat nykyisen 20 Asetus (EYVL N:o L 305, 19. 12. 1995, s. 60. ) sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1481/96 (EYVL N:o L 188, 27. 7. 1996, s. 21) Maatalouden muuntokurssin arvo, päivänä, jona määräytymisperuste ilmenee, on se arvo, jota kyseisiin määriin sovelletaan. YMP:n uudistuksen yhteydessä vahvistettujen hehtaaritukien osalta määräytymisperuste todettiin 1 päivänä heinäkuuta vallitsevan tilanteen perusteella. Muiden asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklassa tarkoitettuihin tukiin sovelletaan 1 päivänä tammikuuta päivitettyä lähtökohtaa Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukko A 7 26 siirtyminen kurssin perusteella, ja 19 prosenttia suuremmat kuin edustavan markkinakurssin mukaan määräytyvän tuen taso. Siinä tapauksessa, että Ruotsin kruunun arvo jäädytetystä maatalouden pysyisi ecuun nähden ennallaan, muuntokurssista nykyisellä tasolla olevan kurssin käyttöön heinäkuussa 1999 vastaisi 10 prosentin hehtaarituen laskua kansallisessa valuutassa22. Nämä suuren luokan erot johtuvat nimenomaan siitä, että jäädyttäminen koskee sitä muuntokurssia, jota sovelletaan merkittävän revalvaation tapahtumahetkellä, eikä siis silloin, kun muuntokurssin aleneminen muuttuu merkittäväksi. Tämän ansiosta voidaan merkittävän revalvaation ollessa kyseessä välttää kyseisten tukien aleneminen kansallisessa valuutassa. Näin ollen BEF:n, DKK:n ja erityisesti SEK:n, joka revalvoitui voimakkaasti ennen kuin sen arvo jälleen nousi, muuntokurssin jäädyttämisen taso on ollut hyvin korkea. c) d) Lisäksi vuoden 1995 merkittävistä devalvaatioista johtuvien seurausten osalta neuvosto on antanut lokakuussa 1995 asetuksen (EY) N:o 2611/95. Siinä annetaan jäsenvaltioille lupa myöntää joillekin viljelijöille tulonmenetyksistä johtuvaa kansallista tukea, kun devalvaatio on toisissa jäsenvaltioissa tapahtunut ennen 31. päivää joulukuuta 1995. Tuelle on saatava komission hyväksyntä, ja niitä saadaan myöntää enintään kolmeksi vuodeksi asteittain alenevasti. Tuki ei saa suosia mitään erityistuotantoa, eikä sitä voida soveltaa tilanteessa, jossa devalvaatiota ei ole tapahtunut. Ranska ja Belgia ovat ilmoittaneet asetuksen (EY) N:o 2611/95 perusteella myönnettävästä tukihankkeesta ennen 30. päivän kesäkuuta 1996 määräaikaa. Tukien myöntämisestä kerrotaan B kohdan 2 alakohdassa. ja ecuina vahvistettuihin maksuihin sovellettavien Tuonnissa perittäviin muuntokurssien osalta komission asetuksessa (EY) N:o 1482/9523 otetaan käyttöön väliaikaisesti kuukausikurssi, jota sovelletaan tilanteessa, jossa olisi käytettävä tullikoodeksissa24 määrättyä vuosittaista muuntokurssia. Koska neuvosto ja parlamentti eivät ole saattaneet päätökseen 30. päivään kesäkuuta 1996 mennessä komission ehdotuksen25 tarkastelemista, jonka mukaan on tarkoitus muuttaa tullikoodeksissa määrättyä vuosikurssia, komissio on pidentänyt väliaikaisen kuukausikurssin käyttöä yhdellä vuodella. sovelletaan kuitenkin ainoastaan Väliaikaista kuukausikurssia tuonnista kannettaviin maksuihin, joita ei ole vahvistettu YMP:aa koskevalla säädöksellä maatalouden valuuttajärjestelmää koskevan perusasetuksen 1 artiklan mukaisesti. Muissa sovelletaan maatalouden muuntokurssia. Erilaisten muuntokurssien käyttö on johtanut taloudelliseen hajanaisuuteen ja hallinnolliseen tapauksissa 22 24 25 Uusi maatalouden muuntokurssin merkittävä aleneminen, 3,280 %, tapahtui 7 päivänä heinäkuuta 1996 EYVL N:o L 145, 29. 6. 1995, s. 43. Asetus muutettu asetuksella (EY) N:o 1224/96 (EYVL N:o L 161, 29. 6. 1996, s. 70) EYVL N:o L 302, 19. 10. 1992, s. 1. Neuvoston asetuksen 18 artikla (ETY) N:o 2913/92 KOM(95)335 lopullinen 27 sekavuuteen, mistä seuraa virheitä ja oikeudellista epävarmuutta. Näin ollen komissio on ehdottanut helmikuussa 1996, että maatalouden valuuttajärjestelmää muutettaisiin26 niin, että maatalouden muuntokurssi poistettaisiin ja käytettäisiin vain yhtä maataloustuotteiden tuonnista kannettaviin maksuihin sovellettavaa kurssia. Kesäkuun 30. päivään mennessä neuvosto ei ole vielä tehnyt asiasta päätöstä. e) Merkittävän revalvaation käsite otettiin käyttöön helmikuussa 1995 asetuksen (EY) N:o 3813/92 9 artiklassa kuvaamaan sellaisten valuuttakysymysten arviointia, joilla voi lyhyellä aikavälillä olla merkittäviä seurauksia erityisesti GATT-sopimuksen yhteydessä tehtyihin kansainvälisiin sitoumuksiin ja talousarvion kurinalaisuuden noudattamiselle. Aluksi tämä käsite liitettiin käsitteeseen maatalouden muuntokurssien merkittävästä alenemisesta, kuten se on asetuksen (ETY) N:o 3813/92 1 artiklassa määritelty. Sitten ilmeni, että muita maatalouden muuntokurssien alenemisia liitettiin tähän merkittävän revalvaation käsitteeseen, erityisesti niitä, jotka saattaisivat käynnistää asetuksessa (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklassa säädetyt toimenpiteet. Heinäkuussa 1996 asetuksen (ETY) N:o 1068/9327 8 artiklaa muutettiin asiaankuuluvalla tavalla, jotta nämä tapaukset voitaisiin sisällyttää huomattavan revalvaation käsitteeseen. 2. Tasaustuet Ajanjakson 1995/96 lopussa kuusi jäsenvaltiota, joita maatalouden muuntokurssin huomattava aleneminen koski kesä-heinäkuussa 1995, ilmoittivat asetuksen (EY) N:o 1527/95 mukaisesta tukihankkeesta. Komissio ei vastustanut näitä hankkeita. Ruotsi, jolla on kuusi kuukautta lisäaikaa ilmoittaa asetuksen (EY) N:o 2990/95 mukaisesta tuesta, ei ole kyseisenä aikana esittänyt hanketta. Ranska ja myöhemmin Belgia, ovat ilmoittaneet kansallisesta tukihankkeesta ennen 30. päivää kesäkuuta 1996 muiden valuuttojen devalvaatioiden vaikutusten korvaamiseksi asetuksen (EY) N:o 2661/95 mukaisesti. Komissio ei ole vastustanut hankkeita. Seuraavaan taulukkoon on koottu hyväksytyt ja ilmoitetut tuet. Kaikki määrät on ilmaistu miljoonina ecuina 1 pä. ivänä heinäkuuta 1996 päivitettyä edustavaa markkinakurssia käyttäen. Maatalouden muuntokurssin huomattavan alenemisen vuoksi myönnettyjen tasaustukien toisen maksuerän määrä on kaksi kolmasosaa KOM(96)40 lopullinen Asetus (EYVL N:o L 108,1. 5. 1993, s. 106. ) Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1482/96 (EYVL N:o L 188, 27. 7. 1996) 28 ja kolmannen maksuerän määrä on yksi kolmasosaa ensimmäisen maksuerän määrästä. Määrät ilmenevät taulukosta. 29 Jäsenvaltiot Muuntokurssin merkittävä aleneminen (%) Enimmäismäärä (milj. ecua) Ilmoitukset EU:n rahoitus (milj. ecua) Ilmoitukset kansallinen rahoitus (milj. ecua) Asetus (EY) N: o 1527/95 Belgia Luxemburg Tanska Saksa Alankomaat Itävalta Asetus (EY) N:o 2990/95 2,193 2,193 0,496 2,229 2,572 2,264 40,2 3,2 8,0 216,7 101,4 38,7 Ruotsi 1,734 20,8 Asetus (EY) N:o 2611/95 Belgia Ranska - - - - 20,5 1,6 4,0 108,3 50,7 19,4 - 0 0 6,1 1,6 0,0 108,3 0,0 0,0 - 3,3 17,3 a) Maatalouden muuntokurssin huomattavan alenemisen vuoksi myönnetyt korvaukset (Asetus 1527/95) Luxemburg ja Saksa päättivät myöntää enimmäismäärän tasaustukea lisäämällä kansallista osuutta EMOTR:n maksamaa osuutta vastaavalla määrällä. Belgia aikoo myöntää kansallista lisätukea 15 prosenttia hyväksytystä enimmäismäärästä ja 50 prosenttia unionin rahoittaman tuen määrästä. Tanska, Alankomaat ja Itävalta eivät myönnä kansallista lisätukea. Kun muut jäsenvaltiot, joita asia koskee, myöntävät tukea suoraan viljelijöille ja suhteessa aikaisempaan tuotantoon, Tanska, Saksa ja Alankomaat ovat suosineet 30 kolmannen maksuerän suhteen kiinteämpää tukea, sillä kyseiset määrät olisivat olleet alle 400 ecua maatilaa kohti. Yleisten alakohtaisten liian suurien korvausten välttämiseksi on harkittu suurimman mahdollisen alakohtaisen tuen käyttöönottoa. Ne on vahvistettu neuvoston laatimien tulonmenetysarviointien mukaisesti, jotta voitaisiin määritellä hyväksytyn enimmäistuen määrä. Näin ollen huomattava tulonmenetys (nykyarvoon suhteutettuna) diskontattiin vain niillä aloilla, joilla on oikeus soveltaa virallisia hintoja, jotka vaikuttavat suoraan viljelijöiden saamiin hintoihin. Kun otetaan huomioon edellisien vuosien kokemus, maatalousalat, joihin asia eniten vaikuttaa, ovat vilja-, sokerijuurikas-, maito-ja maitotuote- sekä naudanliha- ala. Koska neuvosto hyväksyy tuen kiinteämääräisenä ja ennakkoon eri alojen todellisia tulonmenetyksiä ei ole otettu huomioon, (unohtamatta todellista tuen hintakehitystä heinäkuun 1995 enimmäismäärää tai tuen kokonaismäärää. jälkeen), muutettaessa alakohtaisen Belgian ja Itävallan osalta jokaiselle tuotannonalalle myönnetyt tuet eivät ole suhteessa alakohtaisen enimmäismääräisen tuen jakaantumiseen. Ne ovat kuitenkin jokaisessa tapauksessa pienempiä kuin suurin mahdollinen alakohtainen tuki. Näin ollen eri tuotannonaloilla ei esiinny tulonmenetysten osalta ylitukemista vaan ennemminkin alat ovat alituettuja tukien jakaantuessa monen tuotannonalan kesken. Mitään alaa ei voida pitää ylituettuna suhteessa neuvoston arvioimiin tulonmenetyksiin. Belgian alakohtaiset tasaustuet vuoden 1996 maksuerän yhteydessä ilmenevät seuraavasta taulukosta. Vuonna 1997 maksettavan määrän arvoa on vähennetty yhdellä kolmasosalla ja vuoden 1998 määrää kahdella kolmasosalla ensimmäisen erän yhteydessä myönnetystä määrästä: 31 Alat Vilja, paitsi maissi Sokeri juurikkaat Maito Nautaeläimet Neljän alan tuotannon arvo (%) Enimmäismääräinen tuki/ala (milj. ecua) Hyväksytty tuki yhteensä (milj. ecua) Hyväksytyn tuen osuus (%) enimmäismääräisestä tuesta Neljän alan osalta hyväksytty alakohtainen tuki (%) Arvioitu yksikkötuki (ecua) 8,15 3,33 1,53 10,41 4,26 1,96 38,51 15,75 7,24 45,95 46,01 45,97 5,76 7,38 27,25 42,93 17,56 15,84 90,21 59,62 10,9/ha 37,6/ha 0,43/hl 54,47/NY Tuki jakautuu siten, että käytännössä suurin mahdollinen alakohtainen tuki on myönnetty naudanlihalle muiden alojen saadessa vähemmän. ja naudan yksikkötuet perustuvat Kolmen erän, viljan, sokerijuurikkaan ilmoitukseen yhteiseen maatalouspolitiikan uudistukseen maanviljelijöiden tasausmaksujen myöntämisen yhteydessä. kuuluvien, vuonna 1994 maksettujen Viljan osalta vaaditaan tuotoksen mukaisesti. Nautaeläinten osalta tukea myönnetään sellaisia urospuolisia nautoja ja emolehmiä kohti, joista on maksettu palkkio vuonna 1994. Tukeen ovat oikeutettuja ne maitomäärät, jotka on toimitettu 1. päivän huhtikuuta 1994 ja 31. päivän maaliskuuta 1995 välisenä aikana ja joihin liittyy enimmäiskiintiö. Koska myönnetyt tuet riippuvat ennen 1. päivää heinäkuuta 1995 toteutuneesta tuotantotasosta, niiden ei tulkita kannustavan tuotannon kasvuun. tarkistamista alueellisen Luxemburg on jakanut koko myönnettävissä olevan tukimäärän seuraavan, vuoden 1996 erää koskevan taulukon mukaisesti. Kahta seuraavaa erää vähennetään asteittain säännösten mukaisesti. Aluekohtainen jakautuminen on sama kuin kyseisten tuotantojen. Yksikkömäärät on myönnetty viljelijöille ilmoitettujen määrien perusteella epäsuotuisille alueille maksettavan tasaushyvitysjärjestelmän mukaisesti. (Asetus (ETY) N:o 2328/91). 32 Alat Viljat Sokeri juurikkaat Maito Nautaeläimet Neljän alan tuotannon arvo (%) Enimmäismää- räinen tuki/ala (milj. ecua) Hyväksytty tuki yhteensä (tuhansina ecuina) Hyväksytyn tuen osuus (%) enimmäismää- räisestä tuesta Neljän alan osalta hyväksytty alakohtainen tuki (%) Arvioitu yksikkötuki (ecua) 11,82 pm 53,18 35,00 376 376 0 0 1693 1693 1115 1115 100 100 100 100 11,81 - 53,17 35,01 13,1 /ha 0 34,67 lehmä / 10,92 /NY jotka eivät Tanska, joka pystyy myöntämään vain alle 70 ecua maatilaa kohti, päätti käyttää yhteisiin toimenpiteisiin myönnettyä tukea yleisen edun nimissä. EMOTR:n rahoitus jakautuu tasaisesti kahden rahaston välille, jotka rohkaisevat sellaisiin toimenpiteisiin, lisäämiseen. Maatalouden promillerahasto (PMF) ja maataloustuotteiden kehittämishanke (DAF) edesauttavat sellaisia koulutus, myynninedistäminen ja niin edelleen. Näiden järjestöjen toiminta rahoitetaan periaatteessa tuottajien pakollisilla maksuilla. Maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvät korvaukset tullaan osoittamaan erityisiin toimiin ja ne mahdollistavat täten joko uudet toimet tai nykyisiin toimiin sovellettavien maksujen alentamisen. kansantajuistaminen, tutkimus, tuotannon toimia tähtää kuten Saksa myöntää suurimman sallitun määrän tukea, mutta se on juuri ja juuri alle 400 ecua maatilaa kohti. Sittemmin Saksa valitsi yksinkertaisemman tukimuodon maanviljelijöille, jättäen huomioimatta tulonmenetysten alakohtaisen jakautumisen. avulla maksetaan maanviljelijöiden maataloudessa tapahtuvien Tuen onnettomuuksien vakuutusmaksuja. Vuodesta 1963 lähtien nämä vakuutukset ovat saaneet valtion tukea, mikä on vähentänyt maanviljelijöiden osalle tulleita maksuja. Vuodesta 1994 vuoteen 1998 tämän tuen osuus on noin 320 miljoonaa ecua, nykyisin yhteensä 35 prosenttia koko tuesta. Maanviljelijöiden osuus, noin 33 600 miljoonaa ecua, tulee vähenemään vuosina 1996, 1997 ja 1998 asteittain alenevan tuen osuudesta. Se on 216,7 miljoonaa ecua vuonna 1996, sitten 144,5 miljoonaa ecua ja 72,2 miljoonaa ecua seuraavina vuosina. Alankomaat on halunnut jakaa tuen seuraavalla, taulukosta ilmenevällä tavalla vuodelle 1996. Seuraavan erän suuruus on 2/3 ensimmäisestä. Kolmannen erän suuruus on lähes 225 ecua maatilaa kohti ja se tullaan myöntämään yhteisiin toimenpiteisiin yleisen edun nimissä. 34 Alat Viljat Sokeri juurikkaat 6,46 Tärkkelys peruna Maito Nauta eläimet 3,32 64,13 22,34 3,75 Viiden alan tuotannon arvo (%) Enimmäis- määräinen tuki/ala (milj. ecua) Hyväksytty tuki yhteensä (milj. ecua) Hyväksytyn tuen osuus (%) enimmäis- määräisestä tuesta Viiden alan alakohtainen tuki (%) Arvioitu yksikkötuki (ecua) 3,80 6,55 3,37 65,07 22,67 1,90 3,28 1,68 32,54 11,23 50 50 50 50 50 3,75 6,46 3,32 64,13 22,34 10,56/ha (vehnä) 28,17 27,44/ha /ha l$,öä /nauta 21,10/ naudat 1-2 V. jakautuminen kyseisiä aloja kohden tuotannon määrästä. Tuen Maanviljelijöille myönnettävä toukokuun maatalouslaskennan tietojen perusteella. Viljan ja naudanlihatuotannon tukien määrää arvioitaessa otettiin huomioon monet luokat, jotta tuki voitiin jakaa aloittain sen mukaan, mikä kunkin luokan standardibruttomarginaali oli ja tuki myönnettiin eri perustein riippuen vilja- tai nautalajista. tuki määräytyy vuoden 1995 riippuu Kolmas maksuerä käytetään eläin- ja kasvitautien ehkäisyyn ja valvontaan, kun yleinen etu sitä vaatii, sekä myös mahdollisten ilmastosta tai näistä eläin- ja kasvitaudeista aiheutuvien vahinkojen korvaamiseen. Vahingonkorvauksia vakuutusmaksuja tai maanviljelijöiden maksamia näistä aiheutuvia maksuja. tuottajajärjestöt käyttämään tulevat tukeakseen Itävalta aikoo vähentää sääntelyn mukaisesti ensimmäisen maksuerän määriä, jotka ilmenevät seuraavasta taulukosta: 35 Alat Vilja Sokeri juurikkaat Tärkkelys peruna Maito Nautaeläimet Viiden alan tuotannon arvo (%) Enimmäis- määräinen tuki/ala (milj. ecua) Hyväksytty tuki yhteensä (milj. ecua) Hyväksytyn tuen osuus (%) enim- mäismääräisestä tuesta Viiden alan osalta hyväksytty alakohtainen tuki (%) Arvioitu yksikkötuki (ecua) 15,47 6,27 0,45 44,06 33,75 5,99 2,43 0,17 17,07 13,08 0 0 0,94 0,17 10,13 7,91 38,68 100,00 60,57 60,47 0 4,85 0,88 53,41 40,86 0 1,08/t (kiintiö A) 1,77/t 41,66 /nauta 27,18 /pää Tuet jakaantuvat siten, että tärkkelysperuna-ala saa enimmäistuen määrästä 100 prosenttia, maito- sekä naudanliha-ala 60 prosenttia, ja maitotuoteala sokerijuurikasala lähes 40 prosenttia ja vilja-ala 0 prosenttia. Perunoiden ja sokerijuurikkaiden yksikkötuet perustuvat niihin määriin, joista on sovittu tuottajien ja jalostajien kesken 1. päivänä heinäkuuta ja 31. päivänä toukokuuta 1995. Maito- ja maitotuote- ja naudanliha-aloilla tuet on laskettu ja myönnetty 1. päivänä huhtikuuta 1995 pidetyn elävän karjan mukaan, josta on ilmoitettu ympäristön ja maaseudun parantamiseen tähtäävien tukiohjelmien yhteydessä (Asetus (ETY) N:o 2078/92). b) Muissa jäsenvaltioissa tapahtuneiden devalvaatioiden vuoksi myönnetyt korvaukset (Asetus (EY) N:o 2611/95) Ranska ja myöhemmin Belgia myönsivät tukea kansallisen rahoituksen turvin vain yhdessä vuosittaisessa maksuerässä korvatakseen Italian liiran devalvoinnin vaikutukset naudanliha-alalla. Molemmissa tapauksissa kansalliset markkinat olivat joko suoraan tai epäsuorasti riippuvaisia Italian kaupasta. Ranskassa lähes 50 prosenttia elävän nautakarjan ja 36 tuoreen naudanlihan viennistä suuntautuu Italiaan, eli noin 25 prosenttia tuotannosta. Belgiassa puolet viennistä suuntautuu yleensä Ranskaan ja Italiaan, joka on noin 20 prosenttia tuotannosta. Kolmessa kyseisessä jäsenvaltiossa hinnat ovat laskeneet sekä ecuissa että kansallisessa valuutassa maaliskuusta 1995 alkaen. Tämä on tapahtunut samanaikaisesti Italian liiran voimakkaan devalvaation kanssa. Jotta ei unohdettaisi kausittaista hintakehitystä eikä interventiohintojen alenemista, on viitteellisesti laskettu viikottaiset keskihinnat kolmelle viimeiselle vuodelle vähennettynä kymmenellä prosentilla. Kun verrattiin vuoden 1995 todettuja viikkohintoja näihin viitteellisiin keskiarvoihin, maalis-ja huhtikuun 1995 välisenä aikana ilmeni ylimääräistä hinnan alenemista. Käytetyn menetelmän mukaan Italian liiran devalvoinnista johtuva keskimääräinen hinnan aleneminen oli 3,8 prosenttia, Ranskassa alennus oli suurimmillaan jopa 5 prosenttia. Belgiassa hinnan aleneminen oli keskimäärin 1,7 prosenttia ja suurimmillaan jopa 3 prosenttia. Kun muita muita merkittäviä tekijöitä ei ole ja koska hintojen ylimääräinen aleneminen ajoittui yhteen Italian liiran devalvoitumisen kanssa, ylimääräisten hintojen alenemisien on katsottu johtuvan tästä devalvaatiosta. Tulonmenetykset on arvioitu mahdolliset heilahtelut huomioon ottaen Ranskassa nousevan 17 miljoonaan ecuun, 5,6 miljoonaan ecuun Belgiassa. tuet Edellä esitettyyn pohjautuen Ranska on vahvistanut kiinteämääräiset maksettaviksi nautaeläinluokkien mukaan ja markkinointiviikkoa kohti. Tämä tuki jaettiin karjankasvattajille myytyjen eläinten määrän mukaan kyseisinä viikkoina. Belgia päätti myöntää tukea 3,3 miljoonan edestä Vallonian alueelle. Koska kyseiseltä ajanjaksolta ei ollut saatavilla yksittäisen toimijan tasolla luotettavaa ja yksityiskohtaista tietoa viikottaisesta kaupan pitämisestä, nautayksikköä kohti (NY) myönnettiin tukea 10,16 ecua vuonna 1994 maksettujen palkkioiden perusteella urospuolisia nautaeläimistä ja emolehmistä. C. Taloudelliset vaikutukset Teoreettiselta näkökannalta maatalouden muuntokurssi voi vaikuttaa ainoastaan interventiojärjestelmään niihin markkinahintoihin, jotka kuuluvat (erityisesti vilja-, sokeri- ja naudanliha-alat). Näiden tuotteiden hintojen välityksellä muuntokurssin kehitys voi siis vaikuttaa maanviljelijöiden tuloihin. Lisäksi kaupassa voi ilmetä vaikeuksia silloin, kun eroja on joko muuntokurssien ja edustavien markkinakurssien välillä tai markkinahintojen ja interventiohintojen välillä kansallisessa valuutassa. läheisesti Sitä vastoin niiden tuotteiden hintoihin, joita interventiojärjestelmä ei koske, maatalouden muuntokurssit eivät vaikuta. Kauppaa saattaa näiden tuotteiden osalta kuitenkin häiritä edustavan markkinakurssin voimakas tai nopea kehitys. Näin on erityisesti silloin kun markkinahinnat eivät seuraa valuuttaliikkeitä. 37 Maataloudesta saataviin tuloihin siis vaikuttavat viimekädessä valuuttaliikkeiden aiheuttamien hintaheilahteluiden lisäksi myös tuottajille suoraan suunnatun tuen yhteydessä sovellettavat maatalouden muuntokurssit. 1. Hinnat Tarkastelu koskee pääasiassa hintojen kuukausittaista kehitystä ajanjaksolla 1995/96. Niiden joita tuotteiden kohdalla, jotka vaikuttavat markkinahintoihin interventiojärjestelmä ei koske, ei ole havaittavissa mitään yhteyttä muuntokurssien ja hintavaihtelujen vaikutuksessa toisiinsa, kuten edellä on esitetty. Myös Italian liiran devalvoituessa voimakkaasti heinäkuusta 1995 kesäkuuhun 1996, viinin, oliiviöljyn ja sian- ja lampaanlihan markkinahinnat nousivat ja vaihtelivat ilman, että sillä olisi ollut yhteyttä muuntokurssin alenemisen kanssa. ja Muiden tuotteiden osalta tarkastelu kohdistui niihin aloihin, joilta on saatavilla käyttökelpoista tietoa ja vain yhteen kyseisen jäsenvaltion edustavaan markkina- alueeseen. 28 Kun huomattavia devalvaatioita ei ole, ajanjaksolla 1995/96 eniten vaikuttaneiden maatalouden muuntokurssin muutokset ovat: Italian liiran ja Ruotsin kruunun jatkuva voimakas revalvoituminen (12,1 % ITL), (9,9 % SEK). BEF:n, DKK:n, DEM:n, NLG:n ja ATS:n merkittävät revalvaatiot kesäkuusta heinäkuuhun 1995 ja Ruotsin kruunun revalvaatio tammikuussa 1996. Viliat29 a) 1995 huhtikuuhun korkeammaksi. Elokuusta Vehnän markkinahinnat osoittautuvat selvästi kansallisena valuuttana ilmaistua 1996 interventiohintaa markkinointivuonna 1995/96 kolmen yhteisön suurimman vehnäntuottajamaan (Saksa, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta) markkinahinta oli keskimäärin 22 prosenttia interventiohintaa korkeampi. Tämän epätavallisen hintatason vallitessa, kuten myös edellisenä vuonna, jolloin hintaero oli 12 prosenttia, voidaan todeta, että markkinahintoihin ei juuri ole vaikuttanut interventiohintojen pienet heilahtelut. Vuosina 1995/96 ilmenneistä epäsäännöllisyyksistä huolimatta ei ristiriitainen. tällainen yleinen hintakehitys kuitenkaan ole kokonaisuudessaan Näin ollen jäsenvaltioista markkinahinnat kuten interventiohinnatkin, joihin lisätään kuukausittainen korotus, olivat pikemminkin nousussa markkinointivuoden aikana. Italiassa ja Ruotsissa, joiden maatalouden muuntokurssi laski merkittävästi vuonna 1995/96, kansallina valuttoina ilmaistut markkinahinnat ja interventiohinnat pysyivät käytännössä samalla tasolla, mutta suurimmassa osassa 28 2l) Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuviot B 2- B 15 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuvio B 1 a 38 Italian liiroina ilmoitetut markkinahinnat laskivat kun taas Ruotsin hinnat pysyivät vakaina. Merkittäviin revalvaatioihin liittyvien korvaavien tukien osalta mahdollisia markkinahintojen alenemisia on vaikea näyttää toteen, sillä BEF:n, DEM:n, NLG:n ja ATS:n kohdalla maatalouden muuntokurssien aleneminen tapahtui samaan aikaan ecuina ilmaistujen interventiohintojen laskun kanssa markkinointivuoden alussa. Vuoden 1995 kesä- ja heinäkuun välissä tämä lasku oli noin 15 prosenttia, kun otetaan huomioon kuukausittaiset korotukset. Vuoden 1995 maalis-huhtikuun ja elo-syyskuun välisenä aikana (eli ennen niitä häiriöitä, jotka liittyvät markkinointivuoden vaihtumiseen ja niiden aikana) kansalliset hinnat laskivat edellä mainituissa valuutoissa. Sitä vastoin Ranskan frangeina ja Englannin puntina ilmaistut hinnat eivät käytännössä liikkuneet ollenkaan näiden kahden ajanjakson välillä. Kuitenkin siinä tapauksessa, jossa hintojen laskun voitaisiin katsoa johtuvan muuntokurssien laskusta, myös muut tekijät ovat vaikuttaneet, sillä nämä alenemiset eivät ole suhteellisia: maatalouden muuntokurssin huomattava aleneminen oli noin 3 prosenttia, heikoimmat koskivat DEM:aa ja ATS:iä, kun BEF:n ja NLG:n hintojen aleneminen oli noin neljästä viiteen prosenttiin, DKK:n ja DEM:n seitsemästä kahdeksaan prosenttiin ja ATS:n noin 11 prosenttia. Eräs jäsenvaltioiden välisiin hintakehityseroihin vaikuttava tekijä on varmasti kansallisten satojen taso. Ranskan tuotanto markkinointivuonna 1995/96 on lähes sama kuin kolmen edellisen vuoden keskimääräinen tuotanto, mikä selittää osaltaan sen, että Ranskan frangeina ilmaistu hinta on ollut vakaampi kuin niiden jäsenvaltioiden, joitka ovat revalvoineet valuuttansa ja joiden tuotanto nousi lähes 10 prosenttia. Yhdistyneen kuningaskunnan hinnat pysyivät suhteellisen vakaina tuotannonkasvusta huolimatta, mikä selittynee osittain tutkimuksen kohteena olleiden useiden eri vehnälajikkeiden välisillä eroilla. DKK:n maatalouden muuntokurssi aleni huomattavasti vuoden 1995 heinäkuun lopussa ja SEK:n tammikuussa 1996. Laskua seurasi huomattava hintojen vakiintuminen kyseisten kuukausien ja niitä seuraavien kuukausina välisenä aikana. DKK saattoi teoriassa vuoden 1995 kesäkuun lopussa kokea ennenaikaisen hinnanlaskun, mikä kuitenkin jäi huomaamatta markkinointivuoden alun häiriöiden takia. SEK:n osalta näin ei ole voinut tapahtua, sillä sen revalvaatio tapahtui paljon myöhemmin. Vaikka on olemassa monta tekijää, joita tässä ei ole otettu huomioon, kuten eri viljalajien erot, ja jotka aiheuttavat epävarmuutta ja varovaisuutta johtopäätösten johtuvia suhteen, voidaan kuitenkin tapahtunut maatalouden markkinointivuonna 1995/1996 kohonneiden markkinahintojen yhteydessä. todeta, että hinnan lopuksi liittyviä revalvaatioista valuuttoihin alenemisia ei 39 b) Maitotuotteet 30 Rasvattoman maitojauheen ja voin markkinahinnat olivat erityisen korkeita markkinointivuoden 1995/96 ensimmäisen puoliskon aikana (noin +10 % ja +5 %) suhteessa interventiohintoihin. Koska ecuina ilmaistavat interventiohinnat eivät muuttuneet markkinointivuosien 1994/95 ja 1995/96 välillä, niiden vaihtelut kansallisessa valuutassa johtuivat maatalouden muuntokurssin vaihtelusta, mikä helpottaa mahdollisten vaikutusten toteen näyttämistä. Mitään yhteyttä ei voida kuitenkaan todeta ITL:n ja SEK:n revalvaatioiden ja markkinahintojen liikkeiden välillä. Italiassa voin hinta nousi korkealle seuraten Euroopan unionin markkinoita huolimatta vuoden viimeisellä puoliskolla tapahtuneesta muuntokurssin alenemisesta; sittemmin hinnat laskivat kuten muualla. Ruotsin rasvattoman maitojauheen ja voin hinnat pysyivät korkealla suurista hintavaihteluista huolimatta, eivätkä seuranneet interventiohinnan alenemista. Vuoden 1995 kesä- ja heinäkuussa voimakkaasti revalvoituneiden valuuttojen kohdalla markkinahinnat eivät alentuneet maatalouden muuntokurssien kehityksen mukana. Kun merkittävää revalvaatiota ei ole, on hyvin epätodennäköistä, että kyseisinä valuuttoina ilmoitetut hinnat olisivat nousseet tai nousseet entisestään. Itse asiassa hintakehitykset tapahtuvat yleensä usean kuukauden aikana ja vastaavat suunnilleen FRF:n ja GBP:n kohdalla todettua tilannetta, jossa niiden muuntokurssi ei laskenut markkinointivuoden alussa. c) Naudanliha31 Nuorten nautojen lihan hinnat laskivat voimakkaasti vuoden 1995 alussa lähentyen niitä edellytyksiä tai jopa ne täyttäen, jotka käynnistävät interventiotoimenpiteet. Sittemmin vuoden 1995 lopussa ja BSE-taudin aiheuttamaan kriisiin asti hinnat nousivat selvästi. Joissakin jäsenvaltioissa vuoden 1995 maalis-kesäkuun välisenä aikana tapahtuneet hinnanlaskut ovat osaltaan ehkä johtuneet Italian liiroina ilmaistuista hinnoista, jotka eivät ole nousseet yhtä voimakkaasti kuin muuntokurssit. Nämä suhteellisen alhaiset hinnat ovat vaikuttaneet Ranskan markkinoihin, jotka ovat voimakkaasti riippuvaisia Italian markkinoista, ja sittemmin myös muihin jäsenvaltioihin. Vuoden 1995 heinäkuun jälkeen Italian liiroina ilmoitetut alhaiset hinnat ovat vakiintuneet: koska ne eivät olleet aikaisemmin nousseet, eivät ne ole seuranneet toinen muuntokurssin alenemiskehitystä. Ruotsin kruunun, joka on Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuviot B 1 b ja B 1 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuvio B 1 d c 40 markkinointivuonna 1995/96 vahvistunut valuutta, markkinahinnat ovat seuranneet suhteellisen läheisesti muuntokurssin alenemista. Mitä tulee voimakkaasti markkinointivuoden alussa revalvoituneisiin valuuttoihin, markkinahintojen alenemiskehitys liittyy luultavasti muuntokurssien vastaavaan kehitykseen. Huolimatta vuoden 1995 kesä-heinäkuun alenemiskehityksestä, joka on vähäisempi kuin Ranskan frangeina todettu aleneminen (joka taas on riippuvaisempi Italian markkinoista) hintojen nousu vuoden 1995 toisella puoliskolla on heikompi valuuttansa revalvoineissa jäsenvaltioissa kuin Ranskassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Lisäksi BEF:n, DKK:n, DEM:n, NLG:n ja ATS:n markkinahintojen vaihtelu liittyy usein kiinteästi kansallisten valuuttojen interventiohintavaihteluun vuoden 1995 alun ja markkinointivuoden 1995/96 alun välisenä aikana. 2. Kauppa Analyysi koskee viennin kuukausivaihtelua muiden jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä vuodesta 1992 vuoteen 1995. Yleisesti ottaen ajanjaksoon vaikutti ITL:n, PTE:n ja GRD. n arvon aleneminen. a) Lyhyellä aikavälillä melkein kaikissa tapauksissa viennin arvon huomattava kuukausittainen vaihtelu peittää mahdolliset valuuttapolitiikkaan liittyvät vaikutukset. 32 Italian liiran arvon aleneminen keväällä 1995 ja Englannin punnan arvon aleneminen vuoden 1992 lopussa aiheuttivat viennin hetkellisen kasvun. Italian liiran devalvoitumisesta vuoden 1992 lopussa ja Espanjan pesetan devalvoitumisesta vuoden 1993 kesän alussa ei kuitenkaan aiheutunut viennin kasvua. Lisäksi esimerkiksi sokerin ja maitotuotteiden viennin voimakas kasvu Espanjassa vuosina 1994 ja 1995 ei nähtävästi liity mitenkään valuuttakysymyksiä koskeviin tapahtumiin. Päin vastoin Italian liiran arvon palautuminen vuoden 1995 lopussa ei vaikuttanut merkittävällä tavalla Italian eri maatalousalojen vientiin. Niiden jäsenvaltioiden, joiden valuutan arvo on alentunut huomattavasti, kanssa kauppaa käyvien jäsenvaltioiden kohdalla ei voida tilastojen mukaan havaita merkittävää yhteyttä minkään alan kokonaisviennin ja valuuttaliikkeiden välillä lyhyellä aikavälillä. Myös vientitukea saavat tuotteet saattavat kokea muutoksia lyhyellä aikavälillä kaupankäynnin suunnassa, jos valuuttaerojen kertymä tulee merkittäväksi33. Tämän tapahtuvan kasautumisen suuruus riippuu erityisesti jäsenvaltiosta kuljetuksen kustannuksista eli valtioiden maantieteellisestä sijainnista ja kyseisten tuotteiden luonteesta. toiseen Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuviot C 3- C 11 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan kuvio A 6 41 Italian liiran ja Ruotsin kruunun väliset positiiviset valuuttaerot, jotka olivat kyseisten valuuttojen vahvistusajanjaksojen aikana yli viisi pistettä, aiheuttivat tässä suhteessa suurimmat markkinointivuoden 1995/96 aikana ilmenneet riskit. Italian liiralla oli viiden pisteen valuuttaero GRD:aan, DEM:aan ja ATS:iin ja useaan otteeseen neljän pisteen ero GRD. aan ja ATS. iin. Ruotsin kruunun yli kuuden pisteen valuuttaero IEP:n, GBP:n ja erityisesti FMK:n suhteen, viiden pisteen ero DEM:n ja NLG:n suhteen tai jopa neljän pisteen ero DKK:n suhteen on voinut aiheuttaa kauppavirtojen kääntymisen. Nämä riskit kasvoivat suurten valuuttaerokertymien pysyessä pitkään ennallaan ennen tammikuuta 1996. liikettä, joka olisi johtunut näistä Vientitilastoista ei kuitenkaan paljastu maataloudessa ilmenevistä valuuttapoikkeamista. Kansallisina valuuttoina ilmaistujen vientitukien erilaisuudesta aiheutuvat mahdolliset kauppavirtojen muuttumiset osoittautuneet ovat tilapäisiksi. Myöskään kahden kuukauden aikana kertyneen merkittävän valuuttaeron - kuten vuoden 1995 loppupuolella - suhteen ei toteuteta järjestelmällisiä toimenpiteitä, sillä tällaisen tilanteen kestosta ei ole varmaa tietoa. Tämä ei tietenkään sulje pois yksittäisiä tapauksia, joilla on taloudellista merkitystä yksittäiselle toimijalle. b) aikavälin Analysoitaessa pitkän vaikutusta rahan yhtenäismarkkinoihin34 voidaan huomata, että yleisesti ottaen kilpailukyky saattaa vaikuttaa vientiin. Kilpailukyvyn vaikutus on kuitenkin suhteessa kotimaiseen kysyntään, viejien käyttäytymiseen voittomarginaaleihin nähden tai rakenteellisiin, enemmän tai vähemmän alakohtaisiin syihin. Nämä tekijät ovat niin sekoittuneet toisiinsa, että niiden yksittäisiä vaikutuksia on vaikea erotella. arvon heilahtelujen Kilpailukykyä voidaan arvioida todellisella valuuttakurssilla, jonka avulla otetaan huomioon jokaisen jäsenvaltion valuuttakehitys kauppakumppanien määrän mukaan sekä tuotantokustannusten kehitys. Tämän osoittimen mukaan vuosien 1992 - 1995 aikana jäsenvaltioiden kilpailukyvyn suuntaus oli: melko negatiivinen Saksan, Belgian, Kreikan ja Alankomaiden kohdalla. lievästi negatiivinen Ranskan, Tanskan, ja Portugalin kohdalla sekä lievästi positiivinen Irlannin osalta. melko positiivinen Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan kohdalla sekä hyvin positiivinen Italian osalta. Muiden kilpailukyvyn mittareiden avulla päädytään suunnilleen samanlaiseen luokitukseen kyseisenä ajanjaksona. Tilastot35 osoittavat yleisen yhteyden kilpailukyvyn kasvun ja kansallisina valuuttoina ilmoitetun viennin arvonnousun välillä. Tämä yleinen yhteys säilyy, kun vienti ilmaistaan kuluttajahintaindeksillä deflatoituna kansallisena valuuttana. 34 35 7 Talous- ja rahoitusasioiden pääosaston kertomus, julkaistu sarjassa "Economie Européenne" -julkaisun "kertomukset ja tutkimukset" N:o 4-1995 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukot ja kuviot C 1 ja C 2 Sitä vastoin yhteyttä ei voida todeta, kun vientiä arvioidaan niiden ecuissa mitattavan arvon tai tonnien mukaan. Yleisesti ottaen kilpailukyvyn kehitykseen liittyi viennissä realisoituvat voitot, mutta markkinaosuuksien liikkuminen ei vaikuttanut kilpailukykyyn. Vientimäärät kasvoivat yhteensä noin viidellä prosentilla vuodessa sekä Italiassa että Saksassa, mutta yksikköhinnat nousivat ensimmäisessä jälkimmäisessä tapauksessa, kun ne ilmaistaan pysyvänä ostovoimana. laskivat ja Tutkimuksen tärkeimpiä tuloksia voidaan soveltaa tuotteisiin, jotka eivät kuulu suuriin interventiojärjestelmiin. Muiden tuotteiden (vilja, sokeri, maito, naudanliha) kohdalla tulokset eivät ole yhtä merkittäviä. Näillä aloilla, joita interventio koskee, valuuttamuutokset eivät olisi voineet vaikuttaa, jos kansallisina valuuttoina mitatut hintaerot olisivat heijastuneet vain maatalouden valuuttaeroihin. Niiden olemassaolo voi selittyä C kohdan 1 alakohdassa kuvatuilla kansallisten valuuttojen markkinahintakehityksen ja interventiohintakehityksen eroilla. Nämä erot ovat vielä suurempia kuin esimerkiksi vehnän kohdalla kuvatut erot, kun on kysymys tuotteista, joihin interventio vaikuttaa suoraan. Alakohtainen tuotteiden tarkempi analyysi antaa erilaiset ja sekavat tulokset, sillä niihin ovat vaikuttaneet myös kyseisten markkinoiden omat tekijät. Joidenkin jäsenvaltioiden sijoittuminen tilastoissa eroaa yleisestä suuntauksesta. Espanjan kilpailukyvyn parantuminen on puolet hitaampaa kuin Italian, mutta sen vientikehitys on melkein yhtä vahva rahan arvossa mitattuna ja selvästi parempi määrässä mitattuna. Tämä johtuu Espanjassa toteutetuista Euroopan unionin tuotannon ja markkinoinnin uudelleenjärjestelyistä sokeri- ja maitoalalla. Toiset esimerkit koskevat Belgiaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Belgian tulos erityisesti hedelmien ja vihannesten osalta on suurempi kuin sen kilpailukyvyn taso edellyttäisi. Yhdistyneen kuningaskunnan kohdalla asia on päinvastoin, mikä osittain johtuu viljan viennin määrän taantumisesta. 3. Tulot tilastot koskevat vuotta 1995. Viimeisimmät maataloustuloa käsittelevät Maatalouden valuuttajärjestelmän vaikutuksia vuoden 1995 tuloihin on vaikea arvioida yksityiskohtaisesti, sillä ne ovat riippuvaisia maatalouden muuntokurssien todellisesta vaikutuksesta markkinahintoihin, muuntokurssien määräytymisperusteista sekä hankintojen, myynnin ja tuottajille maksettavan tuen maksuajasta. Näin ollen jotkut vuotta 1995 koskevat vaikutukset johtuvat vuoden 1994 muuntokurssien vaihtelusta, ja jotkut 1995 tapahtuneet muutokset muuntokursseissa näky nevat vasta vuonna 1996 tai jopa myöhemmin. Jotta kuitenkin voitaisiin arvioida muuntokurssien vaikutusta markkinointivuoden 1995/96 tuloihin, on täytynyt tehdä jonkin verran arvioita ja olettamuksia. 43 Maanviljelijöiden tulot markkinointivuonna 1995/96 ovat samankaltaiset kuin vuonna 1995, ja ne heijastelevat täysin maatalouden muuntokurssien kehitystä sokerijuurikas- ja naudanliha-alalla. Muilla tuotannonaloilla muuntokurssin vaikutus on olematon C kohdan 1 alakohdassa kuvattujen tulosten mukaisesti ja vähimmäishintojen suhteellisen pieni vaikutus kokonaishintoihin ja ottaen kasvisjalosteet jne. ). (perunajauho, huomioon hedelmä- Jäsenvaltiot ovat ne ilmoittamat tai suunnittelemat tasaustuet on katsotaan maksetuiksi markkinointivuoden 1995/96 merkittävien revalvaatioiden aiheuttamien hintavaikutusten korvaamiseksi. Ruotsissa, joka revalvoi tuntuvasti tammikuussa 1996, on otetti» huomioon vain puolet enimmäismääräisestä sallitusta tuesta. Viljelijöille suoraan suunnattu tuki, joka määräytyy viljeltyjen hehtaarien mukaan, sekä tonnimäärän mukaan määräytyvä siemenviljatuki ovat markkinointivuonna 1995/96 myönnettyjä tukia, joihin 1. heinäkuuta 1995 voimassa ollut maatalouden muuntokurssi vaikuttaa36. Vuoden 1995 lammaspalkkioihin vaikutti 1. päivänä tammikuuta 1996 voimassa ollut muuntokurssi; jotta tämän maatalouden muuntokurssin todellinen vaikutus vuoden 1995 tuloihin saatiin selville, vuoden 1994 palkkioiden jäännös, joka maksettiin todellisuudessa vuonna 1995, korvattiin vuoden 1995 palkkioiden jäännöksellä, joka todellisuudessa maksettiin vuonna 1996. ja oliiviöljyn riippuvaisia tuottajille maksettava 1995 Vuonna 1995 maksetut nautaeläinpalkkiot ja rakenteelliset tuet sekä tupakkapalkkio tuki ovat todellisuudessa alun maatalouden vuoden muuntokurssista ja oliiviöljyn kohdalla jopa vuoden 1994 kurssista. Jotta voitaisiin kokonaisvaikutukset markkinointivuoden 1995/96 12 kuukautena, on oletettu, että vuoden alun 1996 muuntokurssi vaikutti näihin palkkioihin ja tukiin. Oliiviöljyn suurtuottajille suunnattuun tukeen vaikutti oletettavasti muuntokurssin keskiarvo marraskuusta 1995 helmikuuhun 1996, ja muihin tukiin 1. päivänä tammikuuta voimassa ollut muuntokurssi. arvioida muuntokurssin todelliset Tämän kuvitteellisen mallin perusteella, joka edustaa 12 kuukauden muuntokurssin vaikutuksia markkinointivuonna 1995/96, on määritelty: toisaalta vuotuisen muuntokurssikehityksen vaikutus markkinointivuosina joita 1994/95 ja 1995/96 kertomalla tuloihin vaikuttavat tekijät, 36 Jotkut tapaukset, joiden määräytymisperuste ilmenee 1. päivänä elokuuta, on selvyyden vuoksi liitetty yleistapauksiin, joiden muuntokurssin määräytymisperuste ilmenee 1. päivänä heinäkuuta. 44 maatalouden valuuttajärjestelmä koskee, näiden kahtena kautena sovellettujen muuntokurssien välisellä erolla; toisaalta valuuttajärjestelmän vuotuinen vaikutus markkinointivuonna 1995/1996 kertomalla samat tekijät sovellettujen muuntokurssien ja vastaavien edustavien markkinakurssien välisellä erolla. Huolimatta mallin teoreettisuudesta sen ansiosta voidaan todeta muuntokurssien todellinen vaikutus tuloihin ja tehdä tämän vaikutuksen erittely jäsenvaltioittain37. Maatalouden muuntokurssin kehityksen vaikutus on osoittautunut edellisvuoden maatalouden muuntokursseihin verrattuna varsin heikoksi eli yleisesti alle 2 prosentiksi suurimmassa osassa jäsenvaltioita: Luxemburgin, Saksan, Kreikan, Suomen, Irlannin ja Espanjan osalta positiivinen. Belgian ja Tanskan osalta negatiivinen. Portugalin, Ranskan, Alankomaiden ja Itävällä osalta melko neutraali. Nämä vaikutukset johtuvat pääasiassa muuntokurssien hintavaikutusten ja kyseisten jäsenvaltioiden tasaustukivaikutusten välisestä tasapainosta tai epätasapainosta; Kreikan, Irlannin ja Espanjan kohdalla ne johtuvat devalvaatioiden vaikutuksista tukiin. Kolme jäsenvaltiota hyötyy selvästi vuosittaisen kehityksen positiivisesta vaikutuksesta: Ruotsi (+7,2 prosenttia) hehtaarituen kasvun ansiosta Italia ja Iso-Britannia (+4,1 prosenttia ja +4,5 prosenttia), hintojen ja tukien nousun ansiosta, mikä selittää 2/3 vaikutuksesta Italiassa ja puolet Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhteensä vaikutus maataloustuotannon nettotuloihin lienee 1,7 prosenttia eli 1 559 miljoonaa ecua. Tästä määrästä 71 prosenttia tuista. Tulojen kokonaisvaikutuksen loppuosasta 21 prosenttia johtuu korvaavista tuista ja ainoastaan 8 prosenttia hintavaikutuksista. johtuu Mitä tulee valuuttajärjestelmän vuotuiseen vaikutukseen suhteessa tilanteeseen, jossa markkinointivuonna 1995/96 olisi sovellettu edustavaa markkinakurssia maatalouden muuntokurssin asemesta, kaikki jäsenvaltiot ovat edunsaajia. Varsinkin Ruotsin tulot kasvoivat (+8,8 prosenttia). Muut selvästi hyötyvät maat ovat Luxemburg (+5,6 prosenttia), Saksa (4,6 prosenttia), Belgia ja Tanska (3,8 prosenttia). Itävalta hyötyi vähemmän (+2,5 prosenttia), sillä edustava markkinakurssi ei koske suurta osaa kansallisesta tuesta muodostuvaa tuloa. 37 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukot D 1- D 3 45 Alankomaiden, Irlannin, Italian ja Espanjan viljelijät nauttivat noin 2 prosentin kasvusta. Muut jäsenvaltiot hyötyvät vähemmän eli yhden prosentin verran tai Kreikan ja Portugalin kohdalla vieläkin vähemmän. Kaiken kaikkiaan vaikutus maataloustuotannon nettotuloihin lienee 1,9 prosenttia eli 1 718 miljoonaa ecua. Tässä tapauksessa tukien osuus on vähäisempi, vain 45 prosenttia. Tasaustuet vastaavat 19 prosenttia ja hinnat 36 prosenttia tulojen kokonaisvaikutuksesta. D. Rahoitusvaikutukset 1. a) Metodologisia näkökohtia Maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvien vaikutusten luokittelu "Switch-over" -järjestelmästä (vihreä ecu) johtuvat aikaisemmat toimenpiteet vaikuttavat yhteisön talousarvioon maatalouden valuuttakysymysten osalta. Tämä järjestelmä, joka otettiin käyttöön 1984, kumottiin 1. päivänä helmikuuta 1995. Sen seurauksena ecuina lasketut hinnat ja maksut nousivat yleisesti 20 prosenttia tasoittaen palaamista maataloudessa käytettävien muuntokurssien todelliselle tasolle. Aikaisemmin eli vuodesta 1990 vuoteen 1993 järjestelmä taas sai aikaan yhteisessä maatalouspolitiikassa käytettyjen hintojen ja maksujen laskun yhteensä 1,46 prosentilla. On virheellistä katsoa kyseiset kustannukset itse vihreän ecun järjestelmän syyksi. Itse asiassa voidaan epäillä, että ilman sitä hinta-ja maksukehitys olisi ollut sama kuin sitä käytettäessäkin. Nämä kustannukset ovat kuitenkin tavalla tai toisella peräisin jo ennen vihreän ecun kumoamista olemassa olleista maatalouden valuuttaongelmista. Nämä aikaisemmista toimenpiteistä periytyvät kustannukset eivät ole riippuvaisia nykyisestä valuuttajärjestelmästä, vaan olennaisilta osin "switch-over" -järjestelmän kertoimen lopullisesta tasosta, joka on 1,207509, sekä ecuina ilmaistujen vuosikulujen rakenteesta. Ensinnäkin kustannuksiin vaikuttaa yleinen ecumääräisten hintojen ja maksujen nousu helmikuun 1995 alussa. Nämä vaikutukset ovat määriteltävissä sen mukaan, mikä on ero koko EMOTR:n tukiosaston kulujen (josta vähennetään 1995/96 maatalouden valuuttajärjestelyjen vaikutus) ja tämän luvun, josta vähennys on tehty, välillä jaettuna kertoimella 1,207509. Tällä tavoin laskettuja hintojen nousun rahoituksellisia vaikutuksia olisi korjattava maailmanmarkkinahintoihin liittyvien menojen osalta, eli tiettyjen vientitukien ja 46 tiettyjen tukien osalta. 38 Edellisessä alakohdassa mainittu menetelmä vaikuttaa kyseisten määrien osalta Euroopan unionin ja maailmanmarkkinoiden hintojen väliseen eroon, kun todellisuudessa ainoastaan yhteisiä hintoja muutetaan. Lisäksi maatalouden valuuttapolitiikasta johtuvien ecumääräisten hintojen lasku oli 0,17 prosenttia vuonna 1990 eli 11 prosenttia kokonaislaskusta, jonka EMOTR:n tukiosasto maksoi yli 90-prosenttisesti. Vuoden 1993 lasku oli 1,29 prosenttia, jota ei korvattu uudistuksen tasausmaksuilla. Yhden prosentin hintojen lasku aiheuttaa keskimäärin 0,7 prosentin vähenemisen EMOTR:n menoissa39. Lisäksi jakson 1995/96 tapahtumien rahapoliittisiin seurauksiin liittyy neljä mekanismia toimenpidettä: neutraali marginaali, määräytymisperusteet, maatalouden muuntokurssin jäädyttäminen ja tasaustuet. tai tasaustukien kustannukset on ja vuoden 1997 alustavaan liitetty suoraan vuoden 1996 Maatalouden talousarvioon talousarvioesitykseen. Näiden kustannusten maksaminen alenevasti on sääntelyn mukaista ja viimeisten tukierien myöntämisen, josta on päätetty markkinointivuonna 1995/96, olisi koskettava vuoden 1998 talousarviota ja hyvin vähäisessä määrin vuoden 1999 talousarviota. Maatalouden muuntokurssin jäädyttämisestä aiheutuvat kustannukset kansallisina valuuttoina ovat samat kuin jäädytetyn muuntokurssin ja määräytymisperusteen päivämääränä voimassa olevan muuntokurssin välinen ero, kerrottuna sen tuen ecumäärällä, johon muuntokurssia sovelletaan. Koska muuntokurssi on päätetty jäädyttää 1. päivään tammikuuta 1999 asti, se vaikuttaa vuoden 1999 talousarvioon kaikkien tukien osalta ja vuoden 2000 talousarvioon vain nautaeläinpalkkion osalta. Neutraalin marginaalin ja määräytymisperusteen rahapoliittiset vaikutukset johtuvat eroista seuraavien tekijöiden välillä: maatalouden muuntokurssi määräytymisperuste ilmenee, ja ecuina ilmaistujen kulujen kirjanpidossa käytetty kurssi (kirjanpitokurssi) eli kansallisena valuuttana ilmaistujen kulujen kirjaamiskuukauden 10. päivän kurssi; yleensä on kyse jäsenvaltion edunsaajalle maksaman maksun ajankohtaa seuraavasta kuukaudesta. kyseisen määrän päivänä, jona Neutraalista marginaalista aiheutuvat seuraukset johtuvat erosta maatalouden muuntokurssin ja kirjanpitokurssin välillä päivänä, jona määräytymisperuste 39 Nämä vaikutukset on kuvattu perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukossa E 1. Kerroin 0,7 on peräisin komission vuosikertomuksesta 1994, 1995 ja 1996, koskien vaikutusta tukirahaston kuluihin dollarin ja ecun kurssien liikkeet korjaustekijän nousut suhteessa hallinnolliseen valuuttakurssitarkistukseen EMS:n yhteydessä 47 lähtökohtaa, ilmenee. Määräytymisperuste on suhteessa eroon kirjanpitokurssin, johon on sovellettu kyseistä kulujen kirjaamishetkellä vallinneen kurssin välillä. Tämä vaikutus, joka ei riipu järjestelmien muuntokurssijärjestelmästä, ei ole käyttökelpoinen vertaamiseen ja se poistettiin edellisen, vuosien 1993 ja 1994, maatalouden valuuttajärjestelmää koskevan kertomuksen yhteydessä. saman ecuina ilmaistujen tällaisten ja b) Markkinointivuoden 1995/96 tapahtumien kustannusarviomalli Vuoden 1995/96 maatalouden valuuttakysymyksiin päätökset koskevat ensisijaisesti vuosien 1996-1999 talousarvioita. liittyvät vaikutukset ja Jotta voitaisiin arvioida maatalouden valuuttakysymysten vaikutuksia vuoden 1996 talousarvioon, on otettu huomioon vuoden 1996 alustava korjaava ja täydentävä talousarvioesitys (APBRS 96), joka on voimassa 30. päivästä kesäkuuta 1996 ja joka on laadittu 6. päivänä toukokuuta 1996 voimassa olleiden muuntokurssien mukaan. Vaikutusten arviointi vuodesta 1997 vuoteen 1999 perustuvat vuodelle 1997 tehtyyn alustavaan talousarvioesitykseen (APB 97), joka on voimassa 30. päivänä kesäkuuta 1996 ja joka on laadittu 21. päivänä maaliskuuta 1996 voimassa olleiden muuntokurssien mukaan. Vuoden 1996 alustavaan korjaavaan ja täydentävään talousarvioesitykseen ja vuoden 1997 alustavaan talousarvioesitykseen käytetty muuntokurssi korvattiin 1. päivänä heinäkuuta 1996 voimassa olleella kurssilla40. Kirjanpitokurssia ei muutettu, sillä sen vaikutus on vähäinen muuntokurssien vaihteluista johtuvissa maatalouden valuutan vaikutuksissa. 1. päivänä heinäkuuta 1996 korjatut vuoden 1996 alustava korjaava ja täydentävä talousarvioesitys ja vuoden 1997 alustava talousarvioesitys kuvaavat markkinointivuoden 1995/96 lopussa vallinneiden muuntokurssien mukaista tilannetta. Menot jakautuvat eri jäsenvaltioiden valuuttojen välillä toisaalta muuntokurssin määräytymisperusteiden, toisaalta aikaisempien kulujen mukaan. Niiden yhteisön kulujen arvio, joita maatalouden valuuttajärjestelmä ei koske, on tehty siten, että vuoden 1996 alustavassa korjaavassa ja ja vuoden 1997 alustavassa täydentävässä talousarvioesityksessä korvattiin kulukirjanpitokuukauden alusta edustavilla markkinakursseilla, jonka jälkeen vähennettiin maatalouden valuuttajärjestelmän mukaiset tasaustuet. sovelletut muuntokurssit talousarvioesityksessä 40 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukot E 3- E 6 48 On pantava merkille, että kirjanpitokuukauden arvio eri tyyppisistä kuluista41 on suhteellisen epätarkka ja se vaihtelee voimakkaasti. Ennen 1. päivää heinäkuuta 1996 tehtyyn kirjanpitoon sovellettiin 1. päivänä heinäkuuta 1996 voimassa ollutta edustavaa markkinakurssia. Maatalouden muuntokurssien jäädyttämisen kokonaisvaikutus laskettiin korvaamalla vuoden 1996 alustavaan korjaavaan täydentävään talousarvioesitykseen sekä vuoden 1997 alustavaan talousarvioesitykseen kyseisten tosiasiallisesti käytetyt maatalouden muuntokurssit näiden tukien määräytymispäivänä voimassa olevilla maatalouden muuntokursseilla. tukien yhteydessä ja luetelmakohdassa esitettyjen Määräytymisperusteiden vaikutusta arvioitiin sen mukaan, mikä ero oli toisessa tulosten simuloidun edustavan markkinakurssin välillä soveltamalla jälkimmäiseen todellisuudessa huomioon kirjanpitokuukaudelle merkityt varat arvio on epätarkka. Vuoden 1997 jälkeisten arvioiden tekeminen on mahdotonta, sillä kaikki 1. päivän heinäkuuta 1996 jälkeen käytettävät muuntokurssit korvataan 1. päivänä heinäkuuta 1996 tiedossa ja voimassa olevilla kursseilla. käytettyä muuntokurssia. Ottaen laskentatulosten ja Neutraalista marginaalista aiheutuvat vaikutukset johtuvat tuloseroista toisaalta nykyisten, kolmannessa tarkoitettujen jäädyttämättömien muuntokurssien, ja toisaalta arvioitujen, neljännessä luetelmakohdassa tarkoitettujen edustavien markkinakurssien välisistä eroista. luetelmakohdassa Markkinointivuoden 1995/96 muuntokurssi vaikuttaa vuoden 1996 alustavaan korjaavaanjatäydentävääntalousarvioesitykseen75-prosenttisesti. Muuntokursseja, jotka ovat voimassa 1 päivänä heinäkuuta 1996, sovellettiin 3 prosenttiin kuluista, joihin sovellettiin sinä päivänä päivitettyjä määräytymisperusteita, mutta myös 10 prosenttiin menoista, joihin sovellettiin myöhemmin 2. päivästä heinäkuuta 15. päivään lokakuuta 1996 vaikuttanutta määräytymisperustetta. Melkein kaikkien muiden vuoden 1996 menojen kohdalla on käytetty muuntokursseja, jotka olivat voimassa ennen 1. päivää heinäkuuta 1995 ilmenneiden määräytymisperusteiden päivämäärinä, lukuun ottamatta kuitenkaan ennen joulukuuta 1994 todettuja määräytymisperusteita. Vain noin yhtä prosenttia menoista muuntokurssit eivät koske. kahta Vuoden 1997 alustavan talousarvioesityksen osalta muuntokurssit koskevat ainoastaan joiden määräytymisperuste ilmenee ennen kyseistä ajanjaksoa. Vuoden 1996 alun maatalouden muuntokurssit vaikuttivat 11 prosenttiin kuluista ja 1. päivän heinäkuuta 1996 muuntokurssit 37 prosenttiin menoista. Näin ollen lähes puolet sisällytetyistä menoista, prosenttia siihen 41 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukko E 3 49 vuoden 1997 alustavasta talousarviosta riippuu 2. päivästä heinäkuuta 1996 15. päivään lokakuuta 1997 sovellettavista muuntokursseista. Nämä kurssit, joita ei tätä kertomusta laadittaessa vielä ollut saatavilla, korvattiin 1. päivänä heinäkuuta voimassa olleilla muuntokursseilla. Mitä tulee vuosien 1998 ja 1999 talousarvioiden merkintöihin, jotka on tehty vuoden 1997 alustavan talousarvioesityksen pitkittymisen vuoksi, lähes kaikki niihin kuuluvat määräytymisperusteet ilmenevät vasta 1. päivän heinäkuuta 1996 jälkeen, joten kyseiset muuntokurssit korvataan tällöin 1. päivänä heinäkuuta 1996 olleilla muuntokursseilla. Kaiken kaikkiaan maatalouden valuuttapoliittinen tilanne 1 päivänä heinäkuuta 1996 on erittäin tärkeä vuosia 1997, 1998 ja 1999 koskevien arviointien kannalta. Tätä hyvin suhdannealtista tilannetta luonnehtii Ruotsin kruunun valuuttaeron korkea taso (+6,779) joka ei voi valuuttasäännösten mukaisesti jatkua pitkään. Myös Italian liiran (+4,986) ja Irlannin punnan (+4,603) erot ovat korkeita, kun taas DEM:n, NLG. n ja ATS:n valuuttaerot ovat lähellä nollaa. Tämä valuuttaerojen jakautuminen tulee epäilemättä muuttumaan, mikä vaikuttaa tässä laskettuihin tuloksiin. On kuitenkin huomattava, että valuuttaeron keskiarvo suhteutettuna vuoden 1996 talousarvion valuuttakohtaiseen erittelyyn on 2,2 prosenttia 1. päivänä heinäkuuta 1996, kun ajanjakson 1995/96 keskiarvo on 2,1 prosenttia. 2. a) Arviointien tulokset Aikaisemmat tekijät Kun otetaan huomioon markkinointivuotta 1995/96 koskevat kustannusarviot (katso b kohta jäljempänä), vihreän ecun järjestelmän vaikutukset, joita kuvasti hintojen nousu ecuissa, on muodostanut vuoden 1996 talousarviossa 6 800 miljoonan ecun menon ja vuoden 1997 talousarviossa 6 920 miljoonan ecun menon. Vihreän ecun vaikutukset vaihtelevat maailmanmarkkinahintoihin sidottujen määrien perusteella, ja niistä arvioidaan aiheutuvan 1 320 miljoonan ecun lisäkustannukset vuodessa42. Maatalouden valuuttoihin liittyvien hintojen aleneminen, yhteensä 1,46 prosenttia, estää noin 340 miljoonan ecun lisämenon syntymisen. Aikaisemmat maatalouden valuuttakysymyksiin liittyvät ongelmat ja niiden vaikutukset tulevat joka vuosi maksamaan yhteensä 7 800 - 7 900 miljoonaa ecua. 42 Katso perustietoja koskevan valmisteluasiakirjan taulukko E 2 50 b) Markkinointivuoden 1995/96 tapahtumat Jäljempänä olevasta taulukossa esitetyt tulokset osoittavat noin 1 200-1 300 miljoonan ecun kustannuksia vuodessa. johtuu neutraalista marginaalista aiheutuvista Lähes 2/3 kustannuksista vaikutuksista. Kuitenkin tulevaisuuden nämä valuuttakehityksestä, kokonaisuudessaan vuosien 1998 ja 1999 osalta ja puoliksi vuoden 1997 osalta. kustannukset riippuvat johtuvat kustannukset Neutraalin marginaalin järjestelmän epätasapainosta, jonka takia positiivinen valuuttaero voi saavuttaa viisi pistettä, kun taas negatiivista eroa rajoittaa yleensä kynnys, joka seuraa positiivista enimmäiseroa vähennettynä viidellä pisteellä. Lisäksi tilanteessa, jossa tiettyjä valuuttoja revalvoidaan voimakkaasti ja jatkuvasti kuten markkinointivuonna 1995/96, vahvistusajanjaksoilla on merkittävä asema suurimpien positiivisten valuuttaerojen ylläpitämisessä. alunperin Määräytymisperusteiden aiheuttamat kustannukset, joita on vaikea alentaa ilman markkinahäiriöitä, ovat noin 100 miljoonaa ecua vuodessa. Tämä tulos on epätavallisen korkea, koska korvausjärjestelmää ei sovelleta markkinointivuonna 1995/96 vahvojen ja heikkojen valuuttojen välillä. Vuosista 1998 ja 1999 ei voida tällä hetkellä tehdä arviota. Maatalouden muuntokurssien jäädyttämisen aiheuttamat kustannukset määräytyvät asteittain määräytymisperusteiden mukaan ja nousee jopa 185 miljoonaan ecuun. Jäädytys on voimassa 1. päivään tammikuuta 1999 asti ja vaikutta siis myös vuoden 2000 talousarvioon. Tasaustukien kustannukset saattavat alentua vuoden 1997 lopusta alkaen tukien tapahtuneiden perustana devalvaatioiden johdosta. Komissio olisi arvioita näiden devalvaatioiden vaikutusta vielä myöntämättömiin tukieriin hallintokomiteamenettelyn mukaisesti. olevien merkittävien revalvaatioiden jälkeen Maatalouden valuuttapoliittisiin kysymyksiin liittyvien tapahtumien hinnat 1995/96 1996 1997 1998 1999 A - Tosiasiallisesti sovelletut mekanismit (mili. ecua) TCA:n jäädyttäminen Tasaustuet Neutraali marginaali Määräytymisperuste 111 201 817 107 180 141 890 1Ô4 185 70 916 - 185 2 913 - 51 YHTEENSÄ (milj. ecua) 1236 1315 1171 1100 B - Asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklan soveltamismalli Tukien korottaminen (7 artikla) Tasaustuet (8 artikla) Neutraali marginaali Määräytymisperuste 653 0 823 117 2812 201 953 104 2932 2932 138 983 - 70 979 - YHTEENSÄ (milj. ecua) 1 593 4 070 4 053 3 981 ja täydentävän Vuoden 1996 alustavan korjaavan talousarvioesityksen jäsenvaltioittain jakautumisen mukaan maatalouden valuuttajärjestelmästä eniten hyötyvä valtio on Ruotsi, jonka osalta yhteisön maksamat menot nousivat 11,2 prosenttia Ruotsin kruunuina mitattuna. Tämä johtuu neutraalin marginaalin ja määräytymisperusteiden aiheuttamista vaikutuksista vahvistuneeseen valuuttaan. Vaikka nämä vaikutukset katoaisivat, Ruotsi on tulevaisuudessakin merkittävä edunsaaja muuntokurssin jäädyttämisen ansiosta. Tämä vaikutus alkaa tuntua vuodesta 1997 alkaen. Toinen valuuttajärjestelmästä hyötyvä valtio vuonna 1996 on Italia, jonka yhteisön maksamien menojen kasvu oli 5,6 prosenttia. Tämä tulos liittyy Italian liiran vahvistuneeseen arvoon kyseisenä ajanjaksona ja se voi tulevaisuudessa olla heikompi. Niiden valtioiden, joiden muuntokurssi oli jäädytetty kesä- ja heinäkuussa 1995, yhteisön maksamien menojen kasvu oli 4,7 - 3,8 prosenttia. Näiden jäsenvaltioiden kohdalla valuuttasuhdanteet hillitsivät neutraalin marginaalin vaikutuksia, mutta tulevaisuudessa voi olla toisin. arvioida neuvoston kesäkuussa Jotta voitaisiin 1995 muuntokurssien jäädyttämisestä ja tasaustuen soveltamisesta asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklan soveltamisen sijasta tekemien päätösten vaikutukset, määriteltiin siinä tapauksessa, että näitä päätöksiä ei olisi tehty, valuuttajärjestelmästä aiheutuvat kustannukset. Säästöä saatiin lähes 360 miljoonaa ecua vuonna 1996, 2 750 miljoonaa ecua vuonna 1997 ja käytännössä lähes 8 900 miljoonaa ecua neljän vuoden aikana. Nämä asetuksen (ETY) N:o 3813/92 7 ja 8 artiklan soveltamisesta aiheutuvat erittäin suuret luvut johtunevat ensisijaisesti Ruotsin kruunuina ilmaistun hehtaarituen tason säilyttämisestä (+10 prosentin kasvu ecuissa). Siinä tapauksessa, että 7 artiklaa syystä tai toisesta olisi sovellettu vain merkittäviin revalvaatioihin 52 kesä- ja heinäkuussa 1995, kustannukset suhteessa todella toteutuneeseen tilanteeseen olisivat olleet samat vuonna 1996 ja kasvaneet lähes 700 miljoonalla eculla vuonna 1997 ja lähes 2 500 miljoonalla eculla neljän vuoden aikana vuosina 1996-1999. 53 ISSN 1024-4492 KOM(96) 636 lopullinen ASIAKIRJAT FI 01 09 03 Luettelonumero : CB-CO-96-633-FI-C ISBN 92-78-12926-7 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg <3k