title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä

eurovoc_concepts:
consumer information
eco-label
environmental protection
international standard
labelling

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO J** K Tr ir * * * * * ** Bryssel, 11. 12. 1996 KOM(96) 603 lopull. 96/0312 (SYN) Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI ŒY) tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä (komission esittämä) !• Johdanto PERUSTELUT 1. Neuvosto antoi maaliskuun 23 päivänä 1992 asetuksen (ETY) N:o 880/92 yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmästä*0 Järjestelmän tavoitteena on: edistää sellaisten tuotteiden suunnittelua, tuotantoa, markkinointia ja käyttöä, joilla on koko elinkaarensa aikana vähemmän haitallisia vaikutuksia ympäristöön, ja antaa kuluttajille paremmin tietoa tuotteiden vaikutuksista ympäristöön. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkkijärjestelmä on osa laajaa strategiaa, jolla pyritään edistämään kestävää tuotantoa ja kulutusta. Kestävän kulutuksen tavoitteena on vähentää kulutuksen vaikutuksia ympäristöön tai pitää ne ennallaan. Tätä tarkoitusta varten strategialla edistetään ympäristön huomioon ottavia käyttäytymismalleja erityisesti tunnistamalla ja edistämällä "vihreitä" tuotteita. Tuotteiden ympäristöllisen tehokkuuden edistämiseksi vaaditaan myös parempaa tuotteiden hallintaa eli tuotteiden ympäristöllisesti tehokkaiden piirteiden tunnistamista ja yhdentämistä. "Vihreiden" tuotteiden ja paremman tuotteiden hallinnan edistäminen ovat yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän olennaisia tavoitteita. Yhteisön järjestelmä perustuu lisäksi elinkaarilähestymistapaan ja siihen sisältyy tuotantoprosesseihin ja uudelleenkäyttöön, kierrätykseen ja jätteen käsittelyyn liittyviä perusteita. Näin ollen sillä voidaan myös vaikuttaa kestävän tuotannon ja paremman jätehuollon edistämiseen. 2. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkkijärjestelmän käytössä on viime aikoina edistytty huomattavasti. Ympäristömerkin perusteet on nyt julkaistu 10 tuoteryhmän osalta ja ympäristömerkki on myönnetty 45 tuotteelle. Lisäksi järjestelmän olennaiset tavoitteet näyttävät olevan edelleen ajankohtaisia ja ympäristöpolitiikan, erityisesti yhteisön viidennen ympäristöpoliittisen toimintaohjelman ja sen tarkistuksen sekä Agenda 21:n viimeaikaisten periaatteiden, tavoitteiden ja keskeisten näkökohtien mukaisia. Asetuksen soveltamisessa on kuitenkin havaittu olevan tiettyjä vaikeuksia, ja on tarpeen parantaa ja yksinkertaistaa järjestelmän lähestymistapaa, metodologiaa ja työmenetelmiä sen tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseksi. Tämän vuoksi asetusta ehdotetaan muutettavaksi sen 18 artiklan mukaisesti, jossa säädetään asetuksen tarkistamisesta viiden vuoden kuluessa sen voimaantulosta. II. Yhteisön ympäristömerkkijärjestelmä 3. Tämänhetkisessä yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkin myöntämisjärjestelmässä on kolme vaihetta: perusteiden määrittely, ympäristömerkin myöntäminen tuotteille ja perusteiden tarkistaminen. Komissio on pääasiassa vastuussa perusteiden määrittelystä (i) EYVL N:o L 99, 11. 4. 1992, s. 1. sekä tarkistamisesta ja kansalliset toimivaltaiset elimet ympäristömerkkien myöntämisestä tuotteille. Jäsenvaltiot nimittävät nämä itsenäiset ja puolueettomat toimivaltaiset elimet yhteisön ympäristömerkin soveltamisen varmistamiseksi. Komissiolla tai toimivaltaisilla elimillä on aloiteoikeus tuoteryhmien valitsemisessa. Yhteisön järjestelmän toiminnan ensivaiheessa jälkimmäinen vaihtoehto asetettiin etusijalle. Viime aikoina komissio on ottanut tuoteryhmien valinnan aloiteoikeuden kokonaisuudessaan itselleen. Tämä menettelytapa on seurausta jäsenvaltioiden ja eturyhmien toivomuksesta, että järjestelmän soveltamisen yhtenäisyys olisi varmistettava paremmin. Eturyhmiä eli teollisuutta, kauppaa, kuluttajajärjestöjä, ympäristönsuojelu- järjestöjä ja ammattijärjestöjä kuullaan tuoteryhmien valinnasta. 4. Toteutettavuustutkimuksen yhteydessä kerätään tietoja seuraavista näkökohdista: markkinoiden rakenne, osapuolten kiinnostuksen kohteet, ympäristömerkin asian mukaisuus ja mahdolliset edut ympäristön kannalta, vääristymisen riski sisämarkkinoiden kotimaisten lohkojen välillä ja kansainväliset tekijät. Jäsenvaltioiden asiantuntijoista ja kaikkien osapuolten edustajista koostuva tilapäinen työryhmä arvioi toteutettavuus tutkimuksen. Näiden tulosten perusteella tehdään täydellinen analyysi tuoteryhmien elinkaaresta. Tähän tutkimukseen kuuluu tuoteryhmien ympäristövaikutusten inventointi ja arviointi, markkinatutkimus sekä ehdotus myöntämisperusteiksi. Ehdotus ekologisiksi perusteiksi esitellään virallisesti asetuksen mukaisesti etujärjestöjen kuulemista varten kokoontuvassa foorumissa Ehdotuksesta keskustellaan ja siitä äänestetään sääntelykomiteassa. Komission virallinen päätös päättää hyväksymis menettelyn. Ympäristömerkin laajaa asiantuntemusta ja komission yksikköjen sisäisiä käytänne sääntöjä edellyttävän luonteen vuoksi yksiköt toimivat läheisessä yhteistyössä perusteiden määrittelyn eri vaiheissa. Erityisesti sääntelykomitealle esitettävä ehdotusluonnos on etukäteen lausunnolla yksiköissä. 5. Asetuksen säännösten mukaisesti toimivaltaiset elimet ovat vastuussa ympäristömerkin myöntämisestä. Jokaisesta hakemuksesta lähetetään tiivistelmä kaikille toimivaltaisille elimille, kun taas tuotetta koskevan täydellisen analyysin asiakirjat toimitetaan ainoastaan pyynnöstä. m. Asetuksen (ETY) N:o 880/92 soveltaminen 6. Asetus tuli voimaan maaliskuussa 1992. Jäsenvaltioiden oli määrättävä toimivaltaiset elimet asetuksen soveltamista varten asetuksen voimaantuloa seuraavien kuuden kuukauden aikana. Periaatteessa yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän soveltaminen alkoi kokonaisuudessaan lokakuussa 1992. Asetuksessa säädetään kuitenkin ainoastaan yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkki järjestelmän puitteista. Järjestelmää voidaan soveltaa ainoastaan tuotteisiin, joille komissio on määritellyt ekologiset perusteet asetuksen periaatteiden ja asetuksessa säädettyjen menettelyjen mukaisesti. Asetuksen voimaantulo oli siten ainoastaan järjestelmän todelliseen käynnistämiseen tähtäävän valmistelutyön lähtökohta. 7. Asetuksen voimaantulon jälkeinen aika on käytetty suurimmalta osin tuoteryhmien ja niitä koskevien ekologisten perusteiden määrittelyyn. Komissio on tehnyt ja julkaissut tähän mennessä seuraavat ekologisia perusteita koskevat päätökset. - - pesukoneet astianpesukoneet maanparannusaineet - WC-paperit talouspaperit - pyykinpesuaineet - yksikantaiset hehkulamput - sisämaalit ja lakat - vuodeliinavaatteet ja t-paidat - kaksikantaiset hehkulamput - pesukoneet (muutos) - kopiopaperi - EYVL N. o L 198, 7. 8. 1993 EYVL N:o L 198, 7. 8. 1993 EYVL N:o L 364, 31. 12. 1994 EYVL N. o L 364, 31. 12. 1994 EYVL N:o L 364, 31. 12. 1994 EYVL N:o L 217, 13. 9. 1995 EYVL N. o L 302, 15. 12. 1995 EYVL N:o L 4, 6. 1. 1996 EYVL N:o L 116, 11. 5. 1996 EYVL N:o L 128, 29. 5. 1996 EYVL N. o L 191, 1. 8. 1996 EYVL N:o L 192, 2. 8. 1996 Perusteiden määrittelyyn liittyvän menettelyn yhdenmukaisuuden, tehokkuuden ja riittävän laadun varmistamiseksi on ollut tarpeen määrittää menetelmiin ja metodologiaan liittyviä suuntaviivoja, joista on sovittu komission yksikköjen ja jäsenvaltioiden toimivaltaisten elinten kesken. On ollut myös tarpeen laatia toiminnallinen käsikirja, jotta voidaan varmistaa toimivaltaisten elinten yhdenmukainen toimintajärjestelmän soveltamisessa. Lopuksi, komissio on nimittänyt puolueettomista asiantuntijoista koostuvan ryhmän määrittämään yhteisön ympäristömerkkiin liittyvän elinkaarianalyysin käytön suunta viivoja. 8. Tähän mennessä yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkki on myönnetty kuuden valmistajan 45 tuotteelle neljässä tuoteryhmässä. Jäljempänä on luettelo myönnetyistä ympäri stömerkei stä. MYÖNNETYT EKOTUOTE- ELI YMPÄRISTÖMERKIT T U O T E R Y H MÄ VALMISTAJA T U O T E / M A LU M Y Ö N T Ä M I S PÄÄT Pesukoneet Hoover Limited Pesukoneet Hoover Limited New Wave I I 00 sähkökäyttöinen, mullit AC170JS AC172 New Wave 1200 sähkökäyttöinen, mallit AC174 ja AC 176 PÄIVÄ 2 S 11 93 TYY 0(>/96 25. 11. 93 06/96 Pesukoneet Hoover Limited N e w W a ve 1300 25. 11. 93 06/96 sähkökäyttöinen, mallit AC 178 ja AC180 Pesukoneet Hoover Limited New Wave WA 1200 09. 05. 94 06/96 sähkökäyttöinen, malli A2848 Pesukoneet Hoover Limited New Wave WA 1300 09. 05. 94 06/96 sähkökäyttöinen, malli A2850 Pesukoneet Hoover Limited New Wave WA 1400 09. 05. 94 06/96 sähkökäyttöinen, malli A2852 Pesukoneet Hoover Limited New Wave 1SO0 Plus 09 0 5 94 06/96 Kloctronio, mallit AC 182 ja AC I K 4 j a N cw Wave WA lc>00 sähkökäyttöinen, mallit A2854 ja AI1022 Talouspaperit Fort Sterling Limited Nouvelle Kitchen Towel 10. 12. 95 Talouspaperit Fort Sterling Limited Co-op kitchen towel 10. 12. 95 (70 arkkia) 11/97 U / 97 WC-paperit Fort Sterling Limited Co-op toilet tissue 10. 12. 95 11/97 (280 arkkia) WC-paperit Fort Sterling Limited Nouvelle toilet tissue 10. 12. 95 Talouspaperit Dalle Hygiene Monoprix Vert (3 rullaa), 26. 02. 96 kuvioton ja kuvioitu 11/97 11/97 WC-papcrit Dalle Hygiène Monoprix Vert rullat ja 26. 02. 96 U / 97 pakkaukset (arkkeja) Sisämaalit ja lakat Nords|o All ( A K /O Nobel) Innclak 2 ja Taklarg 2 12. 04. 96 12/98 sisämaa! i Sisämaalit ja lakat HP Flùger FlOgger Tagftrg 3; Polytex 29 04. 96 12/98 M3; Fliigger Vägglärg 7; Polytex M7, Flugger Väggfärg 20; Polytex M20 Sisamaalit ja lakat Alcro-Beckers Ali Bell 1 Tack, Bell Sidenmatt; 06. 05. 96 12/98 Elegant Takfärg: Elegant Väggflrg matt; Milltcx 2; Milltex 2 Plus; Milltex 7 Plus; Milltex 20 Plus; Scotte 3; Scotte 7, Scotle 20, Crème Decor Brillant Neige; Scotte Tak Sisämaalit ja lakat ICI Paints Dulux Quick Drying Gloss 19. 07. 96 12/98 9. Kun edellä kuvattua todellista tilannetta on tutkittu, on käynyt selville, että perusteiden määrittelyyn liittyvä menettely ja ckotuole- eli ympäristömerkkien myöntäminen ovat merkittävästi nopeutuneet viimeisen kahden vuoden aikana. Alkuaika käytettiin toiminnallisten ja metodologisten vaikeuksien voittamiseen ja käytännön kokemusten hankkimiseen tällaisen monimutkaisen järjestelmän toiminnasta yhteisön tasolla. Kokeiluvaiheesta saadut kokemukset ja laaditut suuntaviivat sekä työjärjestelyt olisi nyt sisällytettävä asetukseen. On mielenkiintoista todeta, että muut ympäri stömerkkijärjestelmät ovat läpikäyneet vastaavanlaisen kehityksen alkuvaiheessaan, kuten on esitetty jäljempänä olevissa kaavioissa. Julkaistujen tuoteryhmien määrä (ekologiset perusteet) 80 60 40 + 20 0 JÖML H — f- Vuosia järjestelmän käynnistymisestä E3 EU:n järjestelmä • Blaue Engel -•— Nordic Swann -— Milieukeur Merkittyjen tuotteiden määrä 4000 T 3500 - 3000 - 2500 - 2000 -- 1500 -- 1000 -- 500 0 n-a-a-û^^f- • • • • EU :n järjestelmä Blaue Engel • Nordic Swann A Milieukeur Vuosia j ä r j e s t e l m än käynnistymisestä Vaikka ympäristömerkin perusteiden määrittely on nopeutumassa, on ympäristömerkin näkyvyys Euroopan markkinoilla edelleen alhainen. Järjestelmän olisi nyt perustuttava enemmän rutiiniin ja tehokkuuteen ja keskityttävä ympäristömerkin edistämiseen suhteessa kuluttajiin, vähittäismyyjiin ja valmistajiin. IV. Muita vmpäristömerkkijärjestelmiä 10. Jäsenvaltioissa on otettu käyttöön useita ympäristömerkkijärjestelmiä. Jotkut niistä ovat hyvin kehittyneitä. Ympäristömerkki "Joutsen" Skandinavian maiden ympäristömerkki perustettiin vuonna 1989. Järjestelmässä ovat mukana Norja, Ruotsi, Islanti ja Suomi. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkin lisäksi se on ainoa monikansallinen tuotemerkki. Yhteensovittava elin yhdistää neljä kansallista neuvostoa. Huhtikuussa 1996 tähän järjestelmään kuului 40 tuoteryhmää, käyttölupa oli myönnetty 287 tuotteelle ja yli tuhat tuotetta oli merkitty. Suurin osa käyttöluvista myönnettiin pesuaineille ja paperituotteille. Der Blaue Engel Saksalainen ympäristömerkki perustettiin vuonna 1977. Järjestelmän hallinnossa on mukana kolme toimielintä, liittotasavallan ympäristöministeriö, laadunvarmistusta ja merkintää käsittelevä laitos ja ympäristömerkin myöntävä tuomaristo. Tällä hetkellä saksalaiseen järjestelmään kuuluu noin 80 tuoteryhmää. Yli tuhat yritystä käyttää tätä ympäristömerkkiä 4 350 tuotteeseen. Noin 15 prosenttia näistä yrityksistä on muita kuin saksalaisia yrityksiä. Ne edustavat 16 prosenttia merkityistä tuotteista. NF-Environnement Ranskalainen ympäristömerkki perustettiin vuonna 1992. Sen toiminnasta vastaavat 1'AFNOR (Association Française de Normalisation), päätöksen tekevä komitea (le Comité de la Marque NF-environnement) ja neuvoa-antava elin (le Conseil Scientifique). Perusteet pohjautuvat täydellisiin elinkaarianalyyseihin ja järjestelmän rahoittavat teollisuus ja viranomaiset yhdessä. Stichting Milieukeur Hollantilainen ympäristömerkki perustettiin vuonna 1992 talous- ja ympäristö ministeriöiden yhteisestä aloitteesta. Perusteet määritellään erityistutkimuslaitoksen suorittaman tutkimuksen perusteella. Tässä järjestelmässä otetaan ainoastaan rajoitetusti huomioon tuotteiden elinkaareen liittyvät näkökohdat. Ympäristömerkki on myönnetty 26 yrityksen 32 tuotteelle. Suurin osa ympäristömerkeistä on myönnetty paperituotteille. Umweltzeichen - Bäume Ympäristö-, perhe-, ja nuorisoministeriö perustivat itävaltalaisen ympäristömerkin vuonna 1991. Ympäristömerkkejä myönnetään tuotteille ja valmistusmenetelmille. Merkki- sopimukset ovat voimassa yhden vuoden. Ympäristömerkki on myönnetty 23 yrityksen 34 tuotteelle. AENOR - Medio Ambiente Asociacion Espanola de Normalizacion y certificacionin (AENOR) perusti espanjalaisen ympäristömerkin. Perusteet määritetään täydellisen elinkaarianalyysin jälkeen. AENOR on ilmoittanut, että tulevaisuudessa AENOR Medio Ambiente -ympäristömerkin myöntämistä harkitaan ainoastaan sellaisille tuoteryhmille, jotka eivät kuulu yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän piiriin. 11. Ympäristömerkkijärjestelmiä on käytössä myös tietyissä kolmansissa maissa, erityisesti Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Japanissa. US Green Seal Programme on yksityinen merkintäjärjestelmä mutta se tekee hyvin läheistä yhteistyötä noin sadan "ympäristökumppanin" kanssa, joiden joukossa on useita viranomaistahoja tai julkisia laitoksia. Tätä järjestelmää käytetään erityisesti julkisten tarjouspyyntöjen yhteydessä. Se perustettiin vuonna 1989. Se kattaa 50 tuoteryhmää ja 234 tuotteella on ympäristömerkki Green seal. Canada Environmental Choice perustettiin vuonna 1988. Alkuvaiheessa järjestelmää johti Kanadan ympäristöministeriö. Järjestelmä yksityistettiin asteittain. Kanadan ja Euroopan järjestelmät ovat hyvin samanlaisia. Canada Environmental Choice kattaa 46 tuoteryhmää ja ympäristömerkki on myönnetty yli 750 tuotteelle. Japanin Eco Mark -ympäristömerkkiä on johtanut vuodesta 1989 lähtien Japanin ympäristöyhdistys ympäristöviraston valvonnan alaisena. Vuonna 1992 järjestelmään kuului 49 tuoteryhmää ja ympäristömerkki oli myönnetty yli 2 300 tuotteelle. V. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkkijärjestelmän arviointi 12. Nyt esitettävä arviointi yhteisön ekotuote- eli ympäri stömerkkijärjestelmästä on laadittu asetuksen tavoitteiden ja järjestelmän toteuttamisesta saatujen kokemusten sekä tähän mennessä saavutettujen tulosten perusteella. Sen tavoitteena on tunnistaa parannustarpeet ja -mahdollisuudet. Siinä otetaan huomioon tiettyjä osapuolten esittämiä huomioita. Jotkut mainituista kysymyksistä liittyvät yleisesti ympäristömerkkijärjestelmäan, kun taas jotkut liittyvät erityisesti yhteisön järjestelmään. 13. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkin tavoitteena on vaikuttaa markkinoihin ohjaamalla kuluttajia valitsemaan tuotteita, joiden ympäristövaikutukset ovat muita pienemmät. On ennenaikaista arvioida yhteisön järjestelmän vaikutuksia markkinoihin, kun otetaan huomioon, että yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkki ei ole vielä saavuttanut riittävää näkyvyyttä markkinoilla sen kehityksen varsin varhaisen vaiheen vuoksi. Ympäristömerkkien mahdollisuudet vaikuttaa markkinoihin on jo havaittu kansallisissa ja muissa järjestelmissä. Yhteisön järjestelmä on kuitenkin kohdannut erityisiä vaikeuksia, eikä sen markkinamahdollisuuksia ole voitu kehittää täyteen mittaansa. Teollisuuden kanta 14. Euroopan teollisuus on yleisesti ottanut hyvin varautuneen kannan yhteisön järjestelmän kehittämiseen. Teollisuus on kannattanut kokonaisuudessaan ainoastaan sitä, että yhteisön ympäristömerkkijärjestelmä korvaa pitkällä aikavälillä kansalliset järjestelmät. Tietyt teollisuusjärjestöt,. kuten Euroopan tekstiiliteollisuuden järjestö (European Association of the Textile Industry) ja Euroopan maalintuottajien liitto (European Confederation of Paint Manufacturers) ovat kannattaneet yhteisön ympäristömerkki järjestelmän soveltamista kokonaisuudessaan omilla aloillaan. Muiden tuoteryhmien osalta asian kannalta merkitykselliset teollisuusjärjestöt ovat osallistuneet valmistelutyön tiettyihin vaiheisiin muiden etujärjestöjen kanssa, mutta tarvittavaa yksimielisyyttä ympäristömerkin kannattamiseksi ei ole löytynyt. 15. Euroopan teollisuusjärjestojen pääasialliset vaikeudet yhteisön ekotuote- eli ympäristö- merkkijärjestelmässä liittyvät järjestelmän valikoivaan luonteeseen. Ympäristömerkin 4 perusteet on määritelty niin, että ainoastaan muutamille markkinoilla oleville tuotteille voidaan myöntää ympäristömerkki. Tämä lähestymistapa aiheuttaa ympäristöstä johtuvaa kilpailua valmistajien välille. Kilpailuetua hakevat yksittäiset yritykset voivat hyvinkin olla kiinnostuneita ympäristömerkistä. Kuitenkaan monet järjestöt, joiden on ajettava kaikkien jäsentensä tai ainakin suurimman osan etua, eivät ole tämän lähestymistavan kannalla. 16. On huomattava, että kauppa, ympäristö- ja kuluttajajärjestöt edustavat myös "keskimääräisiä" kantoja tämänhetkisessä neuvottelumenettelyssä. Kuluttajien reaktio 17. Ympäristömerkin tehokkuus markkinoilla on riippuvainen sen näkyvyydestä ja uskottavuudesta kuluttajien keskuudessa. tuoteryhmien osalta EU:n alueella markkinoiden jäsenvaltioittain, kuten vaihtelevat myös ympäristönsuojelukäytännöt sekä kuluttajien odotukset. rakenne vaihtelee useiden Lisäksi EU. n järjestelmä on avoin myös muiden kuin EU-maiden tuottajille. Joissain tapauksissa ulkomaiset tuottajat toimivat hyvin erilaisissa ympäristö-, lainsäädäntö- ja talouden/teollisuuden olosuhteissa EU:n alueella vallitseviin verrattuna. 18. Näissä olosuhteissa on usein vaikeaa määritellä yhdenmukaisia yhteisön laajuisia ekotuote- eli ympäristömerkin myöntämisperusteita, joita ulkomaiset tuottajatkin voisivat soveltaa ilman aiheetonta syrjintää ja joiden avulla ympäristömerkin saaneet tuotteet saavuttaisivat riittävän näkyvyyden kaikissa jäsenvaltioissa ja kuitenkin säilyttäisivät kuluttajien uskon yhteisön ympäristömerkkiin myös ympäristön kannalta kaikkein edistyneimmissä jäsenvaltioissa. tavoitteen jos voitaisiin ottaa käyttöön Tämän ympäristömerkkiasteikko, joka tekisi perusteiden määrittelyn joustavammaksi ja antaisi kuluttajille tietoa kunkin merkityn tuotteen aikaansaamasta ympäristönsuojelun tasosta. saavuttamisessa olisi avuksi, Yhteisön ekotuote- eli yntpäristömerkkijärjestelmä ja kansalliset järjestelmät 19. Kun neuvosto perusti yhteisön järjestelmän vuonna 1992, yhteisön alueella toimi ainoastaan yksi kansallinen järjestelmä, Saksan der Blaue Engel. Ruotsin, Suomen ja Itävallan yhteisöön liittymisen ja muissa jäsenvaltioissa kehitettävien uusien järjestelmien seurauksena yhteisön järjestelmän rinnalla toimii kahdeksan merkittävää järjestelmää (Saksan der Blaue Engel, Pohjoismaiden ympäristömerkki, Ruotsin Good Environmental Choice, Hollannin Milieukeur, Ranskan NF-Environnement, Espanjan Medio Ambiente, Katalonian Medi Ambient ja Itävallan UmweltZeichen) seitsemässä jäsenvaltiossa (Saksa, Ruotsi, Suomi, Alankomaat, Ranska, Espanja ja Itävalta) 20. Asetuksen (ETY) N:o 880/92 johdanto-osassa todetaan, että vaikka olemassaolevia tai tulevia itsenäisiä järjestelmiä voidaan edelleen ylläpitää, tämän asetuksen tavoitteena on luoda tehokkaan yhteisen ekotuote- eli ympäristömerkin perustamiseksi yhteisössä. lopulta edellytykset Yhteisön järjestelmän tämänhetkinen kehitysvaihe ei tue väitettä siitä, että yhteisön järjestelmä korvaisi automaattisesti kansalliset järjestelmät pitkällä aikavälillä. Parin viime vuoden aikana tapahtunut kehitys tukee päinvastaista. Mikäli tätä kehitystä ei muuteta myönteisillä toimilla, järjestelmien ja niitä koskevien ympäristömerkkien perusteiden lisääntyminen luultavasti jatkuu. 21. Tietyt kansalliset järjestelmät ovat onnistuneita, ja ne ovat myötävaikuttaneet ympäristön tilan parantumiseen. Kuitenkin rinnakkainen olemassaolo kansallisten järjestelmien kanssa rajoittaa yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkin arvoa markkinoilla ja lisää järjestelmän toimintavaikeuksia. Lisäksi yhteensovittamattomien kansallisten järjestelmien nopea lisääntyminen aiheuttaa huomattavia riskejä sisämarkkinoiden ja kilpailun vääristymisestä. Kansallisista järjestelmistä vastuussa olevat elimet ovat myös yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkin toimivaltaisia elimiä. Niiden olisi näin ollen edistettävä kahden, usein samalla alueella kilpailevan merkin käyttöä. Lisäksi kansallisia järjestelmiä varten määritellyt perusteet vastaavat usein ainoastaan kansallisia näkökantoja ja kansallisesti keskeisiä tekijöitä. Asianomaiset toimivaltaiset elimet vaikuttavat usein siihen, että yhteisön perusteita kehitetään kohti näitä näkökantoja ja keskeisiä tekijöitä, jotta ei syntyisi ristiriitoja kansallisella tasolla tietystä tuoteryhmästä tehtyjen päätösten kanssa. Kansallisilla painostusryhmillä on usein tärkeämpi rooli kansallisessa järjestelmässä kuin yhteisön tasolla ja ne pitävät yhteisön merkkiä usein toisena vaihtoehtona, koska se ei välttämättä vastaa niiden edustamia näkökantoja ja koska ne eivät tunnista yhteisön laajuisen lähestymistavan mahdollisuuksia. Lisäksi useiden merkkien rinnakkainen käyttö samassa tuotteessa vähentää tuotteen uskottavuutta ja rajoittaa sen tehokkuutta markkinoilla. Toteutettavuus 22. Useat nykyisen asetuksen käsitteet ja säännökset ovat osoittautuneet vaikeiksi tulkita ja soveltaa riittävien soveltamisohjeiden puuttuessa. 10 * Käsite "vähemmän haitallisia vaikutuksia ympäristöön" tuotteen koko elinkaaren aikana. Ei ole olemassa metodologiaa, jolla tuotteen kaikki ympäristövaikutukset voidaan määritellä. Tiukasti tulkittuna tätä käsitettä ei voi soveltaa. * Sellaisten tuotteiden poissulkeminen, jotka on luokiteltu vaarallisiksi direktiivien 67/548/ETY ja 88/379/ETY mukaisesti. Tämän säännöksen tiukka tulkinta johtaisi kokonaisten tuoteryhmien poissulkemiseen, kuten tiivistepesujauheet (luokiteltu ärsytystä aiheuttavaksi) ja liuotinpohjaiset maalit (tulenarkoja). * Velvollisuus ottaa huomioon tuotteen elinkaaren kaikki vaiheet. Ilman lisätietoja tällä säännöksellä saatettaisiin vaatia perusteiden soveltamista kaikkiin tietyn tuotteen valmistamiseen käytettyihin raaka-aineisiin. Useimmissa tapauksissa tällainen "kehdosta hautaan" -lähestymistavan laaja soveltaminen ei ole käytännössä toteutettavissa. Soveltamista koskevat menettelyt 23. Asetuksessa säädetty perusteiden määrittelemistä koskeva menettely edellyttää huomattavia hallinnollisia toimia ja aiheuttaa vastuita koskevia sekaannuksia eri toimijoiden keskuudessa. Komissio ryhtyy menettelyyn omasta aloitteestaan tai toimivaltaisen elimen pyynnöstä. Toimivaltaisen elimen on kuultava etujärjestöjä, mutta asetuksessa ei määritellä tarkasti, onko järjestöjä kuultava ainoastaan kansallisella vai laajemmalla tasolla. Tuoteryhmien valintamenettelystä ei ole asetuksessa mainintaa. On epäselvää, mikä on toimivaltaisen elimen komissiolle tekemän virallisen pyynnön asema, joka koskee tuoteryhmän perusteiden määrittelemisen aloittamista. Teknistä valmistelua koskevia säännöksiä ei ole. Komissio on käytännössä vastuussa tästä tehtävästä ja on tarvinnut siihen toimivaltaisten elinten tukea ja yhteistyötä. Komission on kuultava eturyhmiä, jotka kokoontuvat neuvoa- antavassa foorumissa. Komissio tekee lopullisen päätöksen perusteista. Jäsenvaltioiden edustajien määräenemmistön on kannatettava ehdotettuja perusteita sääntelykomiteassa. Komission lopullinen päätös tehdään komission työjärjestyksen mukaisesti. Käytännössä on ollut hyvin vaikeaa yhteensovittaa toimivaltaisten elinten osallistuminen, etujärjestön kuuleminen kansallisella ja Euroopan tasolla, määräenemmistön saaminen sääntelykomiteassa ja komission työjärjestys. Kansainvälinen yhteensoveltuvuus 24. Vapaaehtoisia ympäristömerkkijärjestelmiä tutkitaan tällä hetkellä kansainvälisellä tasolla niiden mahdollisten kauppavaikutusten takia. Asia on tullut esille vasta viime aikoina, eikä sitä pidetty vuonna 1992 ajankohtaisena. Keskustelut tällaisiin järjestelmiin sovellettavista säännöistä ovat käynnissä Maailman kauppajärjestön WTO:n kauppa- ja ympäristökomiteassa. Erityisesti tutkitaan kaupan teknisiä esteitä koskevien käytännesääntöjen soveltuvuutta. lähestymistapana harkitaan myös ympäristöjärjestelmää koskevien Mahdollisena tilapäisten käytännesääntöjen kehittämistä. Tavoitteena on varmistaa avoimuus tällaisten järjestelmien soveltamisessa. 11 25. Lisäksi Kansainvälisen standardointijärjestössä ISO:ssa on käynnissä työ standardien kehittämiseksi ISO 14000-sarjaan ympäristömerkintää ja elinkaarianalyysiä varten. Tällä hetkellä valmistellaan seuraavia asian kannalta merkityksellisiä kansainvälisiä standardeja: * ISO 14020 Environmental Labels and Declarations - General Principles * * * * * ISO 14021 Environmental Labels and Declarations - Environmental Labelling - Self Declaration Environmental Claims - Terms and Definitions ISO 14022 Environmental Labels and Declarations - Environmental Claims - Self Declarations - Symbols ISO 14023 Environmental Labelling - Self Declarations - Environmental Claims - Testing and Verification Methodologies ISO 14024 Environmental Labels and Declarations - Environmental Labelling Type I - Guiding Principles and Procedures ISO 14025 Environmental Labels and Declarations - Environmental Labelling Type III - Guiding Principles and Procedures * ISO 14040 Life Cycle Assessment - Principles and Guidelines * ISO 14041 Life Cycle Assessment - Life Cycle Inventory Analysis * ISO 14042 Life Cycle Assessment - Impact Assessment * ISO 14043 Life Cycle Assessment - Interpretation Standardit ISO 14020 - 14024 - 14040 - 14041 - 14042 - 14043 ovat erityisesti merkityksellisiä tämän asetuksen kannalta. Standardit ISO 14020, 14024, 14040 ja 14041 hyväksyttäneen vuonna 1997, muut standardit voidaan hyväksyä vuosina 1998 - 1999. Kun nämä standardit on saatu valmiiksi ja hyväksytty, ne ovat tärkeä väline varmistettaessa, että ympäristömerkkijärjestelmän soveltaminen on johdonmukaista eikä aiheuta syrjintää. Yhteisön järjestelmässä otetaan kokonaisuudessaan huomioon kansainvälisessä standardointityössä tapahtunut kehitys tällä hetkellä. 26. Yhteisön järjestelmän toiminnassa on jo toteutettu toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että ulkomaiset tuottajat voivat osallistua järjestelmään rajoituksitta, heitä ei syrjitä ja että järjestelmä on avoin. Koska ei kuitenkaan ole olemassa kansainvälisesti sovittua kantaa järjestelmästä, eikä vapaaehtoisiin ympäristömerkkeihin sovellettavia sääntöjä, erityisesti tietyt kolmannet maat ovat arvostelleet yhteisön järjestelmän toimintaa. 12 VI. Ehdotetun muutoksen tavoitteet ja pääpiirteet Lähestymistavan selventäminen ja joustavamman ympäristömerkinnän käyttöönotto luettelemalla myöntämisperusteiden määrittelyyn 27. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkki on laadittu valikoivaksi, riippumattomasti varmennetuksi ja elinkaareen pohjautuvaksi ympäristölaatumerkiksi. Muutetussa asetuksessa olisi selkiytettävä järjestelmän luonnetta ilmaisemalla, että sen tarkoituksena on ohjata kuluttajia valitsemaan tuotteita, jotka edustavat ympäristöä säästävämpiä vaihtoehtoja kuin muut saman tuoteryhmän tuotteet. Myös käsitettä "tuote, jolla on vähemmän haitallisia ympäristövaikutuksia sen koko elinkaaren aikana" on selvennettävä, erityisesti liittyvät metodologiset periaatteet. Metodologiseen lähestymistapaan tulisi liittyä asianomaiseen tuoteryhmään sovellettava elinkaarianalyysi, jonka perusteella valitaan rajallinen määrä keskeisiä ympäristönäkökohtia ja tunnistetaan parannus- ja korvausvaihtoehdot. Perusteiden olisi viitattava näihin näkökohtiin ja niissä olisi otettava huomioon myös käytännön mahdollisuudet parantaa tuotetta ottaen huomioon tuotteen elinkaari. Ympäristömerkin olisi oltava osoituksena mahdollisuuksista vähentää tiettyjä vaikutuksia. Itse asiassa ympäristömerkin perusteet perustuvat tällaisten vaikutusten yleiseen arviointiin eikä tutkimuksiin tuotteen elinkaareen liittyvistä todellisista ympäristövaikutuksista. 28. Tavoite kuluttajille annettavasta paremmasta tiedosta tuotteiden ympäristövaikutuksista on jo asetuksessa (ETY) N:o 880/92 ja se olisi säilytettävä muutoksessa. Merkin muodon olisi kuitenkin heijastettava oikealla tavalla tätä tavoitetta niin, että siihen liitetään tietoja tärkeimmistä näkökohdista, jotka ovat vaikuttaneet merkin myöntämiseen tietylle tuotteelle. Tämän hetkinen lähestymistapa perustuu hyväksytään/hylätään -järjestelmään. EU:n järjestelmän yhteydessä, joka perustuu useisiin perusteisiin ja jota sovelletaan monissa olosuhteissa yhteisön alueella ja kansainvälisesti, tämä lähestymistapa ei ole osoittautunut tarpeeksi joustavaksi ja siihen on liittynyt merkittäviä vaikeuksia, kun harkittavina oleville parametreille on asetettu sopivia edellytyksiä. Näin ollen on ehdotettu, että jokaista harkittavana olevaa määrällistä parametria koskeva asteikko otetaan käyttöön. Ensimmäistä astetta (yksi kukka) vastaavat edellytykset edustaisivat perustasoa, joka tuotteen on saavutettava, jotta sille voitaisiin myöntää ympäristömerkki. Yhtä tai useampaa parametria koskevat parannukset tunnustettaisiin myöntämällä kaksi tai kolme kukkaa. Tämä toimisi kannustimena tuottajille lisäparannusten osalta ja osoituksena siitä, että parannukset on huomioitu, sekä tarjoaisi kuluttajille tietoa kunkin merkityn tuotteen erityispiirteistä. Yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkkijärjestelmän soveltamisalan määrittely 29. Tällä hetkellä ekotuote- eli ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä annettuun asetukseen ei sisälly perusteita tuoteryhmien valitsemiselle yhteisön järjestelmään. Ainoastaan elintarvikkeet, juomat ja lääketuotteet on rajattu asetuksen ulkopuolelle. Olisi selkeytettävä, että yhteisön järjestelmää ei sovelleta tuotteisiin, jotka ovat ainoastaan vähäisessä määrin kiinnostavia yhteisön tasolla sisämarkkinoiden ja ympäristöpolitiikan osalta. Tuoteryhmien valitsemista koskevien perusteiden puuttumiseen ja tällä hetkellä 13 toimivaltaisille elimille annettuun mahdollisuuteen pyytää ympäristömerkkien perusteiden määrittelyä koskevan menettelyn avaamista liittyy riski, että yhteisön järjestelmän toiminta hajaantuu ja että voimavaroja hukataan. Valintaperusteissa olisi otettava huomioon myös ympäristömerkin soveltuvuus politiikan työvälineeksi tietyn tuotesektorin parantamisen edistämisessä. Yhteensovittaminen muiden aloitteiden kanssa erityisesti energian säästämisen ja energiatehokkuuden aloilla olisi varmistettava, jotta ympäristömerkkijärjestelmän soveltamisala voidaan määritellä parhaalla mahdollisella tavalla päällekkäisyyksien välttämiseksi. SAVE-ohjelman aloitteet ja toimistolaitteita koskevan Energy Star -energiankulutusmerkintäjärjestelmän yhteydessä tehtävä yhteistyö olisi otettava huomioon, kun tutkitaan ympäristömerkin soveltuvuutta näihin aloitteisiin liittyviin tuoteryhmiin. Yleisesti ottaen, vaikka tärkeimmät ympäristövaikutukset liittyvät energian kulutukseen, olisi tarkkaan tutkittava ympäristömerkin aiheellisuus muiden energia-alan aloitteiden lisänä. Ympäristömerkin valikoivuutta koskevien yleisten perusteiden määrittely 30. Nykyisessä asetuksessa ei anneta ohjeita siitä, miten ympäristömerkin perusteiden valikoivuuden taso määritellään. Tämä on johtanut suuriin vaikeuksiin, erityisesti kun on pyritty sovittamaan yhteen jäsenvaltioiden erilaisia kantoja ja markkinoiden rakenteen ollessa merkittävästi erilaisia. Jotkut toimivaltaiset elimet pitävät ympäristömerkkiä osoituksena erinomaisuudesta, kun taas toiset ovat kiinnostuneempia laajemmasta osallistumisesta järjestelmään ja sen yleisistä mahdollisuuksista parannusten edistämisessä. tuoteteknologian Ympäristömerkin valikoivuuden määrittely on helpompaa ehdotetussa asteittaisessa lähestymistavassa, jäsenvaltioiden erityisolosuhteisiin joustavuutta sopeutumiseksi. On kuitenkin tärkeää ottaa käyttöön tiettyjä yleisperusteita ohjaamaan tällaisia valikoivuustasoja. lisätään jossa Näillä perusteilla olisi varmistettava, että ympäristömerkin saaneilla tuotteilla on riittävä näkyvyys EU:n markkinoilla, todellinen mahdollisuus mukauttaa useat on myöntämisperusteisiin ja ympäristömerkkijärjestelmän olemassaolon edellytys, parantaa siten tuotteet ympäristön ja tuotantoprosessit on tilaa, mikä mahdollisuus saavuttaa yleisiä parannuksia ympäristön tilaan on tärkeämpi kuin markkinarakojen kehittäminen ympäristöllisestä erinomaisuudesta. Perusteiden määrittelyyn liittyvien menettelyjen yksinkertaistaminen 31. Tällä hetkellä ympäristömerkin perusteiden määrittelemiseen sovellettavat menettelyt ovat sellaisia, joita käytetään komission hyväksyessä EU:n lainsäädäntöä sille siirretyn toimeenpanovallan mukaisesti. Neuvoa-antava foorumi on lisäksi mukana menettelyssä, 14 samoin kuin toimivaltaiset elimet, joilla on oikeus tehdä aloitteita perusteiden määrittelyyn liittyvässä menettelyssä. Tässä asetuksessa ei säädetä, kenen toimesta ja miten tekninen valmistelutyö olisi toteutettava. Kokemukset ovat tähän mennessä osoittaneet, että tämä menettely on monimutkainen, edellyttää komission osallistumista ja vastuun ottamista käytännössä erittäin erikoistuneesta teknisestä työstä, eikä se kokonaisuudessaan ole sopiva ympäristö merkkijärjestelmän kehittämisen perusta pitkällä aikavälillä. 32. Tämä vuoksi ehdotetaan Euroopan ympäri stömerkkijäij eston (EYJ) perustamista, joka vahvistaisi ja ajantasaistaisi ympäristömerkkien perusteet ja vastaavat arviointi- ja todentamisvaatimukset sekä sovittaisi yhteen toimivaltaisten elinten työtä. EYJ olisi toimivaltaisten elinten muodostama yksityinen kansainvälinen järjestö. Komissio edistäisi EYJ:n perustamista. EYJ toimisi komission antamin valtuuksin. Komission olisi varmistettava, että EYJ:n tehtävät suoritetaan valtuuksien ja asetuksen mukaisesti. EYJ:n määrittelemät perusteet ja muut vaatimukset tulisivat voimaan komission julkaistua niiden viitetiedot Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. EYJ toimisi yhteensovittavana verkostona toimivaltaisten elinten välillä, eikä kalliiden uusien rakenteiden luominen olisi tarpeellista. 33. Ehdotettu lähestymistapa on siten rinnakkainen Euroopan teknisen standardoinnin uuden lähestymistavan kanssa, ja EYJ:n rooli olisi samanlainen kuin Euroopan standardointi komitean (CEN). On myös harkittu mahdollisuutta antaa ympäristömerkkien perusteiden määritteleminen Euroopan ympäristökeskuksen lausuttu selvästi keskuksen tehtäväksi. Tämä on perustamisesta 7 päivänä toukokuuta vuonna 1990 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 1210/90. Tämä vaihtoehto ei kuitenkaan useista eri syistä vaikuta kaikkein soveltuvimmalta vaihtoehdolta. 34. Neuvosto antoi asetuksen keskuksen perustamisesta vuonna 1990. Perustettaessa ekotuote- eli ympäristömerkkijärjestelmää vuonna 1992 oli selvää, että keskuksesta tulisi toimintakykyinen vasta pitkän ajan kuluttua, koska keskuksen sijoituspaikan valintaa koskevat vaikeudet olivat hyvin tiedossa. Tämän vuoksi neuvosto päätti vuonna 1992 perustaa ympäristömerkkijärjestelmän toisenlaiselle pohjalle ja poisti kaikki alun perin komission ehdotuksessa esitetyt viittaukset keskuksen mukanaoloon. Neuvosto lisäsi myös järjestelmän toiminnan hajasijoittamista ottamalla kansalliset toimivaltaiset elimet mukaan kaikkiin järjestelmän soveltamisen vaiheisiin. Tämän seurauksena on perustettu kansallisia toimivaltaisia elimiä ja ne ovat toiminnassa useimmissa jäsenvaltioissa. Nämä elimet ovat läheisesti mukana ympäristömerkkien perusteiden valmisteluun liittyvässä teknisessä työssä. Tällä hetkellä niillä on yhteisesti ja toiminnassa hallussaan yhteisön asiantuntemus. järjestelmän tarvittavat rakenteet tekniset 35. Ympäristökeskuksella ei ole tällaista rakennetta tai kokemusta. Lisäksi keskuksen päätöksentekomenettelyt eivät vaikuta asianmukaisilta hyväksyttäessä ympäristömerkkien perusteita. Lisäksi asetuksen (ETY) N. o 1210/90 mukaisesti neuvostolle avointa mahdollisuutta päättää viimeistään kahden vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta 15 keskuksen uusista tehtävistä, mukaan lukien ympäristömerkkien perusteiden määritte leminen, ei ole käytetty ottaen huomioon viivästykset EE A: n tärkeimpien kansainvälisten tehtävien kehittämisessä. Ympäristömerkkien perusteiden määrittelyyn liittyvien menettelytapa- ja metodologisten vaatimusten asettaminen 36. Tärkeiden tehtävien antaminen EYJ:lle edellyttää ehdotettujen tehtävien suorittamisessa noudatettavien metodologisten ja menettelytapoihin liittyvien vaatimusten yksityis kohtaista määrittelyä. Tämän vuoksi vaatimukset olisi määriteltävä seuraaville osa-alueille: ympäristömerkkien tavoitteet ja tärkeimpien harkittavien ympäristönäkökohtien valitseminen, elinkaarianalyysin periaatteet ja menetelmät, asianomaisten kuuleminen, avoimuus ja syrjinnän välttäminen, - järjestelmän itsenäisyys ja puolueettomuus. Myöntämisjärjestelmän yksinkertaistaminen ja selkeyttäminen 37. Muutetun asetuksen mukaisesti toimivaltaiset elimet määrittelevät EYJ:n kanssa ympäristömerkin myöntämisen perusteet ja hakemusten arviointiin ja varmistamiseen sovellettavat vaatimukset. EYJ kutsuisi myös koolle foorumin, jotta järjestelmän soveltamisen yhdenmukaisuus voidaan varmistaa. Näillä edellytyksillä on mahdollista selkeyttää sitä, mille toimivaltaiselle elimelle hakemus esitetään eri tapauksissa. Aiheettoman jäykkyyden poistaminen 38. Tietyt säännökset nykyisessä asetuksessa ovat osoittautuneet joustamattomiksi. Erityisesti säännöstä, jossa vahvistetaan perusteiden voimassaoloajaksi kolme vuotta, olisi muutettava siten, että EYJ tekee tapauskohtaisesti päätöksen, jossa otetaan huomioon kunkin tuoteryhmän erityispiirteet. Lisäksi ei ole todellista tarvetta säätää mallisopimuksista, kuten tällä hetkellä tehdään asetuksen 12 artiklassa. Sopimusten määräysten johdonmukaisen soveltamisen voi myös varmistaa yhteensovittamisella toimivaltaisten elinten kesken. Maksuihin sovellettavan järjestelmän mukauttaminen 39. Nykyistä maksuihin sovellettavaa järjestelmää olisi mukautettava kolmen kohdan osalta. Ensimmäiseksi olisi määriteltävä suurin mahdollinen vuosittainen maksu. Tämä on tarpeellista sellaisten tuotteiden osalta, joita myydään EU:n alueella suuria määriä ja joiden osalta vahvistettu 0,15 prosentin osuus voisi merkitä liiallisten rahasummien 16 siirtämistä tuottajilta toiminnan rahoittaminen oikeuttaa maksut. On tärkeää välttää sellaisten tuottajien rankaiseminen liian suurilla maksuilla, jotka saattavat markkinoille ympäristöä säästävämpiä tuotteita. toimivaltaisille elimille. Itse asiassa järjestelmän Alhaisempia maksuja olisi sovellettava pk-yrityksiin ja kehitysmaiden valmistajiin niiden järjestelmään osallistumisen edistämiseksi. Lisäksi osa tällaisilla maksuilla kerätyistä varoista olisi varattava EYJ:n toiminnan rahoittamiseen. Lopuksi ei tulisi sallia maksujen tason vaihtelua jäsenvaltioiden välillä, koska tällaisiin vaihteluihin voi liittyä hakijoiden epätasa-arvoista kohtelua, mikä ei voi olla oikeutettua yhteisön järjestelmän yhteydessä. Kansainvälisten sitoumusten yhteensopivuuden varmistaminen 40. Yhteisön järjestelmää sovelletaan muualta tuotuihin ja EU:n alueella valmistettuihin tuotteisiin. On tärkeää varmistaa, että järjestelmän lähestymistapa ja toiminta ovat yhteensopivia kansainvälisten kauppasopimusten periaatteiden kanssa. Nämä periaatteet olisi otettava huomioon asetuksessa. Menettelyihin liittyvien periaatteiden, joiden tavoitteena on järjestelmään pääsyn ja järjestelmän avoimuuden sekä syrjimättömyyden varmistaminen, olisi oltava olennainen osa asetusta. Lopuksi ympäristömerkintä- ja elinkaarianalyysistandardien kanssa. yhdenmukaisuus varmistettava olisi kansainvälisesti tunnustettujen Ympäristötnerkkijärjestelmään pääsyn laajentaminen 41. Olisi tutkittava järjestelmään pääsyn laajentamista niin, että vähittäismyyjät voisivat hakea ympäristömerkkiä omalla tuotteille. Ottaen huomioon tuotenimellään myytäville vähittäiskaupan nykyiset suuntaukset ja sen mahdollisuudet vaikuttaa tavarantoimittajiin, tämä laajennus lisäisi ympäristömerkin mahdollisuuksia huomattavasti. EH: n ympäristö merkkijärjestelmien ja kansallisten järjestelmien yhteensovittaminen Kansallisissa järjestelmissä on joissakin tapauksissa saavutettu hyviä tuloksia. Yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän ja kansallisten tai muiden järjestelmien yhteensovittaminen on kuitenkin tarpeellista, jotta voidaan välttää yhteensovittamattomien järjestelmien laajenemiseen liittyvät kielteiset vaikutukset. Odotukset siitä, että yhteisön järjestelmä vähentäisi asteittaisesti kansallisten järjestelmien määrää ja rajoittaisi niiden soveltamisalaa sekä korvaisi ne pitkällä aikavälillä, ei ole toteutunut. Tämän vuoksi ehdotetaan säännöksiä, jotta voidaan varmistaa, että yhteisön ja kansalliset järjestelmät täydentävät toisiaan. 17 VII. Päätelmät 42. Kun otetaan huomioon ekotuote- eli ympäristömerkkijärjestelmän mahdollisuudet vaikuttaa kestävään kulutukseen Euroopan unionin alueella ja järjestelmän soveltamisessa havaitut vaikeudet, on tärkeää tarkistaa järjestelmää. Tässä tarkistuksessa olisi pyrittävä saavuttamaan seuraavat tavoitteet: - järjestelmän selkeyttäminen, luonteen, sen periaatteiden ja metodologisen lähestymistavan ympäristömerkin tarkoitettujen tietojen määrittely, luokittelun käyttöönotto ja merkkiin liitettävien, kuluttajille - toimintaan liittyvien menettelyjen periaatteiden määrittely, jonka järjestelmän tavoitteena on erityisesti ympäristömerkin ekologisten perusteiden määrittelyyn liittyvän menettelyn tehokkuuden ja avoimuuden varmistaminen, ympäristömerkin perusteiden määrittelytyön antaminen soveltuvalle itsenäiselle järjestölle, Euroopan ympäri stömerkkijäij estolle (EYJ), joka toimisi komission valtuuttamana, yhteisön järjestelmän ja muiden EU:n alueella toimivien tärkeimpien järjestelmien yhteensopivuuden varmistaminen, merkin käytöstä perittävien vuosimaksujen ylärajan asettaminen ja pk-yrityksiin sekä kehitysmaiden valmistajiin sovellettavat alhaisemmat maksut, yhteisön järjestelmän toiminnan muiden näkökohtien yksinkertaistaminen, - järjestelmän ja kansainvälisten kauppasopimusten yleisten periaatteiden jatkuvan asiaankuuluvien kansainvälisesti yhteensoveltuvuuden soveltuvilla tunnustettujen säännöksillä, sekä standardien yhdenmukaisuuden varmistaminen järjestelmän ja sen varmistaminen, että ympäristömerkki katsotaan ympäri stövai kutuksi sta. takuuksi vähäisemmistä Ehdotettujen toimenpiteiden kuvaus 1 artikla: Tavoitteet ja periaatteet Tässä artiklassa määritellään yhteisön ekotuote- eli ympäristömerkin myöntämis- j ärj estel män tavoitteet j a peri aatteet. Järjestelmä on luonteeltaan valikoiva, ja sen tarkoituksena on antaa kuluttajille ohjausta ja tietoja. Ympäristömerkki voidaan myöntää ainoastaan sellaisille tuotteille, joilla on muihin samaa tarkoitusta palveleviin tuotteisiin verrattuna paremmat mahdollisuudet vaikuttaa tiettyjen ympäristövaikutusten vähentämiseen. Ympäristömerkki ilmaisee, että tuotteen avulla on mahdollista vähentää tiettyjä erityisiä ympäristövaikutuksia. 18 Tarkasteltavat ympäristövaikutukset tunnistetaan kyseessä olevan tuotteen elinkaari analyysin avulla. Asetuksen 1 artiklassa selvennetään, että yhteisön ympäristömerkki ei vaikuta tuotteisiin sovellettaviin muihin säännöksiin. Lopuksi 1 artiklassa säädetään, että yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän yhden mukaisuus muiden yhteisön tuotemerkkijärjestelmien, kuten energiankulutusmerkintä- järjestelmän ja maataloustuotteiden luonnonmukaisuutta osoittavan merkintäjärjestelmän kanssa on varmistettava. 2 artikla: Ympäristövaatimukset Tässä artiklassa määritellään olennaiset ympäristövaatimukset, jotka tuotteen on täytettävä, jotta sille voidaan myöntää ympäristömerkki. Tuotteen on vaikutettava ympäristön suhteelliseen parantumiseen keskeisten ympäristö näkökohtien osalta, jotka tunnistetaan soveltamalla elinkaarianalyysiä kyseessä olevaan tuoteryhmään. Tarkasteltaviin mukautuksiin liittyvien ympäristöhyötyjen ja -kuormituksen välinen tasapaino on arvioitava ja otettava huomioon. Asetuksen 2 artiklassa otetaan käyttöön ohjeellinen arviointitaulukko, joka täydentää ja muuttaa asetuksen (ETY) N:o 880/92 liitteessä I olevaa taulukkoa, sekä olennaiset menettelyvaatimukset keskeisten ympäristönäkökohtien valitsemiseksi (katso myös liitteet I ja II) 3 artikla: Ympäristömerkin todentamisvaatimukset myöntämisperusteet ja arviointi- ja Asetuksen 3 artiklassa todetaan, että ne yksityiskohtaiset vaatimukset, jotka tuotteen on täytettävä, jotta sille voidaan myöntää ympäristömerkki, annetaan perusteiden muodossa jokaiselletuoteryhmälle. Perusteiden olisi liityttäväkeskeisiin ympäristönäkökohtiin, jotka on tunnistettu 2 artiklassa määritellyn lähestymistavan mukaisesti. Niiden olisi oltava valikoivia ja niiden valikoivuuden olisi perustuttava mahdollisuuteen vaikuttaa ympäristön parantamiseen kuluttajien valintojen kautta, mukautusten tekniseen ja taloudelliseen toteutettavuuteen, ja tavoitteeseen saavuttaa parhaimmat mahdolliset edellytykset ympäristön yleiseen paranemiseen. Perusteissa olisi määriteltävä raja-arvot, jotka liittyvät liitteessä III kuvatun asteittaisen ympäristömerkkijärjestelmän keskeisten ympäristönäkökohtien luokitteluun. sen Vaatimukset ympäristömerkin täyttävätkö myöntämisvaatimukset, sekä ympäristömerkin käyttöehtojen todentamisvaatimukset määritetään tuoteryhmittäin. arvioimiseksi, tuotteet tietyt 19 Myöntämisperusteet ja arviointi-ja todentamisvaatimukset ovat voimassa vain rajoitetun ajan, joka määritellään tapauskohtaisesti kutakin tuoteryhmää varten. 4 artikla: Soveltamisala Asetuksen 4 artiklassa otetaan käyttöön tuoteryhmän käsite sekä perusteet niiden tuoteryhmien valitsemiselle, jotka otetaan mukaan yhteisön järjestelmään. Ympäristömerkkien perusteet määritellään tuoteryhmittäin. Tuoteryhmään kuuluvat kaikki samaan käyttöön tarkoitetut käyttökelpoisuuden ja kuluttajien saaman käsityksen kannalta samanarvoiset tuotteet. Tuoteryhmien alaryhmiä voidaan kuitenkin ottaa käyttöön, mikäli samaa tarkoitusta palvelevien tuotteiden toiminnallisissa ominaisuuksissa on merkittäviä eroja. Alaryhmien perusteiden mukauttamisella voidaan varmistaa ympäristömerkin mahdollisuuksien yleisen paranemisen varmistaminen. Perusteet tuoteryhmien valitsemiseksi määritellään. 5 artikla: Ympäristömerkin myöntämisperusteiden todentamis vaati mu sten määrittämismenettelyt ja arviointi- ja Asetuksen 5 artiklassa valtuutetaan komissio edistämään Euroopan ympäristömerkki- järjestön (EYJ) perustamista toimivaltaisten elinten yhteenliittymänä. Asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, mutta sitä sovelletaan kaikilta osiltaan vasta, kun EYJ voi alkaa hoitaa tehtäviään. Komissio tekee tätä koskevan päätöksen ja julkaisee Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä päivän, jona asetusta aletaan soveltaa. Lisäksi 5 artiklassa määritellään perusteiden määrittämisrnenettely ja vastaavat arviointi- ja todentamisvaatimukset. 6 artikla: Ympäristömerkin myöntäminen Asetuksen 6 artiklassa määritellään ympäristömerkin myöntämisjärjestelmä. Siinä laajennetaan hakuoikeutta vähittäismyyjiin ainoastaan, jos tuotteet saatetaan markkinoille vähittäismyyjien omilla tuotenimillä. Siinä selkeytetään hakemuksen soveltamisalaa ja sitä, mille toimivaltaiselle elimelle hakemus on toimitettava. 7 artikla: Ympäristömerkki Tässä artiklassa otetaan käyttöön ympäristömerkin mukautettu ulkoasu, johon kuuluu logo ja tuotetta koskevia tietoja, erityisesti ympäristömerkin perusteisiin liittyvistä keskeisistä ympäristönäkökohdista. Ympäristömerkin muoto kuvataan liitteessä III. 8 artikla: Ympäristömerkin käyttö, kustannukset ja maksut Merkin käyttöehtoihin liittyvät asetuksen (ETY) N:o 880/92 määräykset vahvistetaan, mutta standardisopimuksiin liittyviä säännöksiä ei ole enää tässä asetuksessa. Lisäksi säädetään vuosittaisiin maksuihin sovellettavasta tarkistetusta järjestelmästä. 20 9 artikla: Toimivaltaiset elimet Asetuksen 9 artiklassa toistetaan asetuksen (ETY) N:o 880/92 säännökset toimivaltaisten elinten nimeämisestä kolmessa kohdassa muutettuna: - - jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset elimet nimetään ja että ne toimivat, jos nimetään useampi kuin yksi toimivaltainen elin, kyseessä olevan jäsenvaltion on määritettävä tällaisiin elimiin sovellettavat toimivalta-jayhteensovittamisvaatimukset, kunkin toimivaltaisen elimen työjärjestys- ja järjestelyillä on taattava riittävä avoimuus ja kaikkien asianomaisten osallistuminen kansallisella tasolla. 10 artikla: Ympäristömerkin käytön edistäminen Asetuksen 10 artiklassa on säännöksiä, joiden tavoitteena on yhteisön ympäristömerkin edistettävä yhteisön tehokkuuden ympäristömerkin käyttöä tietoisuuden lisäämistoimilla ja tiedotuskampanjoilla. edistäminen. Jäsenvaltioiden ja EYJ:n on // artikla: Muut jäsenvaltioissa käytettävät ympäristömerkkijärjestelmät Tämän artiklan säännösten tavoitteena on varmistaa, että yhteisön ympäristö- merkkijärjestelmä ja kansalliset järjestelmät täydentävät toisiaan. Erityisenä tavoitteena järjestelmien on päällekkäisyyksiä ja epäjohdonmukaisuuksia. ympäristömerkkijärjestelmän ja kansallisten estää yhteisön 12 artikla: Mukauttaminen tekniseen kehitykseen Asetuksen 12 artiklassa säädetään liitteiden mukauttamisesta tekniseen kehitykseen. 13 artikla: Komitea Tässä artiklassa säädetään neuvoa-antavan komitean perustamisesta, joka avustaa komissiota EYJ. n valtuuksien määrittelemisessä ja liitteiden mukauttamisessa tekniseen kehitykseen. 14 artikla: Siirtymäsäännökset Tämän artiklan nojalla kumotaan neuvoston asetus (ETY) N:o 880/92 ja määritellään siirtymäsäännökset vanhan ekotuotemerkkiasetuksen ja uuden ympäristömerkkiasetuksen välisen jatkuvuuden varmistamiseksi. 15 artikla: Tarkistaminen Asetuksen 15 artiklassa ja mahdollisesta muuttamisesta viiden vuoden kuluessa siitä, kun asetusta aletaan soveltaa kaikilta osiltaan. säädetään asetuksen tarkistamisesta 21 16 artikla: Loppusäännökset Asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä, ja sitä sovelletaan kaikilta osiltaan, kun EYJ on perustettu ja kun komissio on todentanut EYJ:n voivan alkaa hoitaa tehtäviään. 22 Ehdotus NEUVOSTON ASETUKSEKSI (EY) tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä (komission esittämä) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon, noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa määrättyä menettelyä yhteistoiminnassa Euroopan parlamentin kanssa, sekä katsoo, että 1. tavoitteena oli yhteisön ekotuotemerkin myöntämisjärjestelmästä 23 päivänä maaliskuuta 1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 880/92(2) luoda vapaaehtoinen yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmä, jonka tarkoituksena oli edistää sellaisia tuotteita, joilla on koko elinkaarensa aikana vähemmän haitallisia vaikutuksia ympäristöön, ja antaa kuluttajille täsmällistä, luotettavaa ja tieteellisiin tutkimuksiin perustuvaa tietoa tuotteiden ympäri stövai kutuksi sta, 2. asetuksen (ETY) N:o 880/92 18 artiklassa säädetään, että komissio tarkastelee järjestelmää mainitun asetuksen soveltamisessa saadun kokemuksen pohjalta viimeistään viiden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta ja ehdottaa asetukseen tarvittaessa asiaankuuluvia muutoksia, 3. asetuksen soveltamisen aikana saadut kokemukset ovat osoittaneet, että järjestelmää on muutettava sen tehokkuuden lisäämiseksi ja sen toimivuuden tehostamiseksi, 4. vapaaehtoisen ja valikoivan yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmän päätavoitteet ovat edelleen, ja tällaisen järjestelmän olisi erityisesti annettava kuluttajille opastusta tuotteista, joita käyttämällä on mahdollista vähentää ympäristövaikutuksia niiden koko elinkaaren aikana, ja annettava tietoja sellaisten tuotteiden ympäristöön vaikuttavista ominaisuuksista, joille on myönnetty ympäristömerkki, 5. on tarpeen selventää, että ympäristömerkillä kuluttajille osoitetaan ne tuotteet, joita käyttämällä on mahdollista vähentää joitakin ympäristövaikutuksia verrattuna saman tuotteisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhteisössä tai tuoteryhmän muihin kansallisella tasolla tuotteisiin sovellettavan sääntelyn vaatimuksia, (2) EYVLN:oL99, 11. 4. 1992, s. 1. 23 6. yhteisölle sekä sisämarkkinoiden että ympäristön kannalta ensisijaisen tärkeiden tuotteiden ja ympäristönäkökohtien olisi kuuluttava järjestelmän soveltamisalaan, 7. perusteet, jotka koskevat menettelyä ja menetelmiä ympäristömerkin myöntämiselle olisi ajantasaistettava tieteellisen ja teknisen edistyksen ja alalla saadun kokemuksen perusteella ja sen varmistamiseksi, että ne ovat yhdenmukaiset merkityksellisten alalla kehitettävien kansainvälisesti tunnustettujen standardien kanssa, 8. olisi selkeytettävä ympäristömerkin valikoivuustason määrittämisperiaatteet järjestelmän johdonmukaisen ja tehokkaan toteuttamisen helpottamiseksi, 9. ympäristömerkissä olisi annettava yksinkertaista, täsmällistä, luotettavaa ja tieteellisiin tutkimuksiin perustuvaa tietoa merkkiä myönnettäessä huomioon otettavista keskeisistä ympäristönäkökohdista, jotta kuluttajilla olisi mahdollisuus tehdä perusteltuja valintoja, 10. on tarpeen ottaa käyttöön asteikko ympäristömerkille sellaisten ympäristöä parantavien vaikutusten edistämiseksi ja tunnustamiseksi, jotka ylittävät merkin myöntämiseen asetetun kynnyksen, 11. on tarpeen antaa ympäristömerkin myöntämisperusteiden ja arviointi- ja todentamis- vaatimusten määrittämistehtävä sopivalle riippumattomalle laitokselle järjestelmän tehokkaaksi ja puolueettomaksi toteuttamiseksi, 12. kyseisen elimen olisi koostuttava jäsenvaltioiden asetuksen (ETY) N:o 880/92 9 artiklan mukaisesti jo nimeämistä toimivaltaisista elimistä, jotta näiden elimien asiantuntemusta, rakennetta ja voimavaroja voidaan hyödyntää täysin ja estää päällekkäisen työn tekeminen ja voimavarojen tuhlaus, 13. kyseisen elimen perustaminen toimivaltaisten elinten välisenä yhteenliittymänä vie aikaa, ja tätä asetusta olisi sovellettava kaikilta osiltaan vasta, kun kyseinen elin on toiminnassa, 14. on tarpeen varmistaa, että yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmä on yhden mukainen ja tasavertainen muiden yhteisön tuotemerkki- tai laadunvarmistusjärjestelmien kanssa, kuten kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 22 päivänä syyskuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/75/ETY(3) sekä maataloustuotteiden luonnonmukaisesta tuotantotavasta ja siihen viittaavista merkinnöistä maataloustuotteissa ja elintarvikkeissa 24 päivänä kesäkuuta 1991 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2092/91(4) perustettujen järjestelmien kanssa, 15. olisi annettava säännöksiä, joilla pyritään varmistamaan, että yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmä ja muut yhteisössä käytettävät ympäri stömerkkijärjestelmät ovat yhdenmukaisia ja täydentävät toisiaan niin, että lculuttajille ei aiheuteta sekaannusta, estetään mahdolliset markkinoiden ja kaupan vääristymät sekä lisätään ympäristömerkin tavoiteltavuutta sen mahdollisten hakijoiden keskuudessa, (3) (4) EYVL N:o L 297, 13. 10. 1992, s. 16. EYVL N:o L 198, 22. 7. 1991, s. 1. Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 418/96, EYVL N:o L 59, 8. 3. 1996, s. 10. 24 16. järjestelmän toteuttamisessa on tarpeen taata avoimuus ja yhdenmukaisuus merkityk sellisten kansainvälisten standardien kanssa yhteisön ulkopuolisten valmistajien ja viejien järjestelmään pääsyn ja osallistumisen helpottamiseksi, ja 17. asetus (ETY) N:o 880/92 olisi korvattava tällä asetuksella tarpeellisten tarkistettujen säännösten antamiseksi tehokkaimmalla tavalla edellä mainittujen syiden perusteella, ja jatkuvuus ja näiden kahden asetuksen välisen siirtymäajan sujuvuus on varmistettava aiheellisin siirtymäsäännöksin, ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: 1 artikla Tavoite ja periaatteet 1. Yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmän, jäljempänä järjestelmä, tavoitteena on antaa kuluttajille ohjausta ja täsmällistä, luotettavaa ja tieteellisiin tutkimuksiin perustuvaa tietoa tuotteista, joita käyttämällä on mahdollista vähentää tiettyjä määriteltyjä ympäristövaikutuksia verrattuna saman tuoteryhmän muihin tuotteisiin, ja vaikuttaa näin tehokkaampaan luonnonvarojen käyttöön ja ympäristön suojelun parantamiseen. 2. Ympäristövaikutukset määritellään tutkimalla tuotteiden ympäristövaikutusta niiden koko elinkaaren ajan, mukaan lukien energian ja luonnonvarojen käyttö. 3. Järjestelmään osallistuminen ei rajoita yhteisön tai kansallisten tuotteiden elinkaaren eri vaiheisiin sovellettavien ympäristö- tai muiden säännösten soveltamista. 4. Järjestelmän toteuttamisen on oltava johdonmukainen ja yhteensovitettu muiden aiheellisten yhteisön merkintä- tai laadunvarmistusjärjestelmien, kuten erityisesti yhteisön energiankulutusmerkintäjärjestelmän ja maataloustuotteiden luonnonmukaisuutta osoit tavan merkintäjärjestelmän kanssa. 2 artikla Ympäristövaatimukset 1. Jotta tuotteelle voidaan myöntää ympäristömerkki, sillä on oltava ominaisuuksia, joiden ansiosta se voi vaikuttaa merkittävästi niiden keskeisten ympäristönäkökohtien paranemiseen, jotka on yksilöity liitteessä I olevan ohjeellisen arviointitaulukon perusteella. Elinkaaressa tuotantoa edeltäviin vaiheisiin kuuluu raaka-aineiden hankinta tai tuotanto ja jalostus ja energiantuotanto. Nämä seikat otetaan huomioon liitteessä II esitettyjen menetelmiä koskevien vaatimusten mukaisesti siltä osin kuin ne ovat teknisesti toteutettavissa. 2. Ympäristön suhteelli sta parantumista arvioitaessa otetaan huomioon ympäristön nettotase, joka on seurauksena niistä ympäristöhyödyistä ja -kuormituksesta, jotka syntyvät mukautettaessa tarkasteltavia tuotteita eri elinvaiheisiin. 25 Arvioinnissa otetaan huomioon myös ympäristöhyödyt. tarkasteltavan tuotteen käyttöön liittyvät 3. Keskeiset näkökohdat määritetään yksilöimällä vaikutusluokat, joihin tutkittavilla tuotteilla on suurin vaikutus niiden koko elinkaaren aikana, ja yksilöimällä näistä luokista ne, joissa on merkittäviä mahdollisuuksia parantaa ympäristöä. Luokittelussa sovelletaan liitteessä II esitettyjä menetelmiä koskevia vaatimuksia. 3 artikla Ympäristömerkin perusteet ja arviointi- ja todentamisvaatimukset 1. Erityiset ympäristömerkin perusteet vahvistetaan tuoteryhmittäin. Näillä perusteilla määritetään vaatimukset, jotka tuotteen on täytettävä jokaisen 2 artiklassa mainitun keskeisen ympäristönäkökohdan osalta, jotta tuotteelle voitaisiin myöntää ympäristö merkki. 2. Perusteilla pyritään varmistamaan valikoivuus seuraavien periaatteiden pohjalta: a) tuotteen markkinanäkymien yhteisössä on oltava riittävät myöntämisperusteiden voimassaoloaikana, jotta kuluttajien valinnat vaikuttavat ympäristön paranemiseen, b) perusteen valikoivuudessa on otettava huomioon niiden noudattamiseksi tarvittava kohtuullisessa ajassa tarvittavien mukautusten tekninen ja taloudellinen toteutettavuus, c) perusteiden valikoivuus määritetään ottamalla huomioon tavoite saavuttaa parhaat mahdollisuudet ympäristön yleiseen parantamiseen. Nämä periaatteet eivät estä innovatiivisten tuotteiden edistämistä asianmukaisten ympäristömerkin perusteiden avulla silloin, kun tällaisilla tuotteilla on merkittävät markkinanäkymät. 3. Perusteet ja niiden väli koi vuustaso määritetään liitteessä III esitetyn ympäristömerkin asteikon perusteella. 4. Jäljempänä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset sen arvioimiseksi, täyttävätkö tietyt tuotteet ympäristömerkin perusteet, ja ympäristömerkin käyttöehtojen todentamis vaatimukset vahvistetaan tuoteryhmittäin ympäristömerkin perusteiden määrittämisen yhteydessä. 5. Myöntämisperusteiden ja määritellään jokaista tuoteryhmää koskevien ympäristömerkin perusteiden yhteydessä. todentamisvaatimusten voimassaoloaika arviointi- ja 26 4 artikla Soveltamisala 1. Yhteisön ympäristömerkki voidaan myöntää yhteisössä valmistetuille tai yhteisöön tuoduille tuotteille, jotka ovat 2 artiklassa säädettyjen olennaisten ympäristövaatimusten mukaisia ja ympäristömerkin myöntämisperusteiden mukaisia. Ympäristömerkin perusteet määritetään tuoteryhmittäin. 2. Tuoteryhmän on tähän järjestelmään kuuluakseen täytettävä seuraavat edellytykset: a) ryhmän kokonaismyynnin ja -kaupan on oltava sisämarkkinoilla merkittävä; b) yhdessä tai useammassa tuotteen elinkaaren vaiheessa on oltava huomattavia maailmanlaajuisesti tai paikallisesti ja/tai yleisesti merkittävä ympäristövaikutuksia; c) ympäristön parantamiseen on oltava mahdollista vaikuttaa merkittävästi kuluttajien valintojen kautta ja kannustamalla valmistajia tavoittelemaan kilpailuetua ympäristö merkin myöntämisperusteet täyttäviä tuotteita tarjoamalla; d) merkittävä osa myynnistä tapahtuu kuluttajalle. Etusija annetaan tuoteryhmille, joilla on selkeiden ja todennettavien ympäristömerkin myöntämisperusteiden tieteellinen ja käytännöllinen toteutettavuus. 3. Tuoteryhmä käsittää kaikki tuotteet, jotka palvelevat samaa tarkoitusta ja jotka ovat käytön ja kuluttajien käsityksen mukaan samanarvoisia. Tuoteryhmä voidaan jakaa alaryhmiin ja ympäristömerkin perusteita voidaan vastaavasti muuttaa tuotteiden ja ympäristömerkin ympäristön parantamis sitä edellyttäessä ominaisuuksien mahdollisuuksien enimmäistämiseksi. Käyttökelpoisuusvaalimukset kuuluvat tuoteryhmien ja niiden alaryhmien määritelmään. Saman tuoteryhmän eri alaryhmiä koskevia ympäristömerkin perusteita sovelletaan samaan aikaan. 4. Ympäristömerkkiä ei saa myöntää tuotteille, jotka on neuvoston direktiivin 67/548/ETY^ ja neuvoston direktiivin 88/379/ETY(6) mukaisesti luokiteltu erittäin myrkyllisiksi, myrkyllisiksi, ympäristölle vaarallisiksi, karsinogeenisiksi, suvunjatkamiselle myrkyl lisiksi ja mutageeni siksi aineiksi tai valmisteiksi. 5. Tätä asetusta ei sovelleta elintarvikkeisiin, juomiin tai lääkevalmisteisiin. (5) (6) EYVL N:o L 196, 19. 8. 1967, s. 1; direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 96/56/EY, EYVL N:o L 236, 18. 9. 1996, s. 35. EYVL N:o L 187, 16. 7. 1988, s. 14; direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission direktiivillä 96/65/EY, EYVL N:o L 265, 18. 10. 1996, s. 15. 27 5 artikla Ympäristömerkin myöntämisperusteiden ja arviointi- ja todentamisvaatimusten määrittämismenettelyt 1. Komissio edistää 9 artiklassa tarkoitettujen sellaisen toimivaltaisten elinten muodostaman yhteenliittymän perustamista, joka on oikeushenkilö ja jota kutsutaan Euroopan ympäristömerkkijärjestoksi, jäljempänä EYJ. 2. Komissio antaa 13 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti EYJ:n tehtäväksi laatia ja tarkistaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuoteryhmien ympäristömerkin perusteet sekä niihin liittyvät arviointi vaatimukset ja perusteiden noudattamisen todentamisvaatimukset. säännöllisin, enintään kolmen vuoden määräajoin Komissio toimii omasta aloitteestaan tai EYJ:n pyynnöstä. Asianomaiset osapuolet voivat toimittaa komissiolle tai EYJ:lle ehdotuksia harkittavaksi otettavista tuoteryhmistä. Ennen tuoteryhmän valitsemista ja sitä koskevan valtuuden antamista EYJ:lle komissio aloittaa kaikkien asianomaisten osapuolten avoimet kuulemiset liitteessä IV olevassa a ja b kohdassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti. laatimisen Tehtäväksiannoissa määritellään ympäristömerkin myöntämisperusteiden menettelyvaatimukset liitteen IV periaatteiden mukaisesti. Menettelyvaatimuksilla varmistetaan erityisesti avoimuus ja kaikkien asianomaisten osapuolten mahdollisuus tulla kuulluiksi liitteessä IV säädetyllä tavalla. 3. Komissio julkaisee tiedot kyseisistä perusteista ja vaatimuksista sekä ajantasaistetut viitetiedot niistä Euroopan yhteisöjen virallisen lehden C-sarjassa todettuaan, että niitä koskevien tehtävien ehtoja on noudatettu. 6 artikla Ympäristömerkin myöntäminen 1. Ympäristömerkkihakemuksia voivat jättää valmistajat, maahantuojat ja vähittäismyyjät. Vähittäismyyjät voivat jättää hakemuksia vain omilla tuotenimillään markkinoille saatetuista tuotteista. 2. Hakemus voi koskea yhdellä tai useammalla tuotenimellä markkinoille saatettua tuotetta. Tuotteen ominaisuuksien muutokset, jotka eivät vaikuta perusteiden mukaisuuteen, eivät edellytä uuden hakemuksen jättämistä. 3. Hakemus on jätettävä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle elimelle, jossa tuotetta valmistetaan tai johon se tuodaan. Kolmansiin maihin sijoittautuneet valmistajat sekä maahantuojat voivat osoittaa hakemuksensa jonkun sellaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle elimelle, jossa ne ovat saattaneet tai aikovat saattaa kyseisen tuotteen markkinoille. Jos tuotetta valmistetaan useassa jäsenvaltiossa, hakemus on jätettävä jonkun sellaisen jäsenvaltion toimivaltaiselle elimelle, jossa tuotetta valmistetaan. 28 4. Ympäristömerkki voidaan myöntää tuotteille, jotka ovat E YJ :n laatimien ympäristömerkin perusteiden mukaisia ja joita koskevat viitetiedot on julkaistu 5 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Hakemuksen vastaanottanut toimivaltainen elin tekee päätöksen merkin myöntämisestä tutkittuaan, että hakemus on EYJ:n vahvistamien arvioi nti vaatimusten ja myöntämisperusteiden noudattamisen todentamisvaatimusten mukainen. Tämän vuoksi toimivaltaisten elinten on tunnustettava sellaisten elinten suorittamat testit ja todentamiset, jotka on hyväksytty EN 45000-sarjan standardien tai vastaavien kansainvälisten standardien mukaisesti. 5. Toimivaltaiset elimet ovat yhteistyössä varmistaakseen arviointi- ja todentamis menettelyjen tehokkaan ja johdonmukaisen toteuttamisen. 7 artikla Ympäristömerkki Ympäristömerkki käsittää liitteessä III kuvatulla tavalla esitetyn tunnusmerkin ja tiedot. Merkkiin sisällytettävien tietojen määritelmät ja niiden esitystapa ovat osa perusteita, jotka laatii. Komissio kuulee komission päätöksellä 95/260/EY(7) perustetussa EYJ kuluttajakomiteassa edustettuina olevia kansallisia kuluttajajärjestöjä viiden vuoden kuluessa tarkoitetusta päivästä tämän asetuksen 16 artiklan 2 kohdan täyttää kuluttajien arvioidakseen, kuinka tiedontarpeen. Tämän aiheelliset muutokset ympäristömerkkiin sisällytettävistä tiedoista 13 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti. tehokkaasti asteittainen ympäristömerkki arvion perusteella komissio toisessa alakohdassa tekee 8 artikla Ympäristömerkin käyttö, kustannukset ja maksut 1. Toimivaltainen elin tekee hakijan kanssa sopimuksen merkin käyttöehdoista. Käyttöehtoihin kuuluvat myös määräykset merkin käyttöä koskevan luvan peruuttamisesta. Lupaa harkitaan uudelleen, ja sopimus tarkistetaan tai irtisanotaan perusteiden tarvittaessa kyseiseen tarkistamisen jälkeen. sovellettavien ympäristömerkin tuotteeseen 2. Ympäristömerkkiä ei saa käyttää ja viitata siihen mainonnassa ennen merkin myöntämistä ja ainoastaan kysymyksen ollessa siitä yksittäisestä tuotteesta, jolle se on myönnetty. Kielletään kaikenlainen virheellinen tai harhaanjohtava mainonta taikka sellaisen tuotemerkin tai tunnusmerkin käyttö, jonka voi sekoittaa tällä asetuksella käyttöön otettuun yhteisön ympäristömerkkiin. i 3. Jokaisesta ympäristömerkkihakemuksesta on maksettava hakemuksen käsittelykulut. Merkin käytöstä hakijalta perittävän maksun suorittaminen on osa merkin käyttöehtoja. Maksut vahvistetaan liitteessä V. (7) EYVL N:o L 162, 13. 7. 1995, s. 37. 29 9 artikla Toimivaltaiset elimet 1. Jokai sen j äsenvaltion on huolehdittava, että elin tai elimet, j älj empänä 'toimivaltainen elin (toimivaltaiset elimet)', jotka ovat vastuussa tässä asetuksessa säädettyjen tehtävien suorittamisesta, nimetään ja että ne toimivat. Jos nimetään useampia kuin yksi toimivaltainen elin, jäsenvaltion on määritettävä tällaisiin elimiin sovellettavat toimivalta- ja yhteensovittamisvaatimukset. 2. Jäsenvaltioiden on huolehdittava, että: a) toimivaltaisten puolueettomuuden; elinten kokoonpano takaa niiden riippumattomuuden ja b) toimivaltaisten elinten työjärjestys takaa kansallisella tasolla kaikkien asianomaisten osapuolten osallistumisen, ja ne ovat asianmukaisella tasolla avoimet; c) toimivaltaiset elimet soveltavat tämän asetuksen säännöksiä asianmukaisesti. 10 artikla Ympäristömerkin käytön edistäminen Jäsenvaltioiden ja EYJ:n on täydennettävä järjestelmän kehittämistä edistämällä kuluttajille, tuottajille, vähittäismyyjille ja suurelle yleisölle suunnattuja erityisesti yhteisön ympäristö merkin käytön edistämiseen tarkoitettuja tietoisuuden lisäämistoimia ja tiedotuskampanjoita. 11 artikla Muut ympäristömerkkijärjestelmät jäsenvaltioissa 1. Jäsenvaltioissa käytössä olevat julkiset ja yksityiset sekä uudet ympäristömerkki- järjestelmät on järjestettävä viiden vuoden kuluessa 16 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta päivästä siten, että niitä voidaan soveltaa tuoteryhmiin, joille ei ole vahvistettu erityisiä yhteisön ympäristömerkin perusteita ja varmistavat, että kyseiset järjestelmät ja yhteisön ympäristömerkki täydentävät toisiaan. 2. Komissio edistää yhteisön järjestelmän ja jäsenvaltioiden järjestelmien välistä yhteistyötä varmistaakseen tarpeellisen yhteensovittamisen. 12 artikla Mukauttaminen tekniikan kehitykseen Tämän asetuksen liitteet mukautetaan 13 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, tekniikan kehityksen, mukaan lukien asiaa koskevan kansainvälisen standardointitoimintojen kehitys. 30 13 artikla Komitea Komissiota avustaa neuvoa-antava komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan. Lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komissio ottaa mahdollisimman suurelta osin huomioon komitean lausunnon. Se ilmoittaa komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 14 artikla Siirtymäsäännökset Kumotaan neuvoston asetus (ETY) N:o 880/92. Asetuksen (ETY) No 880/92 säännöksiä sovelletaan edelleen sen 12 artiklan I kohdan mukaisesti tehtyihin sopimuksiin. 15 artikla Tarkistaminen 1. Komissio tarkistaa järjestelmän sen soveltamisesta saadun kokemuksen pohjalta viiden vuoden kuluessa 16 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetusta päivästä. 2. Komissio ehdottaa tarvittaessa asiaankuuluvia muutoksia tähän asetukseen. 16 artikla Loppusäännökset 1 Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 2. Lukuun ottamatta 5 artiklan 1. kohtaa tämän asetuksen säännöksiä sovelletaan sitä päivää seuraavasta päivästä, jona komissio päättää EYJ. n alkavan hoitaa tehtäviään, ja joka julkaistaan Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 31 Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 32 OHJEELLINEN ARVIOINTITAULUKKO LIITE I Tuotteen elinkaari luotantoa edeltävät vaiheet Tuotanto Jakelu (pakkaus mukaan lukien) Käyttö Uudelleenkäyttö/ Kierrätys/ Hävittäminen Ympäristö näkökohdat Ilman laatu Veden laalu Maaperän suojelu Jätteiden vähentäminen Energiansäästö Luonnonvarojen hoito Maapallon ilmaston lämpenemisen estäminen Otsonikerroksen suojelu Ympäristöä koskeva turvallisuus Melu Ekosysteemien suojelu 33 Menetelmiä koskevat vaatimukset keskeisten ympäristönäkökohtien valitsemiselle LIITE II Johdanto Keskeisten ympäristönäkökohtien yksilöinti-ja valintamenettelyyn kuuluvat seuraavat vaiheet: markkinatutkimus, elinkaarianalyysi, ympäristön parantamismahdollisuuksien tekninen, taloudellinen ja markkina-analyysi, joka käsittää erilaisia vaihtoehtoja. Markkinatutkimus Markkinatutkimuksessa käsitellään tutkittavaan tuoteryhmään kuuluvia erityyppisiä tuotteita yhteisön markkinoilla, tuotanto-, maahantuonti- ja myyntimääriä sekä markkinoiden koostumusta ja ulkomaankauppa. jäsenvaltioissa. Tutkimuksessa otetaan huomioon myös kotimaan- Arvioidaan kuluttajan saamat käsitykset, erityyppisten tuotteiden toiminnalliset erot ja alaryhmien yksilöinnin tarve. Markkinatutkimuksen avulla kootaan tuoteryhmää yhteisön markkinoilla edustavat näytteet viitetuotteista. Elinkaarianalyysi Tuotteen elinkaarta tarkastellaan kansainvälisesti tunnustettujen menetelmien ja standardien mukaisesti. Elinkaarianalyysi sisältää seuraavat vaiheet: a) Tavoitteiden ja soveltamisalan määrittely, johon sisältyy: (i) toiminnallinen yksikkö, (ii) tuotejärjestelmän rajaamisen määritys, (iii) elinkaarianalyysin yksityiskohtaisuuden tason määrittäminen ympäristömerkin myöntämisperusteiden määrittämiseksi, (iv) menettely, jota on noudatettava tutkimuksen laadun varmistamiseksi b) Inventaarioanalyvsi. jolla yksilöidään ja aina kun se on mahdollista myös määrällisesti ilmaistaan panos- ja tuotostekijät sekä päästöt tutkittavan tuotejärjestelmän ja sen ympäristön vuorovaikutuksessa. Tuloksena syntyy inventaariotaulukko. 34 c) Vaikutusten arvioinnilla yksilöidään, luonnehditaan ja arvioidaan inventaario-analyysissa määritellyn vuorovaikutuksen ympäristövaikutukset. Arviointiin kuuluvat erityisesti seuraavat vaiheet: (i) vaikutusten luokittelu, (ii) vaikutusten luonnehdinta, (iii) vaikutusten arviointi, (iv) parannusten arviointi, (v) menettelyn hyväksyminen. Vaikutukset luokitellaan ja luonnehditaan SETAC:n (Society of Environmental Toxicology and Chemistry) ohjeiden ja suositusten (Code of Practice 1993) mukaan. toteutettava että yksilöidään Tässä asetuksessa vaikutusluokat, joissa tutkitulla tuotteella on eniten merkitystä sen elinkaaren aikana, ja siten että voidaan antaa määrällistä tietoa eriasteisista vaikutuksista, joita tutkittavan tuoteryhmän erityyppisillä tuotteilla on. lähestymistapa määritetään siten, Elinkaaritarkastelua sovelletaan markkinatutkimuksesta saatuihin edustaviin näytteisiin. Analyysi parannuksista Analyysissa parannuksista otetaan huomioon erityisesti seuraavat seikat: - ympäristön parantamisen teoreettiset mahdollisuudet, joihin liittyvät markkinarakenteiden mahdolliset muutokset. Tämä perustuu elinkaarianalyysistä saatuun parannusten arviointiin, - tuotannon ja markkinoiden muutoksen tekninen, teollinen ja taloudellinen toteutettavuus eri olettamusten perusteella, - kuluttajien asenteet, käsitykset ja mieltymykset, jotka voivat vaikuttaa ympäristömerkin tehoon. 35 LIITE HI Ympänstömerkin kuvaus Ympäristömerkin esitystapa jotka ovat kaikissa valituissa keskeisissä Ympäristömerkki myönnetään ympäristönäkökohdissa vähimmäistasolla. Merkki antaa kuluttajille tietoa seuraavan mallin mukaisesti. tuotteille, Tämä merkki takaa, että tuotteen Keskeiset ympäristövaikutukset ovat vähäiset ympäristönäkökohdat Ympäristönäkökohtien mukainen asteikko X Y * -. * • -g f ^ y —7——:—— EUROOPAN UNIONIN YMPÄRISTÖMERKKI 1 | ' © ¥ | & ¥ ' | Tämä on esimerkki. Kullekin keskeiselle näkökohdalle voidaan antaa yksi, kaksi tai kolme kukkaa. Sisältö Merkki sisältää näkökohdat, joille on määritetty määrälliset ympäristömerkin myöntämis perusteet. Nämä näkökohdat ilmaistaan käytännönläheisesti ja yksiselitteisin käsittein. Merkki sisältää myös yleistä tietoa laadullisista perusteista. 36 LIITE IV Menettelylliset periaatteet ympäristömerkin perusteiden vahvistamiseksi Ympäristömerkin perusteiden kehittämiseen sovelletaan seuraavia menettelyllisiä vaatimuksia: Osapuolten osallistuminen a. Yhteisössä tai sen ulkopuolella olevien asianomaisten osapuolten, joita asia koskee suoraan tai välillisesti, ja kaikkien asian kannalta merkityksellisten eturyhmien, kuten teollisuuden, mukaan lukien pk-ja käsityöteollisuusyritykset omien järjestöjensä välityksellä, ammatti yhdistysten, vähittäismyyjien, maahantuojien, ympäristönsuojeluryhmien ja kuluttaja järjestöjen tasapainoiseen osallistumiseen pyritään aktiivisesti. b. Yhteisössä olevia ja yhteisön ulkopuolisia osapuolia kohdellaan samanarvoisina. c. Perustetaan erityinen tilapäinen työryhmä, johon mainitut osapuolet osallistuvat, ympäristömerkin perusteiden kehittämiseksi jokaiselle tuoteryhmälle. d. Vahvistetaan erityinen työohjelma ja sille aikataulu, joihin kuuluvat erityisesti seuraavat vaiheet: (i) markkinatutkimus, (ii) elinkaarianalyysi (johon kuuluvat seuraavat vaiheet: tavoitteiden ja soveltamisalan määrittely, inventaarioanalyysi ja ympäristövaikutusten arviointi) ja parannusten arviointi, (iii) ehdotukset perusteiksi. Jokaisen vaiheen päätteeksi tilapäinen työryhmä kokoontuu ainakin kerran pohtimaan tuloksia ja antamaan suuntaviivoja jatkoa varten. Yhteisymmärrys pyritään saavuttamaan kaikin kohtuullisin keinoin koko menettelyn ajan, ja samalla pyritään ympäristönsuojelun korkeaan tasoon. Kuitenkin EYJ soveltaa päätöksentekomenettelyjä Euroopan standardointielimien käytännön mukaisesti. Laaditaan jokaisen vaiheen tärkeimmät tulokset tiivistävä alustava asiakirja ja se jaetaan osanottajille hyvissä ajoin ennen tilapäisen työryhmän kokouksia. Julkinen kuuleminen ja avoimuus e. Laaditaan ja julkaistaan tärkeimmät tulokset sisältävä loppukertomus. Eri työvaiheiden tuloksia kuvaavat välivaiheen kertomukset saatetaan asianomaisten saataville, ja esitetyt huomautukset otetaan huomioon. f Julkaistaan kertomusluonnos, johon kuuluu myös luonnos ympäristömerkin perusteista. Myöntämisperusteiden luonnoksista saa esittää huomautuksia vähintään 60 päivän ajan ennen myöntämisperusteiden hyväksymistä. Suoritetaan julkinen kuuleminen tästä luonnoksesta, ja kaikki huomautukset otetaan huomioon. Pyynnöstä toimitetaan tietoja huomautusten käsittelystä. 37 g. Loppukertomuksessa on oltava tiivistelmä ja liitteet, joissa on yksityiskohtaiset yhteenvetoarvioinnit. Luottamukselli suus h. Yksityishenkilöiden, julkisten organisaatioiden, yksityisten yritysten, eturyhmien, osapuolten tai muiden lähteiden toimittamien luottamuksellisten tietojen suoja taataan. Suunnittelu i. Tehtäväksi annossa on määritettävä työlle määräaika. EYJ julkaisee kuuden kuukauden välein suuntaa-antavan työsuunnitelman ja sen ajantasaistukset. 38 Maksut LIITE V 1. Ympäristömerkin hakemuksesta peritään käsittelystä aiheutuvat kulut. Hakemuksen käsittelykulut ovat yleensä 500 ecua sekä pk-yrityksiltä(8) ja kehitysmaiden valmistajilta 250 ecua. 2. Jokainen hakija, jolle on myönnetty ympäristömerkki, maksaa merkin käytöstä vuosimaksun merkin myöntäneelle toimivaltaiselle elimelle. 3. Vuosimaksu peritään 12 kuukaudelta siitä päivästä, jona ympäristömerkki myönnettiin hakijalle. 4. Vuosimaksu lasketaan prosentteina ympäristömerkin saaneen tuotteen vuosittaisesta myynnistä yhteisössä. 5. Prosenttiosuus on 0,15 prosenttia vuosittaisesta myynnistä, kuitenkin enintään 40 000 ecua. 6. Vähimmäismaksu on 500 ecua. 7. Pk-yritysten ja kehitysmaista olevien valmistajien prosenttiosuus on 0,10 prosenttia vuosittaisesta myynnistä. 8. EYJ:n pyynnöstä sen käyttöön annetaan 50 prosenttia perityistä vuosimaksuista yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmään liittyvien EYJ:n toimien rahoittamiseksi mukaan lukien tiedotuskampanjat. LISÄSÄÄNNÖKSET (i) Vuosittaisten myyntilukujen on perustuttava vapaasti tehtaalla -hintoihin. (ii) Hakemusmaksuun tai vuosimaksuun ei sisälly kustannuksia testauksista ja todentamisista, jotka voivat olla tarpeen hakemuksissa tarkoitetuille tuotteille. Hakijat vastaavat itse tällaisista testaus- ja todentamiskustannuksista. Testausvaatimukset määritetään ottaen huomioon tavoitteena myös pienentää kustannuksia ja helpottaa erityisesti pk-yritysten ja kehitysmaista olevien valmistajien järjestelmään osallistumista. (iii) Yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmän maksurakenteen tarkistus voi johtaa määrien tarkistamiseen. Sellaisista hakemuksista suoritettavat maksut, joissa tarkoitetuille tuotteille on myönnetty ympäristömerkki ennen maksujen tarkistamisesta tehtävää yhteisön päätöstä, pysyvät entisellään niin kauan, kuin kyseiseen merkkiin liittyvät perusteet ovat voimassa. (8) Pk-yritykset määritellään 3 päivänä huhtikuuta 1996 annetussa komission suosituksessa 96/280/EY (EYVL N:o L 107, 30. 4. 1996, s. 4). 39 RAHOITUSSELV1TYS 1. Toimenpiteen nimi Tarkistettu ETY N. o 880/92) asetus yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä (Asetus 2. Budjettikohta B4-3040 3. Oikeudellinen perusta EY:n perustamissopimuksen 130 s artikla Asetus ETY N:o 880/92, sellaisena kuin se on muutettuna. 4. Toimenpiteen kuvaus 4. 1 Toimenpiteen yleistavoite: Aloitteen yleisenä tavoitteena on yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän tehokkuuden parantaminen kestävien kulutusmallien edistämiseksi Euroopan yhteisössä. Tästä syystä ehdotetaan asetuksella ETY N:o 880/92 perustetun ympäristömerkki järjestelmän tarkistamista erityisesti siirtämällä sen toiminta näissä puitteissa toimivalle riippumattomalle elimelle eli perustamalla Euroopan ympäri stömerkki jäij esto. Tämä esitys vastaa periaatetta, toteutettava tarkoituksenmukaisimmalla tasolla. Eurooppalaisessa yhteenliittymässä yhteis-työtä tekevät toimivaltaiset kansalliset elimet voivat parhaiten määritellä sellaisia ympäristömerkkiä koskevia perusteita, jotka vastaavat kuluttajien odotuksia ja näkökantoja jäsenvaltioissa. jonka mukaan toiminta on Lisäksi toimivaltaisilla kansallisilla elimillä on yhdessä jallussaan tarvittava asiantuntemusj a pätevyys ympäristömerkkij ärj estelmän hoitamiseksi mahdollisimman tehokkaasti. Niillä on myös parhaat edellytykset taata asianomaisten osapuolten osallistuminen järjestelmän toimintaan ja varmistaa sen avoimuus. 4. 2 Toimenpiteen säädetty kestoaika ja sen uudistamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt Neljä vuotta tarkistetun asetuksen voimaanastumisesta. 40 5. Menojen ja tulojen luokitus 5. 1 Ei-pakolliset menot 5. 2 Jaksotetut määrärahat 5. 3 Oletettu tulolaji Toimenpiteestä ei saada tuloja. 6. Meno- tai tulolaji Rahoitus yhteisesti muiden julkisen sektorin tulolähteiden kanssa Onko yhteisön taloudellisen tuen täydellisestä takaisinmaksusta säädetty loimen onnistuessa taloudellisesti ? Ei. Toimen tarkoituksena on edistää voittoa tuottamattoman järjestön perustamista. 7. Taloudelliset vaikutukset 7. 1 Toimenpiteen kokonaiskustannusten laskentatapa (yksittäisten ja yhteenlaskettujen kustannusten välinen suhde) Toimenpiteeseen sisältyy tarkistetusta ympäristömerkkijärjestelmästä annetussa asetuksessa esitetyn Euroopan ympäristömerkkijärjeston (EYJ) perustaminen ja järjestön toiminnan käynnistäminen. Järjestö olisi jäsenvaltioiden asetuksen ETY N:o 880/92 9 artiklan mukaisesti määräämien ympäristömerkistä vastaavien kansallisten toimivaltaisten elinten kansainvälinen yhteenliittymä. Toimenpiteen kustannukset rahoitetaan yhteisön talousarviosta seuraavasti: 70 % ensimmäisenä vuonna (1998) 70 % toisena vuonna (1999) 50 % kolmantena vuonna (2000) 30 % neljäntenä vuonna (2001). Lisärahoitusta saadaan ympäristömerkistä vastaavilta toimivaltaisilta elimiltä. Yhteisön rahoituksen ei ennakoida jatkuvan toimenpiteen neljännen vuoden jälkeen. Pitkällä aikavälillä odotetaan, että EYJ pystyy rahoittamaan itse oman toimintansa ympäristömerkkien myöntämisestä perittävien maksujen avulla. Komission antamien valtuuksien toteuttaminen sekä EYJ:n yleiset kustannukset rahoitetaan siitä 50 prosentin osuudesta ympäristömerkkien myöntämisestä perittävistä vuosimaksuista, jotka EYJ on oikeutettu saamaan toimivaltaisilta elimiltä. Toimivaltaisten elinten olisi taattava neljännen toimintavuoden jälkeen mahdollisesti tarvittava ulkopuolinen lisärahoitus. 41 Laskelma perustuu seuraaviin olettamuksiin. EYJ ryhtyy sovittamaan yhteen ympäristömerkin myöntämisperusteiden ja testi vaatimusten laatimiseen liittyvää toimintaa perustamalla ja johtamalla erilaisia arvioitavia tuoteryhmiä käsitteleviä väliaikaisia työryhmiä sekä järjestämällä ja edistämällä elinkaaritutkimuksia. Lisäksi EYJ:n on ensimmäisen toimintajaksonsa kuluessa määriteltävä omat metodologiset ja menettelytapoja koskevat sääntönsä. 7. 2 Kustannusten jakautuminen toimenpiteen osatekijöiden mukaan Erittely 1. vuosi 1998 2. vuosi 1999 3. vuosi 2000 4. vuosi 2001 YHTEENSÄ EYJ:n perustamis- ja toiminta kustannukset Elinkaarianalyyseinin ja arviointi- ja lestivaatimuksiin liittyvä toiminta 1 800 000 1 500 000 1 500 000 1 500 000 6 300 000 800 000 800 000 500 000 500 000 2 600 000 YHTEENSÄ 2 600 000 2 300 000 2 000 000 2 000 000 8 900 000 Yhteisön rahoitusosuus 1 820 000 (70 %) 1 610 000 (70 %) 1 000 000 (50 %) 600 000 (30 %) 5 030 000 (56,5 %) Määrät on ilmoitettu kiinteinä ecuina (1996) 7. 3 Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen aikataulu Maksumäärärahat 1998 1999 "2ÔÔO "2ÔÔÏ 2002 "2ÖÖ3 I l 290 000 l 510 ooo 1 215 000 790 000 190 000 35 000 YHTEENSÄ 5 030 ooo Määrät on ilmoitettu kiinteinä ecuina (1996) 42 8. Petostenvastaiset säännökset Suunnitellut erityiset valvontatoimenpiteet Suunniteltuun EYJ. n rahoitukseen sovelletaan kaikkia yhteisön rahoitusosuuksia koskevia todentamisvaatimuksia ja muita sopimusehtoja. Lisäksi sovelletaan seuraavia erityistoimenpiteitä: Kaikista EYJ. n tutkimus-, palvelu-, konsultti- ja hankintasopimuksista, joiden arvo ylittää 10 000 ecua, järjestetään tarjouskilpailu. Euroopan yhteisöjen virallisessa tarjouskilpailut sopimuksista, joiden arvo on yli 50 000 ecua muissa kiinnostuksen ilmaisupyynnön tuloksena laadittuihin luetteloihin. tarjouskilpailut, tapauksissa rajoitetut lehdessä julkaistavat avoimet jotka perustuvat Kokouksiin osallistumisesta aiheutuvat kulut korvataan ainoastaan asian mukaisten asiakirjojen esittämisen jälkeen. Näiden asiakirjojen on oltava komission käytettävissä. EYJ esittää komissiolle vuosittain yksityiskohtaisen talouskertomuksen. Komissio suorittaa järjestelmällisiä tarkastuksia EYJ:n toimitiloissa. Maksujen edellytyksenä on, että komissio hyväksyy kertomuksen. tämän kertomuksen perusteella 9. Kustannusvaikuttavuusanalyysi 9. 1 Määrälliset erityistavoitteet ja kohderyhmä - Erityistavoitteet Tavoitteena on taata EY:n ympäristömerkin myöntämisjärjestelmän kunnollinen toiminta. Lopullisena tavoitteena on ympäristön parantaminen. Ympäristömerkki perustuu markkinoita korostavaan lähestymistapaan. Tulokset riippuvat siitä, kuinka markkinat reagoivat ympäristömerkin kasvaneeseen näkyvyyteen. Vertailukohtana tämän toiminnan arvioinnissa voidaan käyttää niiden tuote ryhmien lukumäärää, joille on määritelty myöntämisperusteet tai joiden perusteita on tarkistettu. Tavoitteet on asetettu seuraavasti. 43 Vuosi Î998 Î999 2ÖÖÖ _ Niiden tuoteryhmien lukumäärä, joille on määritelty myöntämisperusteet tai joiden perusteita on tarkistettu (vuodessa) 5 ÏÔ Ï5 _ joka pääasiassa EY:n lukumäärä, eli viisi perustuu tuoteryhmää vuodessa, vastaa Tämä suuntaa-antava keskiarvoa, ympäristömerkin myöntämisjärjestelmässä tähän mennessä saavutettuihin yleisiin tuloksiin. Itse asiassa kolmen viimeksi kuluneen toimintavuoden aikana (1993 - 1996) määriteltiin 11 uutta tuoteryhmää ja yhtä tuoteryhmää tarkistettiin toisen kerran. Tähän jo olemassa olevien tuoteryhmien määrään olisi vielä lisättävä ne mahdolliset uudet tuoteryhmät, jotka saadaan komission ja toimivaltaisten elinten parhaillaan käynnissä olevista 11 teknisestä tutkimuksesta. Lisäksi tuoteryhmät tarkistetaan erilaisten voimassaoloaikojen mukaan. väliajoin myöntämisperusteiden säännöllisin - Kohderyhmä ovat kohteena välittömänä vastaavat Toimenpiteen toimivaltaiset elimet. Nämä ovat puolueettomia ja riippumattomia elimiä, joiden kautta eturyhmillä on mahdollisuus osallistua yhteisön järjestelmään. EYJ:n perustamisesta hyötyvät valtiosta riippumattomat kuluttaja-ja ympäristöjärjestöt, teollisuusjärjestöt, vähittäiskauppiaat ja ammattijärjestöt, sillä EYJ:n kautta ne voivat osallistua kestävien kulutusmallien määrittelemiseen. ympäristömerkistä Lopullisina edunsaajina ovat EY:n kansalaiset yleensä heidän ympäristönsä parantuneen laadun takia. 9. 2 Toimenpiteiden perustelut - Yhteisön taloudellisen tuen tarve Yhteisön ympäristömerkkijärjestelmä on osa laajaa strategiaa, jolla pyritään edistämään kestävää tuotantoa ja kulutusta. Kestävän kulutuksen tavoitteena on vähentää kulutuksen vaikutuksia ympäristöön tai pitää ne ennallaan. Tätä ottavia edistetään tarkoitusta käyttäytymismalleja erityisesti tunnistamalla ja edistämällä "vihreitä" tuotteita. ympäristön strategialla huomioon varten Yhteisön ympäristömerkkijärjestelmän käytössä on viime aikoina edistytty huomattavasti. Ympäristömerkin myöntämisperusteet julkaistu 11 tuoteryhmälle ja ympäristömerkki on myönnetty 45 tuotteelle. on nyt 44 Asetuksen soveltamisessa on kuitenkin havaittu olevan tiettyjä vaikeuksia, ja on tarpeen parantaa ja yksinkertaistaa järjestelmän lähestymistapaa, metodologiaa ja työmenetelmiä sen tehokkuuden ja avoimuuden lisäämiseksi. Vaikka ympäristömerkin perusteiden määrittely on nopeutumassa, on ympäristö merkin näkyvyys Euroopan markkinoilla edelleen alhainen. Järjestelmän olisi nyt perustuttava enemmän rutiiniin ja tehokkuuteen ja keskityttävä ympäristömerkin edistämiseen suhteessa kuluttajiin, vähittäismyyjiin ja valmistajiin. On ennenaikaista arvioida yhteisön järjestelmän vaikutuksia markkinoihin, kun otetaan huomioon, että yhteisön ympäristömerkki ei ole vielä saavuttanut riittävää näkyvyyttä markkinoilla sen kehityksen varsin varhaisen vaiheen vuoksi. Tällä hetkellä ympäristömerkin perusteiden määrittelemiseen sovellettavat menettelyt ovat sellaisia, joita käytetään komission hyväksyessä EU:n lainsäädäntöä sille siirretyn täytäntöönpanovallan mukaisesti. Neuvoa-antava foorumi on lisäksi mukana menettelyssä, samoin kuin toimivaltaiset elimet, joilla on oikeus tehdä aloitteita perusteiden määrittelyyn liittyvässä menettelyssä. Kokemukset ovat tähän mennessä osoittaneet, että tämä menettely on monimutkainen, edellyttää komission osallistumista ja vastuun ottamista rutiini maisesta erittäin erikoistuneesta teknisestä työstä, eikä se kokonaisuudessaan ole sopiva ympäristömerkkijärjestelmän kehittämisen perusta pitkällä aikavälillä. Ympäristömerkistä annetussa tarkistetussa asetuksessa vastuu ympäristömerkin perusteiden määrittelystä siirrettäisiin komissiolta riippumattomattomalle elimelle, eli EYJ:lle. EYJ olisi muodoltaan toimivaltaisten elinten muodostama kansainvälinen yhteenliittymä. EYJ:n toiminnan käynnistäminen riippuu niiden elinten aloitteesta, joiden olisi oltava tämän yhteenliittymän jäseniä. EYJ:n perustamisen ja sen ensimmäisten vuosien toiminnan rahoittaminen ovat suurimpia kompastuskiviäjärjeston olemassaolon alkuvaiheessa. EYJ:n ei odoteta ensimmäisten toimintavuosiensa aikana saavan merkittäviä tuloja ympäristö merkkien myöntämisestä perittävistä maksuista. Koska EYJ:n perustamisella tarkistetun ympäristömerkkijärjestelmän luomiseksi on huomattava merkitys yhteisön kannalta, on yhteisön osallistuminen järjestön rahoitukseen sen neljän ensimmäisen toimintavuoden aikana perusteltua. Toimivaltaisten elinten olisi taattava täydentävä rahoitus. - toimenpiteen toteuttamisessa käytettävien menettelytapojen valinta ehdotetaan Euroopan ympäri stömerkkijärj eston Tämän vuoksi perustamista, joka vahvistaisi ja ajantasaistaisi ympäristömerkkien myöntämis perusteet ja vastaavat arviointi- ja todentamisvaatimukset sekä sovittaisi yhteen toimivaltaisten elinten työtä. EYJ olisi toimivaltaisten elinten muodostama yksityinen kansainvälinen yhteenliittymä. Komissio edistäisi EYJ. n perustamista ja EYJ toimisi komission antamin valtuuksin. (EYJ) EYJ toimisi yhteensovittavana verkostona toimivaltaisten elinten välillä, eikä kalliiden uusien rakenteiden luominen olisi tarpeellista. 45 Ehdotettu lähestymistapa on siten rinnakkainen Euroopan teknisen standardoinnin uuden lähestymistavan kanssa, ja EYJ:n rooli olisi samanlainen kuin Euroopan standardointikomitean (CEN). EYJ:lle annettavat tekniset erityistehtävät koskevat pääasiassa eri tuoteryhmien ekologisten perusteiden kehittämiseksi tai uudistamiseksi tehtävien tutkimusten hallintaa ja yhteensovittamista. Tutkimukset suoritetaan komission antaman valtuutuksen perusteella ja teknisten asiantuntijoiden avustuksella. Tilapäinen erityistyöryhmä perustetaan ympäristömerkin myöntämisperusteiden kehittämiseksi kullekin tuoteryhmälle. EYJ pyrkii samaan aktiivisesti mukaan tutkimusten eri vaiheisiin kaikki asianomaiset tahot (osapuolet, joita valtuus koskee suoraan tai välillisesti) ja takaamaan kaikkien asian kannalta merkityk ja sellisten käsityöteollisuusyritykset omien järjestöjensä välityksellä, ammattiyhdistysten, vähittäismyyjien, maahantuojien, ympäristönsuojeluryhmien ja kuluttaja järjestöjen tasapainoisen osallistumisen. teollisuuden, mukaan eturyhmien, lukien kuten pk- Laaditaan erityinen työohjelma ja sille aikataulu, joihin kuuluvat erityisesti seuraavat vaiheet. (a) markkinatutkimus, (b) elinkaarianalyysi (johon kuuluvat seuraavat vaiheet: tavoitteiden ja soveltamisalan määrittely, inventaarioanalyysi ja ympäristövaikutusten arviointi) ja parannusten arviointi, (c) ehdotukset myöntämisperusteiksi. Kunkin vaiheen päätteeksi tilapäinen työryhmä kokoontuu ainakin kerran pohtimaan tuloksia ja antamaan suuntaviivoja jatkoa varten. Kunkin vaiheen tärkeimmät tulokset tiivistävä alustava asiakirja laaditaan ja jaetaan osallistujille hyvissä ajoin ennen tilapäisen työryhmän kokouksia Nykyiset ympäristömerkkijärjestelmän toiminnasta saadut kokemukset osoittavat selvästi, että yhden täydellisen elinkaarianalyysitutkimuksen toteuttaminen vie 1 2 - 14 kuukautta. Kutakin tutkimusta kohden on järjestettävä vähintään neljä tilapäisen työryhmän kokousta, joiden jälkeen pidetään kaksi EYJ. n täysistuntoa, joissa käsitellään ekologisia perusteita ja lopulta hyväksytään ne. Täydellisen elinkaarianalyysitutkimuksen suorittamisesta aiheutuvien kustannusten viite- summaksi voidaan olettaa keskimäärin 100 000 ecua. Järjestelmän ylläpitämisestä aiheutuvissa toimintakustannuksissa on otettava huomioon, että EYJ:n olisi kokoonnuttava täysistuntoon vähintään neljä kertaa vuodessa. Järjestöllä olisi oltava pysyvä sihteeristö, johon kuuluisi vähintään johtaja, avustaja, tiedottaja ja sihteeri. Institutionaalisten ja käytännöllisten rajoitusten vuoksi ei ole löydettävissä vaihtoehtoista keinoa asetuksen ETY N:o 880/92 tarkistuksessa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. 46 On myös harkittu mahdollisuutta antaa ympäristömerkin myöntämis-perusteiden määritteleminen Euroopan ympäristökeskuksen tehtäväksi. Tämä on lausuttu selvästi keskuksen perustamisesta 7 päivänä toukokuuta vuonna 1990 annetussa asetuksessa (ETY) N:o 1210/90. Tämä vaihtoehto ei kuitenkaan useista eri syistä vaikuta kaikkein soveltuvimmalta vaihtoehdolta. Neuvosto antoi asetuksen keskuksen perustamisesta vuonna 1990. Perustettaessa ympäristömerkkijärjestelmää vuonna 1992 oli selvää, että keskuksesta tulisi toimintakykyinen vasta pitkän ajan kuluttua, koska keskuksen sijoituspaikan valintaa koskevat vaikeudet olivat hyvin tiedossa. Tämän vuoksi neuvosto päätti vuonna 1992 perustaa ympäristömerkkijärjestelmän toisenlaiselle pohjalle ja poisti kaikki alun perin komission ehdotuksessa esitetyt viittaukset keskuksen mukanaoloon. Neuvosto lisäsi myös järjestelmän toiminnan hajasijoittamista ottamalla kansalliset toimivaltaiset elimet mukaan kaikkiin järjestelmän soveltamisen vaiheisiin. Tämän seurauksena on perustettu kansallisia toimivaltaisia elimiä ja ne ovat toiminnassa useimmissa jäsenvaltioissa. Nämä elimet ovat läheisesti mukana ympäristömerkkien perusteiden valmisteluun liittyvässä teknisessä työssä. Tällä hetkellä niillä on yhteisesti hallussaan yhteisön järjestelmän toiminnassa tarvittavat tekniset rakenteet ja asiantuntemus. Ympäristökeskuksella ei ole tällaista rakennetta tai kokemusta. Lisäksi keskuksen päätöksentekomenettelyt eivät vaikuta asianmukaisilta hyväksyttäessä ympäristö (ETY) N:o 1210/90 mukaisesti merkkien perusteita. Lisäksi asetuksen neuvostolle avointa mahdollisuutta päättää viimeistään kahden vuoden kuluessa asetuksen voimaantulosta keskuksen uusista lukien ympäristömerkkien perusteiden määritteleminen, ei ole käytetty ottaen huomioon viivästykset EEA:n tärkeimpien kansainvälisten tehtävien kehittämisessä. tehtävistä, mukaan Mitään muutakaan sopivaa elintä ei ole käytettävissä yhteisön järjestelmän toiminnan järjestämistä varten. Luonteensa vuoksi ympäristömerkkijärjestelmä ei salli ratkaisuja, jotka perustuvat pelkkään vastavuoroiseen tunnustamiseen (perusteiden olisi oltava samanlaiset 15 jäsenvaltiossa Jottei kuluttajia johdettaisi harhaan) tai täydelliseen yksityistämiseen (merkki ei estäisi vastaavien kansallisten ja/tai yksityisten järjestelmien nopeaa lisääntymistä). Tärkeimmät epävarmuustekijät, jotka voivat vaikuttaa toiminnanerityis- tuloksiin Epävarmuus liittyy EY:n ympäristömerkin menestykseen ja ennakoitujen maksujen määrään. EYJ:n jäsenten on kuitenkin sitouduttava toimintaan liittyvien riskien hallintaan osallistumalla sen rahoitukseen. Itse asiassa niillä on huomattava asema toiminnan onnistumisen kannalta, sillä ne määrittelevät ympäristömerkin myöntämisperusteet ja edistävät EY. n ympäristömerkkiä asianomaisten tahojen keskuudessa (kuluttajat, vähittäismyyjät, teollisuus jne. ). 47 9. 3 Toimenpiteiden seuranta ja arviointi Toiminnan luonteen vuoksi sen seuranta tapahtuu siten, että komissio valvoo EYJ:n toimintaa ja sen kykyä suorittaa sille asetuksessa määritellyt tehtävät. Komissio tutkii ja arvioi toiminnan menestyksellisyyttä yhdessä EYJ. n kanssa kolmen vuoden kuluessa asetuksen voimaantulon jälkeen. Toiminnan seurantaan liittyy erityisesti huomattava määrällinen näkökulma. Itse asiassa uuden järjestelmän onnistumista arvioidaan EYJ:n määrittele-mien tuote ryhmien lukumäärän kasvun perusteella. Toinen tekijäjärjestelmän tehokkuuden arvioinnissa on markkinoilla yleisön saatavilla olevien ympäristömerkillä varustettujen tuotteiden näkyvyys. Vähittäis-myyjien ja jakelijoiden kasvava osallistuminen järjestelmään on myös yksi merkki sen yleisestä onnistu neisuudesta. Määrällisten näkökohtien arviointi perustuu toimenpiteen vaikutusten arviointiin. Tärkeimmät huomioon otettavat tekijät ovat niin sanotut kuluttajakäyttäytymisen muutos ja tuottajakäyttäy tyrni sen muutos Euroopassa. Erityisesti tutkitaan sitä, kuinka hyvin kuluttajat ovat tietoisia EY. n ympäristömerkkiohjelmasta ja kuinka hyvin he ymmärtävät sitä. Lisäksi analysoidaan edelleen valmistajien mahdollisuuksia tehdä muutoksia järjestelmän kasvavan hyväksynnän myötä. 10. Hallintomenot (Yleisen talousarvion pääluokan m kohta A) 10. 1 Vaikutus henkilöstön lukumäärään Komission henkilöstön lisäämisen ei odoteta olevan tarpeellista ympäristö merkkiin liittyvän toiminnan takia. Päinvastoin on mahdollista siirtää henkilöstöä jota ei tietoisuuden levittämistoimiin henkilöstön vähyyden vuoksi ole aikaisemmin voitu toteuttaa. Itse asiassa nykyistä henkilöstöä (5 kokopäiväistä A-virkamiestä ja 1 osa-aikainen A-virkamies, 1 avustava A-virkamies, 1 B-virkamies ja 2 C-virkamiestä) ei enää uudessa järjestelmässä tarvita asetuksen täytäntöönpanoon liittyviin suoriin tehtäviin. ja muuhun edistämistoimintaan, Tästä syystä siirtymäkauden jälkeen osa nykyisin ympäristömerkki-järjestelmän toiminnasta huolehtivasta henkilöstöstä voidaan siirtää järjestelmän edistämiseen ja laajentamiseen liittyviin toimiin sekä uuden järjestön EYJ. n toiminnan seurantaan. Kaksi A-virkamiestä ja 1 C-virkamies tarvitaan tarkistetun EY:n ympäristömerkki asetuksen seurantaan. 48 Toimi Tarvittava henkilöstö Vakituiset toimet Väliaikaiset toimet A B C Virkamiehet tai väliaikaiset t o i m e n haltijat Muu henkilöstö Yhteensä 2 1 3 L i s ä- henkilöstöä Tarvittava henkilöstö Pääosaston tai yksikön n y k y i s tä henkilöstöä 6+ 1 Kesto 12 kuukautta 1 2 9+ 1 10. 2 Lisähenkilöstön taloudellinen kokonaisvaikutus ja 10. 3 Muiden hallintomenojen kasvu toiminnan seurauksena Minkäänlaisia lisähenkilöstöön tai muihin hallintomenoihin liittyviä taloudellisia vaikutuksia ei odoteta. 49 SELVITYS VAIKUTUKSISTA EHDOTUKSEN VAIKUTUS YRITYSTOIMINTAAN ERITYISESTI PIENTEN JA KESKISUURTEN YRITYSTEN OSALTA (PK-YRITYKSET) Ehdotuksen otsikko: Neuvoston asetus tarkistetusta yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmästä Viitenumero: (ei vielä annettu) Ehdotus 1. Kun otetaan huomioon toissijaisuusperiaate, miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen tärkeimmät tavoitteet? Ehdotuksen tarkoituksena on parantaa jo voimassa olevaa asetusta. Tavoitteina ovat yhteisön ympäristömerkin myöntämisjärjestelmän tarkistaminen ja tehostaminen. Järjestelmän perusteet yhteisön tasolla ovat: • Tarve vähentää ja pitemmällä aikavälillä poistaa runsaslukuiset kansalliset järjestelmät, joihin liittyy sisämarkkinoiden vääristymisen vaara. • Yhteisön järjestelmän mahdollisuus ohjata kuluttajia ympäristöystävällisempien tuotteiden käyttöön markkinavoimien avulla ja tästä aiheutuvat myönteiset vaikutukset kyseisten tuotteiden suunnitteluun, valmistukseen ja markkinointiin. Vaikutus yrityksiin 1. Keihin ehdotus vaikuttaa? Ehdotus koskee potentiaalisesti kaikkia yrityksiä, jotka valmistavat asetuksen soveltamisalaan kuuluvia tuotteita. Järjestelmä on kuitenkin vapaaehtoinen, eikä siitä aiheudu suoria eikä tiukkoja pakotteita yrityksille. Ehdotuksella ei ole erityisiä kohdealueita. 3. Mitä yritysten on tehtävä noudattaakseen ehdotusta? Toimenpiteet riippuvat tuoteryhmittäin määräytyvistä erityisperusteista. 4. Mitä taloudellisia vaikutuksia ehdotuksella mahdollisesti on? tarkoituksena työtä Ympäristömerkin ympäristövaikutuksiltaan vähäisempien tuotteiden tuomiseksi markkinoille. Sikäli ympäristömerkki voi helpottaa uusien teknisten mahdollisuuksien kehittämistä ja sallia ympäristöystävällisempien tuotteiden kehittämis- ja tuotantokustannusten helpomman takaisin saamisen. tehostaa yritysten edistää on ja 50 5. Sisältääkö ehdotus toimenpiteitä pienten ja keskisuurten yritysten tilanteen huomioon ottamiseksi (kuten lievemmät tai erilaiset vaatimukset)? Pk-yritysten osallistumista kyseiseen vapaaehtoiseen järjestelmään helpotetaan erityistoimenpiteillä: • maksualennuksilla • pk-yrityksille avoimilla kuulemismenettelyillä • pk-yritysten mahdollisuuksiin mukautetuilla koe- ja tarkastusvaatimuksilla Kuulemiset 6. Luettelo järjestöistä, joita on kuultu ehdotuksesta, sekä yhteenveto niiden esittämisiä huomioista ja teollisuuden EY:n (UNICE) ja Euroopan käsiteollisuuden sekä pienten ja keskisuurten yritysten liittoa (UEAPME) on kuultu asetuksen (ETY) No 880/92 tarkistamislinjauksista Euroopan tason teollisuuden osalta. työnantajajärjestöjen liittoa 51 ISSN 1024-4492 KOM(96) 603 lopullinen ASIAKIRJAT FT 14 10 08 Luettelonumero : CB-CO-96-719-FI-C ISBN92-78-13919-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 52