title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation introducing specific measures for live plants and floricultural products (COM(96) 0261 - C4-0390/96 - 96/0155(CNS)) (Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
floriculture
living plant
sales promotion

formats: html print


title: Règlement (CE) nº 2194/96 de la Commission du 15 novembre 1996 modifiant le règlement (CEE) nº 120/89 établissant les modalités communes d'application des prélèvements et des taxes à l'exportation pour les produits agricoles

eurovoc_concepts:
agricultural product
customs debt
customs formalities
customs territory (EU)
export levy
export tax

formats: html pdfa1b print


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2197/96 af 15. november 1996 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

eurovoc_concepts:
citrus fruit
fruit vegetable
grape
import price


title: KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2195/96 af 15. november 1996 om fastsættelse af maksimumsopkøbsprisen og de oksekødsmængder, der opkøbes ved intervention som følge af den 171. dellicitation i forbindelse med de generelle interventionsforanstaltninger, der foretages i henhold til forordning (EØF) nr. 1627/89 og (EF) nr. 2002/96

eurovoc_concepts:
award of contract
beef
intervention buying
maximum price
product quality
quantitative restriction


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation on the conclusion of an Agreement on Fisheries Relations between the European Community and the Republic of Lithuania (COM(96)0356 - C4- 0480/96 - 96/0201(CNS)) (Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
Lithuania
conservation of fish stocks
conservation of resources
fishery management
fishing net


title: Legislative resolution embodying Parliament's opinion on the proposal for a Council Regulation on the conclusion of an Agreement on Fisheries Relations between the European Community and the Republic of Estonia (COM(96)0355 - C4- 0479/96 - 96/0187(CNS)) (Consultation procedure)

eurovoc_concepts:
Estonia
conservation of fish stocks
conservation of resources
fishery management
fishing net


title: Komission asetus (EY) N:o 2193/96, annettu 15 päivänä marraskuuta 1996, interventioelinten hallussaan pitämien viljojen myyntiin saattamisen menettelyistä ja edellytyksistä annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2131/93 muuttamisesta

eurovoc_concepts:
award of contract
cereals
customs formalities
export refund
freight rate
maritime transport


title: Toimintatapaa käsittelevä asiakirja metaanipäästöjen vähentämisestä

eurovoc_concepts:
action programme
air quality
environmental protection
hydrocarbon
oil pollution

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 15. 11. 1996 KOM(%) 557 lopull. TOIMINTATAPAA KÄSITTELEVÄ ASIAKIRJA METAANIPÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISESTÄ {KOMISSION TI&DONANTO mtNQSlOLLE' JA 8W0OPAN PARlAMBNTmm Sisällysluettelo 1. TIIVISTELMÄ 2. ASIASISÄLTÖ Luonnolliset lähteet Ilmakehän metaanipitoisuus 2. 1 Metaani 2. 2 2. 3 2. 4 Metaani ja maailman ilmaston muuttuminen 2. 5 Maailman metaanipäästöjen vakiinnuttaminen ja vähentäminen 2. 6 Metaanipäästöjen lopettaminen: poltto ja energian talteenotto/ poltto ilman energian talteenottoa Käyttöönotettavan prosessin taloudelliset tekijät 2. 7 Metaanipäästöt Euroopan unionissa 3. EUROOPAN UNIONIN METAANBLÄHTEET JA NYKYISET PÄÄSTÖT 3. 1 Maatalous 3. 2 3. 3 Jätteet Energia ' 4. METAANIPÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISEN VAIHTOEHDOT JÄSENVALTIOIDEN JA KOLMANSIEN MAIDEN ILMOITTAMIA TOIMENPITEITÄ 4. 1 MAATALOUS 4. 1. 1 Suolistokäyminen 4. 1. 2 Karjanlanta 4. 1. 3 Joitakin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ilmoittamia toimenpiteitä 4. 2 JÄTTEIDEN KÄSITTELY JA HÄVITTÄMINEN 4. 2. 1 Kaatopaikat 4. 2. 2 Joitakin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ilmoittamia toimenpiteitä 4. 3 ENERGIA 4. 3. 1 Fossiilisten polttoaineiden otto ja jakelu 4. 3. 1. 1 Hiili 4. 3. 1. 2 Maakaasu 4. 3. 2 Polttaminen 4. 3. 3 Joitakin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ilmoittamia toimenpiteitä 5. EUROOPAN UNIONISSA HARKITTAVIA TOIMENPITEITÄ 5. 1 MAATALOUS 5. 1. 1 Suolistokäyminen 5. 1. 2 Karjanlanta 5. 2 JÄTTEIDEN KÄSITTELY JA HÄVITTÄMINEN 5. 3 ENERGIA 5. 3. 1 Fossiilisten polttoaineiden tuotanto ja jakelu 5. 3. 1. 1 Hiili 5. 3. 1. 2 Maakaasu 5. 3. 2 Polttaminen 5. 4 PÄÄTELMÄT LIITE s. 3 s. 9 s. 9 s. 9 s. 9 s. 10 s. 10 s. 11 s. 11 s. 12 s. 12 s. 12 s. 12 s. 13 s. 13 s. 13 s. 15 s. 16 s. 17 s. 17 s. 18 s. 19 s. 19 s. 19 s. 20 s. 21 s. 21 s. 22 s. 22 s. 22 s. 23 s. 24 s. 26 s. 26 s. 26 s. 26 s. 27 s. 27 s. 31 1. TIIVISTELMÄ Metaani, maailmanlaajuinen kysymys? Metaanin (CH4) pitoisuus ilmakehässä on lisääntynyt jatkuvasti esiteollisesta ajasta lähtien, pääasiassa ihmisen toiminnan vaikutuksesta. Metaani on aktiivinen kasvihuonekaasu, joka sitomalla lämpöä (infrapunasäteilystä) ja estämällä sen haihtumista avaruuteen nostaa ilmakehän ja maanpinnan lämpötilaa ja kiihdyttää "maailmanlaajuista kasvihuoneilmiötä". Metaani on nykyisin hiilidioksidin (C02) jälkeen toiseksi tärkein maapallon ilmaston lämpenemistä aiheuttava kaasu. Ilmakehän metaanipitoisuuden lisääntymisen osuus maailmanlaajuisesta kasvihuoneilmiöstä on 18 prosenttia, kun hiilidioksidin osuus on noin 66 prosenttia (katso kuva 2). Tiedonannon tarkoitus Tämän asiakirjan tarkoituksena on tarkastella ilmakehän metaanipitoisuuteen liittyviä ongelmia ja kysymyksiä, tunnistaa päästöjen tärkeimmät lähteet ja nielut, esittää kustannustehokkaita keinoja näiden päästöjen vähentämiseksi ja tuoda esiin erilaisia toimintamahdollisuuksia sisällytettäviksi päästöjen pienentämiseen tähtäävään yhteisön toimintatapaan. Tiedonannossa käsitellään erilaisia toimenpiteitä, joita toteutetaan erityisesti ensisijaisilla toimialoilla eli maatalouden, jätteiden ja energian alalla. Sekä yhteisön että kansainvälisellä tasolla on tunnustettu, että metaanipäästöjen vähentämiseen tähtäävän politiikan olisi oltava tärkeä osa yleistä ilmastonmuutosstrategiaa erityisesti siksi, että metaanipäästöjen vähentämisstrategialla voi olla nopeampi vaikutus tähän tilanteeseen kuin hiilidioksidipäästöjen vähentämisstrategialla. Vastauksena haasteeseen tiedonannossa kehitetään EU:lie uskottava metaanipäästöjen vähentämiseen tähtäävä strategia, joka kattaa käyttökelpoiset politiikat ja toimenpiteet ja joka voi muodostua keskeiseksi tekijäksi EU:n ilmastonmuutospolitiikan kehittämisessä. tässä Tässä politiikassa on edelleen joitakin avoimia kysymyksiä, joiden osalta on päätettävä, mitä toimintasuuntaa noudatetaan metaanipäästöjen vähentämiseksi. Tällaisen arvion tärkeä osakysymys on, olisiko tietty päästöjen vähennystavoite saavutettava tietyn ajan kuluessa (viidennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman mukaisesti) vai olisiko toimenpiteet valittava vaihtoehtojen joukosta sen mukaan, minkä kustannus-hyötysuhde on paras tiettyyn rajaan saakka. Tällainen raja voitaisiin periaatteessa määrittää joko tai muilla metaanipäästöjen yhteiskunnalle aiheutuvien kustannusten perusteella soveltuvilla tavoilla. Ehdotetun toimintatavan kustannustehokkuuden arvioimiseksi saattaa olla tarpeen tehdä yksityiskohtaisia lisäselvityksiä ennen konkreettisten toimenpiteiden ulottamista Euroopan unionin tasolle. Metaanin pääominaisuudet Metaanin tärkeimmistä ilmakehään haitallisesti vaikuttavista ominaisuuksista on mainittava erityisesti seuraavat: Ensinnäkin, ilmakehän metaanipitoisuus (1,72 ppm) on lähes kaksinkertaistunut vuosisadan alun jälkeen, ja tämä on tapahtunut pääasiassa ihmisen toiminnan seurauksena. Toiseksi, kasvihuonekaasun vaikutusta ilmaston lämpenemiseen kuvataan yleensä sen ominaislämmitysvaikutuksella ilmoittaa kuinka moninkertainen aineen vaikutus on verrattuna vertailuaineeseen eli hiilidioksidiin, jonka ominaislämmitysvaikutus on määritelty yhdeksi. Metaanin ominaislämmitysvaikutus on 62 kertaa suurempi kuin hiilidioksidin, mikä osoittaa, kuinka tärkeää päästöjen vähentäminen on. (OLV). Ominaislämmitysvaikutus ilmakehän metaanipitoisuuden vakiinnuttamiseksi tarvitsee Kolmanneksi, maailmanlaajuisia ihmisen toiminnasta aiheutuvia metaanipäästöjä vähentää vain 10 prosenttia, kun taas hiilidioksidipitoisuuden vakiinnuttamiseksi olisi ihmisen toiminnan hiilidioksidipäästöjä vähennettävä lähes 60 prosenttia. Tämä ero vaikuttaa selvästi tiettyjen vähennystavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien ohjelmien ja toimenpiteiden laajuuteen ja tehtävän vaatimien voimavarojen määrään. Hiilidioksidi on kuitenkin tulevaisuudessakin ilmaston lämpenemisen päätekijä. Neljäs tärkeä piirre on metaanin viipymäaika ilmakehässä, 12 17 vuotta, verrattuna hiilidioksidin viipymäaikaan, joka on 50 200 vuotta. Toisin sanoen metaanipäästöjen vähentämiseen tähtäävän toimintatavan toteuttamisella on vaikutusta maailmanlaajuiseen lyhyellä aikavälillä verrattuna hiilidioksidipäästöjen kasvihuoneilmiöön melko vähentämiseen, jonka vaikutukset näkyvät vasta keskipitkällä tai pitkällä aikavälillä. Lopuksi on syytä huomauttaa, että pelkkä metaanin polttaminen muuntaa metaanin hiilidioksidiksi ja poistaa 95 prosenttia sen lämmitysvaikutuksesta. EU:n päästöt Ihmisen toiminnasta aiheutuvien metaanipäästöjen tärkeimmät lähteet EU:n alueella ovat maatalous, jätteet ja energia. Näiden päästöjen määrät on selvitetty, ja niistä on yhteenveto jäljempänä (CORINAIR 90 -tiedot). Maatalous on suurin (45 prosenttia) metaanin tuottaja, ja metaanilähteitä ovat eläinten anaerobinen suolistokäyminen eli ruuansulatus (30 prosenttia) sekä eläinperäisen jätteen eli karjanlannan anaerobinen käsittely (15 prosenttia). Seuraavana ovat jätteet (32 prosenttia): metaania syntyy kaatopaikoille joutuneen orgaanisen aineen anaerobisesta käymisprosessista. Metaanipäästöjä syntyy myös energian tuotannosta ja käytöstä (23 prosenttia), varsinkin hiilikaivostoiminnasta (12 prosenttia) ja maakaasun (8 prosenttia) tuotannosta, jakelusta ja kulutuksesta. Ihmisen toiminnasta aiheutuneiden metaanipäästöjen tärkeimmät lähteet ja niiden päästömäärät EU:n alueella (vuonna 1990) Maatalous 44,7 % 10,2 Mtn märehtijöiden (nautakarja, lampaat) suolistokäyminen (ruuansulatus): karjanlanta: 30 % 14,7 % x Jätteet 31,5 % 7,3 Mtn kaatopaikat: jäteveden puhdistus (liete): 30,8 % 0,7 % Energia 23 % 5,3 Mtn hiilen kaivaminen, kuljetus ja varastointi: 11,4% 8,8% kaasun tuotanto ja jakelu: 2 % poltto: 0,8 % kuljetus: Mtn = miljoonaa tonnia Yhteisön toimintatapa metaanipäästöjen vähentämiseksi Tässä asiakirjassa selostetaan joitakin mahdollisuuksia metaanipäästöjen vähentämiseksi sekä kuvataan ohjelmia ja toimenpiteitä, joita jo toteutetaan jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa. Asiakirjassa määritellään lupaavimmilla aloilla (maatalous, jätteet ja energia) Euroopan unionissa sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla toteutettavia tehokkaita vaihtoehtoja. Niitä ehdotetaan mahdollisiksi toimenpiteiksi, joita toteutetaan osana yhteisön strategiaa. Maataloudessa lupaavin alue metaanipäästöjen vähentämisen kannalta on karjanlannan käsittely. Anaerobiset mädättämöt tai yksinkertaiset, katetut altaat ovat tehokas tapa rajoittaa ja vähentää metaanipäästöjä. Jotta menetelmät tulevat hyväksytyiksi, on niiden tarjoamista eduista tasolla sekä kansallisesti, alueellisesti ja paikallisesti toteutettavien havainnollistamisohjelmien ja soveltuvuustutkimusten avulla. Sen jälkeen on otettava käyttöön talteenottojärjestelmien asentamiseen velvoittava Euroopan unionin lainsäädäntö, joka koskee tietynkokoisia karjatiloja (eläinten määrä määriteltävä). tiedotettava maanviljelijöille Euroopan unionin Jätteen osalta on tarpeen erottaa uusiin ja olemassa oleviin kaatopaikkoihin kohdistuvat erityistoimenpiteet ja yleiset toimenpiteet kaatopaikoille joutuvan orgaanisen jätteen määrän vähentämiseksi. Euroopan unionin tasolla olisi toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että uudelle anaerobiselle kaatopaikalle annetaan toimilupa vain siinä tapauksessa, että muut metaanin vähentämisvaihtoehdot on tutkittu ja, jos ne eivät ole syntyvän metaanin käyttökelpoisia, että käyttöön otetaan järjestelmä tehokas talteenottamiseksi ja hyödyntämiseksi. Olemassa olevien kaatopaikkojen osalta Euroopan unionin lainsäädännössä on edellytettävä, että kaatopaikat varustetaan aina kun se on mahdollista siten, että metaani voidaan ottaa talteen ja käyttää. Jos tämä ei ole mahdollista, lainsäädännön on edistettävä metaanin soihdutusta. Metaanin talteenoton lisäämistä ja tekniikan edelleen kehittämistä olisi edistettävä taloudellisin kannustimin sekä kansallisella että Euroopan unionin tasolla. Samanaikaisesti on Euroopan unionissa sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla toteutettava yleisiä toimenpiteitä kaatopaikoille joutuvan orgaanisen jätteen määrän vähentämiseksi jätteiden syntymisen minimoinnin, lajittelun, kierrätystuotteiden kehittämisen, kompostoinnin ja muiden keinojen avulla. Energia-alan hiilentuotanto ja sen aiheuttamat metaanipäästöt vähenevät edelleen tulevaisuudessa, joten on erittäin vaikeata perustella metaanin talteenottomenetelmistä hiilentuotannolle aiheutuvia lisäkustannuksia. Euroopan unionin aloitteiden on rohkaistava jäsenvaltioita laatimaan ohjelmia, jotka edistävät parhaan mahdollisen tekniikan käyttöä niissä hiilikaivoksissa, jotka ovat toiminnassa vielä tietyn ajan (esimerkiksi 10 vuoden) kuluttua. Maakaasupäästöjen kohdalla tehtävä on helpompi, ja EU voisi määritellä vuotoja koskevan minimointistandardin siirto- ja jakeluverkoston tehottomimpien osien uusimiseksi. Toinen, jäsenvaltiotasoinen aloite vähentäisi metaanipäästöjä lisäämällä putkistojen tarkastustiheyttä ja siten vähentämällä maakaasuvuotoja. ja erityisesti metaanipäästöjen rajoittaminen ovat Koska kasvihuoneilmiön maailmanlaajuisia ympäristökysymyksiä, niihin on parempi paneutua yhteisön tasolla kuin eri jäsenvaltioiden yksittäisin erilaisin toimin. On kuitenkin huomattava, että eräät ehdotetuista aloitteista on toteuttaa kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla. Nämä aloitteet on kuitenkin aina sovitettava yhteen kansainvälisesti ja yhteisön tasolla, jotta maailmanlaajuiset ympäristösitoumukset voidaan täyttää tulevaisuudessa. toissijaisuusperiaatteen mukaisesti parempi tiedonannossa kuvataan samantyyppisten Tässä toimintatapojen kehitysarvioita metaanipäästöjen vähenemisestä (CITEPA-tutkimus). Tulokset ovat merkittäviä, vaikka sisältävätkin joitakin epävarmuustekijöitä. Tutkimuksessa ennustetaan, että jos samanlaisia toimenpiteitä otetaan käyttöön Euroopan unionissa, voidaan metaanipäästöjen odottaa vähenevän 30 prosenttia vuoteen 2005 ja 41 prosenttia vuoteen 2010 mennessä verrattuna vuoden 1990 tasoon. Ehdotetut vaihtoehdot on esitetty seuraavassa taulukossa. YHTEENVETO HARKITTAVISTA EUROOPAN UNIONIN TOIMENPITEISTÄ METAANIPÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISEKSI MAATALOUS * Suolistokäyminen tutkimuksen ja kannustimien edistäminen (Euroopan unionin ja kansallisella tasolla) käyttökelpoisten politiikkojen ja toimenpiteiden kehittämiseksi * Kananlanta anaerobiset mädättämöt tai katetut altaat (mieluiten yhdistettynä energiakäyttöön, jos pelkkä soihdutus ei ole varteenotettava vaihtoehto). 1. vaihe: esittelyohjelmat Euroopan unionin sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. 2. vaihe: velvoite Euroopan unionin tasolla asentaa talteenotto- ja käyttöjärjestelmä tietynkokoisille karjatiloille eläinten lukumäärän mukaan (määrä määriteltävä) JÄTTEET * Yleiset toimenpiteet sellaisten toimenpiteiden edistäminen Euroopan unionissa sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, joiden tarkoituksena on. orgaanisen jätteen syntymisen minimointi, mukaan lukien pakkaukset. orgaanisen jätteen lajittelun edistäminen. orgaanisen jätteen talteenotto (esimerkiksi kompostoimalla) ja energian talteenotto. Jätteen talteenotto olisi näistä kahdesta asetettava etusijalle, mikäli se on ympäristön kannalta mielekästä. On kuitenkin otettava huomioon molempien toimenpiteiden ympäristölliset, taloudelliset ja tieteelliset vaikutukset; näiden vaikutusten arviointi voi eräissä tapauksissa johtaa energian talteenoton asettamiseen etusijalle. taloudelliset kannustimet Euroopan unionissa kierrätystuotteiden menekin edistämiseksi ja kansallisella tasolla * Uudet kaatopaikat Euroopan unionin lait, jotka muiden vaihtoehtojen puuttuessa edellyttävät, että uudet ja käyttöjärjestelmällä anaerobiset kaatopaikat varustetaan metaanin talteenotto- * Olemassa olevat kaatopaikat Euroopan unionin lait, jotka edellyttävät olemassa olevien kaatopaikkojen varustamista metaanin talteenotto- ja käyttöjärjestelmillä aina kun se on mahdollista. Energiaa tuottavan metaanin talteenoton tukeminen ja edistäminen taloudellisin kannustimin Euroopan unionissa ja kansallisella tasolla. Jos tämä ei ole mahdollista, edistetään metaanin soihdutusta. ENERGIA * mm sellaisten metaanipäästöjen jäsenvaltioille Euroopan unionin vähentämisohjelmien käynnistämiseksi, jotka edistävät parhaan mahdollisen talteenottotekniikan käyttöä hiilikaivoksissa suositus * Maakaasu Vuotojen minimointia koskevan Euroopan unionin standardin asettaminen putkistojen tarkastustiheyden lisääminen kansallisella tasolla TIIVISTELMÄN LIITE Kansainväliset ja yhteisön toimintaohjelmat Hallitustenvälinen ilmastonmuutosta koskeva puitesopimus (FCCC), jonka Euroopan yhteisö ratifioi joulukuussa 1993, sisältää sitoumuksia, joiden mukaan sopimuspuolten on toteutettava toimenpiteitä kasvihuonekaasujen päästöjen pienentämiseksi ja raportoitava näiden toimenpiteiden tuloksista "tavoitteenaan palauttaa yhdessä tai erikseen ihmisen toiminnan aiheuttamat hiilidioksidin ja muiden kuin Montrealin pöytäkirjan sääntelemien kasvihuonekaasujen päästöt niiden vuonna 1990 vallinneisiin määriin". Tämä tarkoittaa hiilidioksidin, metaanin ja typpioksiduulin kaltaisia kasvihuonekaasuja, joiden pitoisuudet ovat kasvamassa ilmakehässä yli luonnollisten pitoisuuksien. Ilmastonmuutoksen torjuntaohjelmia koskeva kansainvälinen ja yhteisön tasoinen keskustelu on kuitenkin toistaiseksi keskittynyt hiilidioksidiin (C02) ja halogenoituihin hiilivetyihin (CFC-yhdisteisiin). Muihin kasvihuonekaasuihin, kuten metaaniin ja typpioksiduuliin (N20), on kiinnitetty vähemmän huomiota osittain siksi, että niiden lähteitä ja nieluja koskevat määrälliset tiedot ovat puutteellisia. Tieteellinen tieto kaikista kasvihuonekaasuista on kuitenkin merkittävästi lisääntynyt, ja ilmastovaikutuksia koskeva epävarmuus on jatkuvasti vähentynyt. Yhteisön toimintaohjelmien tähänastinen kehitys Helmikuussa 1993 Euroopan unioni sitoutui toteuttamaan toimenpiteitä kestävän kehityksen varmistamiseksi viidennessä toimintaohjelmassaan, jonka nimenä on "Kohti kestävää kehitystä". Tässä yhteydessä Euroopan unioni muistutti, että metaani (CH4) on yksi kasvihuoneilmiön päätekijöistä. Ilmastonmuutosta koskevassa puiteohjelmassaan, (luku 5) unioni on määritellyt joukon kasvihuonekaasuihin kuten hiilidioksidiin, metaaniin, typpioksiduuliin ja CFC-yhdisteisiin kohdistuvia toimenpiteitä, joiden tavoitteena nimenomaan metaanin osalta on päästöjen vähentäminen mahdollisuuksien mukaan. Samalla Euroopan unioni pyrkii ympäristöä ja ilmastoa koskevan tutkimusohjelmansa kautta parantamaan tietämystä kasvihuonekaasujen lähteistä ja nieluista. Kertomuksessa viidennen toimintaohjelman edistymisestä tammikuussa 1996 annetussa arviossa ilmastonmuutoskysymyksestä todettiin, että Euroopan unionin tasolla on asetettava etusijalle toimet, joiden tarkoituksena on määritellä muiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin vaikutukset. Raportissa todettiin myös, että komissio ei ole riittävän nopeasti esittänyt selvitystä ongelmasta ja mahdollisista toimenpiteistä, jotka sisältävät metaanin ja typpioksiduulin vähennystavoitteet. Kesäkuussa 1993 perustettiin neuvoston päätöksellä (93/389/ETY) seurantamekanismi yhteisön hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjä varten. Sen 7 artiklan 2 kohdassa sanotaan, että muiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin osalta "olisi laadittava kansalliset ohjelmat näiden kaasujen rajoittamiseksi. Ympäristöneuvosto pyysi 15. 16. joulukuuta 1994 komissiota laatimaan mahdollisimman nopeasti toimintatavan muiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin ja varsinkin metaanin ja typpioksiduulin päästöjen vähentämiseksi. Lisäksi neuvoston ilmastokysymyksiä käsittelevä tilapäinen työryhmä, joka työstää yhteisön osuutta pöytäkirjaa koskeviin neuvotteluihin "Berliinin mandaatin" mukaisesti, käsittelee parhaillaan yhteisön kannanottoa kolmella keskeisellä alueella, maataloudessa, jätehuollossa ja teollisuudessa. Kannanotossa tarkastellaan pöytäkirjaan sisällyttämisen kannalta mahdollisia toimintaohjelmia ja toimenpiteitä metaanipäästöjen rajoittamiseksi ja/tai vähentämiseksi. 2. ASIASISÄLTÖ 2. 1 Metaani (CH4) on säteilyllisesti Metaani ja kemiallisesti aktiivinen kasvihuonekaasu. Säteilyaktiivisena aineena metaani sitoo infrapunasäteilyä eli lämpöä ja lämmittää siten maapalloa. Se on hiilidioksidin (C02) jälkeen toiseksi tärkein mahdollisesti tapahtuvaan ilmaston lämpenemiseen vaikuttava tekijä. Kemiallisesti aktiivisena metaani osallistuu monimutkaisiin kemiallisiin reaktioihin ilmakehässä. Metaani poistuu luonnollisesti reaktioissa hydroksyyliradikaalin (OH) kanssa. Hydroksyyliradikaalin pitoisuus vähenee lisäksi myös kuitenkin koko ajan, mikä otsonipitoisuutta1 jotka kummatkin ovat kasvihuonekaasuja. stratosfäärin vesihöyrypitoisuutta, ilmakehän metaanipitoisuuden lisää ja 2. 2 Luonnolliset lähteet Ilmakehän metaanipitoisuuden vaihtelut ovat edellisten 150 000 vuoden aikana johtuneet suurelta osin luonnon järjestelmistä, varsinkin kosteikoista, peräisin olevien päästöjen vaihteluista. Tämä viittaa siihen, että tulevat ilmastonmuutokset saattavat lisätä luonnon lähteistä, varsinkin kosteikoista, lähteiden metaanipäästöjä. Monista riippuvaisia kaasuhydraateista ihmisen ympäristömuuttujista, kuten aikaansaama ilmastonmuutos voi lisätä kasvihuonekaasujen päästöjä luonnon lähteistä ja kasvattaa siten tulevan ilmastonmuutoksen suuruusluokkaa. tulevat päästöt ovat vahvasti ja sademäärästä. Sen vuoksi lämpötilasta ikiroudasta luonnon ja Koska mahdollisuudet vaikuttaa näihin päästöihin ovat hyvin rajalliset, tässä asiakirjassa ei käsitellä luonnon metaanilähteitä tai -nieluja eikä selvitetä ihmisen toiminnan haitallisia vaikutuksia niihin. Asiakirjassa keskitytään vain ihmisen toiminnasta aiheutuviin metaanipäästöihin, sillä ne ovat yksi tärkeimmistä ilmastonmuutokseen vaikuttavista tekijöistä. 2. 3 Ilmakehän metaanipitoisuus Ilmakehän metaanipitoisuus lisääntyy. Lisääntyminen johtuu ihmisen metaanipäästöjä aiheuttavasta toiminnasta ja osittain myös maapallon väestönkasvusta. Vuonna 1990 metaanipitoisuus oli noin 1,72 ppm2, eli lähes kaksinkertainen vuosisadan i Metaani on tärkeä tekijä troposfäärin otsonin muodostumisessa. alun arvioituun pitoisuuteen verrattuna. Kuvissa 1,2 ja 3 esitetään yhteenveto jääpeitteestä saaduista tiedoista ja suorista mittaustuloksista, jotka osoittavat metaanipitoisuuden lisääntymistä ilmakehässä. Auringon infrapunaspektrien analyysit ovat osoittaneet, että ilmakehän metaanipitoisuus on lisääntynyt noin 30 prosenttia viimeisten 40 vuoden aikana. Metaanin määrä ilmakehässä on nykyisin noin 4850 Mtn3, ja määrän arvioidaan lisääntyvän noin 30 miljoonalla tonnilla vuosittain. Ilmakehän metaanipitoisuuden odotetaan edelleen lisääntyvän, vaikka maailmanlaajuiset mittausohjelmat viittaavat siihen, että lisääntymisnopeus on hidastunut useiden viime vuosien aikana. Nykyään ilmakehän metaanipitoisuus kasvaa noin 0,0115 ppm vuodessa. 2. 4 Mgtflflni ja maailman ilmaston muuttuminen Ilmakehän metaanipitoisuuden lisääntyminen vaikuttaa merkittävästi maapallon ilmaston muuttumiseen. Metaani imee erittäin tehokkaasti maanpinnasta lähtevää infrapunasäteiryä eli lämpöä. Imemällä infrapunasäteilyä ja estämällä sen pääsyn avaruuteen metaani nostaa ilmakehän ja maanpinnan lämpötilaa ja edistää siten "kasvihuoneilmiötä". tavallisesti sen Kasvihuonekaasun vaikutusta maapallon lämpenemiseen kuvataan ominaislämmitysvaikutuksella (OLV). OLV-arvo ilmaisee miten monta kertaa suurempi tietyn aineen vaikutus on verrattuna vertailuaineeseen, joka on hiilidioksidi ja jonka OLV on yksi. Ominaislämmitysvaikutuksen laskeminen hiilidioksidiin verrattuna ei ole yksinkertaista osittain siksi, että aineilla on sekä suoria että epäsuoria vaikutuksia. Kuten jo mainittiin, metaani vaikuttaa maapallon lämpenemiseen epäsuorasti vaikuttamalla otsonin määrään (OH) määrään troposfäärissä ja vesihöyryn määrään stratosfäärissä. Näistä kemiallisista reaktioista johtuva metaanin epäsuora lämmitysvaikutus on verrattavissa sen suoraan vaikutukseen, joskin vertailuun sisältyy merkittävää epävarmuutta4. ja stratosfäärissä, hydroksyylin troposfäärissä IPCC5 on suositellut metaanin ominaislämmitysvaikutukseksi arvoa 62, joka sisältää sekä suorat että epäsuorat vaikutukset 20 vuoden aikavälille. Tämä tarkoittaa sitä, että yhden metaanitonnin lämmitysvaikutus on 62 kertaa suurempi kuin yhden hiilidioksiditonnin. Jos vaikutuksia tarkastellaan 100 vuoden ajanjaksolla, on metaanin OLV-arvo noin 25. Samalle aikavälille on arvioitu, että 18 prosenttia kasvihuoneilmiöstä aiheutuu ilmakehän metaanipitoisuudesta. Kaikkien kasvihuonekaasujen osuudet säteilypakotteesta vuonna 1990 on esitetty kuvassa 2. 2. 5 Maailman metaanipäästöjen vakiinnuttaminen ja vähentäminen Koska ilmakehän metaanipitoisuus on kasvanut noin 30 miljoonalla tonnilla vuosittain, pitäisi pitoisuuksien vakiinnuttamiseksi vähentää nykyisiä päästöjä suunnilleen samalla 1 ppm = 1 ppmv = 1 tilavuuden miljoonasosa 1 ppb = 1 ppbv = 1 tilavuuden miljardisosa 1 ppm = 1000 ppb 3 4 1 Mtn = 10*tn = 10» kg Tyypillinen epävarmuus on ± 35 % suhteessa COz-vertailuarvoon. Hallitustenvälinen ilmastopaneeli 10 määrällä. Vähennys olisi alle 10 prosenttia nykyisistä ihmisen toiminnan aiheuttamista päästöistä. Määrä on paljon pienempi kuin muiden tärkeimpien kasvihuonekaasujen pitoisuuksien vakiinnuttamiseksi vaadittavat vähennykset: hiilidioksidipäästöjä olisi ja vähennettävä noin 60 prosenttia, kloorifluorihiilivetyjen päästöjä 70 85 prosenttia. typpioksiduulipäästöjä 70 80 prosenttia ilmakehässä on suhteellisen Koska metaanin elinikä lyhyt muihin merkittäviin ilmaston kasvihuonekaasuihin verrattuna, edistää metaanipäästöjen vähentäminen lämpenemisen torjuntaa suhteellisen nopeasti. (Metaanin keskimääräinen viipymisaika ilmakehässä on 12 17 vuotta, kun hiilidioksidin vastaava aika on 50 200 vuotta. ) Tämän vuoksi metaanin vähentämiseen tähtäävät toimintatavat tarjoavat tehokkaan keinon hidastaa ilmaston lämpenemistä lähitulevaisuudessa. Toisaalta metaanipitoisuuden suhteellisen nopean vuotuisen lämpenemiseen pitkäaikainen vaikutus, joka voi olla lähes yhtä suuri kuin se, jonka on ennustettu aiheutuvan hiilidioksidipitoisuuden jatkuvasta lisääntymisestä. Johtopäätöksenä voidaan sanoa, että metaanipäästöjen vähentäminen ei ole ainoastaan houkutteleva lähiajan vaihtoehto vaan myös välttämättömyys pitkällä aikavälillä. jatkumisella voi olla lisääntymisen ilmaston 2. 6 Metaanipäästöjen lopettaminen: poltto ja energian talteenotto/poltto ilman energian talteenottoa» Käyttöönotettavan prosessin taloudelliset tekijät Metaanin poltto vapauttaa energiaa ja aiheuttaa hiilidioksidi- ja vesihöyrypäästöjä. Poltossa tonni metaania muuttuu 2,75 tonniksi hiilidioksidia, mikä merkitsee sitä, että jos verrataan OLV-arvoja (ennen ja jälkeen polton), muuttuu polttoa edeltänyt OLV 62 (metaanin) polton jälkeen arvoksi 2,75 (2,75 x hiilidioksidin OLV6). Kun metaani poltetaan hiilidioksidiksi, poistetaan 95 prosenttia kasvihuonekaasuvaikutuksesta, sillä polton aikana syntyvän hiilidioksidin ominaislämmitysvaikutus on vain 5 prosenttia alkuperäisen metaanin vastaavasta vaikutuksesta. Jos metaanipäästöjä voidaan vähentää keräämällä metaani talteen ja polttamalla sitä energian tuottamiseksi, saavutetaan kaksinkertainen etu. Tässä tapauksessa ei syntyisi lainkaan kasvihuonepäästöjä, sillä poltosta syntyvä hiilidioksidi korvautuisi energiantuotantoon muuten tarvittavan polttoaineen säästöllä. Päätelmänä on, että soihdutusta (polttoa ilman energian talteenottoa) voidaan suositella metaanipäästöjen ja niiden haitallisten ilmakehävaikutusten poistamiseksi, mutta toisaalta jos ne ovat taloudellisesti tulisi asettaa etusijalle energian talteenottojärjestelmät, perusteltuja. On kuitenkin syytä huomata, että mainitusta talteenotetun metaanin lämmitysvaikutuksen täydellisestä poistamisesta 95 prosenttia saavutetaan jo pelkällä metaanin polttamisella hiilidioksidiksi ja vain 5 prosenttia saadaan energiasisällön hyödyntämisestä aiheutuvasta muiden energialähteiden säästöstä. Toisin sanoen ilmastovaikutusten kannalta metaanin talteenoton ydinkysymys on paljon suuremmassa määrin metaanimolekyylien hävittäminen kuin polton aikana syntyvän energian käyttö. Hiilidioksidille määritelty ominaislämmitysvaikutus on yksi. 11 dollarin hiilidioksidi/energiavero Tätä voidaan havainnollistaa seuraavan esimerkin avulla: Jos oletetaan, että ehdotettu 10 Yhdysvaltain vastaa hiilidioksidipäästöjen aiheuttamien ulkoisten kustannusten sisällyttämistä hintaan, pitäisi vastaavan veron metaanin osalta olla 1500 dollarin luokkaa metaanitonnia kohti. Metaanin polttoainearvo teollisuudessa on 240 460 dollaria tonnilta. Siksi päätösten metaanin talteenotosta esimerkiksi kaatopaikoilta tai karjanlannasta (biokaasu) on perustuttava talteenotetun metaanin polttoainearvoa paljon korkeampaan arvoon. Toisin sanoen metaanin talteenotto pelkästään soihdutettavaksi (poltettavaksi ilman lämmön talteenottoa) on monissa tapauksissa järkevää verrattuna metaamn päästämiseen ilmakehään. öljytynnyriä kohti 2. 7 Metaanipäästöt Euroopan unionissa Selvitys ihmisen toiminnan aiheuttamista metaanipäästöistä vuonna 1990 on esitetty taulukossa 2. Selvitys on yhteenveto Euroopan unionin jäsenvaltioiden laatimista kansallisista selvityksistä, jotka on toimitettu Euroopan ympäristökeskukselle (EEA). Selvitykset on laadittu CORINAIR 90 -tietokantaohjelman puitteissa, ja ne sisältävät viimeiset päivitetyt lopulliset ja alustavat tiedot (tammikuu 1995). Tulokset on ulotettu koskemaan uutta, laajentunutta Euroopan unionia; entisen Länsi-Saksan ja entisen Saksan demokraattisen tasavallan tiedot on yhdistetty yhdeksi Saksaa koskevaksi tiedostoksi. Taulukossa 3 on yhteenveto metaanipäästöjen lähteistä päätoimialoittani Euroopan unionin 15 jäsenvaltiossa. Ihmisen toiminnan aiheuttamat metaanipäästöt Euroopan unionissa ovat 23 miljoonaa tonnia vuodessa, mikä on noin 6 prosenttia koko maailman päästöistä, joiden määräksi arvioidaan 385 miljoonaa tonnia vuodessa. 3. EUROOPAN UNIONIN METAANILAHTEET JA NYKYISET PAASTOT Taulukossa 2 esitetty CORINAIR 90 -yhteenveto kattaa 11 tärkeintä lähdettä (luonnon lähteet mukaan luettuina), ja siitä ilmenee kunkin toimialan osuus Euroopan unionin kokonaispäästöistä. Ihmisen toiminnan aiheuttamien metaanipäästöjen osalta voidaan tehdä seuraavat päätelmät (katso myös taulukko 3): 3. 1 Maatalous Suurin metaanipäästöjen lähde Euroopan unionissa on maatalous. Arvioitu päästömäärä vuonna 1990 oli 10,2 miljoonaa tonnia ja osuus Euroopan kokonaispäästöistä 44,7 prosenttia. Tärkeimmät päästölähteet ovat märehtijöiden (nautakarja, lampaat) suolistokäyminen (ruuansulatus) karjanlanta 30 % 14,7 %. 3. 2 Jätteet Toiseksi suurimman metaanipäästöjen lähteen Euroopan unionissa muodostaan jätteiden käsittely ja hävittäminen. Arvioitu päästömäärä vuonna 1990 oli 7,3 miljoonaa tonnia ja osuus kokonaispäästöistä 32 prosenttia. Tärkeimmät lähteet ovat 12 kaatopaikat jäteveden puhdistus (liete) 30,8 % 0,7%. Jos mukaan otetaan hoitamattomat ja laskelmista puuttuvat avoimet jätteiden sijoituspaikat, jätteet saattavat olla suurin metaanipäästöjen lähde Euroopan unionissa. 3. 3 Energia Energian tuotantoja käyttö on Euroopan unionin kolmas metaanipäästöjen lähde. Arvioitu päästömäärä vuonna 1990 oli 5,3 miljoonaa tonnia ja osuus koko Euroopan päästöistä 23,3 prosenttia. Tärkeimmät lähteet ovat hiilen kaivaminen, kuljetus ja varastointi kaasun tuotanto ja jakelu poltto liikenne 11,4% 8,8% 2 % 0,8 %. 4. METAANIPÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISEN VAIHTOEHDOT. JÄSENVALTIOIDEN JA KOLMANSIEN MAIDEN ILMOITTAMIA TOIMENPITEITÄ Edellä 1 luvussa kuvatut metaanipäästöjen ainutlaatuiset piirteet osoittavat, että on tärkeätä kehittää toimintatapoja ilmakehään pääsevän metaanin määrän vähentämiseksi. Metaani on kasvihuonekaasu, mutta se on myös energianlähde, ja päästöjen rajoittaminen voi olla myös taloudellisesti kannattavaa (katso myös 5 luku). Pitkälle kehitettyä ja tehokkuutensa osoittanutta tekniikkaa on lisäksi nykyään saatavilla. Jäljempänä kuvataan yksityiskohtaisemmin metaanipäästöjen vähentämisen vaihtoehtoja (maataloudessa, jätteiden käsittelyssä ja hävittämisessä sekä energiahuollossa). Taulukossa 4 esitetään yhteenveto vaihtoehtojen teknisistä ja taloudellisista ominaisuuksista ja tehokkuudesta. Ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen7 liitteessä I mainittujen sopimuspuolten uudet kansalliset tiedonannot on koottu yhteen, ja niistä on laadittu yhteenveto. Tästä alustavasta katsauksesta ilmenevät sopimuspuolten toimeenpanemien, ilmastonmuutoksen torjuntaa koskevien toimenpiteiden nykyiset suuntaukset. Analyysissä oli mukana noin 25 tiedonantoa, joista 12 oli peräisin Euroopan unionin jäsenvaltioista. Tässä luvussa käsitellään vain tämän arvioinnin tärkeimpiä kohtia kunkin puheena olevan toimialan osalta. Lisäksi kuvataan joitakin yksittäisten jäsenvaltioiden käynnistämiä toimenpiteitä. Ihmisen toiminnan aiheuttamien metaanipäästöjen lähteitä, joiden osuus Euroopan unionin päästöistä on alle yksi prosentti (esimerkiksi jätevedenpuhdistus, riisinviljely), ei käsitellä tässä luvussa. FCCC 13 4. 1 MAATALOUS 4. 1. 1 Suolistokäyminen Metaania syntyy märehtijöiden (kuten nautojen, lampaiden ja vuohien) normaalissa ruuansulatusprosessissa, kun ne sulattavat ravintoaan rapamahassa eli pötsissä. Osaa metaanista, joka poistuu eläinten uloshengityksen tai röyhtäilyn kautta, voidaan puhtaasti energiatalouden kannalta pitää rehun ravinnoksi muuntamisen tehottomuutena. Eläin ei voi käyttää ravinnon metaaniksi muuttunutta energiaa ylläpitoon, kasvuun tai tuotteen tuottamiseen. Muutkin märehtijänkaltaiset eläimet (kuten siat ja hevoset) sekä ihmiset tuottavat suolistokäymisen kautta metaania, mutta kokonaispäästöt ovat pienet märehtijöiden päästöihin verrattuna. Siksi tässä luvussa käsitellään vain toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on nautakarjan ja lampaiden metaanipäästöjen vähentäminen. Tässä esitellään kolme vaihtoehtoa märehtivän karjan metaanipäästöjen vähentämiseksi. -Karian määrän vähentäminen Erittäin tehokas keino eläinten aiheuttamien metaanipäästöjen vähentämiseksi on eläinten määrän vähentäminen. Nyt jo näyttää siltä, että eläinten määrä on alkanut vähentyä, mutta suuntauksen jatkuminen tulevina vuosina ei ole varmaa. Vähenemiseen vaikuttavat epäsuorasti myös muut kuin karjan määrän vähentämiseen tähtäävät maatalouspoliittiset toimenpiteet. Euroopan unioni säätelee maatalouden ylituotantoa määräämällä maksuja ja asettamalla kiintiöitä. Toteutetut toimenpideohjelmat ovat vähentäneet eläinten määrää. Maitokiintiöiden asettaminen on osoittautunut erittäin tehokkaaksi keinoksi maidon ylituotannon ja lypsykarjan määrän vähentämisessä. Maatalouden ympäristötoimenpiteet, kuten taloudelliset kannustimet, joilla soveltuvissa tapauksissa edistetään karjatalouden laajaperäistämistä, vähentävät karjatiheyttä ja voivat johtaa karjan määrän vähenemiseen. Tulevaisuuden maatalouspolitiikan suunta voi vaikuttaa karjan määrään. Toisaalta pyrkimykset lantaylijäämän vähentämiseen voivat vähentää karjan määrää, toisaalta joillakin alueilla karjan määrä on ehkä pidettävä ennallaan tai tiheyttä lisättävä maiseman ylläpitämiseksi ja suojelemiseksi. Euroopan unionin metaanipäästöjen vähentäminen karjan määrää rajoittamalla on mahdollista vain, jos märehtijöitä ei kasvateta muualla EU:n vähentyneen maidon- ja teknisesti lihantuotannon korvaamiseksi. kehittymättömämpiin maihin voi olla maailmanlaajuisessa mittakaavassa suorastaan turmiollista, jos lantaa käsitellään siellä vähemmän ympäristötietoisesti. Märehtijöistä saatavien tuotteiden kulutuksen vähentäminen voi siksi olla yksi keino vähentää eläinten määrää maailmanlaajuisesti. Itse asiassa siirtäminen tuotannon Vaikka eläinten määrä näyttääkin ohjelmien ja toimenpiteiden vaikutuksesta vähenevän, on Euroopan mittakaavassa vaikea arvioida toimenpiteiden vaikutuksia vuonna 2000 ja sen jälkeen sekä sitä, mihin eläinlajeihin vähennys mahdollisesti kohdistuu. Kovin suuria muutoksia ei kuitenkaan ole odotettavissa vuosien 1990 ja 2000 välillä. 14 -Rehun ravinnoksi muuttamisen tehostaminen korsien alkali-ammoniakkikäsittelyllä, On olemassa joitakin mahdollisuuksia parantaa eläinten kykyä muuntaa rehuravinnoksi vähentämällä metaanintuotannon aiheuttamaa energiahävikkiä esimerkiksi huonosti sulavien rehuun melassi- ureamoniravinteita ja vähentämällä metaania tuottavien bakteerien määrää mineraali- proteiinilisäysten avulla. Näillä ravitsemuskeinoilla ei ole suurta merkitystä Euroopan karjataloudessa, sillä suurimmalla osalla eläimistä on jo huolellisesti laadittu ruokavalio, joka on helposti sulava ja sisältää riittävästi ravinteita. Joitakin käyttökelpoisia mahdollisuuksia voi kuitenkin olla, kuten rehun ravinnoksi muuttamisen tehostaminen, karkearavinnon korvaaminen tiivisteillä ja tiivisteiden koostumuksen muuttaminen. lisäämällä Ravinnoksi muuttamisen tehostaminen muuttaa haihtuvien rasvahappojen8 pitoisuutta pötsissä niin, että asetaattia muodostuu vähemmän ja propionaattia enemmän, ja siitä on seurauksena metaanipäästöjen väheneminen. Samalla eläimen tuotto yleensä lisääntyy. Koska karkearavinto sisältää runsaasti seinämähiilihydraatteja (kuituja), voidaan propionaattien tuotantoa yleensä parantaa ja metaanintuotantoa vähentää korvaamalla osa eläimen ruokavalion karkearavinnosta tiivisterehuilla. Metaania voidaan vähentää myös muuttamalla nykyisin lisättäviä tiivisteitä vähemmän kuituja sisältäviksi. Vaihtoehtoja ovat tärkkelys ja sokerit. Korvaamalla 25 prosenttia seinämähiilihydraateista muilla hiilihydraateilla voidaan saavuttaa lähes 20 prosentin vähennys. -Eläinten tuottavuuden lisääminen Täydellisyyden vuoksi tuottavuuden lisäämistä käsitellään tässä kolmantena, tosin kyseenalaisena, vaihtoehtona. Lisäämällä eläinten rehuun tuotantoa lisääviä aineita tai ruiskuttamalla niitä eläimiin voidaan eläinten tuottavuutta (maito, liha) lisätä ja metaanipäästöjä tuotettua yksikköä kohti vähentää. Osoitetut päästövähennykset ovat olleet 5:n ja 30 prosentin välillä yksikköä kohti. Tuotannon lisäämiseen käytetään nykyisin useita antibiootteja, ionoforeja ja halogenoituja yhdisteitä, joista muutamat vaikuttavat suoraan myös pötsin metaanintuotantoon. Lopuksi eläinten tuottavuuteen voidaan vaikuttaa aineiden lisäämisen ohella myös geenimanipulaatiolla tai biotekniikan tarjoamin lisäämismenetelmin. 4. 1. 2 Karjanlanta Jos karjanlantaa pidetään anaerobisissa (hapettomissa) olosuhteissa yli 15 asteen lämpötilassa, metaania tuottavat bakteerit tuottavat metaania. Tässä vaiheessa voidaan Ammoniakki jahaihtuvien rasvahappojen propionaatti estävät metaania tuottavien bakteerien toimintaa. Metaanintuotantoa voidaan vähentää ylläpitämällä riittävää ammoniakkitasoa ja muuttamalla pötsin haihtuvia rasvahappoja enemmän propionaattia ja vähemmän asetaattia sisältäviksi. 15 käynnistää lannan valvottu käyminen. Anaerobisen mätänemisen (käymisen) synnyttämät metaanipäästöt ovat energialähde, joka voidaan ottaa talteen. Lannan käsittely- ja talteenottomenetelmät mahdollistavat metaanin keräämisen. Talteenotettu metaani (biokaasu) voidaan joko soihduttaa (polttaa) tai käyttää energian (lämmön ja/tai sähkön) tuottamiseen tilan käyttöön tai myytäväksi (katso 5 luku). Kuten jo mainittiin 2 luvussa, soihdutus poistaa talteenotetun metaanin haitallisista ilmakehävaikutuksistaverrattuna metaanin päästämiseen suoraan ilmakehään, ja talteenotto ja käyttö energiantuotantoon poistaa haitalliset vaikutukset kokonaan ja edistää kasvihuoneilmiöntorjuntaa alentamalla hiilidioksidinkokonaispäästötasetta. Anaerobisesta mätänemisestä jäävä stabiloitunut lopputuote voidaan käyttää rehuna tai vedenviljelyn lisäaineena kalankasvatuksessa tai lannoitteena pelloilla. 95 prosenttia jopa Jos karjanlantaa pidetään aerobisissa (hapellisissa) olosuhteissa (kääntämällä lantaa säännöllisesti tai tuuletuksen avulla), tuotteessa tapahtuu aerobinen muutos, jossa metaanipäästöt muuttuvat hiilidioksidipäästöiksi. Prosessissa syntyy stabiloitunutta kompostia, joka voidaan käyttää viljelykasvien lannoittamiseen. Tässä prosessissa menetetään biokaasun (metaanin) energiaedut, mutta tärkein etu eli voimakkaan kasvihuonekaasun muuttuminen heikoksi jäännöspäästöjen ominaislämmitysvaikutus vähenee jopa 95 prosenttia (katso 2 luku). säilyy, ja Karjan määrän vähentämiseen tähtäävät toimenpiteet vaikuttavat myös vähenemiseen ja vähentävät siten merkittävästi tästä metaanipäästöjä. lannan lähteestä peräisin olevia Tässä esitetään kaksi anaerobista talteenottotekniikkaa soveltavaa vaihtoehtoa karjanlannan metaanipäästöjen vähentämiseksi. -Katetut altaat Lannan käsittely altaissa liittyy suhteellisen suurimittaiseen tehomaatalouteen. Kiinteä lanta huuhdellaan karjasuojista suurella määrällä vettä, ja syntyvä liete johdetaan ensiöaltaisiin. Anaerobisissa olosuhteissa lanta muuttuu merkittäviksi metaanipäästöiksi, jos lämpötila on riittävän korkea. Metaani voidaan ottaa talteen, jos allas katetaan läpäisemättömällä, kelluvalla katteella ja käytetään alipainetta. Talteenottotehokkuus voi olla jopa 80 prosenttia. -Mädättämöt Mädättämöt ovat erityisiä reaktoreita, jotka on suunniteltu nopeuttamaan orgaanisen aineen anaerobista hajoamista ja maksimoimaan metaanintuotanto reaktorin sisällä siten, että metaani voidaan ottaa talteen. Karkeasti arvioiden anaerobinen mädättämö vähentää metaanipäästöjä kahdella kolmanneksella tai enemmän, ja kolmannes yhdisteistä jää jäännösjätteeseen. Jäännösjätteessä voi vielä syntyä metaania. Näin ollen nykyiset tehokkaat, kaasun talteenotolla varustetut mädättämöt voivat vähentää metaanipäästöjä korkeintaan 70 prosenttia. Pienet mädättämöt ovat suhteellisen yksinkertaisia rakentaa ja käyttää. Sellaisina ne ovat hyvä vaihtoehto pienille ja eristyneille maatiloille sekä alueille, joiden tekniset, rahalliset 16 ja aineelliset voimavarat ovat rajalliset. Mädättämöistä saatava hyvälaatuinen lannoite voi olla merkittävämpikin etu kuin biokaasusta saatava energia. Suuret mädättämöt ovat yleensä teknisesti kehittyneempiä ja usein lämmitettyjä, ja ne vaativat suurempia investointeja yksikköä kohti. Kehittynyt tekniikka voi parantaa suuresti karjanlannan mädättämöiden tehoa ja toimintakykyä kylmillä alueilla. 4. 1. 3 Joitakin jäsenvaltioiden ia kolmansien maiden ilmoittamia toimenpiteitä FCCC: Noin 10 prosenttia metaaniin liittyvistä ohjelmista ja toimenpiteistä kohdistui maatalouteen. Vain yhdeksän sopimuspuolta on ilmoittanut käytännön toimenpiteistä suolistokäymisestä tai karjanlannasta peräisin olevien metaanipäästöjen vähentämiseksi. Pikemminkin on mainittu ohjelmakeinoja, kuten karjan tuottavuuden parantamiseen ja lannan käsittelyyn liittyviä tiedotus- ja valistuskampanjoita. Ilmoituksia on kuitenkin saatu epäsuorista toimenpiteistä, kuten karjan määrän vähentämisestä, joka vaikuttaa selkeästi suolistokäymisen ja karjanlannan aiheuttamiin metaanipäästöihin. Alankomaat: Tärkeimpiä Alankomaissa käyttöön otettuja keinoja on politiikka, jonka mukaan maaperään ei saa päästää enempää fosfaatteja kuin mitä viljelykasvit ottavat maasta. Tämän pitäisi johtaa karjan ja lannan määrän vähenemiseen ja siten epäsuorasti vähentää viljelystä syntyviä metaanipäästöjä. Saksa: Saksassa on astunut voimaan karjatalouslaki, metaanipäästöjä parantamalla eläinten ruuansulatuksen tehokkuutta. joka pyrkii vähentämään Ranska: Koska maatalouden päästöjen määristä ja olosuhteista ei tiedetä tarpeeksi, Ranska on käynnistänyt tutkimusohjelman, joka kohdistuu erityisesti suolistokäymiseen ja lannan käsittelyyn. 4. 2. JÄTTEIDEN KÄSITTELY JA HÄVITTÄMINEN 4. 2. 1 Kaatopaikat Metaania syntyy kaatopaikkojen alakerroksissa kiinteän orgaanisen jätteen luonnollisen hajoamisen seurauksena anaerobisissa oloissa. Kaatopaikalle sijoitetun jätteen orgaaninen osa hajoaa metaania tuottavien bakteerien vaikutuksesta monimutkaisessa biologisessa prosessissa, joka tuottaa metaania, hiilidioksidia ja muita kaasuja samaan tapaan kuin tapahtuu lannan varastoinnissa tai mädätyksessä. Kaatopaikkojen metaanipäästöjen vähentämiseksi on olemassa useita vaihtoehtoja, joista jotkut vähentävät päästöjä jopa 90 prosenttia. Käytettävissä olevia vaihtoehtoja kuvataan lyhyesti jäljempänä. -Anaerobinen (hapeton) kaatopaikka: metaanin talteenotto ia hyväksikäyttö Kun kaatopaikka peitetään läpäisemättömällä kerroksella, syntyy kaatopaikan sisälle anaerobinen tila, ja metaanin tuotanto kiihtyy. Metaanin pääsy ilmakehään voidaan estää rakennetaan keräämällä talteen. Siksi kaatopaikan syntynyt kaasu sisälle 17 talteenottokaivoja, joista metaani voidaan kerätä alipaineen avulla. Talteenottotehokkuus voi olla 50 80 prosenttia, ja metaanipitoisuus vaihtelee 30 ja 70 prosentin välillä. Yleensä keskilaatuinen talteenotettu kaasu voidaan joko käyttää energiantuotantoon tai soihduttaa. Kaatopaikkakaasulla voidaan tuottaa sähköä ja/tai lämpöä. Sähköä voidaan tuottaa itse kaatopaikalla tai lähellä sijaitsevassa laitoksessa polttomoottoreilla tai kaasuturbiineilla. Kaatopaikkakaasu voidaan myös käyttää sellaisenaan polttoaineena muuttamatta sitä sähköksi. Se voidaan myydä käsittelemättömänä tai hiukan käsiteltynä keskilaatuisena kaasuna paikallisen teollisuuden, asuntojen tai kaupallisiin lämmitys- ja energiatarpeisiin ja myydä maakaasun jakelujärjestelmiin. Kaatopaikkakaasu voidaan myös soihduttaa (polttaa), jos kaasua ei ole tarpeeksi energiakäyttöä varten tai ensivaiheena ennen hyväksikäytön toteuttamista. jalostaa hyvälaatuiseksi kaasuksi tai Näillä vaihtoehdoilla voidaan kokonaan (sataprosenttisesti) tai lähes kokonaan (95- prosenttisesti) poistaa kaatopaikoilta ilmaan päässeen metaanikaasun haitalliset vaikutukset ilmakehässä. -Aerobinen (hapellinen) kaatopaikkojen hoito Aerobisessa kaatopaikassa metaanin ja hiilidioksidin tuotannon välinen suhde kääntyy hiilidioksidin eduksi tehokkaamman hapettumisen ansiosta. Metaania tuottavien bakteerien toiminta estyy ja sen seurauksena aerobiset bakteerit voivat muuttaa orgaanista jätettä hiilidioksidiksi ja vedeksi. Käymisen sijasta orgaaninen jäte kompostoituu. Hapellisten olosuhteiden ylläpitämiseksi kaatopaikalla tarvitaan erityisiä järjestelyjä, joita kuvataan jäljempänä. Puoliaerobisessa kaatopaikassa ilma pääsee kulkemaan kaatopaikan läpi pohjalle sijoitettujen suotovesien keräilyputkien kautta. Putkien on oltava halkaisijaltaan tarpeeksi suuria suotovesien keräämistä ja ilman johtamista varten. Metaanintuotannossa voidaan saavuttaa 50 prosentin vähennys. Suotovesiä kierrättävä puoliaerobinen kaatopaikkajärjestelmä on parannettu versio tavallisesta puoliaerobisesta järjestelmästä. Hajoaminen nopeutuu ja suotovesien puhdistuminen tehostuu, kun suotovedet kierrätetään takaisin kaatopaikkaan kiihdyttämään aerobisten bakteerien kasvua tuomalla lisää happea ja ravinteita niiden käyttöön. Näillä kaatopaikoilla voidaan saavuttaa 80 prosentin vähennys metaanintuotannossa. Aerobisessa kaatopaikkajärjestelmässä käytetään puhaltimia ilman syöttämiseksi kaatopaikkakerroksiin. Ilma pumpataan kaatopaikkaan erillisiä putkia pitkin kaatopaikan sisällä. Tällä järjestelmällä voidaan saavuttaa 90 prosentin vähennys metaanintuotannossa. -Orgaanisen jätteen kaatopaikkasijoituksen vähentäminen Orgaanisen jätteen kaatopaikkasijoitusta voidaan vähentää ensinnäkin vähentämällä syntyvän jätteen määrää. Jos tämä ei ole mahdollista, orgaanista jätettä voidaan ottaa talteen esimerkiksi kompostoimalla. 18 Kompostointilaitoksissa orgaaninen jäte muuttuu aerobisissa oloissa hiilidioksidiksi, vedeksi ja pääasiassa kompostiksi, jotka voidaan käyttää maanparannusaineena. Pienissä järjestelmissä orgaanista ainetta yksinkertaisesti käännetään säännöllisesti, suurissa järjestelmissä käytetään koneellista tuuletusta. On huomattava, että kehitteillä on useita uusia talteenottomenetelmiä, joilla voidaan vähentää orgaanisen jätteen käsittelystä syntyviä metaanipäästöjä. Näitä menetelmiä ovat hallittu anaerobinen mädätys (eli biokaasutus), jolla tuotetaan metaania, sekä pyrolyysi (eli hajottaminen kuumentamalla), jolla tuotetaan öljyä tai kaasua. Eräät orgaaniset jätteet, kuten paperi, voidaan kierrättää sellaisinaan ja käyttää uudelleen paperintuotannossa. Neuvoston direktiivissä 94/62/EY pakkauksista ja pakkausjätteistä säädetään pakkausten ja pakkausjätteen vähentämisestä ja kierrätyksestä. Talteenoton tehokkuus riippuu usein siitä, onko saatavilla kunnolla lajiteltua jätettä talteenottoprosessia varten. Siksi on harkittava orgaanisen jätteen erillistä keräystä. Orgaaninen jäte voidaan ottaa myös energian talteenoton piiriin. Yleensä on annettava etusija materiaalin talteenottotoimille, esimerkiksi kompostoinnille, mutta joissakin tapauksissa näiden toimien ympäristövaikutukset, taloudelliset vaikutukset ja tekniset rajoitukset saattavat puoltaa energian talteenottovaihtoehtoa. 4. 2. 2 Joitakin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ilmoittamia toimenpiteitä FCCC: Useimmat maat ovat ilmoittaneet toimenpiteistä kierrätyksen edistämiseksi ja jätteiden määrän minimoimiseksi. Toimenpiteitä on toteutettu sääntelyn, ohjeiden ja teknisten standardien avulla. Useat maat ilmoittivat ohjeista liiketoimintatapojen ja elämäntyylin muuttamiseksi, kierrätyksen jätteiden määrän vähentämisestä, teknisistä standardeista pakkausten ja yhdyskuntajätteen käsittelyn sääntelemiseksi sekä veroista (kaatopaikka- ja jätemaksuista) keinoina vähentää jätemääriä sekä vapaaehtoisista kotitalouksissa, pienyrityksissä ja teollisuudessa. edistämiseksi edistämisestä sopimuksista kierrätyksen ja Monet sopimuspuolet ilmoittivat ohjelmista ja toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on parantaa jätevesien puhdistusta ja vähentää kaatopaikkojen metaanipäästöjä rajoittamalla kaatopaikkojen määrää standardeja päästöjen vähentämiseksi. Joissakin tapauksissa on otettu käyttöön taloudellisia kannustimia jätevedenpuhdistuslaitosten parantamisen edistämiseksi ja biokaasun käytön tukemiseksi. Joissakin maissa on otettu käyttöön vapaaehtoisia sopimuksia jätteen sisältämän energian talteenottamiseksi ja hyödyntämiseksi. ja ottamalla käyttöön teknisiä Yhdistvnvt kuningaskunta: Hallituksen toimintaohjelmat tähtäävät kaatopaikkojen metaanipäästöjen vähentämiseen toimeenpanemalla ohjelmia, jotka edistävät jätteiden määrän vähentämistä ja kierrätystä sekä energian talteenottoa, ottamalla käyttöön uusia toimenpiteitä kaatopaikoilta saatavan metaanin käyttämiseksi energialähteenä sekä metaanin soihduttamiseksi (muuntamiseksi hiilidioksidiksi). ?9 Hallitus edistää jäte-energian talteenottoa myös määräyksillä, joilla Englannin ja Walesin sähkölaitoksia vaaditaan tuottamaan entistä enemmän sähköä uusiutuvista lähteistä. Yksi harkittavana oleva taloudellinen ohjauskeino on kaatopaikkamaksujen käyttöönotto. Tämä voisi merkittävästi vähentää kaatopaikoille joutuvan jätteen määrää. Itävalta: Fossiilisten polttoaineiden korvaamiseksi uusiutuvilla energiamuodoilla ja varsinkin kaatopaikoilta saatavalla metaanilla Itävalta on antanut kaatopaikkasäädöksellä määräyksiä sähkön toimittamisesta yleiseen verkkoon. Suomi: Suomen hallituksen jätehuollon kehittämisohjelmassa vaaditaan kaatopaikkojen määrän jyrkkää vähentämistä. Yhtenä tavoitteena on, että vuonna 2000 maassa olisi vain 200 kaatopaikkaa. Määrää vähentämällä voidaan olemassa oleville kaatopaikoille osoittaa entistä enemmän voimavaroja haitallisten ympäristövaikutusten vähentämiseksi. Toisena tavoitteena on vähentää kaatopaikoille sijoitettavan jätteen määrää lisäämällä talteenottoa ja uudelleenkäyttöä. Ranska: Heinäkuusta 1992 lähtien Ranskassa on ollut voimassa säädös nykyisen jätehuoltokäytännön muuttamiseksi jätteiden kierrätykseen ja arvottamiseen. Sen mukaan vuonna 2002 voidaan loppusijoittaa vain kaikkein käyttökelvottomimmat jätteet, ja uudet orgaanisen jätteen kaatopaikat ottavat talteen ja polttavat metaanipäästöt. täydellisesti keskittymällä pääasiassa 4. 3 ENERGIA 4. 3. 1 Fossiilisten polttoaineiden otto ja jakelu 4. 3. 1. 1 Hiili Hiilen muodostuessa syntyy metaania, joka jää paineen alaisena loukkuun hiilijuonteeseen ja ympäröivään kivikerrostumaan. Kun hiilijuonne rikkoutuu, loukkuun jäänyt metaani vapautuu ja joutuu lopulta ilmakehään tai vuotaa kaivoslouhokseen, kun hiiltä louhitaan. Koska metaani on erittäin herkästi räjähtävä kaasu, sitä sisältävä kaivosilma tuuletetaan kuiluista ja johdetaan tavallisesti suoraan ilmakehään. Samantapaisia menetelmiä voidaan käyttää metaanin ottamiseksi talteen. Yksi hiilen tärkeimpiä ominaisuuksia on laatuluokka, joka määrittelee kaasupitoisuuden painoyksikköä kohti (esimerkiksi ruskohiili ja antrasiitti). Hiilikaivosten metaanipäästöjen vähentämiseksi talteenotto- ja käyttötekniikkaa (talteenotetun kaasun soihdutuskin on mahdollista). tarvitaan kahdenlaista tekniikkaa, Tässä kuvataan liittyviä käyttömahdollisuuksia. Metaanipäästöt ja niiden käyttö voidaan todennäköisesti optimoida parhaiten yhdistelemällä eri talteenottomenetelmiä. talteenottomenetelmää lyhyesti kolmea ja niihin -Kaasun tyhjästä kivestä tapahtuvan talteenoton tehostaminen Hiilen ja kiviaineksen muodostama rikkonainen alue, joka syntyy, kun kaivoskuilun katto hiilen oton jälkeen sorretaan, on tyhjää kiviainesta, ja siitä voi päästä kaivokseen suuria 20 määriä metaania, joka tuuletetaan ilmanvaihtojärjestelmän kautta. Jos tämä kaasu voidaan ottaa ja joutumista kaivokseen, ennen ilmanvaihtovaatimuksia voidaan pienentää. talteenotto tehostuu talteen sen Tärkeimmät talteenottomenetelmät ovat pystysuorien kuilujen poraaminen alueeseen maan pinnalta sekä reikien poraaminen sisältä kaivoskuiluista. Metaanin talteenottotehokkuus vaihtelee 20:n ja 50 prosentin välillä. Tärkein tapa käyttää talteenotettua keskilaatuista kaasua on tuottaa energiaa itse talteenottopaikalla joko kaasuturbiineilla tai polttomoottoreilla. Energia käytetään tuotantopaikalla tai myydään lähiseudun sähkönkäyttäjille tai jakelulaitoksille. -Kaasun poisto ennen louhinnan aloittamista Metaanin talteenotto ennen hiilen louhinnan aloittamista voi olla houkutteleva vaihtoehto, sillä silloin metaani saadaan talteen ennen kuin kaivoskuilujen ilma pääsee sekoittumaan siihen. Tärkeimmät menetelmät ovat vaakasuorien poistoreikien poraaminen kaivoskuiluista käsin tai pystysuorat kaivot, jotka porataan maan pinnalta ennen kaivostoiminnan aloittamista. lämpöarvonsa ansiosta käyttää moniin Talteenotettua kaasua voidaan korkean teollisuuden tarkoituksiin, kuten sähköntuotantoon, jakeluun kaasuverkoissa ja lämmitykseen. Kaasun metaanipitoisuus on tasaisesti 95 prosenttia, ja sitä voidaan myydä hyvälaatuisen kaasun jakeluputkistoissa. Talteenottotehokkuus voi olla jopa 70 prosenttia. -Poistoilman hyväksikäyttö ilmakehään maanalaisissa hiilikaivoksissa Suurin osa kaivoskaasusta vapautuu ilman turvallisuussyistä käytettävän metaanipitoisuuden on turvallisuussyistä oltava alle viisi prosenttia (useimmiten 0,5 prosenttia) ilmanvaihtojärjestelmän kautta. Tuuletetun Alhaisesta pitoisuudesta huolimatta näyttää olevan mahdollista käyttää poistoilmaa polttoilmana esimerkiksi taloudellista käyttökelpoisuutta ei kuitenkaan ole osoitettu. Metaanin talteenottotehokkuus vaihtelee 10 ja 90 prosentin välillä. ja kattiloissa. Teknistä turbiineissa ja 4. 3. 1. 2 Maakaasu Metaani on maakaasun pääainesosa, ja merkittäviä määriä sitä voi päästä ilmakehään maakaasun jakelujärjestelmän eri osista ja toiminnoista. Yleisiä päästölähteitä ovat kaasu ja öljylähteet, käsittely- ja varastointilaitokset sekä siirto- ja jakelujärjestelmät. Myös öljylähteet aiheuttavat maakaasupäästöjä, tosin pieniä. Lähteestä pumpattava öljy on yleensä kaksivaiheista seosta (nestettä ja kaasua), ja siitä vapautuu maakaasua, joka voidaan ottaa talteen. Päästöt aiheutuvat pääasiassa maakaasujärjestelmän osien tavanomaisesta toiminnasta, kuten kaasunpoistosta ja epätäydellisestä soihdutuksesta (poltosta) öljy- toiminnoista, kaasun tahattomista päästöistä käsittelylaitoksista, kaasukäyttöisistä ohjauslaitteista (hajapäästöt). ja kaasulähteillä, kompressoriasemien ja 21 Tässä käsitellään lyhyesti kahta keinoa päästöjen rajoittamiseksi. Kaasun tuuletuksen rajoittaminen ia soihdutuksen tehostaminen tuotannon aikana Öljyntuotannossa kaasu on erotettava öljystä, ja talteenotettu kaasu käytetään yleensä hyväksi, jos tarvetta maakaasulle energialähteenä on. Jos kaasuntarvetta ei ole, kaasu päästetään suoraan ilmaan (tuuletetaan), poltetaan (soihdutetaan) tai johdetaan takaisin kenttään paineen ylläpitämiseksi tai öljyntuotannon aikana syntyvien ei-toivottujen kaasujen "hävittämiseksi". Vaikka tuuletusta ja soihdutusta valvotaan tarkasti ja uudelleen kenttään johtamista käytetään yhä enemmän, voidaan tuotantolaitosten metaanipäästöjä vielä vähentää merkittävästi soihdutusta ja kenttään johtamista tehostamalla. Kaasuntuotannossa syntyy päästöjä etsinnässä, tuotantohävikkinä ja järjestelmän häiriötapauksissa. Näistä lähteistä syntyvien päästöjen vähentämiseksi tarvitaan enää pieniä parannuksia nykyisiin käytäntöihin, ja siten voidaan myös vähentää metaanipäästöjen turvallisuusriskejä sekä tuotteen hävikkiä. Näillä keinoin voidaan saavuttaa 50 prosentin tehokkuus metaanin talteenotossa. -Vuotojen etsinnän ia putkistojen korjauksen tehostaminen Kaasuputkistot syöpyvät ja niihin voi muodostua jatkuvia vuotoja. Näiden vuotojen ehkäiseminen ja korjaus vähentävät hajapäästöjä ja antavat samalla kolminkertaisen hyödyn lisäämällä järjestelmän turvallisuutta, vähentämällä hävikkikustannuksia ja pienentämällä ympäristövaurioita. Näihin tuloksiin päästään, kun tehostetaan vuotojen etsintää ja putkistojen tarkastusta, otetaan käyttöön ennakoivan kunnossapidon ja uusimisen ohjelmia sekä lisätään syöpymistä kestävien materiaalien (kuten pinnoitettujen terästen, PVC:n ja PE:n) käyttöä. Näillä keinoin voidaan saavuttaa 80 prosentin tehokkuus metaanin talteenotossa. 4. 3. 2 Polttaminen Kiinteistä ja liikkuvista fossiilisia polttoaineita käyttävistä lähteistä (katso taulukko 2) tulevia metaanipäästöjä voidaan vähentää muuttamalla palamisprosessia siten, että tuotettujen kaasujen määrä vähenee, tai käyttämällä palokaasujen säätelymenetelmiä, kuten katalysaattoreita palamisen jälkeisten kaasupäästöjen vähentämiseksi. Joidenkin tällaisten menetelmien käyttökelpoisuutta ei ole vielä näytetty toteen, ja monissa tapauksissa mahdollisuuksia metaanipäästöjen vähentämiseksi ei ole perusteellisesti määritetty. Fossiilisten polttoaineiden polttoa voidaan pitää pienenä metaanipäästöjen lähteenä (alle kolme prosenttia). 4. 3. 3 Joitakin jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ilmoittamia toimenpiteitä FCCC: Sopimuksen puitteissa on ilmoitettu toimintaohjelmista, jotka kohdistuvat fossiilistenpolttoaineiden tuotantoon, kutenhiilikaivostoimintaan ja maakaasun tuotantoon, liittyviin hajapäästöihin. Näissä ohjelmissa on useimmiten annettu ohjeita päästöjen vähentämiseksi ja jaettu tietoa vapaaehtoisten toimien edistämiseksi. 22 Alankomaat: Alankomaiden metaanipäästöistä 80 prosenttia on peräisin merellä sijaitsevilta kentiltä. Hallitus ja kaasuntuotantoyhtiöt keskustelevat toimenpiteistä, erityisesti kaasunkäytön lisääntymisestä porauslautoilla. Rankka: GDF9 uusi vuosina 1990 1993 6000 kilometriä kaasuputkistoa pääasiassa turvallisuussyistä. Suunnitelmien mukaan osoitetaan miljardi frangia vuodessa olemassa olevan kaasuverkon uusimiseen niin, että vuosina 1993 2000 uusitaan 1000 kilometriä vanhaa putkistoa vuodessa. Tämän odotetaan vaikuttavan epäsuorasti myös metaanipäästöihin. Ranska on ilmoittanut, että hävikki voi vähentyä 27 kilotonnia vuodessa vuosina 1990 2000. Yhdistynyt kuningaskunta: Yhdistyneen kuningaskunnan hallitus olettaa, että hiilikaivostoiminnan metaanipäästöt, jotka vuonna 1990 olivat 0,8 miljoonaa tonnia, voivat vähentyä puolella vuoteen 2000 mennessä. Hallitus rohkaisee energialaitoksia lisäämään kaivoksista saadun metaanin osuutta ja aikoo vaatia energialaitoksia julkaisemaan säännöllisesti tietoja toimistaan metaanipäästöjen rajoittamiseksi. Viranomaiset ovat äskettäin käynnistäneet tutkimuksen, jonka tarkoituksena on selvittää maanalaisen hiilikaivostoiminnan metaanipäästöjen rajoittamiseen tähtäävien toimenpiteiden teknisiä mahdollisuuksia, kustannuksia ja tehokkuutta. 5. EUROOPAN UNIONISSA HARKITTAVIA TOIMENPITEITÄ Tämän luvun tarkoituksena on esitellä ja kuvata lähdeluokittain (maatalous, jätehuolto, energia) parhaita toimenpidevaihtoehtoja metaanipäästöjen rajoittamiseksi. Vaihtoehdot perustuvat joihinkin olemassa oleviin toimenpideohjelmiin tai metaanipäästöjen rajoittamistoimienkustannustehokkuuttakoskeviin tutkimuksiin. Onkuitenkinhuomattava, että kustannustehokkuusanalyysiä koskevasta kirjallisuudesta on puutetta. Määrällisen tiedon puuttuminen tältä alalta ja erityisesti siitä, mitkä ovat yhteiskunnan kannalta edullisimmat toimenpiteet, voi vaikeuttaa metaampäästöjen vähentämisen perustelemista. Olisi hyvä, jos Euroopan unionin tasolla ja jäsenvaltioissa tutkittaisiin asiaa vielä lisää. Tässä yhteydessä on syytä tuoda esiin ECOFYS:in tekemä työ ("Metaanipäästöjen rajoittamistoimienkustannustehokkuus Alankomaissa"). Saatuja tuloksia esitellään kuvassa 5. 5. 1 MAATALOUS Kun käsitellään tällä toimialalla harkittavia toimenpiteitä, varsinkin niitä, jotka koskevat karjatalouden metaanipäästöjen vähentämistä, on otettava huomioon tarve lähestyä kaikkia tähän toimialaan liittyviä ympäristökysymyksiä ja lainsäädäntöä (olemassa olevaa tai ehdotettua) kokonaisvaltaisesti. Gaz de France 23 5. 1. 1 Suolistokäyminen -Karjan määrän vähentäminen Nykyisten monialaisten toimenpiteiden ansiosta on maatalouden metaanipäästöistä on saatu tarkempia tietoja, jotka ovat ensisijaisen tärkeitä, kun määritellään mahdollisuuksia ja tarvetta vähentää karjan määrää ja muotoillaan tulevia toimintaohjelmia. Niinpä karjan määrän vähentäminen ei lyhyellä aikavälillä näytä varteenotettavalta vaihtoehdolta. -Rehun ravintokäytön tehostaminen Vaihtoehtoja on olemassa, mutta niiden kustannuksia ja toteutusmahdollisuuksia Euroopan unionissa ei tiedetä. Luotettavia tietoja metaanipäästöjen vähenemisestä ja sen kustannuksista ei tällä hetkellä ole. Erityisesti kannattaa harkita nykyisen tietämystason vahvistamista Euroopan unionissa ja kansallisella tasolla edistämällä tutkimusta tai käynnistämällä uusia tutkimuskampanjoita lisätietouden saamiseksi metaampäästöjen vähentämisestä. -Eläinten tuottavuuden lisääminen Joissakin Euroopan unionin jäsenvaltioissa, kuten Alankomaissa, Tanskassa ja Saksassa, on kiellettyä käyttää lypsykarjan tuottavuutta lisääviä aineita, ja karjan tuottavuutta lisäävien aineiden käyttöä vastustetaan voimakkaasti. Tämä vaikuttaa tällaisten keinojen käyttöön tulevaisuudessa. Suurin osa tuottavuutta lisäävistä aineista ja geneettisistä menetelmistä on vielä tutkimusvaiheessa, eikä niitä todennäköisesti voi hyödyntää ennen 2000-lukua. Näiden vaihtoehtojen kustannustehokkuutta on vaikea määritellä lukuun ottamatta tuotantoa lisääviä aineita, joiden kustannukset ovat suhteellisen alhaiset verrattuina saavutettuihin säästöihin. Suolistokäymisen tutkimista tarvitaan lisää sekä Euroopan unionin tasolla että kansallisesti, eikä näitä vaihtoehtoja voi siksi nykyisellään pitää toteuttamiskelpoisina. On syytä huomauttaa, että teknologian suosiminen Euroopan unionissa johtaa eläinten määrän vähenemiseen ja ennen kaikkea lisää tehokarjataloutta ja irrottaa karjanhoidon maankäytöstä. Tällaisella politiikalla on useita vaikutuksia ympäristöön: 1) Eläinperäisen jätteen (lannan) entistä suurempi keskittyminen voi johtaa sen liialliseen levittämiseen maille ja siten vahingoittaa maaperää ja vesistöjä ja johtaa ristiriitaan Euroopan unionin nitraattidirektiivin kanssa, jos levityksen kynnysarvo ylittyy. 2) Nurmi-ja karkearehun käytön väheneminen voi myös vaikuttaa haitallisesti maisemaan ja luontoon. Hoidetut ja ylläpidetyt luonnonalueet voivat vähitellen hävitä ja joutua hylätyiksi (ongelmia voivat aiheuttaa esimerkiksi eroosio, elinympäristöjen häviäminen ja tulipalot). 24 3) Uusien, tehokkaiden lehmälajien ("turbolehmien") luominen voi vähentää lajin biologista monimuotoisuutta. tähän ongelmaan Euroopan unioni rahoittaa maatalouden Vastauksena ympäristökysymyksiä koskevan asetuksen puitteissa (maanviljelijöille myönnettyjen EMOTR-tukien kautta) sellaisten toimien edistämistä, joiden tarkoituksena on turvata "vähemmän tuottavien" eläinten säilyttäminen ja sijoittaminen uudelleen niiden alkuperäisille elinalueille ja ilmastoihin. 5. 1. 2 Karjanlanta Mahdollisuudet muuttaa karjanlantaa energiaksi ovat riippuvaisia useista tärkeistä alueellisista tekijöistä, kuten lämpötilasta ja ilmastosta, taloudellisista, teknisistä ja aineellisista voimavaroista, paikallisen sääntelyn asettamista vaatimuksista sekä energialähteen ja korkealaatuisen lannoitteen tuomista eduista. Kustannustehokkuuden kannalta lupaavimmalta menetelmältä näyttää sellaisten lämpöä ja/tai energiaa tuottavien pienten tai keskisuurten voimaloiden asentaminen, jotka ovat helppoja rakentaa, käyttää ja ylläpitää. Energian käyttö omalla (tai naapurin) tilalla on myös helppo toteuttaa. Investointikustannukset ovat suhteellisen alhaiset, ja hyöty voi olla merkittävä (lannoite ja energia). Näiden menetelmien hyväksytyiksi saaminen edellyttää kuitenkin vielä käyttökelpoisuuden osoittamista. Siksi alkuvaiheessa on tärkeätä ottaa käyttöön liitännäistoimia kuten havainnollistamisohjelmia, menekinedistämiskampanjoita, taloudellisia kannustimia ja paikallisia soveltuvuustutkimuksia Euroopan unionissa sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. Toisessa vaiheessa menetelmät on otettava käyttöön Euroopan unionin velvoittavalla lainsäädännöllä, joka koskee tiettyä karjamäärää suurempia tiloja (eläinten lukumäärä määriteltävä). Tässä vaiheessa velvoitteet on kuitenkin yhdistettävä muihin maataloutta ja ympäristöä koskeviin toimiin, kuten nitraattidirektiiviin ja märehtijätalouden laajaperäistämiseen. Suuria, kaasua ja/tai sähköä pääasiassa myyntiin tuottavia voimalayksiköltä ei pidetä kustannustehokkaana keinona. Koska maatilat sijaitsevat Euroopan unionin alueella useimmiten suhteellisen hajallaan, olisi luotava laajoja kuljetusjärjestelmiä ensinnäkin tarvittavien suurten lantamäärien keräämiseksi (pääasiassa lietteenä tai nesteenä) käsittelyä varten ja sitten mädättämisen jälkeen jäävän suuren jätemäärän ottamiseksi talteen ja levittämiseksi maille ja viljelyksille lannoitteeksi tai sen käyttämiseksi muihin tarkoituksiin. Harkittavat toimenpiteet on siksi järjestettävä seuraaviin kahteen vaiheeseen: * Vaihe 1: Havainnollistamisohjelmien laatiminen julkisen tuen avulla laitteistojen luotettavuuden osoittamiseksi. Katetuille altaille ja anaerobisille mädättämöille on saatava karjanhoitajien hyväksyntä osoittamalla niiden tarjoamat taloudelliset edut ja tekninen luotettavuus. * Vaihe 2: Euroopan unionin velvoite talteenottotekniikan ottamisesta käyttöön tiloilla, joilla karjan koko ylittää tietyn tason (lukumäärä määriteltävä). 25 5. 2 JÄTTEIDEN KÄSITTELY JA HÄVITTÄMINEN Tällä alueella yhteisön toimet on selkeintä jakaa kolmeen alueeseen: yleiset toimenpiteet, joiden tarkoituksena on vähentää kaatopaikoille joutuvan orgaanisen jätteen määrää; uudet kaatopaikat; nykyiset kaatopaikat. Yleiset toimenpiteet Kaatopaikoille joutuvan orgaanisen jätteen määrän vähentäminen on lupaava keino metaanin määrän pienentämiseksi. Tätä kustannustehokasta menetelmää on tarkasteltava osana maailmanlaajuista jätteiden torjuntaohjelmaa, jossa painotetaan jätteen syntymisen ennaltaehkäisyä. Siellä, missä jätteitä kuitenkin syntyy, on edistettävä niiden orgaanisen osan käsittelyä. Talteenoton lisäämiseksi voidaan tarvita lisätoimenpiteitä, kuten soveltuvien kompostointistandardien ja -perusteiden laatimista sekä orgaanisen jätteen erillisen keräämisen tehostamista, jotta saadaan erilaisiin talteenottoprosesseihin soveltuvaa raaka-ainetta. Varsinkin kompostointi on kustannustehokas menetelmä, joka ei vaadi suuria investointeja, jonka käyttökustannukset ovat pienet ja joka voi antaa suhteellisen hyvän tuoton, jos lopputuote on riittävän hyvälaatuista myytäväksi maanparannusaineena. Yleensä on annettava etusija materiaalin talteenottotoimille, mutta energian talteenotto orgaanisesta jätteestä voi myös olla yksi vaihtoehto, jolleivät ympäristölliset, taloudelliset tai tekniset näkökohdat muuta vaadi. Yhteisön toimet voivat edistää tämän prosessin toteuttamista järjestämällä yhteistyössä alueiden tai kuntien kanssa keskitettyjä tiedotusohjelmia erityisesti orgaanisen jätteen vähentämishankkeista ja talteenottosuunnitelmista. Euroopan unionin tasolla on asetettava etusijalle pyrkimykset pakkausjätteen syntymisen ehkäisemiseksi ja pakkausjätteen uudelleen käyttämiseksi, kierrättämiseksi ja ottamiseksi muuten talteen. Myös kierrätettyjen materiaalien käyttämistä pakkauksissa on edistettävä. Kierrätystuotteiden hintakilpailukykyä voidaan parantaa niiden käyttöä edistävien taloudellisten kannustimien avulla. Jos edellä kaavaillut toimenpiteet toteutetaan, on todennäköistä, että kaatopaikoille joutuva orgaaninen jäte vähenee tulevaisuudessa. Uudet kaatopaikat tutkittu ja ne on Jos muita metaanin vähentämismahdollisuuksia on todettu epämielekkäiksim on usille kaatopaikoille voidaan helposti asentaa syntyvän metaanin talteenotto-ja käyttöjärjestelmiä. Tulossa olevassa yhteisön lainsäädännössä esitetään, että uudet kaatopaikat alistetaan lupamenettelyyn, joka varmistaa, että kaatopaikoille asennetaan ennen käyttöönottamista järjestelmät syntyvän metaanin ottamiseksi talteen ja käsittelemiseksi. Lainsäädännössä vaaditaan erityisesti kaatopaikkakaasujen kerääntymisen ja kulkeutumisen hallintaa ja niiden keräämistä, käsittelyä ja käyttöä tavalla, joka minimoi ympäristön vauriot ja pilaantumisen ja ihmisen terveydelle koituvat riskit tiukkojen standardien mukaisesti. 26 Nvkviset kaatopaikat Edellä kuvatuilla ohjelmilla on suhteellisen vähän vaikutusta jo sijoitettuun jätteeseen, joka on tärkein metaanin lähde. Siksi tällä alueella tarvitaan erityistoimia. On huomattava, että nykyisiä kaatopaikkoja ei ole suunniteltu metaanintuotantolaitoksiksi, ja siksi niiden varustaminen siihen tarkoitukseen on vaikeata. Sopivia menetelmiä on kuitenkin olemassa ja niitä käytetäänkin muutamilla kaatopaikoilla. Näiden menetelmien soveltamista anaerobisilla kaatopaikoilla on edistettävä. Euroopan unionin lainsäädännön on vaadittava nykyisten kaatopaikkojen varustamista metaanin talteenotto-ja hyväksikäyttöjärjestelmillä aina kun se on mahdollista. Talteenotettu kaasu voidaan myydä, käyttää talteenottopaikalla, muuntaa sähköksi tai muiden vaihtoehtojen puuttuessa soihduttaa. Tulossa olevassa yhteisön lainsäädännössä vaaditaan nykyisiä kaatopaikkoja varten suunnitelmia, joissa arvioidaan nämä vaihtoehdot. Tulevaisuudessa voi myös olla tarpeen ottaa käyttöön taloudellisia kannustimia Euroopan unionissa ja kansallisella tasolla metaanin talteenoton ja käytön lisäämiseksi ja menetelmien kehittämiseksi. Euroopan unionin varoja tarvitaan kaatopaikkojen varustelun parantamiseen kohdistuvaan tutkimukseen. Metaanin talteenottoon käytössä olevilta anaerobisilta kaatopaikoilta liittyy tiettyjä ongelmia, sillä kaasun käyttöä vaikeuttavat tuotannon vaihtelevuus (laatu, paine ja virtaus) sekä se, että sitä ei ole helppo liittää kaasunjakeluverkostoihin. Siksi talteenotettu kaasu yleensä käytetään talteenottopaikalla tai soihdutetaan, mikä poistaa ainakin 95 prosenttia metaanin kasvihuonevaikutuksesta (katso 2 luku). Vaikka kaasun talteenoton ja käytön vaatimat investoinnit ovat melko suuret, vaikutus kasvihuoneilmiön vähenemiseen on niin merkittävä, että toimenpiteet ovat siitä huolimatta kustannustehokkaita (katso 2. 6 kohta). 5. 3 ENERGIA 5. 3. 1 Fossiilisten polttoaineiden tuotanto ja jakelu 5. 3. 1. 1 Hiili Talteenottomenetelmät määräävät suurelta osin talteen saadun kaasun laadun ja määrän, jotka puolestaan määräävät mahdolliset käyttövaihtoehdot. Talteen saadulle metaanille on löydettävä käyttöä, jos päästövähennykset halutaan toteuttaa. Metaanin myynti ja/tai käyttö voi talteenottokustannukset. Metaanin korvata ilmakehäpäästöjen alentamisen lisäksi metaanin talteenottomenetelmien parantamisella voidaan niiden ilmanvaihtokustannuksia. lisätä kaivosten turvallisuutta tuottavuutta tapauksissa joissakin alentaa ja ja Euroopan unionin hiilentuotanto vähenee vuosien 1990 ja 2005/2010 välillä, ja myös metaanipäästöt pienenevät. Lisäksi merkittävissä hiilentuottajamaissa meneillään olevien ohjelmien tarkoituksena on vähentää metaanipäästöjä 40 prosenttia vuodesta 1990 vuoteen 2010 mennessä. Metaanin talteenotto on jo nyt teknisesti mahdollista, ja päästöjä voidaan edelleen vähentää talteenottomenetelmien käyttöä. Siksi kaivoksissa on mahdollisimman pian määriteltävä ja otettava käyttöön paras mahdollinen tekniikka. laajentamalla 27 Menetelmien soveltamiseen Euroopan unionin hiilikaivoksissa vaikuttavat kuitenkin jokaisen jäsenvaltion kaivostoiminnan erityispiirteet. Euroopan unionin hiilentuotanto vähenee edelleen tulevina vuosina, ja hiilikaivoksia joudutaan vähitellen sulkemaan. tukevat Hiilentuotanto on hiilikaivosteollisuutta. Siksi on erittäin vaikeata perustella metaanin talteenoton vaatimia lisäkustannuksia. jäsenvaltioille, taakka niille taloudellinen jotka Tästä syystä Euroopan unionin aloitteiden on rajoituttava rohkaisemaan kyseisiä jäsenvaltioita laatimaan metaanipäästöjen vähentämisohjelmia tai -suunnitelmia, jotka edistävät parhaan mahdollisen talteenottotekniikan soveltamista niissä hiilikaivoksissa, jotka ovat toiminnassa vielä tietyn ajan (esimerkiksi 10 vuoden) kuluttua. Toinen mahdollinen keino on vahvistaa Euroopan hiili- ja teräsyhteisön (EHTY) budjetin tarjoamaa rahoitusvälinettä, sellaisten tutkimushankkeiden rahoittamiseksi, jotka edistävät parhaan mahdollisen päästöjenvähentämistekniikan käyttöä. 5. 3. 1. 2 Maakaasu Olemassa olevien menetelmien käyttöönotto vuotojen vähentämiseksi edellyttää rahoituksen järjestämistä ja sopivia kannustimia. Ensimmäisenä toimenpiteenä voisi siksi olla vuotojen minimointia koskeva Euroopan unionin standardi, jonka tarkoituksena on uudistaa jakeluverkoston tehottomimpia osia käyttämällä korvaavia materiaaleja. Tämä toteutetaan kussakin kysymykseen tulevassa jäsenvaltiossa tietyn aikataulun mukaan. Yksi ehdotus minimointia koskevaksi standardiksi on esimerkiksi 350 m3/km/vuodessa. Ranska ja erityisesti GDF (Gaz de France) on arvioinut, että vuotuinen hävikki nykyaikaisissa verkostoissa, jotka on rakennettu käyttäen hitsattua hiiliterästä, pinnoitettua terästä tai polyeteeniä, voi olla 350 m3/km, kun vuodot nykyisistä valurautaverkostoista voivat olla 3500 m3/km/vuosi. Kuten mainittiin 4. 3. 3 kohdassa, Ranska on parhaillaan uusimassa vanhaa kaasuverkkoaan. Toisena keinona on putkistojen tarkastustiheyden lisääminen. CITEPA:n tutkimuksen mukaan (katso 5. 4 kohta) tarkastustiheyden kaksinkertaistamisella 800 kilometriin vuodessa (nykyisin Euroopan unionin alueella tarkastetaan keskimäärin 400 kilometriä vuodessa) voidaan vuotoja vähentää 50 prosenttia. Kaasun kulutuksen odotetaan hiilen kulutuksesta poiketen lisääntyvän 60 prosenttia vuodesta 1990 vuoteen 2010. 5. 3. 2 Polttaminen Polttamisen osuus on niin pieni (alle kolme prosenttia), ettei ole pikaista tarvetta kohdistaa toimenpiteitä tähän lähteeseen. Lisäksi katalysaattoreiden yleistyminen vähentää liikenteen päästöjä jonkin verran. 5. 4 PÄÄTELMÄT Loppupäätelmänä esitetään seuraava taulukko, johon on koottu komission ajatukset Euroopan unionin metaampäästöjen vähentämiseen tähtäävän toimintaohjelman sisällöstä. Taulukossa on yhteenveto edellisissä luvuissa esitetyistä, kolmea toimialaa koskevista toimenpide-ehdotuksista. 28 YHTEENVETO HARKITTAVISTA EUROOPAN UNIONIN TOIMENPITEISTÄ METAANIPÄÄSTÖJEN VÄHENTÄMISEKSI MAÀTAIQVS * SucUmkäymmtn tutkimuksen ja kannustimien edistäminen (Euroopan unionin ja kansallisella tasolla) käyttökelpoisten politiikkojen ja toimenpiteiden kehittämiseksi • Karjanlanta anaerobiset mädättämöt tai katetut altaat (mieluiten yhdistettynä energiakäyttöön, jos pelkkä soihdutus ei ole varteenotettava vaihtoehto). 1. vaihe: esittelyohjelmat Euroopan unionin sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla. 2. vaihe: velvoite Euroopan unionin tasolla asentaa talteenotto- ja käyttöjärjestelmä tietynkokoisille karjatiloille eläinten lukumäärän mukaan (määrä määriteltävä) JÄTTEET * Yleiset toimenpiteet sellaisten toimenpiteiden edistäminen Euroopan unionissa sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla, joiden tarkoituksena on. minimoida orgaanisen jätteen syntyminen, mukaan lukien pakkaukset. orgaanisen jätteen lajittelun edistäminen. orgaanisen jätteen talteenotto esimerkiksi kompostoimalla ja muilla tavoin kierrättämällä. energian talteenotto orgaanisesta jätteestä, jota ei voi kompostoida tai merkittävässä määrin kierrättää taloudelliset kannustimet Euroopan unionissa kierrätystuotteiden menekin edistämiseksi ja kansallisella tasolla * Uudet kaatopaikat Euroopan unionin lait, jotka muiden vaihtoehtojen puuttuessa edellyttävät, että uudet ja käyttöjärjestelmällä anaerobiset kaatopaikat varustetaan metaanin talteenotto- • Olemassa olevat kaatopaikat Euroopan unionin lait, jotka edellyttävät olemassa olevien kaatopaikkojen varustamista metaanin talteenotto- ja käyttöjärjestelmillä aina kun se on mahdollista. Energiaa tuottavan metaanin talteenoton tukeminen ja edistäminen taloudellisin kannustimin Euroopan unionissa ja kansallisella tasolla. Jos tämä ei ole mahdollista, edistetään metaanin soihdutusta. ENERGIA • Hiili Euroopan unionin sellaisten metaanipäästöjen jäsenvaltioille vähentämisohjelmien käynnistämiseksi, jotka edistävät parhaan mahdollisen talteenottotekniikan käyttöä hiilikaivoksissa suositus » Maakaasu Vuotojen minimointia koskevan Euroopan unionin standardin asettaminen putkistojen tarkastustiheyden lisääminen kansallisella tasolla 29 Ehdotetun toimintatavan yhteydessä on syytä mainita Euroopan unionin rahoittama ja marraskuussa 1993 päätökseen saatu tutkimus (CITEPA). Tutkimuskertomuksessa määriteltiin jäsenvaltion) Euroopan unionin metaaninpäästöjen kehitys vuosiin 2005 ja 2010 saakka kahden päästöennusteen perusteella. laajentumista edeltäneen (12 Ensimmäinen " nykyisten ohjelmien" kehitysarvio perustuu eri jäsenvaltioissa (EU- 12) vuonna 1993 meneillään oleviin kansallisiin toimintaohjelmiin, ja sen mukaiset päästövähennykset on esitetty ensin seuraavassa taulukossa. Toinen, kunnianhimoisempi, kehitysarvio, "yhteisön suositusohjelma", perustuu nykyisten ohjelmien suunnitelmaan, johon on lisätty täydentäviä toimenpiteitä. Se vastaa suunnilleen ehdotettua toimintatapaa ja vähentää arvion mukaan metaanipäästöjä huomattavasti enemmän (katso taulukko). Huomautus: Tutkimuksessa ehdotetut yhteisötoimenpiteet ja päästöennusteiden tulokset voidaan helposti laajentaa koskemaan 15 jäsenvaltiota 12:n sijasta ilman haitallista vaikutusta näiden kahden suunnitelman päätelmiin. On syytä huomauttaa, että kyseisillä toimialoilla (maatalous, jätteet, energia) on joissakin jäsenvaltioissa jo käynnistetty toimenpiteitä, jotka vaikuttavat epäsuorasti ehdotettuun metaanipäästöjen vähentämiseen tähtäävään toimintatapaan, vaikka toimenpiteet eivät kohdistukaan suoraan siihen. Tämä koskee varsinkin maataloutta ja energia-alaa, joilla metaanipäästöjen odotetaan vähenevän toisaalta yhteisen maatalouspolitiikan aikaansaaman karjan määrän vähenemisen ja toisaalta Euroopan unionin hiilentuotannon vähenemisen seurauksena vielä vuoden 2000 jälkeenkin. Nämä vaikutukset on otettu huomioon CITEPA-tutkimuksen vähennysennusteissa. Seuraavassa yhteenvetotaulukossa esitetään tutkimuksen tulokset metaanipäästöjen kehitysennusteina vuosiin 2005 ja 2010 saakka verrattuna vuoden 1990 päästöihin kahden vähennyskaavion mukaisesti: a) nykyiset ohjelmat b) Euroopan unionissa harkittavat lisätoimet. 2005 Nykyiset ohjelmat 7,00 % 11,1% - 18,5 % MAATALOUS JÄTTEET ENERGIA YHTEENSÄ - 10,6 % 2005 Suositeltavat ohjelmat - 24 % -45 % 24 % 30 % 2010 Nykyiset ohjelmat - 9,70 % - 14,5 % 25,3 % - 14,3 % 2010 Suositeltavat ohjelmat - 34 % - 60 % 34 % -41 % (Lähde: CITEPA marrask. 1993, EU-12) 30 Kuten taulukosta ilmenee, päästöjen voidaan odottaa vähenevän 30 prosenttia vuodesta 1990 vuoteen 2005 ja 41 prosenttia vuoteen 2010 mennessä, jos niin sanottu "suositeltavien ohjelmien" kaavio toteutetaan. Taulukon mukaan metaanipäästöjen vähennys voisi olla kolminkertainen verrattuna "nykyisten ohjelmien" kaavioon. CITEPA- tutkimuksen tulosten virhetulkinnan välttämiseksi lukijan on kuitenkin syytä pitää mielessä, että liittyvistä parametreistä, esimerkiksi päästökertoimista, ovat vielä puutteellisia ja epävarmoja. Tämä epävarmuus heijastuu myös tutkimuksen tuloksiin. tiedot useista metaaniin 31 LIITE - Kuvat « Taulukot - Kirjallisuusluettelo 31 Nykyiset tiedot Sipie-Jäätikkö Byrd-jältikkö Dye-Jäääkkö Vostok-Jäätikkö 1800H >. o a. a. I 1300. 2 o • * •* *a U 800-J. ». 3 0 0- w I 10» 104 10» 10» 10* 10° Vuotta ennen 1990 jKr. Ilmakehän vuotuiset metaanipitoisuudet viimeisten 160 000 vuoden aikana (tiedot jäätiköistä ja NOAA/CMDL-näyteenottoverkostosta) Lähde: Oak Ridge (1990) Fig 1 ppbv - ppb = (tilavuuden) miljardisosaa Caroor Dioxide. 6 6% Ni trous Ox i de : 5% CFCs: 1 1% Methane : 1896 Arvio perustuu hiilidioksidiekvivalentteihin, ja se on tehty sadan vuoden ajanjaksolle käyttäen IPCCin (1990a) onnnaislämmitysvaikutuksen kertoimia (OLV). Laskelmassa ovat mukana vain ihmisen toiminnan aiheuttamat päästöt. 1 Kaavio esittää yleistä käsitystä metaanin osuudesta ilmaston lämpenemiseen ja perustuu IPCC:n esittämiin ominaislämmitysvaikutuskertoimiin (1990a). OLV-arvoja korjataan kuitenkin jatkuvasti useista tieteellisistä ja menetelmällisistä syistä. On todennäköistä, että lisätutkimusten jälkeen CFC-yhdisteiden osuus pienenee esitetystä ja muiden kaasujen osuudet pysyvät suunnilleen ennallaan tai kasvavat. Fig 2 32> V Kaksi viimeistä vuosisataa 1. 6- Ilmakehän tiedot £ 1. 7 *" 1. 2 4 Jäätiköiden tiedot * Suurennettu kuva viimeisten kymmenen vuoden ajalta i** ;» ** &** 1. 01 0. 8 0. 6 1750 1800 1850 1900 1950 i Ï ji* j* -, f Miljoonasosaa 1. 6 <A> -f 1. 5 I 1978 1 1980 Ilmakehän metaanipitoisuus kasvaa yhden prosentin vuosivauhtia. 1982 1984 1986 1988 1990 Viimeiset 10 vuotta Lähteet: Stauffer ym. , 1995; Blake & Rowland, 1988 Fig 3 • OE08 o Site J 3 Mizuho • Summit (Bern) • Summit (Grenoble) — Cape Grim (a) 1650 1550 1450 1350 1250 1150 1050 950 850 a a w «A 9 3 M a 'S a a 750 650 U 0. 40 0. 35 0. 30 3- S a 0. 25 0. 20 0. 15 - 0. 10 • 0. 05 0 é * oA * < * < * >* 900 1000 1100 1200 1300 1400 1500 1600 1700 1800 1900 2000 Vuosi •83 '84 '85 '86 •88 '89 "90 "91 '92 '93 Vuosi * (a) Etelämantereen jääpeitteestä saatu metaanipitoisuusarvo viimeksi kuluneiden 1000 vuoden ajalta. Tasmaniasta (Cape Grim) saadut suorat havainnot on otettu mukaan osoittamaan, kuinka hyvin jäätikkömittaukset sopivat yhteen ilmakehästä saatujen mittaustulosten kanssa. Oikeanpuoleisella akselilla esitetään metaanipitoisuuden lisääntymisestä aiheutunut säteilypakote verrattuna esiteolliseen aikaan. Päällekkäisyys typpioksiduulin kanssa käsitellään IPCC. n (1990) mukaisesti, (b) Metaanipitoisuuden maailmanlaajuinen keskiarvo vuosina 1983—1993. Kuviosta ilmenee kasvun hidastuminen vuosina 1992 ja 1993. ppbv = ppb = part per billion (in volure) Fig 4 2£ I TOIMENPITEET CH4- päästöjen väheneminen C02- päästöjen väheneminen Kustannukse t I Kaasun tuotanto 1 1 Kaasun käytön lisääminen | 2 Kaasun käytön lisääminen I edelleen Kaasun jakelu 4 Valurautaverkoston uusiminen 5 Vuototarkastusten Karjanlanta 6 Suojien/varastojen kehittäminen talteenotto (mesofiilinen) I 7 Suurimittainen mädätys 1 8 Mädätys maatiloilla | I Kaatopaikat; jätekaasun 1 I 10 Sähkön tuotanto 1 11 Parantaminen H Kaatopaikat; 1 kaatopaikkasijoituksen 1 vähentäminen 13 Kompostointi 1 Yhteensä 11 (1%) 22 (2%) 6 (1%) 52 (5%) 9 (1%) 18 (2%) 4 (0%) 6 (1%) 72 (7%) 31 (3%) 51 (5%) 5 (1%) 1 (0%) 307(31%) 0 0 -14 0 0 0 16 16 158 39 0 -2 1 336 -160 -18 1000 4500 3000 0 -120 960 -95 -70 16 600 1300 aulukko: Metaanipäästöjen rajoittamiskeinot vuonna 2000 tämän tutkimuksen mukaisesti. Kustannukset (1000 Dfl/metaanitonni) T T T- li • • • 1S 10 -— -H* i7 10 11 2 e i Ç ^ - V4 • » rs * * Kuva: Metaanipäästöjen vähentämistoimia kuvaava käyrä vuodelle 2000 Alankomaissa ylimääräiset/vältetyt hiilidioksidipäästöt pois luettuina. Numerot viittaavat taulukkoon A. Vältetyt metaanipäästöt (kilotonnia metaania) Kuva 5 > Metaanin nykyiset arvioidut nielut ja lähteet (Lelieveld & Crutzen, 1993) Metaanin arvioidut nielut ja lähteet Lähteet Luonnon lähteet Luonnon kosteikot (suot, tundra, jne. ) Termiitit Valtameret Makea vesi CH4-hydraatit Välisumma, luonnon lähteet Ihmisen toiminnan lähteet Riisipellot Suolistokäyminen (pääasiassa märehtijöiden) Kaatopaikat Biomassan poltto Eläinjätteet Kotitalousj ätevedet Hiilikaivostoiminta Kaasun ja öljyn poraaminen, kaasun poisto, kaasun siirto Välisumma, ihmisen toiminnan lähteet Kaikki lähteet Nielut OH-reaktiot troposfäärissä Poistuminen maaperään Reaktiot stratosfäärissä OH, Cl ja O (*D) Nielut yhteensä Lisääntyminen ilmakehässä Taulukko 1 10 Perustuu metaanipitoisuuden lisääntymisen mittauksiin 31 Mtn/vuosi"1 125 + 70 30 ± 30 10 ± 5 5 ± 5 5 + 5 175 70 ± 50 80 ± 20 40 ± 25 30 ± 15 25 ± 10 25 ± 10 35 ± 10 80 + 45 385 560 + 90 455 ± 50 ' 30 ± 25 45 + 10 530 ± 85 Table 1 CORINAIR 1990 -yhteenveto (Ihmisen toiminnan lähteet) 1 Tonnia CH4 H Julkinen energiantuotanto, A 100 B DK D 137 866 6000 F noo FL noo GR I IRL L NL ES P 963 3803 0 3 550 8912 356 S 938 UK 200 Enenjuui tnottunuien polttamalla tahallisesti, laitoksissa ja asunnoissa 7800 3958 6106 112000 149900 6500 21 6733 3580 426 1900 44174 6913 9608 500 Teollinen poltto 1200 2718 Tuotantoprosessit NE 14118 710 40 10000 6000 6600 5900 Fossiilisten polttoaineiden tuotanto ja jakein 91600 42437 11938 - 1547000 310100 2100 AZ 100 25 1413 9527 7614 200 0 37 0 1600 7300 2904 4173 8100 3880 1547 363756 347460 10180 1628 940 683662 1978 0 0 1210500 14 0 Liuottinnen kàyttô Maantieliikenne Moot liikkuvat lähteet/koneet 0 2700 m 0 0 - 0 NE 0 0 0 0 20 0 0 NE 0 9161 1811 70000 22300 1880 3733 25229 1160 0 1056 2000 600 7550 876 8 154 40 172 14 6400 11446 1391 12718 10500 160 1629 169 3498 300 litteiden käsittely ja hävittäminen 311000 4620 121600 2249000 739500 67100 202467 1302802 138340 3838 378000 506711 35180 179755 1088000 Maataloos 202600 262564 263123 2052000 1611200 163000 362674 1764207 642610 17650 520000 874158 203662 205078 1076100 Corinair 1990 YUectuS JiaMvalOata kohti 617000 339703 407250 6054000 2847200 249330 935928 3485529 796110 23768 917670 2141872 254100 415782 3386100 Taulukko 2 38 CORINAIR 1990 -yhteenveto (Ihmisen toiminnan lähteet) CH4, kilotonnia (1000 tonnia) EU:n kokonaismäärä Osuus EU:n päästöistä aloittain Julkinen energiantuotanto, yhteistuotanto ja kaukolämpö Energian tuottaminen polttamalla kaupallisesti laitoksissa ja Teollinen poltto Tuotantoprosessi Fossiilisten polttoaineiden tuotanto ja jakelu Liuottimien käyttö Maantieliikenne Muut liikkuvat lähteet/koneet Jätteiden käsittely ja hävittäminen Maatalous Corinair 1990 EU:n kokonaispäästöt 25 370 49 49 4623 0. 02 181 26 7328 10221 22872 0,11 1,62 0,22 0,21 20,21 0,79 0,11 32,04 44,69 100 Taulukko 3 y\ METAANIPÄÄSTÖJEN MINIMOIMISEN TEKNISET VAIHTOEHDOT | TEKNISET VAIHTOEHDOT CH4 -VÄHENNYS SAATAVUUS HINTA I MAATALOUS 9 Suolistokäyminen 1 Karjan määrän vähentäminen 9 Ravinnoksi muuttamisen tehostaminen 1 Eläinten tuottavuuden parantaminen 1 Karjanlanta | Katetut altaat 1 Mädättämöt enint. % 10 - 20 % ? 5 - 30 % Saatavilla Saatavilla ? Alhainen jopa 80 % jopa 70 % Saatavilla Saatavilla Alh. /Keskim. Alh. /Keskim. 1 JÄTTEIDEN KÄSITTELY JA HÄVITTÄMINEN H Kaatopaikat H Anaerobinen kaatopaikan hoito: metaanin talteenotto I H Aerobinen kaatopaikan hoito H Puoliaerobinen kaatopaikan hoito ja käyttö Kaatopaikkasi) oituksen vähentäminen ENERGY Hiilikaivostoiminta Talteenoton tehostaminen tyhjästä kivestä Kaasun poisto ennen louhintaa Poistoilman hyväksikäyttö H Maakaasu Kaasun poiston ja soihdutuksen vähentäminen Tehostettu vuotojen etsintä ja putkistojen korjaus 30 - 70 % yli 80 % jopa 50 % jopa 100 % Saatavilla T &K Saatavilla Saatavilla Keskim. Korkea Keskim. Alh. /Keskim. 20 - 50 % jopa 70 % 10 - 90 % Saatavilla Saatavilla T &K Alhainen Keskim. /Korkea Alh. /Keskim. jopa 50 % Saatavilla Alhainen jopa 80 % Saatavilla Alh. /Keskim. Taulukko 4 t-VO KIRJALLISUUSLUETTELO 1. US EP A-Global Change Division. Anthropogenic methane emissions in the United States Estimates for 1990. Report to congress. April 1993 2. Steele, L. P. , E. J. Dlugokençky, P. M. Lang, P. P. Tan, RC. Margin, and K. A. Massarie 1992. "Slowing down of the global accumulation of atmospheric methane during the 1980" Nature. Volume 358. July 23, 1992. 3. National Laboratory/The Carbon Dioxide information Analysis Center. 1992. Trends'91. U. S. Department of Energy, Atmospheric and Climate Research Division. 4. 5. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1990. Climate Change : The IPCC Scientific Assessment. Report Preparated for Intergovernmental Panel on Climate Change by Working Group 1. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1992. Climate Change 1992 : The supplementary Report to the IPCC Scientific Assessment. Report prepared for Intergovernmental Panel on Climate Change by Working Group 1. 6. Hogan, K. B. , J. S. Hoffman, and A. M. Thompson "Methane on the Greenhouse Agenda" Nature Vol. 354. November 21, 1991. 7. BOUSCAREN R, HOULLIER Ch. , CROZET B. "Possibilities of control of Greenhouse gases emissions other than C02 in the European Community" - Volume 1 : methane-September 1992. 8. US EPA-Global Change Division. Options for reducing Methane emissions Internationally. Vol. 1 : Technological options for reducing methane emissions. Report to congress - July 1993. 9. KB. HOGAN Methane reductions are cost - effective approach for reducing emissions of greenhouse gases. International Workshop Methane and Nitrous oxide - Amersfoort - Netherlands -February 1993. 10. C. EBERT - A. ROSLAND "Methane emissions from oil and natural gas systems" Paper for the International Workshop -Amersfoort-Netherlands- February 93. 11. British gas Pic. "Methodology for determining emissions of methane from the onshore U. K. natural gas industry". Watt committee working party on methane emissions. January 1993. 12. A. R VAN AMSTEL, RJ. SWART, M. S. KROL, J. P. BECK, AF. BOWMAN and K. W. VAN DER HOEK "Methane the other greenhouse gas - research and policy in the Netherlands" RTVM - April 1993. 13. D. DE JAGER, K. BLOK "Cost-effectiveness of emission-reducing measures for methane in the Netherlands" ECOFYS - May 1993. 4:1 14. US/Japan Working Group on Methane "Technological options for reducing methane emissions. Background document of the response strategies working group". United States Environmental Protection Agency (US-EPA), Washington, 1992. 15. G. MAXWELL "Will gas-to-Energy Work at your Landfill ?" Solid Waste and Power - June 1990. 16. RA. LENG "Improving ruminant production and reducing methane emissions from ruminants by strategic supplementation". US. EPA - Air and Radiation - June 1991. 17. OECD "Preliminary IPCC National GHG inventories : in-dept review - Part HI IPCC - Working Group I - Bracknell - UK - April 1993. 18. J. FENGER, J. FENHANN, N. KBLDE "Danish Budget for Greenhouse gases". Nordisk Ministerrad - 1990. 19. D. GUSBIN - COHERENCE "Computation of energy related methane and nitrous oxide emissions with HECTOR model". CEC DG XVII - contract N° 4. 1032/E/92 - 16 - May 1993 20. GERMAN MINISTER OF ENVIRONMENT "Report from the German Government to the Commission of the European Communities on the national programme to reduce energy-related emissions of C02 and other greenhouse gases by 2005". réf. : XI/351/92-EN 21. SELZER "Die Rolle des Methans in einer stratégie zur Begrenzung des Klimaänderung" VDI-GET - Tagung : Klimabeeinflussung durch den Menschen HI. Diisseldorf 1992. 22. This Common Inheritance. The second year report. Britain's environmental strategy. LONDON HM50 - October 1992 23. EUROGAS Private Communication March 1993. 24. BELGIAN ENVIRONMENT MINISTER - LAURETTE ONKELINX Letter to Mr Ripa di Meana concerning the Belgian national programme to limit emissions of C02 and other greenhouse gases. Réf. XI/568/92 - EN 25. DANISH PERMANENT REPRESENTATION TO THE EUROPEAN COMMUNITIES "Report on the Danish national programmes to limit emissions of C02 and other greenhouse gases". April 1992 - ref N° 400. T. 3-11. 26. J. HEYER STUDIE C: Methan. Studi en Programm "Landwirtschaft" der Enquête - Kommission des Deutschen Bundestages "Schutz der Erdatmosphäre". O^i. 27. MINISTRY OF ENVIRONMENT- HELLENIC REPUBLIC "National programme for the reduction of C02 emissions" December 1992 - ref XI/6/93. EN. 28. SPANISH STATE SECRETARY FOR ENVIRONMENTAL AND WATER POLICY, MINISTRY OF TRANSPORT AND PUBLIC WORKS "National programme to limit C02 emissions". July 1992 - ref XI/566/92-EN 29. FRENCH MINISTRY OF ENVIRONMENT "Premiers éléments pour un programme français de lutte contre l'effet de serre". March 1993. 30. F. MOISAN, D. SAVANNE, Ph. CHARTTHR "Prévention des émissions de gas à effets de serre en France, à l'horizon 2010 la priorité ne réside pas seulement dans le domaine de l'énergie" World Energy Council - 15 th Congress - Division 1. TS/S. T. 12. Madrid - Sept. 20-25, 1992. 31. IRISH DEPARTMENT OF THE ENVIRONMENT "Ireland - Climate change - C02 abatement strategy". December 1992. 32. DUTCH MINISTRY OF HASING, PHYSICAL PLANNING AND ENVIRONMENT "Measures taken within the Netherlands National Programme on Climate Change". April 1992. 33. IPCC Climate Change. The IPCC Response strategies. Island Press. UK. 1991 34. IPCC Climate Change 1992 - The supplementary report to the IPCC Scientific assessment. Cambridge University Press. 1992 35. CEC - DIRECTORATE GENERAL FOR ENERGY Energy in Europe - A view to the future. Special issue - September 1992. 36. ENERGY FOR A NEW CENTURY Working document n° 3. 1. Conventional Wisdom (May 1990). 37. OECD. Environmental data. Compendium 1991. 38. Strategies for limiting methane - CITEPA 39. 40. Final report - Contract N° B92/4 - 3040/16177 Nov. 1993 Bénédicte Oudart IPCC Workshop Proceedings, Amersfoort Feb. 1993 Methane and Nitrous oxide. Methods in national emissions inventories and options for control. International Symposium Proceedings. Maastricht - Dec. 1993 Non-C02 Greenhouse Gases. Why and how to control? 41. IEA/OECD Scoping Study - 1994- Energy and Environmental technologies to respond to global Climate Change concerns 42. IPCC Scientific Assessment Working Group Report 1994 - Radiative forcing of climate change. 43. INC-FCCC Eleventh session New-York, 6-17 February 1995 43 First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. 44. COP First session Berlin 28 March - 7 April 1995 First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. Additional communications. ^ ISSN 1024-4492 KOM(96) 557 lopullinen ASIAKIRJAT FI 14 11 Luettelonumero : CB-CO-96-567-FI-C ISBN 92-78-11407-3 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg I V?