title: Meddelande från kommissionen - Energi för framtiden förnybara energikällor - Grönbok för en gemenskapsstrategi

eurovoc_concepts:
EU policy
energy policy
energy technology
renewable energy
renewable resources

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 20. 11. 1996 KOM(96) 576 slutlig Meddelande från kommissionen ENERGI FÖR FRAMTIDEN FORNYBARA ENERGIKÄLLOR Grönbok för en gemenskapsstrategi 1. 2. 3. 4. 5. 6. Innehållsförteckning Sammanfattning Bakgrund De förnybara energikällornas aktuella situation: en ojämn eller otillräckligt användning av de förnybara energikällornas potential inom Europeiska unionen Prognos för marknadsandelen för förnybara energikällor: de förnybara energikällornas möjlighet att ge ett stort bidrag till EU: s slutliga energiförbrukning Fördelarna med de förnybara energikällorna: de förnybara energikällornas bidrag till att uppnå de energipolitiska målen, sysselsättningen och regional utveckling Problem att lösa: ett antal hinder för ökad användning av förnybara energikällor Vägen framåt: en strategi för förnybara energikällor 6. 1 Ett ambitiöst mål för en ökning av bidraget från förnybara energikällor 6. 2 Stärkt samarbete mellan medlemsstaterna 6. 3 Förstärkning av gemenskapspolitiken 6. 3. 1 De förnybara energikällor inom ramen för den inre marknaden 6. 3. 2 Särskilt finansiellt stöd till åtgärder för satsning på förnybara energikällor 6. 3. 3 Forskning, utveckling och demonstration (FUD) 6. 3. 4 Regionalpolitik 6. 3. 5 Jordbruks- och skogsnäringspolitik 6. 3. 6 Åtgärder på det utrikespolitiska området 6. 4 Utvärdering och övervakning 7. Nästa steg Samm anfattning Europeiska unionens nuvarande energisituation kräver en effektiv förvaltning av alla tillgängliga resurser för att uppnå gemenskapsmålen. En välavvägd blandning av bränslesammansättningar, i vilken alla berörda energikällor spelar sin rätta roll, är grundläggande för att stödja en hållbar ekonomisk tillväxt. Förnybara energikällor utnyttjas för närvarande ojämnt och otillräckligt inom Europeiska unionen. Fastän potentialen är betydande, täcker förnybara energikällor en nedslående liten andel på mindre än 6 % av unionens samlade bruttoenergiförbrukning. Europeiska unionens energiförbrukning förutspås växa stadigt i framtiden. Även en betydande ökning i användningen av förnybara energikällor, vilket det pläderas för i denna grönbok, kommer inte att räcka för att tillgodose den förväntade efterfrågan. Om gemenskapen inte lyckas med att låta en betydligt större andel foïnybara energikällor ingå i sin sammantagna energiförbrukning, kommer det därför att bli allt svårare att uppnå det internationella samfundets åtaganden om miljöskydd. Dessutom kommer ett misslyckande med att öka andelen förnybara energikällor att ha negativa effekter på andra energi politiska mål, i synnerhet försörjningssäkerhet, ekonomisk och social sammanhållning, och - åtminstone på medellång och lång sikt - ekonomisk konkurrenskraft. Den föreliggande grönboken utgör den första etappen av ett tvåstegsprogram för att utveckla en strategi som syftar till att uppnå en högre återanvändningsgrad för förnybara energikällor. Upprättandet av en strategi för förnybara energikällor planerades i kommissionens vitbok "Energipolitik inom Europeiska unionen" och inlemmades speciellt i det vägledande arbetsprogram som bifogas detta dokument. I denna grönbok beskrivs nuläget och fördelarna med en ökad användning av förnybara energikällor i förhållande till gemenskapsmålen och där uppställs också grunderna för en handlingslinje som skall genomföras inom både gemenskapen och medlemsländerna. I grönboken förstärks det integrerad del av strategiska målet att satsa på förnybara energikällor som en energipolitiken och ett antal andra handlingslinjer och där uppställs målet att de förnybara energikällornas bidrag till Europeiska unionens energiförsörjning skall fördubblas fram till år 2010. De förnybara energikällornas nyttjandegrad varierar avsevärt mellan medlemsstaterna. Dessa variationer beror på olika geografiska och klimatologiska förhållanden inom gemenskapen liksom på skillnader mellan de politiska åtgärder som har vidtagits till stöd för förnybara energikällor. Den tekniska utvecklingen av dessa energikällor har under senare år varit betydande och många av de tekniska lösningarna är eller håller på att bli ekonomiskt lönsamma, i synnerhet inom vissa regioner av gemenskapen och jämfört med lönsamheten hos andra decentraliserade energislag. Ändå har de förnybara energikällorna på grund av misslyckanden och andra hinder fortfarande svårigheter att "lyfta" i marknadsekonomisk mening. Det finns ett antal skäl till att satsa på förnybara energikällor. Utvecklingen av dessa energikällor går hand i hand med miljöskyddsmålet och minskningen av koldioxidutsläpp från energisektorn. Förnybara energikällor är inhemska och kan därför bidra till att minska beroendet av energiimport. Utvecklingen av förnybara energikällor kan aktivt bidra till att skapa arbetstillfällen, och utnyttjandet av förnybar energi är en viktig aspekt av regional utveckling med målet att uppnå större social och ekonomisk sammmanhållning mellan 3 gemenskapens regioner. Den förväntade ökningen av energiförbrukningen i många tredje länder, i synnerhet Asien och Afrika, vilken till stor del kan tillgodoses genom att använda förnybar energi, ger dessutom i hög grad intressanta affärsmöjligheter för EU-baserade industrier som på många områden är världsledande vad gäller teknik för förnybar energi. Slutligen föredrar allmänheten främst av miljöskäl utvecklingen av förnybara energikällor framför varje annan energikälla. Under rådande ekonomiska villkor har de kostnader som sammanhänger med användningen av de förnybara energikällorna varit ett allvarligt hinder för en effektivare användning av vissa källor. Fastän de flesta förnybara energikällornas kostnadskurva faller snabbt, hämmas användningen av att dessa källor i många fall utmärks av högre kapitalkostnader än de som hör samman med de konventionella bränslecyklerna. Detta beror särskilt på att bränsle- och energipriser för tillfället inte visar hela kostnaden, bl. a. de externa kostnaderna för samhället till följd av den miljöförstöring som uppstår vid användningen av konventionellt fossilt bränsle. Att förnybar energi och teknik, liksom mycket annan innovativ teknik, lider av brist på förtroende från investerare, stater och användare, ringa kunskap om dess tekniska och ekonomiska potential samt ett starkt motstånd mot förändring och nya idéer, utgör dessutom betydande hinder. För att motverka dessa hinder har genomförandet av en strategi som består av fyra klart avskilda delar föreslagits i denna grönbok. För det första bör man inom gemenskapen inrikta sig på en ambitiös men ändå realistisk ökning av de förnybara energikällornas bidrag till gemenskapens energiförbrukning. Skulle vi fördubbla andelen tillår 2010 jämfört med den nuvarande nivån, skulle detta betyda att andelen förnybara energikällor kommer att täcka nära 12 % av bruttoenergiförbrukningen inom unionen år 2010. Upprättandet av ett ambitiöst mål kommer att ge de nödvändiga verktygen för att förena tänkesättet hos beslutsfattare på alla nivåer och möjliggör en kontinuerlig övervakning av framsteg med sikte på att räta upp eller anpassa politiken. För det andra föreslås det att medlemsstaternas samarbete kring förnybara energikällor stärks. För att uppnå målet måste en stark politik genomföras i de enskilda länderna, och det behövs ett organ som samordnar ansträngningarna inom gemenskapen. Kommissionens senaste förslag till energipolitiskt samarbete kring överenskomna energipolitiska mål, av vilka ett är ett effektivt främjande av förnybara energikällor, är ett viktigt verktyg i detta avseende. För det tredje föreslås det att gemenskapen förstärker sin politik för utveckling av förnybara energikällor. Föreskrifterna i fördraget och den inre marknadens krav skänker påtagliga möjligheter för främjandet av förnybara energikällor. Givet det förhållandet att kostnaderna fortlöpande utgör det största hindret för ett mer utbrett bruk av förnybara energikällor, måste emellertid detta problem tas upp av de politiska organen. En internalisering av externa kostnader är i detta avseende ett nyckelgrepp som kommissionen håller fast vid. Beledsagande åtgärder, inklusive en fortsättning och förstärkning av handlingslinjer och stöd för gemenskapens FoU, fortbildningsåtgärder, höjande av medvetenheten, försöksprogram osv. måste fortsätta och förstärkas. Eftersom politiken på andra områden än energins, bl. a. yttre förbindelser, jordbruk, regionalpolitik, skattepolitik osv. , också utövar ett stort inflytande på de villkor under vilka förnybara energikällor utvecklas, är det väsentligt för strategin att utvecklingen av förnybara energikällor underlättas inom dessa politiska områden. Det är också viktigt att samordningen mellan beslutsfattarna på olika områden förbättras. Strategins fjärde del är ett förslag till att stärka utvärderingen och övervakningen av framåtskridandet mot ett uppnående av våra mål för de förnybara energikällornas genombrott. Syftet med denna grönbok, som det första steget i ett tvåstegsprogram, är att uppmuntra breda överläggningar och diskussion med alla berörda parter och gemenskapens institutioner. I detta dokument ges en vid ram men lämnar inga detaljerade förslag. På grundval av de slutsatser som kommissionen drar av debatten kommer en mer detaljerad gemenskapsstrategi med en åtgärdsplan att upprättas i mitten av år 1997. 1. Bakgrund Inledning Inom energipolitiken finns inga enkla lösningar, ingen enskild energikälla som kommer att lösa alla problem, vara oändlig, utsläppsfri och billig. Energipolitiken har sedan den första oljekrisen under 1970-talet stegvis byggts upp, etapp för etapp. En prioritering av energipolitiska frågor har utvecklats. År 1973 gällde uppgiften energisäkerhet och försvar av våra ekonomier mot externa energiområden bortom vår kontroll. Bättre energiplaneringsteknik och omfattande energipolitiska linjer och program som kombinerade ett antal redskap utvecklades. Den andra oljekrisen i slutet av 1970-talet påminde om behovet av fortsatt vaksamhet i fråga om energi säkerhet. Under 1980-talet gjorde sig miljöfrågorna bemärkta. Oron för surt regn eller växthusgaser kulminerade vid FN-konferensen i Rio de Janeiro år 1992. Medan energipriserna (framförallt för olja) sjönk i reella termer, reste oron för miljön nya frågor. Det accepterades allmänt att det nuvarande energisystemet, från framställning till användning, ligger bakom många av de klimatförändringsproblem som människan är upphov till, och att energiförbrukning kan leda till ohjälpliga skador på den globala miljön. Hur våra energisystem skall ges en ny inriktning utan att våra ekonomiska system drabbas av en potentiell, ny kollaps har blivit och är fortfarande en stor utmaning. Med den ekonomiska tillbakagång som satte in i slutet av 1980-talet blev energisektorn en viktig del av gemenskapens strategi för upprättandet av en inre marknad som svar på ökad konkurrens och globalisering av marknaderna. Fastän processen mot en inre energimarknad har varit lång och svår, har nu viktiga framsteg gjorts. En överenskommelse har träffats i ministerrådet om ett första steg mot avreglering av elsektorn, och förhandlingar om en avreglering av gassektorn har kommit ett stort stycke på väg. Detta kommer att leda till betydande förändringar i det sätt på vilket stora delar av det europeiska energisystemet fungerar. Det kommer gradvis att få marknadskrafterna att göra sig gällande inom sektorer som alltför länge har stått under regeringskontroll och grundat sin verksamhet på monopol och centralstyrning. Energisektorn kommer emellertid att bibehålla sina specifika särdrag. Eftersom det är en sektor med strategisk betydelse för ekonomins allmänna välbefinnande, kommer det nödvändiga allmännyttiga draget att bevaras. Men samtidigt blåser förändringens vindar. Europeiska unionen har inget överflöd av billiga, rena och tillförlitliga konventionella energikällor. Importberoendet är avsevärt. Detta betyder inte att gemenskapen är fattig på energikällor. Unionen har hygglig tillgång på olja, kol, naturgas, kärnkraft och en avsevärd potential av förnybara energikällor. De har alla sina starka och svaga sidor. Det är emellertid klart att tillgångarna måste förvaltas väl om de skall kunna stödja alla gemenskapsmål. Förnybara energikällor är energiformer som inte kan uttömmas, vilket i synnerhet gäller vattenkraft, vind- och solenergi (både termisk och fotoelektrisk), biomassa och geotermisk energi. Kommunalt och annat organiskt avfall klassificeras normalt också som förnybara energikällor, trots att de kan uttömmas. Förteckningen över förnybara energikällor omfattar dessutom ett antal lösningar som fortfarande befinner sig på experimentstadiet eller fortfarande måste bevisa sin ekonomiska livskraft, såsom vågenergi, tidvattensenergi och bergvärme. tekniska Vattenkraft är en av de traditionella formerna av förnybar energi och utnyttjas sedan länge. Den storskaliga vattenkraften har tidigare i allmänhet varit mer ekonomisk än den småskaliga. Tillgängliga stora vattentillgångar har därför utnyttjats i hög grad. Småskaliga vattenkraftkällor (mindre än 10 MW per anläggning) finns emellertid fortfarande inom många områden av gemenskapen. Inom vindkraften utnyttjas moderna vindturbiner för att generera elektricitet. Turbinerna kan utplaceras en och en, i små klungor eller i större grupper som vindkraftfält. På senare år har vindturbinernas ekonomiska bärkraft ökat markant. En annan utvecklingsmöjlighet som skulle kunna bli viktig är utvecklingen av vindkraftfält till havs. Solenergi härleds direkt från solens ljus och värme. Den kan fångas i formen eller konstruktionen av en byggnad eller solfångare, eller omvandlas till elektricitet genom solceller (halvledare). Biomassa omfattar material som antingen särskilt har odlats som energigrödor eller som kommer från jordbruks- och skogsverksamhet och som kan användas för att producera fasta, vätske- eller gasformade bränslen. Avfall i synnerhet från jordbruk, handeln och hushåll kan också behandlas för att alstra energi. Omhändertagandet av kommunalt avfall måste följa den övergripande avfallsstrategin i vilken avfallsminskning och återvinning prioriteras. Det överblivna kommunala avfallet kan - beroende på avfallsflödets sammansättning och andra omständigheter - betraktas som en förnybar energikälla. termiskt eller biologiskt till ett varmt Geotermisk energi utvinns under jordytan genom att hål borras grundvattenbärande berglager eller genom att kallvatten leds genom varmt berg. Det varmvatten som då alstras förs upp till jordytan. Inom gemenskapen finns anläggningar med hög respektive låg entalpi. Den politiska omgivningen för förnybara energikällor Främjandet av förnybara energikällor har under en lång tid varit ett centralt mål för gemenskapens energipolitik. Rådets resolution av den 16 september 1986 om nya energipolitiska mål för år 1995 och samstyrningen av medlemsstaternas politik,1 placerar helt klart främjandet av förnybara energikällor bland de sektormål som skall användas som riktlinjer vid undersökningen av medlemsstaternas energipolitiska konvergens och kohesion. Detta centrala mål stöddes i rådets rekommendation av den 9 juni 19882 om att utveckla användningen av förnybara energikällor. Genom Altener-programmet3 antog rådet EGT C 241, 25. 9. 1986, s. 1. EGT L 160, 28. 6. 1988, s. 46. Rådets beslut av den 13 september 1993 om främjande av förnybara energikällor i gemenskapen (Altener-programmet), EGT L 235, 18. 9. 1993, s. 4L 7 för första gången ett särskilt finansiellt redskap för främjandet av förnybara energikällor. I bilagan till Altener-beslutet fastställer rådet målet att förnybara energikällor skall ökas för att täcka 8 % av det totala energibehovet för gemenskapens tolv länder år 2005. 4 Europaparlamentet har ständigt understrukit de förnybara energikällornas betydelse. Senast pläderade parlamentet5 starkt för en gemensam åtgärdsplan för förnybara energitillgångar inom EU:s kombination av med målet att öka andelen förnybara energikällor primärenergier upp till 15 % år 2010. 6 I sin vitbok "Energipolitik inom Europeiska unionen"7 framlade kommissionen på grundval av en jämförande analys av den rådande energisituationen sina synpunkter på gemenskapens energipolitiska mål och på redskapen för att uppnå dessa mål. Tre energipolitiska nyckelmål har inringats, nämligen ökad konkurrenskraft, säker tillgång och miljöskydd. Främjandet av förnybara energikällor ses, bland annan politik, som en viktig beståndsdel i strategin för att uppnå dessa mål. I Rådets båda resolutioner om kommissionens grön- och vitböcker8 om energipolitik betonas vikten av förnybara energikällor. Det bör också noteras att flera medlemsstater på det nationella planet har antagit ambitiösa mål för att förnybara energikällor skall bidra till deras energiförsörjning, och att de främjar förnybara energikällor genom olika ekonomiska och politiska stimulansåtgärder. Alla medlemsstater har i dag - eller hade tidigare - kvantitativa mål för de förnybara energikällornas totala bidrag till deras energiförbrukning eller de bidrag som skall göras av en eller flera bestämda förnybara energikällor. Den nederländska regeringen siktar på en ökning av bidragen till primärenergiförbrukningen till 10 % år 2010. I Danmark siktar man på det kvantitativa målet 12 % av energiförbrukningen år 2005 och - på längre sikt - ett 35-procentigt bidrag år 2030. I Spanien och Grekland har totala mål om ett bidrag på 1100 ktoe år 2020 respektive 1800 ktoe år 2005 uppställts. I Frankrike har regeringen upprättat särskilda sektormål, inklusive upprättandet av 1500 fristående solcellsystem år 2005 och ett femprocentigt bidrag från förnybara källor till transportbränslen, också år 2005. Italien, Irland och Storbritannien har antagit mål på 675 MW förnybar elektricitetskapacitet år 2000, 241 MW år 1999 respektive 1500 MW år 2000. Tyskland antog år 1990 ett mål på 100 MW extra vindkraftskapacitet över en femårsperiod. Eftersom målet hade uppnåtts under programmets första år ökades målet till 250 MW, vilket framgångsrikt uppnåddes år 1995. Dessa mål stöds på olika politiska områden nationellt, vilka sträcker sig från kapitalstöd, fasta återköpspriser (såsom den tyska Stromeinspeisungsgesetz), skattelättnader, stöd till finansiering genom tredje part, tilläggsavgifter (såsom Storbritanniens krav på användning Målen i Altener-programmet har beräknats efter den direkt fysiska konvention som sammanställts av byrån för statistik (EUROSTAT). Detta skiljer sig från andra mål som har beräknats genom att använda omvandlingsprincipen 220 toe/GWh. Dok. P 216. 788/slutgiltig, Resolution omen gemensam åtgärdsplan för förnybara energitillgångar. Se fotnot nr 4. KOM (95)682 av den 13 december 1995. av icke-fossila bränslen (NFFO)) och offentligt stöd till FoU och demonstration (FUD). En del medlemsstater uppmanar också energiproducenterna att skapa ny förnybar energikapacitet genom frivilliga överenskommelser med energiproducenter eller genom juridiska krav på leverantörerna att täcka en viss mängd av sina behov med bidrag från förnybara energikällor. Program för exportstöd har också upprättats. Det är omöjligt att inom ramen för denna grönbok ge en heltäckande bild av alla de ansträngningar som på det nationella planet vidtagits till stöd för förnybara energikällor. Graden av engagemang skiftar emellertid avsevärt från en medlemsstat till en annan. Medan somliga helt och hållet har inlemmat en gynnsam politik för förnybara källor i sin allmänna energipolitik och planering, har andra inte antagit användningen av förnybara energikällor i sina strategier för uppfyllande av globala miljömål. Det är viktigt att notera att med så många olika nationella program och stimulansåtgärder, vilka dessutom ständigt ändras till följd av nya politiska prioriterings, är graden av öppenhet och förutsägbarhet otillräcklig för att industrin för förnybar energi helt och hållet skall kunna åtnjuta offentliga politiska stimulansåtgärder och upprätta långsiktiga stabila affärsmöjligheter inom EU. för antal åtgärder förnybara energikällor, med Andra industriländer, i synnerhet USA och Japan, har också upprättat omfattande politiska program till stöd för förnybara energikällor. I USA, där förnybara energikällor, i första hand vattenkraft, täcker 5,3 % av det totala energibehovet, började främjandet av förnybar energi tidigt och stimulerades särskilt av Public Utilities Regulatory Policy Act (PURPA) från 1978, enligt vilken leverantörerna måste förvärva kraft som erbjuds av oberoende producenter till lägre priser. Nyligen omfattades 1993 års Åtgärdsplan för klimatförändring ett av kommersialiseringsprogram för vindkraft, solceller, biomassa, geotermisk energi och miljömässigt sund uppgradering av befintliga hydroelektriska projekt. Biobränslen för transportsektorn är också föremål för betydande statligt intresse. Dessutom är regleringen av energiförsörjning ett område inom den amerikanska elproduktionsindustrin som för närvarande genomgår en snabb förändring. Integrerad resursplanering (Integrated Resource Planning, IRP) kräver att leverantörerna beaktar alla alternativ till energiförsörjning, inklusive åtgärder för minskad efterfrågan och förnybara energikällor. I de enskilda staterna finns emellertid betydande skillnader mellan de åtaganden som har gjorts, där särskilt Kalifornien intar en ledande roll. Exempelvis fanns ett avgiftsfinansierat program för förnybara energikällor i det utkast till lagförslag om en omstrukturering av elförsörjningen som lades fram i Kalifornien tidigare i år. betoning särskild Japan har trots den begränsade tekniska potentialen för förnybara energikällor upprättat ett ambitiöst mål på mer än en fördubbling av bidraget från förnybara energikällor, från den nuvarande nivån på 1,2 % (1994) till 3 % av det totala energibehovet år 2010. FoU stöds inom ramen för the New Sunshine Programme. Dessutom planeras ett antal finansiella stimulansåtgärder som innefattar statligt stöd, skattelättnader och lågräntelån. Japan har särskilt koncentrerat sig på utvecklingen av solcellsteknik, där huvudmålet är att stimulera marknadstillväxt och samtidigt dra nytta av storskalig energialstring. I det syftet har 70 000 takmoduler installerats. Dessutom har den japanska regeringen aktivt stimulerat industrin att sätta igång tillverkning av solceller i närliggande länder med låga lönekostnader, vilket tillsammans med en betydande FoU-satsning har gjort Japan till världsledande inom denna teknik. Vad gäller Europeiska gemenskapen krävs en strategi för förnybara energikällor av ett antal skäl. Framför allt står det klart att utan en sammanhållen och öppen politisk strategi och utan ett ambitiöst mål för förnybara energikällor kommer dessa energikällor aldrig att göra några större inbrytningar i gemenskapens totala energiförbrukning. Utan en tydlig och omfattande strategi som åtföljs av juridiskt bindande åtgärder riskerar deras utveckling, vilken av ovan nämnda skäl är mycket eftersträvansvärd, att försvagas och försenas. Detta argument underbyggs ytterligare i kapitel tre i föreliggande grönbok, där en rad energi scenarier och deras inverkan på förnybara energikällor läggs fram. En långsiktig stabil ram för utvecklingen av förnybara energikällor, vilken omfattar de politiska, juridiska, administrativa och ekonomiska aspekterna på förnybara energikällor, har faktiskt högsta prioritet bland de ekonomiska aktörer som är inblandade i utvecklingen av förnybar energi. 9 Då den inre marknaden utvecklas krävs dessutom en gemenskapsövergripande strategi för förnybara energikällor för att undvika obalans mellan medlemsstaterna eller snedvridning av energimarknaderna. Anmärkningsvärda tekniska framsteg har under senare år gjorts inom området förnybar energiteknik. Kostnadskurvorna har fallit i rask takt och många förnybara energikällor har nått punkten för ekonomisk bärkraft eller närmar sig denna under vissa villkor. Europa är i stor utsträckning världsledande på detta område. En stark konkurrenskraftig position på den globala marknaden kan endast upprätthållas och förstärkas med hjälp av en betydande och växande hemmamarknad. En tydligt definierad strategi kommer i detta avseende att bevara och stärka den position som innehas av Europeiska unionens industri. En politik till stöd för förnybara energikällor kräver en palett av initiativ inom ett stort antal politiska områden såsom jordbrukspolitik, utrikespolitik, forsknings och teknisk utvecklingspolitik, inklusive demonstration, skattepolitik, regional- och miljöpolitik. Ett nyckelmål med strategin för förnybar energi är att garantera att dessa energikällors stödbehov uppmärksammas i de nya politiska initiativen liksom vid genomförandet av den nuvarande politiken på alla dessa områden. En allmänt godtagen strategi krävs faktiskt för att säkerställa den nödvändiga samordningen och stabiliteten vid genomförandet av denna politik i gemenskapen, på det nationella och lokala planet. Denna grönbok är det första större steget mot upprättandet av en sådan strategi. Den ställer upp mål för förnybara energikällor, den ringar in de främsta hindren för en mer spridd användning av sådana energikällor och drar upp kommissionens riktlinjer för hur dessa hinder skall röjas ur vägen för att avsevärt öka andelen förnybara energikällor. Grönboken innehåller i synnerhet den politiska tankegång som sammanhänger med förnybara energikällor och den markerar de områden inom vilka fler åtgärder skulle kunna vidtas. Meddelandet bör i första hand tjäna som ett diskussionsunderlag på grundval av vilket, och som ett andra steg, en fullt utvecklad strategi med en åtgärdsplan för en ökning av andelen förnybara energikällor i gemenskapens totala energiförbrukning skall ha utarbetats för mitten av år 1997. Detta var huvudbudskapet från det rundabordsmöte med olika marknadsaktörer som hölls vid konferensen "Renewable Energy Sources in the International European Market" i Milano den 17- 19 juni 1996. 10 2. De förnybara energikällornas aktuella situation: en ojämn eller otillräckligt användning av de förnybara energikällornas potential inom Europeiska unionen En gemenskapsstrategi krävs, eftersom förnybara energikällor sammantaget fortfarande endast ger ett begränsat bidrag till gemenskapens energiförbrukning. Det finns emellertid tecken på att detta håller på att ändras. Det för resursförutsättningarna, tekniken förbättras ständigt, inställningen till användandet av dessa förändras och producent- och tjänsteindustrin förbättrar sitt utbud. Men dessa energikällor har fortfarande problem med att etablera sig på marknaden. finns en ökad förståelse Tabell 1 visar de förnybara energikällornas andel av den totala förbrukningen inom Europeiska unionen och i medlemsstaterna. Tabellen har sammanställts enligt den definition av förnybaia energikällor som har givits ovan, dvs. inklusive storskalig vattenkraft och avfallsenergi. Tabell 1 : De förnybara energikällornas andel av den totala förbrukningen inom Europeiska unionen j ~ ~ Belgien Danmark Finland Frankrike Förenade kungariket Grekland Irland Italien Luxemburg Nederländerna Portugal Spanien Sverige Tyskland Österrike Europeiska unionen 1990 TjS 6\3 1. 8,9 6,4 0,5 7J T^E 5,3 1,3 H3 17,6 6,7 24,7 1,7 2ÏJ 5,0 1994 ÖJ 7^0 19,3 7,2 0,6 VI 2,2 6,4 1,3 Tfi 17,5 6,2 24,0 1,9 244 5,4 Källa: Eurostat Tabellen visar de bidrag som har gjorts under 1990 och 1994 och visar en relativ stabilitet på omkring 5 % för Europeiska unionen. Tabellen lyfter också fram avsevärda skillnader i situationen mellan de olika medlemsstaterna. Bilaga 1 visar den nuvarande uppdelningen per förnybar energikälla och medlemsstat. De förnybara energikällornas marknadsandel motsvarar ett bidrag av dessa på omkring 65 miljoner toe (ton oljeekviyalenter). Detta speglar drygt 16 % av de förnybara energikällornas tekniska potential som uppskattas till omkring 400 miljoner toe. Denna outnyttjade tekniska potential är särskilt betydande för biomassa, inklusive energigrödor, vind- och solkraft. 11 De stora skillnaderna mellan medlemsstaterna kan uppenbarligen till viss del förklaras av olika geografiska och klimatologiska villkor. En del medlemsstater har stora vattenkraftresurser, andra inga alls och en del medlemsstater har stora mängder biomassa, t. ex. från skogsbruk och en del har en betydande potential för att utveckla vindkraft i form av obebyggda områden med gynnsamma vindförhållanden. Sådana faktorer kan emellertid endast delvis förklara de statistiska skillnaderna i tabell 1. Den industriella strukturen och i synnerhet den energipolitik som har förts på det nationella planet spelar också en mycket viktig roll. Som ett exempel på resultaten av positiva politiska stimulansåtgärder för förnybara energikällor kan nämnas att 70 % av den sammantagna installerade vindkraftskapaciteten inom EU finns i Tyskland och Danmark. tyder på ytterligare kostnadsminskningar Storskalig vattenkraft dominerar den nuvarande sammansättningen av förnybar energi. Det är en beprövad och fullt utvecklad teknik som är konkurrenskraftig. Det finns ingenting som storskalig vattenkraft. Små vattenkraftverk, dvs. kraftverk med mindre effekt än 10 MW stod år 1995 för omkring 3 % av EU:s vattenkraftskapacitet. Kapitalkostnaderna är väldigt individuella och ligger i allmänhet högre per effekt än i stora vattenkraftverk. Det förväntas emellertid att nya byggnadstekniker och kontrollsystem kommer att minska kapitalkostnaderna och öka antalet ställen som kan byggas ut. för Biomassa omfattar biprodukter från skogs- och jordbruk, energigrödor och biobränsle. Skogsmaterial är för närvarande den mest använda beståndsdelen och omfattar särskilt flis. Biomassa används huvudsakligen som bränsle vid uppvärmning av anläggningar och generering av elektricitet baserad på skogsmaterial är nästan uteslutande begränsad till storskaliga industrianläggningar. Den totala kostnaden för biomassa har minskat avsevärt, vilket kommer att beskrivas närmare i kapitel 4. 3, och det förväntas att ytterligare kostnadsminskningar kan uppnås tack vare förbättringar av tekniken för omvandling av biomassa. Vad gäller energigrödor finns ännu ingen etablerad marknad, vilket först och främst beror på de förhållandevis höga kostnaderna för grödorna i jämförelse med den förhållandevis låga verkningsgraden. Det finns emellertid goda utsikter. att öka avkastningen vilket, i kombination med förbättrade förgasningssystem för biomassa, skulle kunna avsevärt förbättra marknadsutsikterna för energigrödor. Biomassa, huvudsakligen rapsolja och bio-etanol, har en liten marknad i vissa medlemsstater, särskilt i Frankrike och i någon utsträckning i Tyskland, Österrike och Italien. Marknaden skapas av är skatterelaterade konkurrenskraftiga i jämförelse med bensin och diesel. Marknaderna förväntas emellertid växa måttligt till följd av de kostnadsminskningar som väntas bli följden av nya produktionsmetoder och framställningen av biomassa av billiga cellulosaprodukter. stimulansåtgärder, biobränslen eftersom tillfället inte för I en del medlemsstater är vindkraft för tillfället den snabbast växande energikällan vid framställning av elektricitet. Kostnaderna för vindturbiner har minskat med 30 % sedan år 1990 och fastän enheternas kostnader är mycket beroende av vindhastigheterna på förläggningsplatserna, är vindkraften en av de mest kostnadseffektiva förnybara energikällorna med kostnader så låga som 0,05 ecu/kWh. Vidare teknisk utveckling såsom större turbiner, lättviktstorn och generatorer för olika hastigheter tillsammans med utvecklingen av havsanläggningar med hög alstringsförmåga kommer att driva ned kostnaderna ytterligare och kommer sannolikt att leda till ett avsevärt mer omfattande användande av EU:s vindkraftspotential. 12 i en del Solvärmetekniken är nästan fullt utvecklad. Ändå finns det utrymme för ytterligare kostnadsminskningar som i huvudsak följer av storskaligare produktion och bättre i produktionsteknik och marknadsföring. Utvecklingen medelhavsområdet, särskilt Israel, visar att kostnadsminskningar är möjliga. För tillfället är solvärme kostnadseffektiv jämfört med elektrisk vattenuppvärmning, särskilt i de södra delarna av EU. Solcellsteknik är den mest ansedda förnybara energitekniken och kan, vad informationsteknik. gäller Kostnadsminskningen ligger på dramatiska 25 % under de senaste fem åren, vilket kommer att beskrivas ytterligare i kapitel 4. 3, men kostnaden är fortfarande betydligt högre än för elektricitet som genererats från konventionella bränslen. Solcellernas effektivitet förväntas fortsätta öka och ytterligare FUD, i synnerhet kommersiell försäljning av tunnskiktsfilm, skulle kunna betyda att produktionen av solcellselektricitet blir konkurrenskraftig på medellång och lång sikt. jämföras med högteknologi, länder tredje bästa inom det Energi från avfall utgör en växande energikälla. Ökad återanvändning förväntas minska framtida avfallsvolymer. Geotermisk energi utgör en väldigt liten del av den förnybara energiproduktionen inom EU. Den är bunden av de kapitalkostnader som är förenade med prospektering och installation, men det finns, tack vare flera framgångsrika FUD-projekt, utsikter för att nya tekniker skall övervinna en del av dessa hinder. Tidvattens- och vågkraft har en avsevärd potential och är föremål för viss forskningsaktivitet. Det är emellertid föga troligt att dessa källor kominer att utvecklas på något betydande sätt inom den närmaste framtiden. Försök har gjorts för att karakterisera förnybara tekniker efter deras potentiella ekonomiska bidrag och tidpunkten för detta bidrag. Detta är en användbar undersökning för att införa de bäst lämpade stödåtgärder som krävs för ytterligare utveckling. Många förnybara tekniker behöver få eller inga ytterligare FoU-åtgärder för att bli konkurrenskraftiga. Nyckeln till ett starkare marknadsgenomslag för dessa tekniska lösningar är, vilket ytterligare kommer att beskrivas i denna grönbok, att komma förbi hinder och brister på marknaden. De som marknadsanpassar dessa tekniker, vilka särskilt inbegriper passiv solkraft,-biomassa, avfallsenergi, små vatten- och landbaserade vindturbiner och konventionell geotermisk energi. Solceller, vindkraftverk till havs och energigrödor kräver ytterligare FUD, med särskild betoning på demonstrationsfasen, medan mer grundläggande forskning krävs för tidvatten, våg- och geotermisk bergenergi. stimulansåtgärderna bör vara främsta politiska sådana 13 3. Prognos förnybara energikällornas möjlighet att ge ett stort bidrag till EU:s slutliga energiförbrukning för marknadsandelen energikällor: de förnybara för Kommissionens senaste långsiktiga energiprognos, "Energin i Europa år 2020",10 stöder sig på scenarier och speglar den osäkerhet och känsla av förändring som präglar energisektorn i dag. Fyra olika scenarier har utvecklats för att ge ett antal energipolitiska framtidsutsikter som skulle kunna stämma under de närmaste 25 åren. "Energin i Europa år 2020" innehåller en kraftfull beskrivning av behovet av åtgärder för särskilt stöd till förnybara energikällor. Beroende på de politiska skulle dessa energikällors bidrag år 2020 kunna vara så mycket som 13,7 % eller så litet som 9,5 %. n förutsättningarna I det "sunda förnuftets" scenario utgår man från att allt blir vid det gamla, där ekonomisk tillväxt gradvis minskar till följd av att de demografiska förändringarna ger en lägre arbetskraftstillväxt. Med dessa förutsättningar kvarstår många av världens sociala och ekonomiska problem. Energipolitiken förblir enligt dessa utsikter splittrad på grund av att problemet med mål som står i strid med varandra förblir olöst och att den miljöpolitiska inriktningen fortfarande begränsas. Energipriserna ökar långsamt och priset på råolja uppgår i fast penningvärde till 31 dollar per fat år 2020. Energibehovet ökar på grund av att man fortsätter med nuvarande åtgärder och trots ökad effektivitet stiger det med nära 1 % om året. Enligt dessa utsikter förblir den förnybara energins marknadsgenomslag mycket svagt och leder till att dess marknadsandelar ligger på 7,7 % år 2020. till Enligt "konfrontationsscenariot" isolationism, maktblock och återgår världen protektionism, vilket i hög grad försvårar ekonomisk integration. Globaliseringen ses som alltför ambitiös och det geopolitiska systemet splittras i block med spänningar och friktion mellan och inom blocken. Energipolitiken har under sådana förutsättningar till syfte att minska av koldioxidproblemet och kostnadsinternalisering uppnås endast inom transportsektorn. "Konfrontationsscenariot" bygger på låg tillväxt, i synnerhet efter år 2000, och en kraftig ökning av oljepriserna efter en plötslig oljeprisökning som störtar världen ned i. en djup ekonomisk tillbakagång kring år 2005. Detta följs av en ekonomisk stagnation mellan år 2010 och 2020. förevändningsprinciper importberoendet, lösningen gäller vid Förnybara energikällor har generellt sämre utsikter under detta scenario än det "det sunda förnuftets" scenario. Inte ens de ökande oljepriserna kring år 2005 kan bidra till en positiv utveckling för de förnybara energikällorna, särskilt eftersom prishöjningen leder till en ekonomisk tillbakagång. Enligt "konfrontationsscenariot" utgör förnybara energikällor år 2010 ett begränsat bidrag på 7,4 % till den sammanlagda bruttoenergikonsumtionen inom EU. 10 11 Energin i Europa år 2020, Ett scenario, Europeiska kommissionen 1996. Siffror och statistik om den förnybara energins genomslag på marknaden lider i allmänhet av den svagheten att olika statistiska konventioner särskilt för omvandling används. Beroende på vilken konvention som används kan väldigt olika resultat fås. I denna grönbok används genomgående Eurostats konvention, dvs. principen för fysisk omvandling. 14 Enligt "konkurrensscenariot" ligger tyngdpunkten på marknadskrafterna, liberalism och frihandel och enligt detta kommer den globala ekonomiska integrationen att stärkas och fortsätta automatiskt. Enligt dess utsikter antas att liberalism och privatisering ger resultat och att den ekonomiska tillväxten stärks av den konkurrensutsatta marknaden. Energipolitiken kännetecknas av önskan att minimera statlig kontroll och maximera marknadernas effektiva agerande. Externa kostnader internaliseras inte och den totala beskattningen minskas tvärt. Inte helt oväntat har förnybara energikällor stora svårigheter att få ökat genomslag på marknaden. Enligt "konkurrensscenariot" kommer de förnybara energikällorna att år 2010 uppgå till 123 miljoner toe, vilket motsvarar litet drygt 7,5 % av bruttoenergikonsumtionen inom EU. Slutligen utgår "forumscenariot" ifrån att världen utvecklas mot samförstånd och kooperativa internationella strukturer där statens ingripande spelar en framträdande roll. Den globala integreringsprocessen ger nya uppmaningar till kollektiva offentliga åtgärder och en starkare ekonomisk tillväxt. Dessutom antas det att moms och accisavgifter harmoniseras och att skatteutjämning mellan olika bränsleformer uppnås. Således är "Forum" det ekologiskt präglade scenariot, i vilket energipolitiken påverkas mest av miljöhänsyn. Oljepriserna ligger till följd av svag efterfrågan kvar på 16 dollar per fat till och med år 2020. Dessutom förväntas ett starkt genomslag för ny och effektivare energiteknik som framförallt präglas av hårdare miljökrav och högre miljöskatter. Enligt "forumscenariot" antas det också att det åter satsas på kärnenergiprogram och att bidraget från kärnkraften till bruttoenergikonsumtionen inom EU år 2020 kommer att vara dubbelt så stort jämfört med det i det "sunda förnuftets" scenario. På kort och medellång sikt har de förnybara energikällornas bidrag till EU:s olika energiformer inte någon större omfattning, även om det är större än de tidigare beskrivna scenarierna. Enligt "forumscenariot" förutspås dessa energikällor att år 2010 stå för omkring 9 % av bruttoenergikonsumtionen inom EU, fastän ökningen förväntas fortsätta till år 2020, då bidraget av förnybar energi förutspås överstiga 2020 miljoner toe (dvs. ett bidrag med 13,7 % för energikonsumtionen inom EU), vilket är mer än bidraget från någon enskild konventionell energikälla. Den förnybara energins genomslag på marknaden år 2010 på mellan 7,4 och 9 % jämfört med det nuvarande som ligger nära 6 % kan inte uppfattas som annat än nedslående lågt. Man måste faktiskt dra den slutsatsen att alla scenarier som utvecklats inom 2020- programmet inte påvisar något betydande genomslag på marknaden för förnybara källor år 2010. Endast "forumscenariot" visar ett påtagligt genombrott, men i detta fall kommer detta mycket sent och uppnås först omkring år 2020. man måste emellertid ta i beaktande att 2020-scenarierna endast i begränsad omfattning omfattar specifika åtgärder för att främja förnybar energi, eftersom de i första hand upprättades för att beskriva följderna för hela energisektorn efter olika antaganden i förhållande till den globala energimarknaderna och de geopolitiska utsikterna. För att beskriva de potentiella effekterna av särskilda politiska initiativ inom området förnybara energikällor, har kommissionen inom ramen för Altener-programmet tagit initiativ till Teres-undersökningen. 12 Teres Il-undersöken, som offentliggörs inom kort, Teres, undersökningen om förnybar energi i Europa av ESD, London och Europeiska 15 bygger på det "sunda förnuftets" scenario som har utvecklats inom kommissionens program "Energin i Europa år 2020", men går längre genom att lägga till olika specifika antaganden om politiken för förnybar energi för att utforma ytterligare tre scenarier. De grundläggande antagandena om ett ökande sammantaget energibehov och stigande oljepriser (till 31 dollar per fat år 2020) är emellertid identiska med dem i 2020-studien. Det första av dessa tre nya scenarier är det s. k. "industripolitiska" scenariot, vilket grundar sig på de politiska förslag som framlagts av den europeiska industrin för förnybar energi. 13 Dessa antaganden omfattar följande: En del särskilda stimulansåtgärder för användandet av förnybar energi, inklusive stöd och fasta återköpspriser; Ökad FoU som leder till en 10 % minskning av kostnaderna för förnybara energikällor; En garanterad tillgång till mark på 12 % för energigrödor; Internalisering av de konventionella bränslenas externa kostnader på marknaden för biomassa. I den modell14 som grundas på dessa politiska antaganden gör prognosen att de förnybara energikällornas bidrag till att täcka bruttoenergibehovet inom EU ligger på 9,9 % år 2010. Fortsättningen av prognosen enligt de "industripolitiska" antagandena visar att tillväxten kommer att bli avsevärt lägre mellan år 2010 och 2020, vilket leder till ett genomslag på marknaden för förnybara energikällor på 11,4 % år 2020. En intressant slutsats som kan dras av detta är att den politik som har föreslagits av industrin för förnybar energi inte kan uppnå de mål som uppställts av industrin själv, bortsett från vindkraften som tack vare den tekniska utvecklingen ökar avsevärt. Det andra scenariot enligt Teres II är "ExterNe-internaliseringen", som grundar sig på kommissionens undersökning med samma namn, och där det antas att alla externa kostnader för konventionella bränslekretslopp internaliseras. Enligt detta scenario kännetecknas alla förnybara energikällor av en måttlig tillväxt som leder till ett något högre sammanlagt bidrag till att täcka bruttoenergibehovet inom EU än det som förutspåddes i det föregående scenariot. I synnerhet vindkraft och jord- och solvärmetekniker kommer att vinna enligt detta scenario, eftersom det totala genomslaget av förnybar energi förutspås uppgå till 10,1 %. Det senaste scenario som har utvecklats inom Teres Il-undersökningen är "politiken för bästa praxis" som antar att den politik som till nu har varit effektivast i att främja 13 14 kommissionen (1994) och Teres II (kommer att offentliggöras av kommissionen år 1997). Inklusive framför allt AEBIOM (European Biomass Association), EEWC (European Energy from Waste Council), ESHA (European Small Hydro Association), ESIF (European Solar Industry Federation) och EWEA (European Wind Energy Association). Den prognos som gjorts inom Teres II grundas på Safire-modellen för genomslag på marknaden som har utvecklats inom gemenskapens Joule Il-program. 16 användandet av förnybara energikällor tillämpas inom hela EU. Denna politik omfattar i första hand följande: Statliga program med betoning på att kommersialisera tekniker för förnybar energi och förbättrade system för lokal planering. Ökad FoU i syfte att sänka kostnaderna med 20 %. Ökad tillgång på mark för energigrödor med 25 % liksom garanterat stöd för att lägga 12 % av jordbruksmarken för livsmedel i träda fram till år 2000. Internalisering av de externa kostnaderna för konventionella bränslekretslopp (jämförbart med ExterNe). Scenariot "politik för bästa praxis" visar ett starkt genomslag på marknaden jämfört med tidigare scenarier, i synnerhet för solceller och biobränslen. Framsteg märks särskilt på elmarknaden. De förnybara energikällorna uppgår enligt de politiska antagandena inom scenariot "politik för bästa praxis" sammantaget till 12,5 % av bruttokonsumtionen inom EU år 2010. Jämfört med det ekologiska scenariot i undersökningen "Energin i Europa år 2020" (Forum) är detta ett avsevärt högre genomslag på marknaden år 2010. Genom att sträcka ut scenarierna till år 2020 framgår emellertid att de båda scenarierna konvergerar mot detta datum med "Forum" där det förutspås ett genomslag för de förnybara energikällorna på marknaden som uppgår till 220 miljoner toe, vilket motsvarar 13,7 % av bruttoenergikonsumtionen inom EU jämfört med 13,9 % enligt scenariot "politik för bästa praxis". Detta visar att den politik, på vilken scenariot "politik för bästa praxis" stöder sig, effektivare ger en snabb förbättring av den förnybara energins genomslag jämfört med "forumscenariot" som fortsätter efter år 2010, medan den kommersiella potentialen för vidare genombrott på marknaden har uttömts enligt scenariot för "bästa praxis". Sammanfattningsvis visar de olika scenarierna tydligt att förnybara energikällor på ett betydande sätt kan bidra till Europeiska unionens energitillgångar. À andra sidan är den del som utgörs av förnybar energi i energisammansättningen väldigt känslig för föränderliga politiska förutsättningar. Såvida inte specifika stimulansåtgärder vidtas, är det orealistiskt att förvänta sig att den stora potentialen för förnybar energi kommer att utnyttjas och att dessa källor i mer betydande grad kommer att bidra till att täcka det europeiska energibehovet. Detta syns tydligt i det "sunda förnuftets" scenario och "konkurrens-" och "konfrontationsscenarierna". Enligt de scenarier som främjar i Europa år 2020" och det miljöskydd, dvs. "forumscenariot" enligt "Energin "industripolitiska" scenariot och "ExterNe-scenariot" förnybara i Teres II börjar energikällor att i högre grad täcka energibehovet men ligger kvar under eller, vad gäller ExterNe, precis ovanför tioprocentstrecket. Endast enligt scenariot "bästa politiska praxis" som utvecklats inom Teres II kommer förnybara energikällor att utvecklas snabbt och täcka mer än 12 % aV bruttoenergibehovet år 2010. Den sammanlagda energikonsumtionen kommer troligen att växa avsevärt inom EU mellan år 1996 och 2010. "Energin i Europa år 2020" antyder ett ökat energibehov, beroende på det geopolitiska scenariot, på mellan 170 miljoner toe och 296 miljoner toe. Ett genomslag 17 på marknaden för förnybara energikällor med 12 % motsvarar en extra energiproduktion från förnybara energikällor mellan år 1996 och 2010 på omkring 127 miljoner toe. 4. Fördelarna med de förnybara energikällorna: de förnybara energikällornas bidrag till att uppnå de energipolitiska målen, sysselsättningen och regional utveckling Europeiska unionens energikonsumtion förutspås en jämn ökning i framtiden, vilket framgår av de olika scenarier som beskrivs i föregående kapitel. Inte ens en avsevärd ökning i användandet av förnybara energikällor kommer att räcka till för att tillgodose den förväntade efterfrågan. Om gemenskapen därför inte lyckas med att låta den förnybara energin täcka en större del av dess energibehov, kommer det att bli ännu svårare att uppfylla de internationella åtagandena för miljöskydd. Dessutom kommer ett misslyckande med att öka andelen förnybara energikällor att inverka negativt på andra viktiga politiska mål, i synnerhet försörjningssäkerhet, ekonomisk och social kohesion och konkurrenskraft, åtminstone på lång sikt. En ökad användning av förnybara energikällor, till följd av en omfattande strategi, kommer därför att ge ett antal fördelar för energisektorn och själva ekonomin. Detta stycke ger en överblick över hur utvecklingen av förnybara energikällor kan bidra till att uppnå gemenskapens mål som de definieras i fördraget och de rättsliga regler som härletts ur detta. 4. 1 Miljööverväganden Utvecklingen under senare år har visat vilka stora miljöproblem som direkt hänger samman med användningen av fossila bränslen, i synnerhet problem till följd av koldioxidutsläpp och klimatförändringar. Den ökade användningen av kärnkraft bidrar endast i begränsad utsträcknig till en lösning av dessa problem, eftersom endast några få medlemsstater har valt kärnkraftsalternativet. Den nuvarande energisammansättningen är oförenlig med de långsiktiga kraven på en hållbar utveckling. En betydande begränsning i användningen av fossila bränslen krävs för att garantera att gemenskapen kan uppfylla de koldioxidkrav som uppställs i klimatkonventionen. Detta är erkänns nu på alla håll, inte blott av medlemmarna av Förenta nationernas International Panel on Climate Change (IPCC), men också andra internationella organisationer såsom IEA och World Energy Council (WEC), nationella regeringar och, kanske allra viktigast, av stora delar av industrin själv. Alla förnybara energitekniker är inte helt fria från föroreningar, men i allmänhet har bruket av förnybara energikällor den tydliga fördelen att inget koldioxid släpps ut15. Vidare alstrar inte förnybara energikällor utsläpp av svaveldioxid eller kväveoxider. Ett gynnande av förnybara energikällor skulle också hjälpa EU att uppnå sin målsättning när det gäller markskydd och föroreningar i luft och vatten. En enhetlig strategi bör dock underbyggas med livscykelanalys för att erhålla väl dokumenterade slutsatser om de miljöfördelar som uppstår vid ökad användning av de olika förnybara energikällorna. Även utan en sådan 15 Användandet av vattenkraft samt vind- och solenergi resulterar inte i utsläpp av C02 eller av andra gaser, och vad beträffar biomassa sker inga nettoutsläpp av C02 förutsatt att det förbrukade kolet ersätts av nya växter i ett slutet kretslopp. Avfallsförbränning däremot orsakar utsläpp av CO, och andra ämnen, men i en kontrollerad förbränningsprocess kan utsläppen minimeras om lämpliga åtgärder för avgasrening vidtas. Allmänt sett är målsättningen, vilket gemenskapens avfallsstrategi slår fast, att minska mängden avfall som produceras och att använda avfallet på ett så miljövänligt sätt som möjligt. Detta innefattar återvinning, där så är lämpligt. 18 noggrann analys är det uppenbart, vilket visades i det föregående kapitlet, att förnybara energikällor passar in i den övergripande strategin för hållbar utveckling. I synnerhet med tanke på Riofördragets målsättning att stabilisera koldioxidutsläppen år 2000 på 1990 års nivå, är en större marknadsandel för förnybara energikällor grundläggande för en hållbar energi strategi, tillsammans med andra politiska initiativ, särskilt på energisparandets område. Dessutom kommer den överenskommelse om kommande avsevärda minskningar av utsläppen av koldioxid och andra växthusgaser, som blir följden av de pågående förhandlingarna under FN:s program för växthusgaser (mandatet efter Berlinrundan), att utgöra ett nytt åtagande för gemenskapen. Ett ökat utnyttjande av förnybara energikällor kommer att bidra till fullföljandet av dessa åtaganden. 4. 2 Tryggad försörjning aldrig tar per definition slut. Situationen vad avser Förnybara energikällor försörjningstrygghet är inte alls kritisk, vilket påpekas i kommissionens vitbok "En energipolitik för Europeiska unionen". Gulfkrisen 1992 och andra därtill hörande kriser har visat att gemenskapens energisystem är tåligt, och kan klara av små kriser och konjunkturproblem. Detta gäller dock möjligen inte i framtiden, då beroendet ökar. Europeiska unionens importberoende är för närvarande 50 %, men kan mycket väl, enligt de flesta prognoserna, öka till så mycket som 70 % inom 25 år. I detta läge kan inte Europeiska unionen försumma utvecklingen av sina inhemska resurser. Förnybara energikällor är alla inhemska och ett vidare utnyttjande av denna potential kan bidra starkt till att förbättra försörjningstryggheten. Vidare är det av stor vikt att se bortom gemenskapens energibehov. Alla prognoser visar att utvecklingsländernas energibehov kommer att öka avsevärt i framtiden, i synnerhet i Asien. Uppenbarligen kan detta påverka de globala energimarknaderna; brister i försörjningen och prisökningar kan inte uteslutas. Förnybar energi kan minska en del av behovet av importerade bränslen. 4. 3 Konkurrenskraft Det finns också goda skäl att uppmuntra förnybara energikällor med hänsyn till det tredje nyckelmålet i energipolitiken, det vill säga att förbättra den europeiska industrins konkurrenskraft i allmänhet. Det är realistiskt att förvänta sig att de flesta förnybara energikällor kan konkurrera med konventionella, i synnerhet på medellång och lång sikt. Figur 1 visar de sjunkande kostnadskurvorna för olika förnybara inom elproduktionen och en jämförelse med kostnaderna hos konventionella tekniker. tekniker teknik. I installationen Kurvorna i figur 1 visar genomsnittskostnader per sektor och grundar sig på kommersiell, beprövad tillverkning, montering och idrifttagande delat med den installerade kapaciteten. Produktionskostnaden grundas på samma princip, men kostnaden divideras med energin som anläggningen producerar per år. Uppgifterna om produktionskostnaderna jämförs med dem från rapporten Teres II. ingår kostnaderna för konstruktion, Vissa tekniker, särskilt biomassa, små vattenkraftverk och vindkraft, är för närvarande konkurrenskraftiga och ekonomiskt livsdugliga jämfört med andra decentraliserade tillämpningar. Solceller är fortfarande mycket mer beroende av gynnsamma förhållanden, 19 trots snabbt sjunkande kostnader. Vad gäller värmeproduktion är soluppvärmda varmvattenberedare för närvarande konkurrenskraftiga i många av gemenskapens regioner. Sålunda finns det för de tekniker som redan är ekonomiskt livskraftiga ett betydande mått av marknadsmisslyckande. Detta, det vill säga betydelsen av icke-ekonomiska hinder för marknadsföring, belyses närmare i kapitel 4. Trots de förnybara energikällornas snabbt förbättrade ekonomiska livskraft, är det uppenbart att kostnaderna för förnybara energikällor för närvarande, när det gäller vissa tekniker, utgör det största hindret för utveckling av förnybara energikällor. Detta gäller särskilt när förnybara energikällor konkurrerar med stora, centraliserade kol- eller kärnkraftverk, vilka fortfarande är de överlägset vanligaste elframställningsmetoderna i gemenskapen. Många förnybara energikällor kommer inte att vara konkurrenskraftiga förrän priserna på de konventionella bränslena avspeglar den fulla kostnaden, inbegripet externa miljökostnader, eller när fortsatt teknisk utveckling och spridning på marknaden har tvingat ner priserna. RES power plants Production cost trendiines Teckenförklaring : PV: Solceller WE: Vindkraft HY: Vattenkraft GE: Geotermisk energi BM: Biomassa v « C a T S max «lecentralised conventional power precuctior, Dotted lino rcprcsennhc min centralised rad „. , source: TERJES 11 20 I kommissionens vitbok från 1993 om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning16 hävdas att ren teknologi är en nyckel till framtida ekonomiskt välstånd och att det nuvarande allmänna beskattningssystemet inte leder till bästa tänkbara resursfördelning. Med detta i åtanke, och med en internalisering av externa kostnader som framtidsperspektiv, kan förnybara energikällor komma att ge ett starkt bidrag till ett hållbart och konkurrenskraftigt europeiskt energisystem. Redan nu är det dock värt att notera att eftersom förnybara energikällor är inhemska, påverkas de inte av prisfluktuationer på importerade bränslen, och kommer därför att ha en stabiliserande inverkan på energikostnaderna. En annan viktig aspekt är tillväxtpotentialen hos den europeiska industrin för förnybar energi. På de flesta områden står den europeiska industrin ingen efter, när det gäller att leverera den utrustning och de tekniska, finansiella och administrativa tjänster som marknadstillväxten kräver. Vissa medlemsstater har dock redan nu dragit avsevärd nytta av exporten av förnybar teknik, och därigenom ökat sina totala exportinkomster. Som exempel kan nämnas att den europeiska vindturbinindustrin för närvarande täcker ungefår 75 % av världsbehovet av denna teknik. I ett globalt perspektiv är den förnybara energimarknadens tillväxtpotential imponerande, i synnerhet i utvecklingsländerna, och har uppskattats till mer än 1700 miljarder ecu fram till år 2020. Detta erbjuder intressanta affårstillfällen och expansionsmöjligheter för Europas industri för förnybar energi. Kommissionen har redan stött grundandet av Europeiska rådet för export av förnybar energi, som instiftades formellt tidigare i år, och överväger andra sätt att uppmuntra export av förnybar energiteknik. Det står dock klart att det är nödvändigt att EU:s industri kan expandera på sina hemmamarknader för att kunna utveckla en exportmarknad. 4. 4 Regional utveckling, social och ekonomisk sammanhållning samt sysselsättning Utvecklingen av förnybara energikällor kan också medföra positiva, påtagliga effekter på regionernas utveckling och sysselsättning. Förnybara energikällor är per definition lokala, och produktion av förnybar teknik och installation av förnybara energianläggningar är - i många fall - oberoende av huruvida det finns infrastruktur. Dessutom har många mindre utvecklade regioner god potential för förnybara energiresurser. Att främja förnybara energikällor är därför en viktig beståndsdel i regionalpolitiken och kan öka sysselsättningen i regioner som annars saknar industriell utveckling, och kan också bidra med de energiresurser som är nödvändiga för utveckling. Undersökningar visar att utveckling, drift och underhåll av förnybara energikällor tenderar att vara mycket mer arbetskraftintensiv än förnybara energikällornas påverkan på anställningsgraden är enligt vissa studier upp till fem gånger högre än den från vidare utveckling av fossila bränslen. Dessutom sker nyanställningarna mestadels inom den här sektorn i glesbygden, där arbetslösheten ofta är hög. inom de konventionella bränslenas område. De teknikutveckling Turistsektorn erbjuder särskilt goda möjligheter för ökat användande av förnybara energikällor. Regioner med turistindustri är särskilt behov av en välbevarad miljö, och samtidigt utmärks turistindustrin - speciellt massturismen - av ett ökat energibehov 16 "Tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning - vägar och utmaningar in i 2000-talet", Europeiska kommissionen 1993. 21 speciellt under perioder med hög beläggning. Dessutom växer turismen i isolerade områden som exempelvis på öar och i bergsområden, där bränsleleveranser och kraftledningar är dyra och miljömässigt oattraktiva. Därför kan ett allmänt ökat användande av förnybara energikällor utgöra ett intressant alternativ till konventionell energiproduktion i turistområden. Industrin för förnybar energi består till största delen av små och medelstora företag. Eftersom små och medelstora företag är allmänt erkända som en stor källa till nya arbetstillfällen i Europeiska unionen, beror den framtida industriella utvecklingen i hög grad på ett kontinuerligt skapande av snabbt växande företag i "nya" branscher. Påskyndande och stärkande av användandet av förnybara energikällor och förnybara energitekniker bör därför vara ett viktigt led i gemenskapens övergripande strategi att uppmuntra små och medelstora företag, öka sysselsättningen och tillväxten till nytta för gemenskapens industri och regioner. 4. 5 Allmänna opinionen och konsumenternas valfrihet Europeiska unionen genomför regelbundet opinionsmätningar inom många områden. Vad energi anbelangar är slutsatserna i Eurobarometer17 tydliga. Synen på förnybara energikällor är mer positiv än på andra energikällor. Liberaliserade marknader och konsumenternas valfrihet gör sig mer och mer gällande, även på energiområdet, vilket torde påverka marknaden. Om många kunder vill värna om miljön kommer detta att utgöra ytterligare en kraft för att skapa en ny, förnybar energikapacitet. Man bör överväga metoder att stimulera konsumenternas efterfrågan av förnybar energi. 5. Problem att lösa: ett antal hinder för ett ökat användande av förnybar energi Man behöver se objektivt på hindren för ett snabbt och omfattande utvecklande av förnybara energikällor. Hindren är av vitt skilda slag, och måste därför definieras tydligt så att man kan utveckla de politiska instrument som kan hjälpa de förnybara energikällorna att övervinna hindren. Ett område av särskild vikt är frågan om internalisering av externa kostnader. Dessutom finns det ett stort antal andra problem som hänför sig till finansiering, reglering, tekniska frågor, brist på information och utbildning etc. De förnybara energikällornas begränsade marknadsandelar kan till stor del skyllas på brist på politisk vilja och förmåga att undanröja dessa hinder. De försök som gjorts är ofta splittrade och osamordnade och har, i de flesta fallen, inte lett till nämnvärda förbättringar. Den här grönboken syftar till att tydliggöra hindren. Detta skall sedan tjäna som grund för gemensamma ansträngningar för att främja förnybara energikällor. 17 Europeiska kommissionen, Eurobarometer 39. 1, Europeisk opinion i energifrågor, september 1993. 22 5. 1 Kostnaderna Kostnaderna för beprövad, förnybar energiteknik minskar snabbt, beroende på ökad volym på efterfrågan och på tekniska framsteg. Ett viktigt hinder för högre marknadsandelar är dock kostnaderna för att utnyttja dessa energikällor. Därför måste man internalisera externa kostnader för att introducera förnybara energikällor på bästa möjliga sätt. Externa kostnader i bränslecykeln är de kostnader som drabbar samhället och miljön vilka inte betalas av energiproducenter och -konsumenter. Undersökningar18 visar att förnybara energikällor, även med nuvarande teknik, skulle ha en mycket större marknadsandel om exempelvis fossila bränslen hade priser som avspeglade de externa kostnaderna fullt ut, framför allt kostnaden för miljöskydd. I allmänhet är de externa kostnaderna för energiproduktion avsevärt lägre för förnybara energikällor jämfört med konventionella energikällor. Därför skulle utvecklandet av förnybara energikällor gynnas betydligt om regler infördes som stadgade att energitaxor i allmänhet skall avspegla de fulla kostnaderna, exempelvis genom ett övergripande energiskatteinitiativ med skattesatser efter bränslecyklernas externa kostnader. Detta skulle inte bara leda till en avsevärd minskning av koldioxidutsläppen, vilket visas av analysen i samband med kommissionens koldioxidstrategi, utan också till ett betydligt större bidrag från förnybara energikällor, i synnerhet på grund av en kortare amorteringsperiod jämfört med konventionella energikällor. 5. 2 Tekniska och icke-tekniska hinder Förnybara energikällor är i många fall ekonomiskt livskraftiga och kan konkurrera effektivt med konventionella energikällor, vilket påpekas i punkt 4. 3 ovan. På grund av ett antal marknadsmisslyckanden har de dock hittills inte lyckats få någon större betydelse. Dessa marknadsmisslyckanden kan bara rättas till med hjälp av ett antal olika politiska styrmedel. I det här avsnittet beskrivs de huvudsakliga marknadshindren som leder till sådana marknadsbrister. Energiprojekt brukar utmärkas av höga investeringskostnader i absoluta tal, oavsett om det gäller installationen av ny produktionskapacitet eller byggandet av infrastruktur för transport. Fastän detta ofta inte är fallet när det gäller förnybara energikällor, som ofta är småskaliga, stöter de ändå ofta på det problemet att finansiärerna har en negativ inställning. Dessutom är ofta kapitalkostnaderna för avbetalningen höga jämfört med kostnaderna för drift och bränsle. Man inser faktiskt ofta inte tillräckligt väl att förnybar energiteknik har låg driftskostnad, i synnerhet på grund av att bränslekostnaderna är låga eller saknas helt. Det finns tecken på att inställningen håller på att förändras, men projekten måste uppfylla rätt strikta krav innan medel utbetalas. På så sätt uppstår problem när man granskar detaljerna i finansieringsförslagen, även om det finns en medvetenhet om de förnybara energikällorna och de därtill hörande affärsmöjligheterna. Ett viktigt ekonomiskt hinder som är gemensamt för de flesta projekten inom förnybar energi är den långa amorteringsperioden vid nuvarande priser. Utan tydliga signaler om förhållandena på lång sikt kan inte investerare och finansinstitut se långsiktigt på projekten. Riskerna 18 Externe: Studie under Joule-programmet om energins yttre kostnader. 23 (både tekniska och marknadsrelaterade) överskattas därför ofta av finansinstitut, investerare, inköpare, konsumenter osv. Sammantaget med det faktum att många projekt inom förnybar energi är för små för många finansinstitut, leder detta till att många sådana projekt, som i övrigt är sunda och ekonomiskt livskraftiga, aldrig når längre än till planeringsstadiet. Information om, medvetenhet om och erfarenhet av förnybar energi är inte jämnt fördelad över EU. Detta påverkar många grupper, från beslutsfattare till investerare. Forskare, ingenjörer, tekniker, installatörer, finansiärer, investerare, planerare, kraftbolag, vilka alla är viktiga aktörer i beslutsfattandet som rör förnybara energikällor, lider vanligen av brist på kunskap om de möjligheter som förnybar energi erbjuder. Statliga energiproduktionsbolag, särskilt monopol, har ofta en negativ inställning till förnybar energi, vilket främst grundar sig på ett allmänt motstånd mot förändringar. Centraliserade energiproduktionsmetoder tycks inte gå ihop med utvecklandet av förnybara energikällor. Problem, både tekniska och ekonomiska, uppstår i samband med inkoppling på centraliserade elnät. Några inkopplingsproblem har lösts, men andra kvarstår, däribland anslutningsavgifter och standardavtal för kraftbolag som tillhandahåller kopplingar till elnätet. Det låga pris som små producenter får för sin el i vissa länder leder till låg avkastning för investerare. Kraftbolag ger ofta ingen ersättning för de minskade förluster som en decentraliserad energialstring innebär, varken i pris eller i underlättande av anslutning till elnätet. Vissa nätanslutna förnybara energikällor, särskilt sol och vind, har problem med dygnsbundna och årstidsbundna variationer i produktionen. Detta problem kräver kreativa lösningar; den variabla produktionen kommer att avspegla sig i marknadspriset jämfört med el från kraftvärme-, vatten- och kärnkraftverk. Det finns dock lösningar på dessa problem, exempelvis telematiktillämpningar eller energilagringssystem. På en mer teknisk nivå kan också sammankopplingskrav på säkerhet, kontroll och utrustningsspecifikationer utgöra en belastning för utvecklare av förnybara energikällor. På transportområdet kräver biobränsle, i likhet med alla andra nya bränsletyper, en passande infrastruktur för att kunna nå större spridning. Dock är infrastrukturen för landsvägsfordon nästan helt inriktad på kolväten, vilket försvårar marknadsföringen av biobränslen, biodiesel. De diskussioner om renare bilteknik på gemenskapsnivå, som nyligen börjat, utgör ett bra tillfälle att bedöma hur man skall göra för att övervinna marknadshindren för biobränslen. Det är uppenbart att alla åtgärder måste utvärderas med avseende på kostnadseffektiviteten i minskningen av koldioxidutsläpp. Dessutom måste de ta hänsyn till följderna för andra möjliga utsläpp. till exempel Tekniska krav på förnybara energikällor som inte är inkopplade på elnätet skapar också hinder. Byggnormer, till exempel, tar ofta inte hänsyn till de speciella krav som installationen av förnybara energikällor ställer. Bristen på lämpliga standarder leder också till resurskrävande och dyra procedurer vid installation av förnybar energiproduktion. Teknisk standard, exempelvis för konsumentprodukter som soldrivna varmvattenberedare, kommer att bidra till att öka allmänhetens förtroende, vilket är nödvändigt för försäljning 24 i stor skala. Biomassa som bränsle är ett annat exempel på en förnybar energikälla som för närvarande saknar en tillräcklig standard. I en del fall kräver de enskilda medlemsstaterna att utrustning skall gå igenom särskilda nationella tester före installation, vilket fördyrar och försenar företagens marknadsföring av ny teknik. Bristen på en europaomfattande harmonisering av sådana krav skapar ofta allvarliga hinder för handeln med förnybar teknik. Fastän åtskilliga förnybara energikällor nu har blivit mogna, innovativa och mycket effektiva, återstår det att utveckla eller fullt ut demonstrera en del teknik. Några exempel är demonstration av biogas i kombinerade cykler, och av vindturbiner på ställen med mycket låga vindhastigheter19. Eftersom förnybara energiprojekt ofta förläggs till områden som ligger nära resurser och där energiprojekt inte är vanliga, kan projekten möta motstånd från lokalbefolkningen som oroar sig för miljön. Även om de flesta förnybara energikällors miljöpåverkan är mycket mindre än konventionella bränslecyklers, kan lokala hänsyn ibland uppväga globala miljöfördelar. Samtidigt som man medger att vindturbiner, för att ta ett exempel, kan ha en viss negativ miljöpåverkan i form av buller och fulhet, måste man i samband med denna fråga ta med i beräkningen dels det faktum att lösningar på dessa problem är under utveckling och dels de övergripande miljöfördelarna som uppstår vid ersättning av fossil energiproduktion. Den nuvarande oöverskådliga, instabila och oförutsägbara ramen för utveckling och införande av förnybara energikällor och teknik som är följden av de olika, ofta snabbt varierande, nationella stödplanerna måste anses vara ett allvarligt hinder för vidare marknadspenetration. Man kan säga att detta - vilket stämmer in på de flesta problemen som behandlas i detta kapitel - endast kan övervinnas genom skapandet av en stabil och gemenskapsomspännande ram för förnybara energikällor. 6. Vägen framåt: en strategi för förnybara energikällor Vid utformandet av politiska strategier är det alltid viktigt att ha väldefinierade mål. Utan en klar definition av önskad riktning och hastighet blir det praktiskt taget omöjligt att mäta hur framgångsrik man är och att därefter vid behov anpassa sin politik. À andra sidan måste målen vara realistiska och uppnåeliga, och framför allt får de inte användas som en förevändning för att inte agera. Mål är värdelösa om de inte åtföljs av en strategi som beskriver hur man skall uppnå dem. Ett ambitiöst men uppnaeligt gemenskapsmål kan underlätta en fokusering på de åtgärder som behövs och ge den nödvändiga politiska signalen. För ett sådant mål finns det olika alternativ. Ett är att åstadkomma en betydande ökning av marknadsandelen för förnybara energikällor genom att fördubbla deras bidrag till primärenergiförbrukningen i EU till år 2010. Detta skulle innebära att EU och medlemsstaterna måste vidta betydande åtgärder 19 De tekniska hindren för vidare utnyttjande av förnybar energi presenteras i flera dokument utarbetade för Thermie-konferensen "Mot ett bredare användande av energiteknik; verksamhet pä utvecklingsstadiet till marknadens fromma", Bryssel, 10-11 oktober 1996. 25 för att satsa på förnybara energikällor så att deras bidrag ökar till 12 % av unionens samlade energiförbrukning. Det står klart att på gemenskapsnivå är stöd och främjande av förnybara energikällor inom ett antal politiska områden en förutsättning för att en större marknadsandel skall kunna uppnås. En betydande ökning av användandet av förnybara energikällor kan dock inte uppnås genom åtgärder enbart på gemenskapsnivå. Industri, användare och medlemsstater spelar en viktig roll och måste ta sitt ansvar för genomförandet av effektiva åtgärder på nationell nivå. Subsidiaritetsprincipen ger bra i detta avseende. Många nödvändiga politiska åtgärder måste utvecklas på nationell nivå. Nationella program för teknisk utveckling måste stärkas, utbildnings- och fortbildningsaktiviteter måste intensifieras, informationskampanjer måste utvecklas vidare och medvetenheten höjas på nationell och regional nivå, etc. riktlinjer I detta sammanhang kommer kommissionens förslag om samarbete kring överenskomna energipolitiska mål att spela en viktig roll. Ökad användning av förnybara energikällor nämns särskilt som ett energipolitiskt mål. Därför kan den fastställda ramen tjäna som en användbar mekanism för att åstadkomma bättre konvergens mellan medlemsstaternas strategier inom detta område. Det finns dock ett antal politiska åtgärder som passar bäst för tillämpning på gemenskapsnivå. Den gemenskapsstrategi som skall fastställas på grundval av denna grönbok och slutsatserna som följer från den mer omfattande debatten om förnybara energikällor bör specificera de viktigaste elementen i detta avseende. Det är mycket viktigt att strategin åtföljs av specifika åtgärder och att den går längre än de lösa utfästelser som gjorts innehåller detta preliminära redan påpekats ovan diskussionsdokument inte någon fullständig lista över exakt definierade åtgärder. Det pekar dock ut den politik som krävs på EU-nivå för att se till att gemenskapen lever upp till sina åtaganden vad gäller en hållbar utveckling, särskilt då beträffande utveckling och utnyttjande av förnybara energikällor. förflutna. Som i det 6. 1. Ett ambitiöst mål för en ökning av bidraget från förnybara energikällor Ett mål för bidraget från förnybara energikällor kan vara ett bra politiskt instrument och ge riktlinjer för åtgärder. De flesta medlemsstaterna har, som framgår av kapitel 1, satt upp mer eller mindre specifika kvantitativa mål på nationell nivå, och gemenskapen med 12 medlemsstater kom överens om att andelen förnybara energikällor skall vara 8 % år 2005. Nu uppstår frågan om huruvida ett nytt vägledande gemenskapsmål skall fastställas för år 2010, och i så fall på vilken nivå. Det bör stå klart att ett gemenskapsmål inte skulle betyda att varje medlemsstat skall uppnå en viss procentuell marknadsandel av förnybara energikällor, utan snarare att gemenskapen som helhet bör sträva efter att uppnå en viss marknadsandel till år 2010. De naturliga skillnaderna mellan medlemsstaterna vad gäller utnyttjande av förnybara energikällor kommer därför sannolikt att kvarstå. Ett konkret mål för förnybara energikällor skulle dock kunna stimulera alla medlemsstater till särskilda ansträngningar för att uppnå ett ökat utnyttjande av den tillgängliga potentialen. I denna mening skiljer sig målet för ökat utnyttjande av förnybara energikällor från koldioxidmålen, som medlemsstaterna och 26 gemenskapen åtagit sig att följa inom ramen för konventionen om klimatförändringar, och som gäller för var och en av medlemsstaterna. Trots det skulle ett mål, som innebär en betydande ökning av användningen av förnybara energikällor, kunna vara ett viktigt instrument för att uppnå de uppställda målen för stabiliseringen av koldioxidutsläpp, vid sidan av andra åtgärder, som t. ex. energisparåtgärder. Kommissionen efterlyser synpunkter på om man skall sätta upp ett vägledande mål för de förnybara energikällornas bidrag till gemenskapens totala energiförbrukning bortom nuvarande mål för år 2005. Då antas att ett ambitiöst men realistiskt mål för år 2010 skulle bli en användbar politisk bevekelsegrund och att det skulle fokusera beslutsfattarnas tankar. Kommissionen välkomnar också synpunkter om andra sätt att sända en politisk signal och skapa incitament till åtgärder för satsningar på förnybara energikällor, liksom synpunkter om vilka måttstockar som kan användas för att mäta de framsteg som görs. Som sagts i kapitel 4 anser kommissionen att de förnybara energikällornas fördelar för energipolitiken, miljöskyddet, sysselsättningen och för regional utveckling och sammanhållning är sådana att de motiverar betydande och föregripande politiska ansträngningar för att uppnå en betydande ökning av marknadsandelen på medellång sikt, dvs. under de kommande 15 åren. Då uppstår en rad frågor. Hur mycket är en betydande ökning? Vilka typer av åtgärder behövs? Vad får det för följder för minskningen av koldioxidutsläppen och andra utsläpp, för försörjningssäkerheten, ekonomin, sysselsättningen? Man bör också ta hänsyn till kostnadseffektiviteten för olika åtgärder, med beaktande av lägsta kostnader, samt den förväntade tekniska utvecklingen inom detta snabbt föränderliga område. När man bedömer vad som är ett betydande resultat av en överenskommen politisk satsning, är det viktigt att veta hur förnybara energikällor skulle kunna utvecklas om ingen konkret satsning görs. I tre av de fyra scenarier som togs fram i undersökningen "Energin i Europa år 2020" som beskrivs i kapitel 3 (scenarierna "Sunt förnuft", "Konfrontation" och "Konkurrens"), där man inte vidtar några åtgärder för att satsa på förnybara energikällor, räknar man med att deras andel ökar med 1,5 % under 15 år fram till år 2010 (ungefär 0,1 % per år). Det fjärde scenariot som beskrivs i denna undersökning ("Forum") är mer inriktat på generella miljöpolitiska åtgärder men saknar konkreta åtgärder för främjande av förnybara energikällor. Där förväntas andelen förnybara energikällor öka med 3 % så att andelen blir 9 % år 2010. I de scenarier som togs fram i undersökningen Terres II, vilka tar "Sunt förnuft" som utgångspunkt men som förutsätter att det vidtas vissa politiska åtgärder som stöder utvecklandet av förnybara energikällor, är förutsägelsen om andelen förnybara energikällor mer uppmuntrande. I två av scenarierna förutspås de förnybara energikällornas andel bli omkring 10 % år 2010. Det gäller för de åtgärder som föreslås av europeisk industri verksam inom området förnybara energikällor (scenariot "Industripolitik") och de som föreslås i kommissionens modell som baseras på internalisering av externa kostnader för konventionellt bränsle (scenariot "ExterNe Internalisation"). Om vi istället tar det tredje scenariot ("Bästa praxis"), som föreslår att de åtgärder som hittills varit mest effektiva för att främja förnybara energikällor kombineras och tillämpas inom hela EU, förutspås de förnybara energikällornas andel öka till 12,5 % år 2010. 27 Med en annan metod kan man, genom att kombinera resultaten från ett antal undersökningar20, förutsäga att enligt ett minsta ansträngningens scenario kommer de förnybara energikällornas andel år 2010 att vara 7 %, med måttlig ansträngning kommer de att vara 9 % och med maximal ansträngning 16 %. Som en del av förberedelserna för en framtida handlingsplan för förnybara energikällor, håller kommissionen för närvarande på att undersöka följderna av alla olika åtgärder som kan behöva vidtas enligt de olika scenarierna. Kommissionen välkomnar, som en del av samrådsprocessen i samband med utgivningen av denna grönbok, synpunkter på genomförbarheten, önskvärdheten och effektiviteten för de åtgärder som beskrivs i kapitel 3 och på andra ställen i detta dokument. Av skäl som beskrivs i kapitel 4 tror kommissionen att det i detta kritiska skede av utvecklingen av förnybara energikällor krävs betydande och föregripande politiska ansträngningar för att man skall uppnå mätbara resultat. Mot bakgrunden som redan beskrivits ovan kan en fördubbling av de förnybara energikällornas andel fram till år 2010, vilket skulle innebära att deras bidrag till unionens samlade energiförbrukning blir omkring 12 %, vara ett ambitiöst men realistiskt mål21. De förnybara energikällornas nuvarande andel, omkring 6 %, inkluderar storskaliga vattenkraftverk. Av miljöskäl är möjligheterna till ytterligare användning av dessa mycket begränsad inom EU. Därför skulle en fördubbling av dagens energiproduktion från förnybara energikällor kräva betydande ökningar i användandet av andra förnybara energikällor. Detta illustreras klart i de scenarier som beskrivs i kapitel 3 i denna grönbok. Där framgår att det behövs mycket ambitiösa politiska åtgärder för att man i betydande omfattning skall kunna öka bidraget från förnybara energikällor fram till år 2010. Konsekvenserna av detta analyseras i undersökningen Teres II, särskilt avseende parametrar som koldioxidutsläpp, försörjningssäkerhet och sysselsättning. I fråga om koldioxidutsläpp förutspås i scenariot "Bästa praxis", med 12,5 % förnybara energikällor, en reduktion av koldioxidutsläppen med 386 miljoner ton per år fram till år 2010. Detta resultat har tagits fram med hjälp av den tidigare presenterade Safire-modellen. Beträffande försörjningssäkerhet skulle en fördubbling av de förnybara energikällornas nuvarande marknadsandel leda till en sänkning på omkring 20 % i energiberoende jämfört med rådande situation. Beträffande effekterna på sysselsättningen förutspår Safire-modellen sysselsättningsfördelar som en funktion av att förnybara energikällor vinner insteg på marknaden. Då avses de arbetstillfällen som skapas vid uppförande, installation, drift och underhåll av anläggningar där förnybar energi utnyttjas minus de arbetstillfällen som försvinner inom sektorn för konventionell energi. Denna undersökning visade att en fördubbling av dagens andel förnybara energikällor fram till år 2010 skulle få en positiv 20 21 DGXII: sammanställning av Primes, Safire, Terres, Energin i Europa år 2020 och amerikanska undersökningar. Det är viktigt att notera att marknadsandelen 12 %, beräknad på basis av Eurostat-konventionen i absoluta termer, motsvarar 15 % beräknat på basis av den s. k. substitutionsprincipen (220 toe/GWh). Målet som anges av Europaparlamentet, dock ej uttryckligen i dess senaste resolution, förefaller vara baserat på det mål på 15 % som antogs inom ramen för Madrid-deklarationen och som beräknats på basis av substitutionsprincipen. 28 nettoeffekt på sysselsättningen med över 500 000 nya jobb inom gemenskapen. Denna siffra förefaller optimistisk, men är värd att notera. Den omfattar de nettoarbetstillfållen som skapas indirekt inom de sektorer som är underleverantörer till energisektorn, men tar inte hänsyn till effekterna på ekonomin som helhet och de arbetstillfällen som skapas till följd av den europeiska industrins förväntat stärkta position på exportmarknader. Det är därför sannolikt att nettovinsten för sysselsättningen blir ännu större. Det är också värt att notera att de flesta nya arbetstillfällen skulle skapas på landsbygden. Förutom synpunkter på ett mål för den totala marknadsandelen förnybara energikällor är kommissionen också intresserad av synpunkter på delmål för enskilda förnybara energikällor, liksom på delmål avseende bidraget till de olika sektorerna, till exempel el- och värmeproduktion. När man diskuterar mål bör man vara noga med att inte begränsa flexibiliteteten och att åstadkomma maximal effekt genom att använda de mest kostnadseffektiva förnybara energikällorna som är tillgängliga. Detta är särskilt viktigt eftersom kostnadskurvor och relativ lönsamhet troligen kommer att ändras, till följd av snabb och till stor del oförutsägbar teknisk utveckling. Också ekonomiska förutsättningar kan ändras markant och påverka möjligheterna att nå målen. Dessutom är gemenskapen mitt inne i en utvidgningsprocess. Ansökarländerna i Central- och Östeuropa har i allmänhet inte någon välutvecklad sektor för förnybara energikällor, men potentialen är ansenlig. I en utvidgad union kan det därför bli svårare att uppnå gemenskapsmålen. Om ett vägledande mål slutligen skulle ett översynsförfarande kunna införas i syfte att öka flexibiliteten, med översyn tre gånger per år. Översynsförfarandet skulle, grundat på noggrann övervakning och utvärdering av situationen, göra det möjligt att anpassa målen samt den politik som tillämpas för att nå dem. Det bör i varje fall stå klart att varje förslag till mål skall ses som ett riktmärke som man skall sträva efter, men som inte är juridiskt bindande. i gemenskapsstrategin föreslås 6. 2. Stärkt samarbete mellan medlemsstaterna Om man skall åstadkomma en betydande ökning av de förnybara energikällornas marknadsandel, krävs förbehållslöst engagemang från medlemsstaterna pä nationell, regional och lokal nivå. De flesta konkreta åtgärderna kommer nämligen att vidtas av medlemsstaterna, helt i enlighet med subsidiaritetsprincipen. I detta sammanhang kan gemenskapen tillföra mervärde genom att uppmuntra till samarbete mellan medlemsstater inom detta område. Ett effektivt samarbete på gemenskapsnivå är därför nödvändigt för att se till att nationell energipolitik bidrar till uppnåendet av ett ambitiöst mål för de förnybara energikällornas marknadsandel. I sin resolution av den 23 november 1995 om grönboken "För en energipolitik inom Europeiska unionen"22 identifierade rådet satsningen på förnybara energikällor som ett gemensamt energimål, både av miljöskyddsskäl och i syfte att minska energiberoendet. Rådet underströk behovet av bättre energipolitisk konvergens mot detta mål inom EU. 22 EGT nr C 327/3, 7. 12. 1995. 29 I rådets resolution av den 7 maj 1996 om vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen"23 uppmanas dessutom kommissionen att inleda ett samarbete mellan gemenskapen och medlemsstaterna för att sörja för att gemenskapens energipolitik och medlemsstaternas energipolitik är förenliga med den överenskomna gemensamma energipolitiken. I linje med ovanstående rådsresolutioner antog kommissionen den 4 oktober 1996 ett förslag till rådsbeslut angående organiserandet av samarbete kring överenskomna energimål för gemenskapen24. Förslaget identifierar satsningen på förnybara energikällor som ett av de överenskomna energimålen och uppmanar till stödåtgärder både på gemenskapsnivå och på nationell nivå i syfte att uppnå en betydande andel av primärenergiproduktionen för denna bränsletyp i gemenskapen fram till år 2010. Enligt kommissionens uppfattning kommer detta beslut, när det väl antagits av rådet, att fungera som en lämplig ram som underlättar effektivt samarbete mellan medlemsstater inom området förnybara energikällor. Det gäller särskilt till följd av de konkreta åtgärder som föreslagits för att uppmuntra "bästa praxis" och främjandet av samarbete i energistudier och utbyte av relevanta erfarenheter. Som nämnts ovan finns det ifråga om nuvarande marknadsandel för förnybara energikällor, och den politik som tillämpas för främjandet av dessa energikällor, mycket stora skillnader på nationell nivå. Därför uppstår frågan om huruvida det finns ett behov av att etablera närmare samarbete med medlemsstaterna om förnybara energikällor med avseende på en harmonisering av nationella initiativ och, i så fall, vilka villkor som bör gälla för ett sådant närmare samarbete. 6. 3 Förstärkning av gemenskapspolitiken På många olika områden har gemenskapens politik följder för utvecklingen och utnyttjandet av förnybara energikällor. Ett effektivt genomförande av strategin måste därför vara baserad på politiska åtgärder på många av gemenskapens kompetensområden, åtgärder som alla på ett riktigt sätt bör ta hänsyn till behovet av en satsning på förnybara energikällor. För att åstadkomma att detta görs på ett konsekvent och effektivt sätt måste samordningen på gemenskapsnivå och inom kommissionen förbättras. Vad beträffar kommissionen skulle den för de olika kommissionstjänsterna gemensam grupp för satsning på förnybara energikällor. En förbättrad samordning inom kommissionen är en grundprincip i Europaparlamentets nyligen antagna resolution om förnybara energikällor. Denna och andra åtgärder behöver vidtas för att åstadkomma att alla gemenskapsåtgärder på ett riktigt sätt tar hänsyn till målet att öka betydelsen av förnybara energikällor och för att se till att genomförandet av åtgärderna sker på ett samordnat och konsekvent sätt. förbättras om man upprättade en interna samordningen Nedan beskrivs huvuddragen i kommissionens aktuella uppfattning om de olika element som måste ingå i strategin och om den handlingsplan som skall utarbetas. 23 24 EGT nr C EGT nr C 30 6. 3. 1 De förnybara energikällorna inom ramen för den inre marknaden Upprättandet av en inre energimarknad är en högt prioriterad uppgift för gemenskapen. Den uppgiften utgör en integrerad del av gemenskapens satsningar på att skapa en starkare och mer konkurrenskraftig industriell bas för att möta globaliseringen av marknaderna och den hårdnande internationella konkurrensen. De långa och svåra förhandlingarna om frågan att upprätta en inre elmarknad kulminerade i juli 1996 i och med antagandet av en gemensam ståndpunkt om ett direktiv för den inre elmarknaden25. Huvudsyftet med direktivet är att underlätta tillämpningen i elsektorn av de grundläggande principer som är viktiga för ekonomisk verksamhet och som finns nedlagda i EG-fördraget, dvs. fri rörlighet för varor, fritt tillhandahållande av tjänster, frihet att bosätta sig och förbud mot snedvridning av konkurrens. Förnybara energikällor fyller en funktion som bränsle i elsektorn. Potentialen är långt ifrån fullt utnyttjad, och viktiga tillskott kan komma från vattenkraft, vind, biomassa och, i mindre grad, från solceller. Eftersom den inre marknaden ännu inte fungerar fullt ut, är det svårt att förutse vilken effekt den inre marknaden kommer att få på utnyttjandet av förnybara energikällor. Erfarenheter från länder som redan genomfört en betydande marknadsliberalisering, som t. ex. USA, vittnar emellertid om att förnybara energikällor kan fortsätta att spela en viktig roll och utvecklas ytterligare, under förutsättning att man inför lämpliga marknadsbaserade instrument. Helt klart är att direktivets bestämmelser rörande uppbyggandet av ny kapacitet, vilka kommer att åstadkomma att den nya kapaciteten sätts in i överensstämmelse med målet, öppna och icke-diskriminerande kriterier, på ett positivt sätt kommer att påverka de förnybara energikällorna. Detta faktum underbyggs av direktivet, som i uppräkningen av kriterierna för tillståndsgivning särskilt tar upp skyddet av miljön och användningen av primära tillgångar. Vidare garanterar direktivets bestämmelser rörande kraftdistribution uttryckligen att medlemsstaterna kan kräva att kraftbolagen skall prioritera vissa anläggningar, däribland kraftproduktionsanläggningar som utnyttjar förnybara energikällor. Kommissionens förslag om att utfärda ett IRP-direktiv, som för närvarande är "föremål för förhandlingar i rådet, är ett viktigt medel att betona de förnybara energikällornas roll i gemenskapen. Erfarenheten från USA visar att integrerad resursplanering (IRP) är av största vikt för processen med att ordna elkraftproduktion. IRP är dessutom en effektiv mekanism för att uppnå det alltigenom viktiga målet dra in energiproducenter i processen med att satsa på teknik inom förnybar energi. Mot bakgrund av de rådande svårigheter som många företag inom förnybar energi för närvarande är ställda inför är det nödvändigt att närmare följa de förhållanden under vilka förnybara energikällor ges tillgång till elnätet. Kommissionen kommer inom ramen för sin allmänna roll för övervakning av den inre elmarknadens funktion att lägga särskild vikt vid denna aspekt och om det befinns lämpligt föreslå åtgärder som kan åstadkomma att förnybara energikällor inte diskrimineras, samt vid behov föreslå åtgärder inriktade på att stödja den mer omfattande användningen av förnybara energikällor. Som det påpekas i 25 EGT L nr 31 inledningen kommer upprättandet av en inre energimarknad att åstadkomma viktiga förändringar i energimarknadernas funktion. Den här grönboken erbjuder därför ett idealiskt tillfälle att stimulera debatten om hur detta kommer att påverka de förnybara energikällornas insteg på marknaden. Kommissionen skulle, inom ramen för den samrådsprocess som skall äga rum på basis av grönboken, särskilt välkomna synpunkter på hur förnybara energikällor kan spela en lämplig roll på den inre energimarknaden. Kommissionen har på det här stadiet fastställt en rad åtgärder som kan tas i övervägande i detta sammanhang. De kommer att presenteras och diskuteras i det här avsnittet. Poängsystem för förnybar energi skulle Även om de politiska regleringarna successivt måste avvecklas och ersättas av mer marknadsorienterade åtgärder allteftersom konkurrensen på energimarknaderna ökar, är det osannolikt att skattemässiga styrmedel, åtminstone på kort och medellång sikt, kommer att åstadkomma att gemenskapen markant kan öka bidraget från förnybara energikällor fram till år 2010. Man skulle kunna överväga idén om att en viss procent av medlemsstaternas elkraftbehov måste täckas av förnybara energikällor, och att detta krav skulle läggas på varje enskild elkraftdistributör med individuella åtaganden, som skulle kunna köpas och säljas genom ett poängsystem för förnybar energi. Ett sådant system, som i hög grad säljbara koldioxidrättigheter, skulle kunna tjäna ett dubbelt syfte om de infördes i EU-skala. För det första skulle det gynna de förnybara energikällorna, och för det andra skulle det förhindra marknadsskevheter som uppstår på grund av liknande åtgärder som införts av enskilda medlemsstater. Ett poängsystem för förnybara energikällor skulle, om det befinns lämpligt och bedöms vara förenligt med nuvarande och framtida system för elskatter på EU-nivå, kunna kopplas till ett system med högre eltaxor liknande Förenade kungarikets åtagande för icke-fossila bränslen. Det finns emellertid ett mängd olösta frågor som måste redas ut om ett sådant system skulle införas på EU-nivå. Dessa frågor rör särskilt praktiska och administrativa aspekter och frågor avseende påföljder som skall utdömas ifall man inte uppfyller sina åtaganden. likna det system för köp- och föreslagits som skulle ett lösningar på dessa frågor, flexibelt, Om man kan hitta fungerande marknadsbaserat införande av ett poängsystem för förnybara energikällor kunna spela en viktig roll för att åstadkomma att man uppnår politiska mål avseende förnybara energikällor till lägsta kostnad. Eftersom systemet skulle omfatta alla energiproducenter tvinga skulle det vara konkurrensneutralt. Det energiproducenterna att maximera värdet av den erforderliga förnybara energin för att minimera effekten på deras konkurrensposition. De skulle använda de tekniska tillämpningarna med det största värdet, och de skulle använda sina resurser och sin kreativitet för att minska kostnaden för förnybar energi. Kort sagt skulle marknadens positiva krafter förmås att arbeta inom området förnybar energi. Kommissionen mottar med intresse synpunkter på önskvärdheten och genomförbarheten av ett sådant system. som viktigaste effekt skulle Internalisering av kostnader och harmonisering av skatter En skatteharmonisering kan spela en viktig roll för att åstadkomma att den inre marknaden fungerar smidigt. Dessutom har den avgörande betydelse för ett snabbare införande av förnybar energi. Kommissionen håller fortfarande fast vid principen om internalisering av 32 kostnader som den beskrivs i vitboken om tillväxt, konkurrensförmåga och sysselsättning. En internalisering av externa kostnader är, som framgår i kapitel 3 av den här grönboken, av största betydelse med de rådande kostnadshindren för förnybar energi. Som påpekats tidigare och som visats i otaliga analyser, är det nödvändigt med en effektiv politik för internalisering av externa kostnader, och då i synnerhet av dem som är relaterade till försämring av miljön, för att åstadkomma att de förnybara energikällorna ger ett betydande tillskott till gemenskapens energiförsörjning. För närvarande har gemenskapen infört ett system med lägsta skattenivåer för mineraloljor. Det föreligger emellertid fortfarande betydande variationer mellan de nivåer som tillämpas i medlemsstaterna. Vidare omfattar systemet enbart mineraloljor och inga andra energikällor. I avsaknad av en överenskommelse på rådsnivå om en koldioxidrelaterad energiskatt omfattande alla energiprodukter följer kommissionen uppmaningen från Ekofin- rådet av den 11 mars 1996 i processen med att fullborda ett nytt förslag inriktat på införande av ett nytt system för beskattning av alla energiprodukter. Vad gäller solenergi, vindkraft, tidvattenenergi, jordvärme, vattenkraft eller bioenergi avser kommissionen, vad avser detta förslag, att inkludera en bestämmelse för tillämpningen av nedsatta skatter eller skattebefrielser. Det kommer att bli en viktig stimulans för utvecklingen av förnybara energikällor och en oumbärlig del av en ekonomisk strategi som siktar på att öka den förnybara energins marknadsandel. Vad gäller elkraftsektorn, som har en särskilt stor potential när det gäller utnyttjandet av förnybara energikällor, skulle ett reformerat beskattningssystem stimulera de sektorer av kraftindustrin som åstadkommer de största miljöföroreningarna så att dessa sektorer bidrar till den tekniska utvecklingen på elproduktionsområdet. För att utforma ett effektivt stimulansmedel för att utveckla och utnyttja förnybar energi ytterligare föreslås att förnybara energikällor skall befrias från elskatt. Men eftersom det på slutförbrukarstadiet är svårt att särskilja mellan el producerad av förnybara energikällor och el producerad av kärnkraft eller fossila bränslen, skulle det vara angeläget att inrätta ett system där producenterna av el från förnybara energikällor får skattemässig kompensation. 1992 lade kommissionen fram ett förslag26 om sänkta skatter för motorbränslen baserade på råvaror från jordbruket och skogsnäringen. Detta förslag skulle, om det antas, ge medlemsstaterna möjlighet att stimulera användningen av biobränslen för motorfordon bilbränslen genom att göra det möjligt för dessa bränslen att konkurrera direkt med konventionella bränslen. Det här förslaget lyckades dock inte vinna överenskommelse i rådet. Kommissionen håller nu på att titta på hur man skall åstadkomma så att man kommer framåt i denna fråga med tanke på de nya generella förslag om beskattning av energiprodukter som kommissionen för närvarande håller på att utarbeta. Kommissionen medger att de skattemässiga aspekterna av satsningen på förnybara energikällor i sin helhet kan kräva fortsatt utredning, och kommissionen kommer att utveckla sina planer ytterligare i detta avseende, särskilt mot bakgrund av den utveckling 26 KOM(92)36. 33 som blir konsekvensen av att kommissionens förslag om beskattning av energiprodukter antas samt på basis av reaktionerna på denna grönbok och annat. Statligt stöd Medlemsstaterna erbjuder för närvarande, i varierande grad, ekonomiskt stöd till förnybara energikällor på en rad sätt. Förutom nationella forsknings- och demonstrationsprogram omfattar dessa åtgärder skattelättnader, direkta subventioner, finansiering till låg ränta, utvecklingsstöd för små- och medelstora företag som är verksamma på området förnybara energikällor, lägre momssatser för el producerad av förnybara energikällor, statligt garanterade lån till låg ränta etc. Alltid när någon form av statligt stöd är inblandat måste kommissionen underrättas, och godkännande måste ges för åtgärden under förutsättning att ett av villkoren för undantagen från artikel 92 i EG-fördraget är uppfyllt. Rättesnöret för kommissionen vid bedömningen av stöd till förnybara energikällor, som det är formulerat i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd27, är att de positiva effekterna på miljön av sådana åtgärder måste uppväga de snedvridande effekterna på konkurrensen. Statligt stöd till forskning och utveckling på området förnybara energikällor omfattas av de regler som är formulerade i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till forskning och utveckling28. I fråga om förnybara energikällor stadgar gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd, att investeringsbidrag till förnybara energikällor i lämpliga fall, med tanke på den "särskilt höga prioritet i gemenskapen" som utvecklingen av dessa källor tillmäts, kan beviljas även när bidragen ligger över de allmänna nivåer som finns i riktlinjerna. Gemenskapens riktlinjer är avsedda att åstadkomma insyn och konsekvens i sättet på vilket fördragsbestämmelserna om statligt stöd tillämpas av kommissionen på den uppsättning instrument som används av medlemsstaterna inom området förnybara energikällor. Under senare år har kommissionen handlagt ett växande antal fall med statligt stöd på området förnybara energikällor. Som det förutskickas i vitboken "Energipolitik inom Europeiska unionen" kommer kommissionen under arbetet med att revidera de nuvarande riktlinjerna att ta upp frågan om man behöver göra anpassningar för förnybara energikällor och deras bidrag till de energipolitiska målen. En kommande omprövning av gemenskapens riktlinjer för miljöskyddet bör ta hänsyn till de erfarenheter som vunnits på detta område. Kommissionen har vidare handlagt fall där lagstiftningen i ett medlemsland ålägger energidistributören en inköpsförpliktelse (kopplad till en mekanism med fasta priser) för el framställd av förnybara energikällor. En nyckelfaktor för bedömningen av sådana fall är huruvida prismekanismen avspeglar inbesparade kostnader som de beskrivs i rådets rekommendation av den 9 juni 1988 om utvidgningen av utnyttjandet av förnybara energikällor. 27 28 EGT C 72, 10. 3. 1994, sid. 3. EGT C 45, 17. 2. 1996. 34 Standardisering En separat fråga som hör till den inre marknaden är standardisering. Standardiserade minimikrav för tekniska lösningar inom området förnybara energikällor är viktiga för att stärka förtroendet för vad de tekniska lösningarna kan åstadkomma. Standardisering faller inom ramen för Altener-programmet. Åtgärderna för att ta fram standarder har emellertid orienterats om från de ursprungliga planerna på att skapa gemenskapsomfattande direktiv för att i stället bli en strategi för framtagning av standarder genom organisationer som CEN och CENELEC. Motiven till denna nyorientering var för det första att man ville sätta i gemenskapens allmänna in standarderna standardiseringssystem, och för det andra de erfarenheter som vunnits under arbetet med att ta fram direktiv rörande standarder för energiverkningsgrad vilket har visat sig vara en mycket besvärlig process. förnybara energikällor ordentligt för Europeiska standarder för förnybara energikällor tjänar det dubbla syftet att underlätta införandet av ny teknik på den inre marknaden och att stärka förtroendet för denna teknik. Den sistnämnda aspekten är av särskild betydelse på området förnybara energikällor. Det håller på att utarbetas standarder för förnybara energikällor. De omfattar särskilt utvecklingen av solvärme, solceller, vindkraft och biodiesel. Kommissionen kommer att påskynda detta arbete och ge omfattande uppdrag till CEN och CENELEC för marknadens vanligaste tekniska lösningar för förnybara energikällor. Uppdragen kommer att vara inriktade på kriterier för teknisk tillförlitlighet och ekonomisk effektivitet. Ett införande av stränga standarder för förnybara energikällor kommer att vara till hjälp särskilt för små och medelstora företag när det gäller att marknadsföra tekniska lösningar för förnybara energikällor, och standarderna behövs följaktligen för att åstadkomma så att dessa energikällor kan integreras helt med den inre energimarknaden. 6. 3. 2 Särskilt finansiellt stöd till åtgärder för satsning på förnybara energikällor Med syftet att särskilt satsa på förnybara energikällor antog rådet Altener-programmet 1993. Detta var första gången rådet erkände det särskilda behovet av att öka ansträngningarna på gemenskapsnivå för att underlätta för de förnybara energikällorna att penetrera marknaden. Beslutet fattades som en viktig beståndsdel av gemenskapens strategi för minskning av koldioxidutsläpp och blev därigenom en tydlig pekpinne om den roll förnybara energikällor spelar för att motverka klimatförändringar och koldioxidutsläpp. Altener är utformat för att passa in i fasen mellan å ena sidan tekniskt utvecklingsarbete och tekniska demonstrationer och å andra sidan introduktion på marknaden. Programmet är särskilt inriktat på behoven av resursuppbyggnad, informationsutbyte, utbildning samt framtagning av standarder. Altener-programmet fick en relativt blygsam preliminär budget på 40 miljoner ecu för perioden 1993-1997. Programmet fastställer olika bidragsnivåer för de olika komponenterna, från 30 % upp till 100 % för studier och tekniska utvärderingar. 35 Under perioden från 1993 och fram till nu har sammanlagt 213 åtgärder genomförts inom ramen för Altener. En oberoende studie29 gjord 1996 kommer fram till att programmet har varit ett viktigt verktyg för att fästa uppmärksamheten på utvecklingen av förnybara energikällor, särskilt i vissa medlemsstater som saknar egna heltäckande program för förnybara energikällor. Altener har på så sätt varit framgångsrikt med att stödja åtgärder i medlemsstaterna och med att propagera för idén om ett gemenskapens mål. Men studien drar också slutsatsen att programmet har fått för låga anslag för att kunna uppnå gemenskapens mål i fråga om utvecklingen av förnybar energi. I ett separat parallellförslag rörande ett speciellt program för satsningen på förnybara energikällor (Altener II) föreslås det att gemenskapen intensifierar sin satsning och ser till att dessa åtgärder står i överensstämmelse med kraven hos en inre energimarknad. Eftersom erfarenheten visar att marknadspenetrationen fortfarande är otillräcklig, till och med i de fall där tekniken för förnybara energikällor har nått en mogen nivå, har gemenskapen informationsprogram, stödja utbildningsverksamhet osv. Dessutom verkar det finnas särskilda skäl att vidta mer omfattande åtgärder när det gäller att öka medvetenheten, både på producent- och konsumentsidan. pilotprojekt, grunder goda att Det föreslås att Altener II skall ta med åtgärder som stödjer övergångsfasen mellan demonstration och kommersiellt genomförande. I detta avseende finns ett ordentligt gap att täcka, trots medlemsstaternas satsningar och trots det stöd som ges till vissa regioner inom ramen för strukturfonderna. Intensifierade åtgärder inom ramen för Altener II skulle kunna bidra till att skapa en konkurrenskraftig marknad för industrin som är verksam i sektorn förnybara energikällor och på så sätt sänka kostnaderna och skapa nya jobb i sektorn. Sådana åtgärder på gemenskapsnivå skulle kunna inriktas på vissa väldefinierade områden, såsom solcellstak, solvärme för turist- och hälsoanläggningar, byggnadssätt för aktiv och passiv solenergi, framställning av biometan av kommunalt fast avfall som är biologiskt nedbrytbart, fristående anläggningar osv. , med så låga gemenskapsbidrag som möjligt för att undvika marknadsskevheter och framräknade med beaktande av de externa kostnader som sparas in. Hänsyn skall tas till graden av marknadspenetration för att se till att inget stöd leder till skevheter på marknaden eller i handeln. Altener II skulle på det sättet kunna fungera som verktyg för upprättandet av en gemenskapsomfattande marknad, som - även om de förnybara energikällorna är lokala resurser - krävs för att göra den europeiska industrin mer konkurrenskraftig. Detta är en viktig förutsättning för europeisk industri för att den skall kunna konkurrera globalt på det här området. Det föreslås att ett förstärkt Altener II antas som ett viktigt verktyg för satsningen på förnybara energikällor. idrotts-, energikällor Dessutom finns ett behov av att närmare undersöka hur man kan få investeringarna i förnybara gemenskapens finansieringsinstrument, i synnerhet de möjliga finansieringskällor som redan finns i och utanför gemenskapens befintliga finansiella mekanismer. Det föreslås att projekt på området förnybar energi i mycket större omfattning skall kunna få bidrag från Europeiska öka med andra hjälp att av av 29 "Evaluation of the ALTENER programme (1993 - 1997) and proposals for the future'', rapport till Europeiska kommissionen av Andersson, Del Rio, Janssen och McKeogh, Bryssel 1996. 36 investeringsbanken (EIB), Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) och andra internationella finansinstitut. 6. 3. 3 Forskning, utveckling och demonstration (FUD) Forskning, utveckling och demonstration (FUD) är ett område av politiken där gemenskapens stöd kan ha betydande effekt, och därför behöver gemenskapens ansträngningar intensifieras. Eftersom de flesta tekniska lösningar inom förnybar energi är innovativa, med storskalig vattenkraft som enda undantag, finns det ett behov av en målinriktad satsning på att förbättra kostnadseffektiviteten, tekniska prestanda och tillförlitligheten hos förnybara energikällor genom FUD. Joule-Thermie-programmet, som omfattar både konventionell FoU och demonstration på området icke-nukleär energi, avser att anslå en betydande andel av sin budget, 45 %, till stöd åt aktiviteter inriktade på utveckling och främjande av förnybara energikällor. Joule-Thermie-programmet har en preliminär budget på 1 030 miljoner ecu för fyraårsperioden 1995-1998. Som ett resultat av Joule-programmets infordran av förslag 1995 godkändes 93 FoU-projekt för bidrag omfattande ett sammanlagt belopp på ca 80 miljoner ecu inom området förnybar energi. När det gäller besläktade åtgärder, och då särskilt sådana för spridning av resultaten, fick 48 projekt stöd 1996 på det här området med en sammanlagd bidragsnivå på 17,7 miljoner ecu. Inom ramen för Joule- och Thermie-programmen kan bidragsandelen, som kan anslås från gemenskapsbudgeten, täcka högst 50 % av de bidragsberättigade kostnaderna för FoU- projekt och 40 % av de bidragsberättigade kostnaderna för demonstrationsprojekt. Det betyder att man med hjälp av Joule-Thermie-programmet kan genomföra projekt som är förknippade med stora ekonomiska och tekniska risker. FoTU-aktiviteterna för produktion av förnybara råvaror för andra ändamål än människo- eller djurföda utgör ett viktigt mål i det speciella Fair-programmet för perioden 1995-1998. Forskningssatsningarna har tyngdpunkten på icke-livsmedelsinriktat utnyttjande av grödor och på återanvändning av rester från jordbruk och beredningsprocesser på gårdsnivå. Den sammanlagda budgeten för dessa åtgärder uppgår till 52 miljoner ecu. Forskningen omspänner en stor mängd grödor och växter. Den hittills gjorda forskningen visar att utveckling av biomassa från länt- och skogsbruket för andra ändamål än livsmedel erbjuder intressanta framtidsmöjligheter när det gäller att bidra till utvecklingen av landsbygden. Man bör fundera på hur detta program skall följas upp. Inom de löpande gemenskapsprogrammen för FUD inom icke-nukleär energi har den förnybara energin hög prioritet. Joule- och Thermie-programmen har därigenom gett ett viktigt bidrag till mognadsprocessen för förnybara energikällor i gemenskapen. Samma sak gäller för en del medlemsstater, som genom att allokera lämpliga resurser bedriver en framtidsinriktad politik inom forskning och utveckling. Det finns emellertid anledning till oro för att anslagen till FUD generellt sett håller på att stagnera eller avta i både den privata sektorn, som en följd av industrins omstrukturering, och i den offentliga, som en följd av det alltmer ansträngda statsfinansiella läget. Även om alla medlemsstater stödjer den tekniska utvecklingen av förnybara energikällor finns det emellertid mycket stora 37 skillnader mellan de åtaganden som medlemsstaterna är beredda att göra på detta område30. Det föreslås därför att man intensifierar gemenskapsprogrammen för teknisk utveckling på området förnybar energi. Med tanke på den kritiska fas som tekniken för förnybar energi för närvarande befinner sig i är det, som en del av strategin, särskilt viktigt att fastställa tydliga mål för det femte ramprogrammet. En enda förnybar energikälla, som de används nu för tiden, är sällan tillräcklig. För att garantera energiförsörjningen måste flera källor kombineras. Telematiksystem och telematiktjänster kan spela en viktig roll för att optimera energiförsörjningen från förnybara källor, genom auto'matisk och kontinuerlig övervakning och justering av produktionsparametrarna. Telematiktillämpningar kan vidare användas för optimering av energiförbrukningen och för anpassning av produktionen till förbrukningsmönstret. Användningen av telematiktillämpningar och -teknik kan bli en avgörande faktor när det gäller att demonstrera lönsamheten hos användningen av förnybara energikällor. Man bör fundera på hur sådana telematiktillämpningar och -tjänster kan stödjas i framtida gemenskapsåtgärder för FoTU inom informationssamhällets tillämpningar för att bidra till satsningen på teknik inom förnybar energi. I den rådande ekonomiska situationen är de offentliga utgifterna i gemenskapen och medlemsstaterna föremål för betydande åstramningar. Det är av stor vikt att de tillgängliga medlen används på bästa möjliga sätt och att stödet till forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet inom teknik för förnybar energi sker i en skala som garanterar att stödet blir effektivt. Kommissionen kommer därför att ompröva anslagen till forskning inom nukleär och icke-nukleär energi. Samtidigt som kommissionen värdesätter det forskningsarbete som är av stor vikt för utvecklingen av ur tekniskt synpunkt ännu outvecklade förnybara energikällor, är den övertygad om att nyckeln till större marknadspenetration för förnybara energikällor ligger i slutänden av den tekniska processen, dvs. i marknadsintroduktionsfasen. Kommissionen kommer att lägga särskild vikt vid denna aspekt när den skall omsätta sina instrument i verkligheten på det här området. För att sammanfatta: Nyckelfrågorna inom FUD som man skall inrikta sig på i diskussionen kring denna grönbok är fastställandet av riktiga prioriteringar för FUD inom förnybara energikällor, särskilt med aspekten att åstadkomma bästa möjliga tillskott av förnybar energi till gemenskapens energiförörjning och att bidra till ett stärkande av den globala marknadspositionen för den europeiska industrin som är verksam på området förnybar energi. 6. 3. 4 Regionalpolitik En balanserad och hållbar ekonomisk utveckling i gemenskapens alla regioner är ytterligare ett viktigt mål för gemenskapen till vilket förnybara energikällor kan bidra. Med den 30 Färska uppgifter från IEA visar att andelen statliga anslag till FoU inom området förnybar energi, mätt som andelen av de sammanlagda bidragen till FoU inom hela energiområdet, 1995 varierade från mindre än 1 % (Frankrike) till 46 % (Spanien). I absoluta tal föreligger liknande stora variationer. IEA Energy Policies of IEA Countries, 1996 Review, Paris 1996. 38 betydelse energin har för det ekonomiska systemets samlade kapacitet spelar energin en viktig roll i gemenskapens politik på området regional utveckling. Förnybara energikällor ligger ofta i avsides belägna, och glest befolkade områden i gemenskapen, och satsningen på dessa energikällor är, som t. ex. Valoren-programmet har visat, särskilt attraktiv i perifera områden, på öar och på landsbygden. Inom ramen för gemenskapens strukturfonder kan finansiellt stöd ges för förnybara energikällor i stödområden belägna i mindre gynnade mål 1-regioner i enlighet med respektive medlemsstats prioriteringar och strategiska mål. för strukturfonderna har finansiellt stpd getts till praktiskt taget alla berörda regioner för att utnyttja potentialen hos förnybar energi. I Portugal ges t. ex. stöd för att utveckla småskaliga vattenkraftverk och vindkraftverk med en sammanlagd effekt på upp till 170 MW, vilket motsvarar ca 1,7 % av den totala elförbrukningen i Portugal. ramen Inom Mot bakgrund av de speciella fördelar som uppstår genom utveckling av förnybara energikällor i gemenskapens mindre utvecklade regioner och den positiva effekt en sådan utveckling kommer att ha på små och medelstora företag, föreslår kommissionen att man lägger särskild vikt vid dessa aspekter vid genomförandet av de generella åtgärderna för regional utveckling och satsning på små och medelstora företag. Man skulle också behöva ge lämpligt stöd för att upprätta eller stärka rollen hos de regionala och lokala organ som har i uppdrag att ta fram planer och program på energiområdet. Altener-programmet har redan bidragit till utvecklingen av förnybara energikällor i mindre utvecklade regioner, och Joule-Thermie fäster också särskild vikt vid denna aspekt, liksom vid de små och medelstora företagens roll. Vidare har kommissionen stött regionala och lokala managementprojekt på energiområdet, däribland bildandet av lokala och regionala energiorgan inom ramen för pilotprojektet för framtagning av energiprogram på regional och lokal nivå. I framtiden kommer dessa projekt att löpa vidare under Save Il- programmet. Kommissionen kommer på basis av reaktionerna på grönboken att närmare titta på hur man skall angripa de specifika problem som de förnybara energikällorna konfronteras med i avlägset belägna områden och i områden där utvecklingen av förnybar energi är ett lämpligt sätt att stimulera ekonomisk verksamhet och skapandet av jobb. Som det påpekats i avsnitt 4. 4 ovan, spelar små och medelstora företag en särskilt viktig roll när det gäller förnybara energikällor, och kommissionen kommer därför att fästa synnerlig vikt vid de speciella problem som små och medelstora företag ställs inför på detta område. Vidare kommer kommissionen, med hänsyn till de viktiga aspekterna som rör förnybara energikällor inom turistnäringen, att titta på metoder, med vilka användningen av förnybara energikällor kan ökas i regioner med stor turism, däribland hur man kan satsa på passiva och aktiva solenergisystem i turistanläggningar. 6. 3. 5 Jordbruks- och skogsnäringspolitik Inom jordbruket och skogsnäringen utgör produktionen av förnybara energikällor en betydande potential för extra inkomstkällor för jordbrukarna liksom för minskningen av 39 koldioxidutsläpp som ett resultat av användningen av energigrödor. Vidare ger de förnybara energikällorna ökade sysselsättningsmöjligheter på landsbygden31. Trots det faktum att instrumenten för den Gemensamma jordbrukspolitiken i första hand är inriktade på en tryggad livsmedelsförsörjning, får produktionen och utvecklingen av förnybar energi för närvarande stöd genom en rad åtgärder. Beredning och marknadsföring av jordbruksprodukter stöds under rådets förordning (EEG) nr 866/90 i form av samfinansierade investeringsprojekt med de berörda medlemsstaterna Detta program omfattar normalt produkterna i Bilaga II, men oljeväxt-biodiesel-kedjan har trots det tagits med. Investeringar i värmeproduktion (t. ex. värmeverk baserade på biomassa) är undantagna från programmet, eftersom "värme" inte är klassad under Bilaga II och det skulle kunna uppstå problem med övervakningen. Investeringar i projekt på området förnybar energi kan vidare ske inom ramen för politiken för landsbygdens utveckling (enligt föregående avsnitt) och en mängd FoU-aktiviteter inom jordbruket finns med och får aktivt stöd inom gemenskapens ramprogram för FUD, som det beskrivs i avsnitt 6. 3. 3. Vidare bibehåller arealreserveringsprogrammet för icke-livsmedelsprodukter bondens rätt till kompensation, ifall arealer, som annars skulle läggas i träda, utnyttjas för produktion av råvaror för "icke-livsmedels"-användning, däribland för energi. Programmet begränsas av två faktorer. À ena sidan är den obligatoriska reserveringsandelen en funktion av tillgången och efterfrågan på spannmål för livsmedel, och detta medför att denna andel är utsatt för förändringar. Å andra sidan begränsar Blair House-avtalet mängden biprodukter, som kommer från odlingen av vissa oljeväxter på reserverade arealer, till en miljon ton sojamjölsekvivalenter för djurfoder- och livsmedelsmarknaden. 1995 års skörd, som baserades på en obligatorisk arealreservation sandel på 12 %, gav ett resultat på ca 950 000 ton av dessa biprodukter. Det saknas emellertid en strategi för produktion av råvaror för energi. Det gör att vi står inför dilemmat att storleken på råvaruproduktionen för t. ex. biobränslen är beroende av marknadssituationen i livsmedelssektorn. Om det skulle råda en situation med knapp tillgång på livsmedelsmarknaden, skulle den reserverade arealen reduceras med en minskning av mängden råmaterial för biobränslen som följd. Biobränsleindustrin kräver emellertid långsiktig stabilitet i tillgången på råmaterial för att ge tillfredsställande avkastning på långsiktiga investeringar. Det illustrerar tydligt begränsningarna hos arealreserveringsprogrammet som en bas för råvaruförsörjningen för bioenergi. 31 Uppskattningar från Europaparlamentets förhör den 6 maj 1996 räknar med en femtonfaldig ökning av sysselsättningspotentialen i ett scenario med fasta kostnader, om elproduktionen skulle baseras på ved i stället för på olja eller gas. Detta bildar en potential för att skapa upp till 160 000 nya jobb i EU, även om biomassan bara skulle svara för 5 % av den totala energiproduktionen. Vidare har Europaparlamentets kommitté för jordbruk och utveckling av landsbygden nyligen, inom ramen för kommissionens vitbok om energipolitik, enhälligt antagit ett yttrande som betonar de förnybara energikällornas roll, och särskilt då biomassan, i energipolitiken. Kommittén anser att biomassa skulle kunna täcka omkring 10 % av energibehoven i Europeiska Unionen vid utgången av år 2010 och omkring 20 % vid utgången av år 2025. Yttrandet pekar på de positiva egenskaperna och effekterna som följer med en ökad användning av biomassa, och då särskilt de positiva inkomsteffekterna för jordbruket, och illustrerar sättet på vilket utvecklingsprojekt inom det här området kan minska behoven av bidrag i jordbrukssektorn. 40 Till de ytterligare hinder som finns för det finansiella stödet av denna sektor hör de begränsningar som är fastställda i GATT-reglerna ifall stödet till råmaterial från jordbruket eller skogsnäringen skulle resultera i priser under världsmarknadsnivå. Dessutom skulle den nivå på arealbidraget per hektar som krävs för att biobränslena skall kunna konkurrera med fossila bränslen bli en betydande belastning på jordbruksbudgeten. Under rådande ekonomiska, tekniska och politiska omständigheter (dvs. priser på fossila bränslen, tvungen att skattereduktioner samt energi- och miljölagstiftning) subventionera böndernas inkomster med omkring 30 % utöver nivån, som är kopplad till det allmänna oljeväxtprogrammet, för att "icke-livsmedels"-oljeväxterna för biobränslen skall kunna konkurrera med oljeväxter för foder och livsmedel. Det skulle innebära ytterligare budgetresurser i storleksordningen några miljarder ecu för EU som helhet. Slutligen begränsar Blair House-avtalet en ökad produktion av biobränslen från oljeväxter odlade på reserverade arealer, eftersom det inte är realistiskt att räkna med en höjning av gränsen en miljon ton biprodukter omräknat till sojamjöl. skulle man bli i de olika energisektorerna. För Trots de konkreta hindren finns det utrymme för en satsning på förnybara energikällor inom jordbruket. En sådan satsning kommer att vara beroende av de specifika förhållandena flytande biobränslen handlar de grundläggande frågorna om möjligheten att införa en politik för råmaterialförsörjning oberoende av arealreserveringssystemet. Inom ramen för en minsta garanterad areal för energigrödor bör man angripa frågan om kompensation till bönder för det inkomstbortfall som blir följden av att man odlar sådana grödor i stället för livsmedelsgrödor. Vidare bör man beakta hur biobränslen skulle kunna konkurrera med fossila bränslen ifall frågan om skattebefrielse för biobränslen skulle fortsätta att vara blockerad i rådet och huruvida en minsta andel införlivande av biobränslen krävs på vissa specifika marknader eller inte. Särskilt för biomassa kan det övervägas om det krävs en ändring i stödprogrammen, exempelvis i rådets förordning (EEG) nr 866/90, för att tillåta bidrag till värmeproduktion från biomassa, och om det vore lämpligt att inrätta ett särskilt stödprogram för råmaterial som inte används till födoämnen, oberoende av reserveringsprogrammet. Om man bortser från skattefrågan, utgör jordbruket helt klart ett nyckelområde för uppmuntrandet av förnybar energi. Det är självklart att internationella åtaganden, som till exempel GATT i allmänhet och Blair House-villkoret i synnerhet samt Riofördraget, måste beaktas. Kommissionen kommer att, på grundval av grönboken, överväga hur den förnybara energins betydelse för jordbrukspolitik och regional utveckling kan avspegla sig i jordbrukspolitiken. En avgörande fråga som måste tas upp är hur de motstridiga målen för den livsmedelsproducerande respektive den icke-livsmedelsproducerande (det vill säga den energiproducerande) sektorn bättre kan hanteras. 6. 3. 6 Åtgärder på det utrikespolitiska området De förnybara energikällornas utrikespolitiska dimension kan inte ignoreras. De förnybara energikällorna spelar en mycket mer framträdande roll i ett globalt perspektiv än i gemenskapen, då över 20 % av världens energibehov för närvarande tillfredsställs av dem. Detta beror dock på ett omfattande användande av traditionell vedeldning i många utvecklingsländer. Det bör dock inte avleda uppmärksamheten från det faktum att det finns en stor potential för andra förnybara energikällor i många delar av världen. I många fall 41 kan utvecklandet av förnybara energikällor förbättra livskvaliteten för de miljoner människor som bor i områden utan de moderna bekvämligheter som blir möjliga med tillgång till energi. Som ett exempel kan nämnas att 120 miljoner människor i Kina för närvarande bor utan el. Detsamma gäller för 20 miljoner ryssar. Utrikesrelationer blir en allt viktigare del av Europeiska unionens agenda. Unionen är närvarande i världens alla hörn och sköter ett antal storskaliga samarbets- och biståndsprogram före detta Sovjetunionen, Afrika, Medelhavsområdet, Latinamerika och Asien. Energikomponenten i dessa program är viktig, och även om förnybar energi kanske inte är den enda prioriteten kan utvecklandet av inhemska, förnybara energikällor ofta uppmuntra till ekonomisk och social välmåga och sammanhållning. i Central- och Östeuropa, Gemenskapens Synergy-program, vilket täcker energisamarbete med tredje land, prioriterar uppmuntrandet av förnybar energi i vissa regioner. Programmet har, för att nämna ett exempel, stött centrumet för förnybar energi i Elblang, Polen, som har som mål att främja förnybara energikällor i hela Östersjöregionen. Kommissionen har också deltagit i processen rörande det så kallade Världstoppmötet om solenergi vilken startades 1993 under Unescos beskydd. Denna process kulminerade i ett toppmöte om solenergi i Harare den 16-17 september 1996. Toppmötet antog en politisk deklaration och framlade ett världsomspännande solenergiprogram för perioden 1996-2005 enligt vilket strategiska projekt av allmänt intresse, i synnerhet utbildning, och andra högprioriterade projekt skall genomföras. Energisektorn är av stor vikt för den ekonomiska utvecklingen i länderna i Central- och Östeuropa, i före detta Sovjetunionen samt Mongoliet. Detta återspeglas i den plats som energisektorn har i Phare- och Taci s-program men, vilka understödjer dessa länder i deras reformprocess. Uppmuntrandet av förnybar energi har hittills inte spelat någon framträdande roll, eftersom samarbetsländerna inte har givit förnybar energi hög prioritet på grund av tillgången på fossila bränslen och svårigheterna som omstruktureringen av hela energisektorn medför. Kommissionen kommer att understryka betydelsen av förnybar energi i sina kontakter med samarbetsländerna, i enlighet med överenskommelserna och partnerskapssavtalen som uttrycker vikten av hållbar utveckling och dess integration i exempelvis energipolitiken. Vissa små projekt för förnybar energi har redan fått stöd, och det har föreslagits att stödja ett stort projekt för förnybar energi inom ramen för Phares program för flera länder för 1997. En del länder, däribland de baltiska staterna, Bulgarien och den före detta jugoslaviska republiken Makedonien, har också infört specificerade krav på hjälp inom ramen för sina nationella program. Med tanke på att vissa regioner i Central- och Östeuropa är väl försedda med förnybara energikällor, och med tanke på att förnybar energi, särskilt på landsbygden, kan stärka den regionala utvecklingen, inser kommissionen behovet av ökad uppmärksamhet för förnybara energikällor. Det blir allt viktigare att politiskt prioritera upprättandet av en ram för förbättrat samarbete mellan EU och de länder kring Medelhavet som inte ingår i EU, däribland samarbete på 42 energiområdet. Man bör därför också i detalj undersöka vilket bidrag förnybar energi skulle kunna ge till energibehovet i regionen. I allmänhet är tillgången på förnybara energikällor god, och potentialen är inte fullt utnyttjad, speciellt för sol- och vindkraft. Inom ramen för det fortsatta samarbetet mellan EU och Medelhavsområdet måste omfattningen på vidare samarbete rörande förnybar energi i Medelhavsregionen få hög prioritet i de lämpliga instrumenten för samarbete och stöd, exempelvis Meda-programmet och Europa-Medelhavsforumet Särskilt i utvecklingsländer kan förnybar energi spela en nyckelroll i att påskynda en hållbar ekonomisk tillväxt. Förnybar energi passar ofta särskilt väl i avlägsna områden i utvecklingsländer som inte är anslutna till elnätet. Dessutom gynnar klimatet i många utvecklingsländer förnybara energikällor, särskilt solenergitillämpningar. Ökad energikonsumtion i utvecklingsländerna kommer att utgöra en viktig faktor i försämringen av de globala atmosfarförhållandena. Fastän höginkomstländerna för närvarande fortfarande är de stora energianvändarna, kommer utvecklingsländerna sådana de definieras idag att svara för lejonparten av världens kommersiella energiförbrukning vid mitten av nästa århundrade. I många utvecklingsländer kommer det att bli svårt att möta miljömålen genom att montera reningsutrustning på energianläggningar som ursprungligen konstruerades utan miljöhänsyn. Användandet av teknik för förnybar energi kan underlätta i sådana situationer eftersom den erbjuder en hög grad av renlighet i sig, utan behov av extra reningsutrustning. Man måste därför försäkra sig om att tillräcklig vikt fasts vid förnybar energi vid genomförandet av gemenskapens program på det här området. Man kan utnyttja alla de olika samarbetsinstrumenten, såsom instrumenten för finansiellt och tekniskt stöd, instrumenten för ekonomiskt samarbete, däribland investering, marknadsföring och samarbete mellan europeiska och lokala företag, samt instrument för vetenskapligt och tekniskt samarbete. på förnybar energiteknik att öka, främst på Dessutom kommer efterfrågan utvecklingsländernas marknader. Särskilt elmarknaderna förväntas bli " "köparnas marknader" med skarp konkurrens, där risken att marginaliseras kommer att vara stor för många säljare från industriländerna, om inte lämplig teknik utvecklas och saluförs på ett konkurrenskraftigt sätt. Förnybar energi utgör en enorm potential för ekonomiskt samarbete av ömsesidigt intresse för EU och för länder utanför EU. EU kan vinna direkta och indirekta ekonomiska fördelar och länder utanför EU kan dra nytta av en påskyndad hållbar utveckling. Enligt konventionen om klimatförändringar skall de avtalsslutande parterna gemensamt genomföra åtgärder för att uppnå'utsläppsmålen. Ett bättre utnyttjande av denna möjlighet skulle kunna bidra till ökad överföring av teknik för förnybar energi till utvecklingsländer och därigenom öppna nya exportmöjligheter för EU:s industri. En klart definierad och omfattande strategi för förnybar energi kommer därför också av denna anledning att vara oundgänglig och tillåta EU: s industri att konkurrera framgångsrikt på den globala marknaden. Eftersom de förnybara energikällorna kan spela en så viktig roll i gemenskapens utrikespolitik kommer kommissionen att, på grundval av debatten om den här grönboken, 43 överväga de sätt på vilka kommissionen kan försäkra sig om att potentialen för utvecklandet av förnybar energi i tredje land får en tillräckligt framskjuten ställning inom gemenskapens befintliga och kommande samarbetsinstrument. 6. 4 Utvärdering och övervakning Gemenskapens statistiska organ (Eurostat) har upprättat ett system för regelbundet insamlande av statistik i EU. Med hjälp av denna statistik kan man utvärdera målen i Altener-programmet. Detta system bygger på en metodik för insamlandet av data och dess införande i energiräkningen. Denna viktiga verksamhet måste fortsätta, i syfte att övervaka framstegen mot målen i gemenskapens strategi. De statistiska uppgifterna är för vissa energikällor grundade på uppskattningar medan andra kan mätas på kilowattimmen när. Solenergi och värmepumpar i hemmen är exempel på förnybar energi där de statistiska uppgifterna för närvarande måste uppskattas. Eftersom statistiken insamlas kontinuerligt kan dock en kvantitativ övervakning genomföras. Statistikkvaliteten kan även förbättras med hjälp av fältstudier och undersökningar. Vidare kan man förbättra samordningen och datainsamlingen i anslutning till den förnybara energiverksamhet som genomförs i gemenskapens olika program. Ett förslag är att kommissionen undersöker möjligheten att skapa en databas där allt gemenskapsstöd till förnybar energi kan registreras. I databasen skulle det också kunna registreras, med hjälp av ett kommande underrättelsesystem, den verksamhet som genomförs på nationell nivå utöver det som meddelas i enlighet med reglerna om statligt stöd. På så sätt skulle den politik som påverkar förnybar energi och de framsteg som görs mot att öka de förnybara energikällornas marknadsandel kunna övervakas på ett pålitligt och effektivt sätt. 7. Nästa steg. Denna grönbok är det första ledet i upprättandet av en strategi för förnybara energikällor. Den syftar till att skapa debatt om vilka de viktigaste och mest överhängande åtgärderna är, som bör genomföras på gemenskaps- och på medlemsstatsnivå, och exakt hur dessa åtgärder bör utformas. Kommissionen uppmanar därför alla intresserade parter att bidra till processen genom att inkomma med sina reaktioner på denna grönbok och de frågor som tas upp i den till kommissionen senast i slutet på mars 1997. På grundval av detta och efter samråd med medlemsstaterna, andra gemenskapsinstitutioner, och intresserade parter ämnar kommissionen offentliggöra en vitbok om en gemenskapsstrategi för förnybara energikällor, åtföljd av en handlingsplan, i mitten på 1997. 44 Bilaga 1 De viktigaste indikatorerna för förnybar energi i Europeiska unionen. EUR 12 EUR 12 EUR 15 EUR 15 1991 3,7 1994 3,9 1991 5,2* 1994 5,4 57303 57932 87303 88331 645,5 1626,7 652,5 1671,7 8726 29143 530 509 - - - - 174364 205613 290513 324232 92,8 91,5 0,6 0,0 1,8 4,8 1,6 0,0 1,6 5,3 257,6 91,7 0,4 - - 6,8 91,1 1,1 -. - 6,8 Andel förnybar energi (%) Kapacitet vattenkraft (MWe) Kapacitet vindkraft (MWe) Kapacitet solceller (kWp) Kapacitet jordvärme (MWe) Elproduktion alla förnybara (GWh) varav (%) Vatten Vind Solceller Jordvärme Biomassa Biobränsle produktion (kiloton oljeekvi- valenter) Källa: Eurostat * 1992 45 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I BELGIEN Infångar- yta (1000 m1) Solcells effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av förnybar el (GWh) Prod, av förnybar energi (TJ) Prod, av förnybar primär energi Aftnel Prod, av fÖmybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 112. 7 4. 7 45. 0 63. 0 5. 2 0. 0 36. 4 48 8. 3 1608200 7865 0. 0 5307. 1 7384. 0 0. 0 0. 0 2461. 3 296. 5 24. 0 92. 5 0. 0 311. 9 15580. 8 40. 0 0. 0 37. 2 343. 1 11. 8 143. 5 187. 8 8. 6 0. 1 0. 0 455. 0 58. 8 2. 0 1. 8 0. 0 517. 6 869. 4 1235 42 517 676 31 37 0 0 53 5307 7384 0 0 2461 297 24 93 0 312 15581 17234 29. 5 1. 0 12. 3 16. 1 0. 7 0. 9 0. 0 0. 0 1. 3 126. 8 176. 4 0. 0 0. 0 58. 8 7. 1 0. 6 2. 2 0. 0 7. 4 372. 1 411. 6 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 9 0. 0 0. 0 1. 3 4. 3 176. 4 0. 0 0. 0 51. 9 0. 0 0. 0 1. 9 0. 0 6. 6 241. 0 0. 0 0. 0 243. 1 36. 6 53. 3 181. 4 7384. 0 0. 0 0. 0 2171. 1 0. 0 77. 7 274. 7 10088. 9 10178. 8 7384. 0 10885 50294 72236 Ar Förnybar energikälla 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermigk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från goptippar Röts lam Jordbruksslam Jord- och gkoggbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt B B B B B B B B B B B B B B B B B B B B B B B (Källa: Eurostat) SS PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I DANMARK Ar Förnybar energikälla Infångar yta (1000 m') Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle- förbruk- ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fö my bar el (GWh) Prod, av förnybar energi (TJ) Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk Dk (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 124. 0 0 8. 3 4. 4 3. 9 0. 0 532. 0 0. 0 72. 0 3. 5 6. 9 8. 9 0. 0 7. 0 693. 0 32. 6 16. 8 15. 8 0. 0 1137. 0 0. 0 0. 0 525. 0 189. 0 13. 0 38. 0 27. 0 0. 0 792. 0 1934. 6 117 60 57 0 4093 185 0 0 45 19060 15414 8032 4247 2179 0 101 641 557 30 50261 54702 19060. 0 15414. 0 8032. 0 4247. 0 2179. 0 0. 0 163. 0 641. 0 557. 0 30. 0 50323. 0 62. 0 184. 0 109. 0 2. 0 Prod, av förnybar primär energi flctnrï 2. 8 1. 4 1. 4 0. 0 97. 8 4. 4 0. 0 0. 0 1. 1 455. 2 368. 1 191. 8 101. 4 52. 0 0. 0 2. 4 15. 3 13. 3 0. 7 1200. 4 1306. 5 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 100. 0 15414. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 4. 4 0. 0 0. 0 1. 1 326. 9 368. 1 169. 1 101. 4 26. 0 0. 0 1. 3 7. 7 8. 5 0. 7 1009. 7 0. 0 0. 0 1015. 2 185. 0 45. 0 13687. 0 15414. 0 7079. 0 4247. 0 1088. 0 56. 0 322. 0 357. 0 28. 0 42278. 0 42508. 0 14832 20136 40096 ^S- PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I TYSKLAND Ar Förnybar energikälla Infångar yta (1000 m1) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle- förbruk- ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av förnybar el (GWh) Prod, av förnybar energi (TJ) D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D D (Källa: Eurogtat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Röts lam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 1146. 4 10446 4310. 0 417. 0 934. 0 2959. 0 643. 0 0. 0 499. 0 20. 0 1400. 0 79. 0 6. 9 28000 43393. 0 91612. 0 10658. 0 22335. 0 1120. 0 13669. 0 95. 0 172. 3 181934. 3 19599. 3 1611. 6 5335. 9 12651. 8 1428. 0 4. 3 0. 0 2611. 7 414. 8 523. 9 45. 3 6. 1 13. 4 3615. 2 24640. 7 70557 5802 19209 45546 5141 1510 15 0 360 44616 91612 0 10658 22335 1120 0 13669J 95 172 183157 261861 Prod, av förnybar primär energi fktne> 1685. 2 138. 6 458. 8 1087. 8 122. 8 36. 1 0. 4 0. 0 8. 6 1065. 6 2188. 0 0. 0 254. 5 533. 4 26. 7 0. 0 326. 5 2. 3 4. 1 4374. 4 6254. 1 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 1007. 0 91612,0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 36. 1 0. 0 0. 0 8. 6 407. 4 2188. 0 0. 0 254. 5 144. 3 0. 0 1. 3 75. 2 0. 0 1. 0 3071. 7 0. 0 0. 0 3116. 4 1510. 0 360. 0 17056. 0 91612. 0 0. 0 10658. 0 6040. 0 56. 0 3149. 0 42. 6 128613. 6 130483. 6 141094 333991 528229 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I GREKLAND Ar Fömybar energikälla Infångar yta (1000 m2) Solcells effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle- förbruk- ning (ton) Bränsle- förbruk- ning/till-fört värme (TJ) Självför- brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) 1900. 0 235 2525. 7 2. 7 39. 0 2484. 0 26. 9 2. 0 0. 0 0. 5 Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr Gr (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 27. 2 1. 4 2. 1 293418 4500 0 0. 0 53510. 0 0. 0 4912. 0 68. 0 0. 0 0. 0 1. 4 30. 1 58521. 5 2605. 3 7. 5 96. 6 2501. 2 37. 4 0. 2 0. 0 0. 0 1. 4 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 1. 4 2644. 3 9379 27 348 9004 135 4104 1 0 173 0 53510 0 4912 68 0 0 0 1 30 58522 72313 Prod, av fömybar primär energi nrtoet 224. 0 0. 6 8. 3 215. 1 3. 2 98. 0 0. 0 0. 0 4. 1 0. 0 1278. 0 0. 0 117. 3 1. 6 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 7 1397. 7 1727. 1 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primår- produk- tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 4104. 0 53510. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 98. 0 0. 0 0. 0 4. 1 0. 0 1278. 0 0. 0 117. 3 0. 8 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 1396. 1 0. 0 0. 0 1498. 3 4104. 0 173. 4 0. 0 53510. 0 0. 0 4912. 0 31. 7 0. 0 0. 0 1. 4 0. 0 58455. 1 62732. 5 9669 24129 40623 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I SPANIEN Ar Fömybar energikälla Infångar yta (1000 m2) SolceUa- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) 309. 3 1204 12636. 0 191. 0 1051. 0 11394. 0 74. 9 0. 0 40. 3 182. 6 E E E E E E E E E E E E E E E E E E E E E E E (Källa: Eur ostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermigk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 24351. 1 649. 4 2745. 5 20956. 2 175. 2 2. 0 0. 0 230. 0 489. 8 34. 3 0. 0 0. 0 0. 0 754. 1 25282. 4 87664 2338 9884 75442 631 1005 7 0 273 4849 88024 0 42100 26379 0 390 0 34 518 162294 251874 652800 7008060 3351787 2101980 4849. 0 88024. 0 0. 0 42100. 0 26379. 2 0. 0 389. 6 0. 0 34. 3 518. 1 162294. 2 Prod, av fömybar primär- energi /TrtofO 2093. 7 55. 8 236. 1 1801. 8 15. 1 24. 0 0. 2 0. 0 6. 5 115. 8 2102. 3 0. 0 1005. 5 630. 0 0. 0 9. 3 0. 0 0. 8 12. 4 3876. 1 6015. 6 Prod, «v fömybart värme (TJ) Prod, «v fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushill (TJ) Primår- produk- tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 24. 0 0. 0 0. 0 0. 0 3. 8 2102. 3 0. 0 1005. 5 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 8 12. 4 3124. 8 0. 0 0. 0 3148. 8 1005. 0 160. 2 88024. 0 0. 0 42100. 0 0. 0 0. 0 34. 3 518. 1 130836. 6 131841. 6 88024. 0 32234 97400 161600 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I FRANKRIKE Ar Fömybar energikälla Infångar yta (1000 m*) Solcells effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Själv för brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) 374. 0 42 20773. 0 433. 0 1510. 0 18830. 0 3. 4 4. 7 185. 0 216. 0 F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F F (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 79036. 0 1872. 0 6457. 0 70707. 0 9. 0 0. 0 0. 0 551. 0 692. 0 119. 0 22. 0 0. 0 0. 0 1384. 0 80429. 0 284530 6739) 23245! 25454. 5 32 587 0 0 5070 33670 299411 378 59500 4952 4104 888 412 0 0 399211 693534 0. 0 33670. 0 299411. 0 378. 0 59500. 0 4952. 0 4104. 3 888. 0 412. 0 0. 0 0. 0 399211. 0 27825 102607 - Prod, av fömybar primär- - energi Cktoel 6795. 5 161. 0 555. 2 6079. 4 0. 8 14. 0 0. 0 0. 0 121. 1 804. 2 7151. 0 9. 0 1421. 1 118. 3 98. 0 21. 2 9. 8 0. 0 0. 0 9534. 5 16564. 0 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 487. 0 299411. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 14. 0 0. 0 0. 0 107. 5 467. 5 7151. 0 7. 7 1421. 1 37. 3 0. 0 9. 6 0. 0 0. 0 0. 0 9094. 0 0. 0 0. 0 9215. 5 587. 0 ! 4500. 0 19573. 0 299411. 0 321. 3 59500. 0 1560. 0 400. 0 0. 0 0. 0 0. 0 380765. 3 385852. 3 120680 228535 476337 PRODUKTION AV FORNYBAR ENERGI I IRLAND Ar Fömybar energikälla Infångar- yta (1000 m1) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) Prod, av fömybar primär energi Hctr>e> Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart v&tmc, hushåll (TJ) Primär- p reduk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 2. 5 56 230. 0 5. 6 23. 0 200. 0 6. 5 0. 0 0. 0 0. 0 Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl Irl (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 0. 3 102 0. 0 0. 0 1735. 0 0. 0 4963. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 103. 7 6801. 7 23. 0 4. 2 1735. 0 851. 0 22. 0 65. 0 742. 0 18. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 869. 0 3064 79 234 2671 65 4 0 0 2 0 1735 0 4963 0 0 0 0 0 104 6802 9936 73. 2 1. 9 5. 6 63. 8 1. 5 0. 1 0. 0 0. 0 0. 1 0. 0 41. 4 0. 0 118. 5 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 2. 5 162. 4 237. 3 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 1 0. 0 0. 0 0. 1 0. 0 41. 4 0. 0 118. 5 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 1. 9 161. 9 0. 0 0. 0 162. 0 4. 2 2. 1 0. 0 1735. 0 0. 0 4963. 0 0. 0 0. 0 0. 0 80. 6 6778. 6 6784. 9 3628 10968 17105 Ar Fömybar energikälla It It It It It It It It It It It It It It It It It It It It It It It (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Röts lam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt PRODUKTION AV FORNYBAR ENERGI I ITALIEN Infångar yta (1000 m1) Solcells effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/ull-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) Prod, av fömybar primär energi Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 180. 0 14690 12864. 0 371. 0 1585. 0 10908. 0 21. 0 496. 0 74. 0 682. 0 104. 0 9. 0 0 7. 2 1. 2 200. 0 94300. 0 44665. 0 1633. 0 7184. 0 35847. 0 6. 3 11. 1 3417. 0 189. 0 60. 4 24. 3 2. 4 6. 3 2. 5 284. 9 48378. 0 160794 5879 25862 129049 23 300 40 87866 8916 11100 94300 0 39600 2840 5265 293 30 75 30 153533 411472 3840. 3 140. 4 617. 7 3082. 1 0. 5 7. 2 1. 0 2098. 5 212. 9 265. 1 2252. 2 0. 0 945. 8 67. 8 125. 7 7. 0 0. 7 1. 8 0. 7 3666. 9 9827. 4 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 7. 2 0. 0 0. 0 212. 9 36. 8 2252. 2 0. 0 945. 8 29. 3 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 3264. 1 0. 0 0. 0 3484. 2 300 8916. 0 1540. 0 94300. 0 0. 0 39600. 0 1227. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 136667. 0 145883. 0 87866. 0 11100. 0 94300. 0 0. 0 39600. 0 2840. 0 5265. 0 293. 0 30. 0 75. 0 30. 0 153533. 0 0. 0 31240 154104 231498 Ar Fömybar energikälla L L L L L L L L L L L L L L L L L L L L L L L (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbmksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I LUXEMBURG Inf&ngar- yta (1000 m1) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Själv för brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) Prod, av fomybar primär energi Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushall (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 0. 3 7 27. 4 0. 6 26. 8 0. 0 0. 0 0. 0 9. 5 0. 0 0. 0 0. 4 644. 6 86. 1 3. 1 83. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 50. 2 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 50. 2 136. 3 310 11 299 0 0 0 0 0 0 1017 645 0 0 0 0 0 34 0 0 1696 2006 7. 4 0. 3 7. 1 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 24. 3 15. 4 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 8 0. 0 0. 0 40. 5 47. 9 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 15. 4 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 15. 4 0. 0 0. 0 15. 4 0. 4 0. 0 0. 0 644. 6 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 1. 4 0. 0 0. 0 646. 0 646. 4 0. 0 1017. 0 644. 6 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 34. 3 0. 0 0. 0 1695. 9 131676 64884 0. 0 0. 0 H 11 16. 5 51 3755 1190 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI 1 NEDERLÄNDERNA Ar Fömybar energikälla Infångar- yta (1000 m1) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Själv för brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL NL (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 142. 1 1999 37. 0 0. 2 36. 8 0. 0 157. 0 0. 0 189. 0 0. 0 2580000 0. 0 0. 0 100. 0 1. 0 99. 0 0. 0 238. 0 2. 3 0. 0 1208. 0 0. 0 120. 0 104. 0 0. 0 1. 5 1433. 5 1773. 8 360 4 356 0 857 118 8 0 0 19786 13400 0 1400 0 0 2036 1908 0 544 39074 40417 0. 0 19786. 0 13400. 0 0. 0 1400. 0 0. 0 0. 0 2036. 0 1908. 0 0. 0 544. 0 39074. 0 629. 0 511. 0 509. 0 Prod, av fömybar primär energi fktneï 8. 6 0. 1 8. 5 0. 0 20. 5 2. 8 0. 2 0. 0 0. 0 472. 6 320. 0 0. 0 33. 4 0. 0 0. 0 48. 6 45. 6 0. 0 13. 0 933. 2 965. 3 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 51. 0 13400. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 2. 8 0. 0 0. 0 0. 0 30. 8 320. 0 0. 0 33. 4 0. 0 0. 0 3. 4 19. 3 0. 0 0. 7 407. 7 0. 0 0. 0 410. 5 118. 0 0. 0 1288. 0 13400. 0 0. 0 1400. 0 143. 0 809. 0 0. 0 29. 0 17069. 0 17187. 0 66262 70741 79677 Ar Fömybar energikälla A A A A A A A A A A A A A A A A A A A A A A A (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994, 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I ÖSTERRIKE Infångar yta (1000 m1) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle- förbruk- ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) Prod, av fömybar primär energi Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 11274. 0 35706 128542 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 130154 258696 2871. 0 38577. 0 3070. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 3108. 5 6179 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 8810 26062 54645 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I PROTUGAL Ar Fömybar energikälla Infångar yta (1000 m») Solcells effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) p P P p P P P p P P P p P P P P P P P P P P P (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötslam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 194. 0 120 3982. 0 29. 3 "205. 6 3747. 5 8. 3 5. 8 0. 0 0. 0 10704. 7 52. 7 528. 1 10124. 9 17. 0 0. 5 33. 4 0. 0 933. 0 0. 0 0. 0 0. 0 1. 3 933. 0 11689. 9 38537 190 1901 36450 61 607 2 185 42 0 61340 0 24829 7063 0 0 0 0 113 93345 132779 185. 0 0. 0 61340. 0 0. 0 24829. 0 7063. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 113. 0 93345. 0 0 0. 0 Prod, av fömybar primär energi OrrvA 920. 4 4. 5 45. 4 870. 5 1. 5 14. 5 0. 0 4. 4 1. 0 0. 0 1465. 0 0. 0 593. 0 168. 7 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 2. 7 2229. 4 3171. 2 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushall (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 406. 7 61340. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 14. 5 0. 0 0. 0 1. 0 0. 0 1465. 0 0. 0 80. 2 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 2. 2 1547. 4 0. 0 0. 0 1562. 9 607. 0 42. 0 0. 0 61340. 0 0. 0 3359. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 92. 0 64791. 0 65440. 0 3259 19024 31380 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI 1 FINLAND Ar Fömybar energikälla Infångar yta (1000 m2) Solcells effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränalc- förbruk- ning/till-fört värme (TJ) Självför- brukmng (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN FIN (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft -1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Röts lam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 2736. 0 27. 0 278. 0 2431. 0 5. 0 11837 102. 0 1061. 0 10674. 0 7. 0 6740. 0 18584. 0 •i II i 42613 367 3820 38426 25 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 189934 232547. 2 Prod, av fömybar primär energi flrtn«> 1017. 8 8. 8 91. 2 917. 8 0. 6 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 4536. 3 5554. 0 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 • ! ! ! j 12721 30356 65546 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I SVERIGE Ar Fömybar energikälla Infångar- yta (1000 m1) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Självför brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) 16448. 0 45. 0 s S s s s s s s s s s s s s s s s s s s s s s (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totah Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Röts lam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenergi, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 59039 212540 72 0. 0 1693. 0 60804. 0 259 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 275775 488575 Prod, av fömybar primär energi fktoe> 5076. 2 0. 0 0. 0 0. 0 6. 2 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 6586. 5 11668. 8 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 30813 48550 142850 PRODUKTION AV FÖRNYBAR ENERGI I FÖRENADE KUNGARIKET Ar Fömybar energikälla Infångar yta (1000 m2) Solcells- effekt (kWp) Installerad elektrisk effekt (MWe) Installerad termisk effekt (MWth) Bränsle förbruk ning (ton) Bränsle förbruk ning/till-fört värme (TJ) Själv för brukning (TJ) Prod, av fömybar el (GWh) Prod, av fömybar energi (TJ) 286. 3 0 1463. 6 29. 3 0. 0 1434. 3 148. 5 0. 0 112. 0 2. 2 49. 9 0. 0 0. 0 91. 4 UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK UK (Källa: Eurostat) 1994 1994 1994 1994 Î994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 1994 Vattenkraft, totalt Vattenkraft-1 MW Vattenkraft 1-10 MW Vattenkraft 10+ MW Vind Solpaneler Solceller Geotermisk el Jordvärme Sopvärme Ved i hushåll Fjärrvärme Ved i industrin Kraftverk (el, värme) Biobränslen Biogas från soptippar Rötsiam Jordbruksslam Jord- och skogsbruk Biomassa, totalt Primärenerei, totalt Elproduktion, totalt Värmeproduktion, totalt 5076. 0 141. 0 0. 0 4935. 0 337. 0 0. 0 0. 0 716. 5 0. 0 517. 0 360. 8 0. 4 0. 0 1594. 7 7007. 3 18274 508 0 17766 1213 266 0 0 35 14412 7290 0 4166 0 0 7400 6820 15 0 40103 59891 0. 0 Î4412. 0 7290. 0 0. 0 4166. 0 0. 0 0. 0 7400. 0 6820. 0 15. 0 0. 0 40103. 0 Prod, av fömybar primär energi i k t n ri 436. 4 12. 1 0. 0 424. 3 29. 0 6. 4 0. 0 0. 0 0. 8 344^2, 174. 1 0. 0 99. 5 0. 0 0. 0 176. 7 162. 9 0. 4 0. 0 957. 8 1430. 4 Prod, av fömybart värme (TJ) Prod, av fömybart värme (ktoe) Fönybart värme, hushåll (TJ) Primär produk tion, totalt (ktoe) Inhemsk förbruk ning, totalt (ktoe) Total elproduk tion (GWh) 152. 0 7290. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 0. 0 6. 4 0. 0 0. 0 0. 8 46. 0 174. 1 0. 0 99. 5 0. 0 0. 0 18. 9 52. 1 0. 2 0. 0 390. 9 0. 0 0. 0 398. 0 266. 0 34. 7 1927. 0 7290. 0 0. 0 4166. 0 0. 0 792. 0 2181. 0 9. 0 0. 0 16365. 0 16665. 7 « ! 239134 219612 325046 ISSN 1024-4506 KOM(96) 576 slutlig DOKUMENT SV 12 Katalognummer : CB-CO-96-605-SV-C ISBN 92-78-11810-9 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg