title: Ehdotus neuvoston direktiiviksi orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta tietyissä teollisissa toimissa

eurovoc_concepts:
EC Directive
air quality
environmental protection
organic chemical
solvent

formats: html pdf pdfa1b print

text: Tir T* EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 06. 11. 1996 KOM(96) 538 lopull. 96/0276 (SYN) Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta tietyissä teollisissa toimissa (komission esittämä) PERUSTELUT I. Johdanto Viides toimintaohjelma 1. 2. 3. ympäristöä jatkuvuuden turvaamiseksi tietyissä prosesseissa orgaanisten yhdisteiden päästöjä Ehdotetulla direktiivillä on tarkoitus vähentää orgaanisten liuottimien käytöstä aiheutuvien ja teollisuuslaitoksissa. Viidennen toimintaohjelman pääaiheena oleva kestävä kehitys edellyttää politiikan määrittelemistä ja käyttöönottoa taloudellisen ja sosiaalisen luonnonvaroja kehityksen vahingoittamatta, mistä ihmisen jatkuvan toiminnan laatuja edelleen kehitys ovat riippuvaisia. Aikaisemmin teollisuuden toimia on pidetty puhtaan ympäristön saavuttamisen pääasiallisena esteenä. Nykyisin teollisuus osallistuu kestävän kehityksen ja läheisyysperiaatteiden soveltamiseen ihmisen toiminnan ja kehityksen sekä ympäristönsuojelun välisen tasapainon saavuttamiseen tähtäävässä jatkuvassa toiminnassa. Tämä merkitsee ympäristönäkökohtien yhdentämistä kaikkiin olennaisiin teollisuuden toimiin. Teollisuus on näin ollen yksi viidestä yhteisön luetelluista kohdealoista; yhteisön suorittama viidennessä toimintaohjelmassa tuotantoprosessien valvonta on yksi kolmesta pilarista, joihin teollisuuden ja ympäristön välisen suhteen olisi perustuttava. ja Haihtuvat orgaaniset yhdisteet (VOC) ja hiilivedyt yleensäkin kuuluvat kohdeaineiden ryhmään, joka on mainittu 5 luvun 2 kohdassa 'Ohjelman aiheet ja kohteet', mikä johtuu niiden osuudesta fotokemiallisten hapettimien syntyyn. Teollisuuteen liittyvien riskien hallintaa käsittelelvässä 6 luvun 1 kohdassa esitetään ilmaan tapahtuvien haitallisten aineiden päästöjen vähentämistä, mihin kuuluvat sekä orgaaniset liuottimet että niiden käyttöön ja hajoamiseen liittyvät orgaaniset yhdisteet. Tieteellinen perusta käytetään liuottimia lukuisissa prosesseissa. Orgaanisia Haihtuvuudestaan johtuen ne vapautuvat monista näistä prosesseista ilmaan suoraan, tai epäsuorasti - yleensä orgaanisten yhdisteiden muodossa - sen jälkeen, kun niissä on tapahtunut fysikaalinen tai kemiallinen muutos. Eräät orgaaniset yhdisteet ovat välittömästi haitallisia ihmisten terveydelle tai ympäristölle, esimerkiksi karsinogeeniset, mutageeniset tai reprotoksiset aineet. Altistumista tällaisille liuottimille tapahtuu pääasiassa tietyillä teollisuus- ja kaupunkialueilla. teollisissa Lisäksi monissa liuottimissa tapahtuu kemiallisia reaktioita niiden joutuessa ilmakehään, mikä aiheuttaa eräitä epäsuoria vaikutuksia, erityisesti fotokemiallisten hapettimien ja niiden merkittävimmän ainesosan, otsonin, muodostumista Otsoni voi korkeina pitoisuuksina ilmassa heikentää ihmisten terveyttä ja vahingoittaa metsiä, kasvillisuutta ja viljelmiä ja pienentää satoja. Otsoni on myöskin voimakas kasvihuonekaasu. VOC-peräinen otsonin muodostuminen on kausittaista paikallisella ja alueellisella tasolla. Tällaisiin kausiin kuuluu esiasteiden ja fotokemiallisten hapettimien kulkeutumista pitkiäkin matkoja. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Alailmakehän otsonin aiheuttama pilaantuminen Euroopan yhteisön alueella laajalle levinnyt komissiolle toimittamat Alailmakehän otsonin aiheuttama pilaantuminen on ja pitkäaikainen ongelma yhteisön alueella. Jäsenvaltioiden direktiivin 92/72/ETY säännösten mukaisesti että kesäkuukausien aikana terveyden suojelulle asetettu kynnysarvo (110 ug/m3, 8 tunnin keskiarvona ilmaistuna) ylittyy kaikissa jäsenvaltioissa ja että kaupunkien alueella yli 40 miljoonan ihmisen arvioidaan altistuvan tämän aggressiivisen epäpuhtauden mahdollisesti haitallisille pitoisuuksille. Kasvillisuuden suojelun kynnysarvon (65 ug/m3, 24 tunnin keskiarvona ilmaistuna) seurantatiedot osoittavat ylittymisiä kaikissa jäsenvaltioissa: vuonna 1995 arvioitiin kasvillisuuden suojelun kynnysarvon ylittyvän useampana kuin 150 päivänä vuodessa yli 27 %:ssa yhteisön maaseutualueesta. osoittavat, tiedot Ihmisten terveyden ja kasvillisuuden suojelemiseksi direktiivissä 92/72/ETY vahvistetaan lisäksi otsonin pitoisuusrajat, joiden ylittymisestä on ilmoitettava väestölle (raja-arvo 180 ug/m3, 1 tunnin keskiarvona ilmaistuna) tai annettava varoitus (360 ug/m3) mahdollisista lyhytaikaisista terveysvaaroista. Kesäkuukausina 1994 ja 1995 kirjattiin yli 3 000 väestölle ilmoitettavaksi asetetun kynnysarvon ylitystä, joiden arvot olivat yli 250 ug/m3. Ihmisten terveyttä ja ympäristöä pilaavan otsonin aiheuttamia vaikutuksia ja kustannuksia on vaikea määritellä. Kesäkuukausina yhteisön alueella tavallisesti esiintyvät pitoisuudet aiheuttavat todennäköisesti oireita herkälle väestönosalle, esimerkiksi silmä- ja kurkkukipua sekä hengitysvaikeuksia: otsonikausien aikana suositellaankin, että herkät ihmiset ja erityisesti vanhukset välttäisivät rasittavaa terveydenhuoltokustannuksista aiheuttamista liikuntaa. Maantiekuljetusten Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehdyssä tutkimuksessa arvioitiin tältä sektorilta (850 terveysvaikutuksiksi 1010 ennenaikaista kuolemaa ja merkittävä sairastumistiheys, mikä johtuu VOC- päästöjen vaikutuksesta sekä otsonin että hiukkasaineksen muodostumiseen. aiheutuvien VOC-päästöjen kilotonnia) Ympäristövaikutusten osalta tiedetään, että otsonin aiheuttama pilaantuminen vaikuttaa värimuutoksiin. Otsonipitoisuuksilla, jotka nykyisin vallitsevat kesäkasvukautena yhteisön alueella, tuotantotappiot voivat nousta 5 - 10 %:iin. lehti vaurioihin fotosynteesiin siten ja ja Huoli alailmakehän otsonin aiheuttamasta pilaantumisesta on johtanut lukuisiin aloitteisiin otsonin muodostumiseen johtavien esiasteiden päästöjen vähentämiseksi. Kansainvälisellä ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevaan yleissopimukseen liittyvä pöytäkirja hyväksyttiin 1993 ja allekirjoittajat (14 EU:n jäsenvaltiota ja yhteisö) sitoutuivat vähentämään VOC-päästöjä 30 %:11a vuoteen 1999 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna. tasolla UNECE:n tapahtuvaa valtiosta toiseen Toukokuussa 1996 pidettiin Lontoossa ministeritasoinen kahdeksan Luoteis- Euroopan valtion (Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska, Saksa, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) ja komission välinen kokous, jossa keskusteltiin otsonin aiheuttamasta pilaantumisongelmasta. Kokouksen ministerijulistuksessa ministerit ehdottivat, että: [UNECEn valtiosta "CLRTAP ilman epäpuhtauksien toiseen kaukokulkeutumista koskeva yleissopimus] ja EY edistävät edelleen tällaisen järjestelmän nopeaa kehittämistä [yleiseurooppalainen järjestelmä otsonikausien estämiseksi ja hallitsemiseksi] ja ottavat käyttöön soveltuvat toimenpiteet otsonin esiasteiden päästöjen minimoimiseksi niin pian kuin mahdollista sekä soveltuvin osin: tapahtuvaa laativat toisen UNECE:n CLRTAP NOx-pöytäkirjan edellyttämät vähennysohjelmat ja -aikataulut, täytäntöönpanon ottavat tarvittaessa toimenpiteitä käyttöön EY:ssä otsonin esiasteiden päästöjen vähentämiseksi pääasiallisista ja kotital ou si äh teistä; näitä ovat II-vaiheen VOC-direktiivi, vuoden 2 000 jälkeistä aikaa koskevat ajoneuvo- ja polttoainenormit, liuot indirekti iv i happamoitumista koskeva strategia ja otsonidirektiivi sekä taloudellisten ja verotuksellisten keinojen käytön tutkiminen. " liikkuvista, kiinteistä Samassa ministerijutistuksessa todettiin, että otsonin esiasteiden päästöjä tulisi todennäköisesti vähentää merkittävästi 60 %:a enemmän nykyisiin tasoihin verrattuna, jotta saavutettaisiin käytännössä otsonikaudeton tilanne. ja -ohjelman tarkastuksia sekä ylläpitoa koskevat 10. Komissio hyväksyi 18 päivänä kesäkuuta 1996 tiedonannon neuvostolle ja Euroopan Parlamentille "ilmakehään joutuvien tieliikenteestä aiheutuvien päästöjen tulokset huomioon ottaen" tuleva valvontastrategia Auto Oil (KOM(96) 248 lopullinen). Tähän tiedonantoon liittyi kaksi lainsäädännöllistä ehdotusta, joista toinen käsitteli henkilöautojen päästöjä ja toinen bensiinin ja dieselpolttoaineen laatuvaatimuksia. Vuodeksi 1997 suunnitellut pakettiautoja, lisäehdotukset raskaita ajoneuvoja täydentävät Auto Oil -ohjelman pohjalta syntyneen toimenpidekokonaisuuden. Tiedonannossaan komissio ilmoitti, että eräs sen päätavoitteista maantieliikenteen päästöjen vähentämisessä on alentaa NOx- ja VOC-päästöjen määriä, jotka ovat pääasialliset esiasteet otsonin muodostumiselle. Eräs komission ajoneuvopäästöjen tulevaisuuden valvontapolitiikan perusteena olevista ympäristötavoitteista on vähentää ihmisen aiheuttamia NOv- ja VOC-päästöjä 70 %:lla vuoteen 2010 mennessä nykyisiin tasoihin verrattuna. Auto Oil -ohjelman tuloksena syntynyt tämäntasoiset päästöjen vähennykset maantieliikenteen osalta. Ilman muilla sektoreilla samalla voimakkuudella tapahtuvia otsonin esiasteiden päästöjen vähentämisiä yhteisössä ei kuitenkaan saavuteta tyydyttävää ilmanlaatua otsonin suhteen, kuten Auto Oil - ohjelmaa valmisteltaessa tehty mallitustyö osoittaa. lainsäädännöllisten ehdotusten kokonaisuus täyttää 11. Mainitussa työssä käytettiin laajasti hyväksi EMEP-mallia, joka on kehitetty niiden tueksi, jotka laadittiin valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman eri pöytäkirjojen epäpuhtauksien kulkeutumista koskevan Geneven yleissopimuksen 1979 yhteydessä. Primaarisiin epäpuhtauksiin liittyvien tietojen, otsonin muodostumiseen lämpötilan, liittyvän kemian tuulennopeuden, auringonsäteilyn voimakkuuden jne. perusteella EMEP-mallia voidaan käyttää otsonipitoisuuksien ennustamiseen kaikkialla Euroopassa. Primaaristen epäpuhtauksien kehitysennusteiden tarkastelun jälkeen ilmanlaatua koskevia ennusteita verrattiin direktiivissä 92/72/EY alailmakehän otsonille säädettyihin ilmanlaatua koskeviin tavoitteisiin (ks. taulukko 1). tekijöiden kuten tuntemuksen tarkan ja 12. Taulukossa 2 on esitetty joitakin EMEP-mallista saatuja tuloksia. Nämä tulokset on ilmaistu niiden yhteisön maa-alueiden prosenttiosuutena, joilla ilmanlaatua koskevat eri tavoitteet täyttyvät. Tästä taulukosta nähdään, että liikkuvista lähteistä peräisin olevien otsonin esiasteiden vähentämiseen tähtäävillä lisätoimenpiteillä on yksinään vain vähän vaikutusta ongelmaan. Oletetaan, että jos vuonna 2010 maantieliikenteestä ei aiheudu päästöjä, niin tavoitearvon 180 ug/m3 täyttävän maa-alueen osuus kasvaa 53 %:sta vain 73 %:iin. Tämä johtuu siitä, että vuoteen 2010 mennessä erityisesti VOC-päästöjen liikkuvista lähteistä peräisin oleva prosentuaalinen osuus on merkittävästi pienentynyt (vuonna 1990 58 % VOC- päästöistä oli peräisin pysyvistä lähteistä ja 42 % liikkuvista lähteistä, kun taas ennusteet vuodelle 2010 osoittavat jäännöspäästöistä 73 %:n tulevan kiinteistä lähteistä ja vain 27 %:n liikkuvista lähteistä). 13. Auto Oil -ohjelman työryhmä lähestyi ongelmaa toiselta kannalta. Sen sijaan, että tehtäisiin oletuksia päästöjen suhteellisista vähentymisistä eri sektoreilla, siinä lähteistä peräisin olevien tarkasteltiin parannuksia, jotka olisivat kaikista esiasteiden yleisen vähenemisen tuloksena ennakoitavien terveydellisten tasojen mukaisia. Taulukossa 2 on myös esitetty ennuste siitä, minkälainen vaikutus olisi kaikista antropogeenisistä päästölähteistä peräisin olevien NOx- ja VOC-päästöjen vähentämisellä 50, 60, 70 ja 80 %:lla vuoden 1990 tasoon verrattuna. 14. Otsoninmuodostuksen luonteen vuoksi kaikista lähteistä tulevia esiasteiden päästöj ä olisi vähennettävä jyrkästi, ennen kuin ilmanlaadun normien voidaan odottaa täyttyvän kokonaan. On arvioitu, että otsonin enimmäispitoisuuden taso laskee EU:n maa-alueella alle 180 ug/m3 yhden tunnin keskiarvosta laskettuna vasta, kun esiasteiden päästöt vähenevät kaikkien päästölähteiden osalta 80 % (vuoden 1990 tasolta). Siltä osin kuin on kyse 99 persentiiIistä 1 tunnin keskiarvosta lasketusta normista 180 ug/m3, otsonin esiasteiden päästöjen yleinen väheneminen 60 ja 70 %:lla merkitsisi, että vastaavasti 95 ja 99 % maa-alueesta täyttäisi vaatimukset. Päätettiin, että Auto Oil -ohjelman kokonaistavoitteena on otsonin esiasteiden päästöjen vähentäminen 70 %:lla vuoden 1990 tasolta vuoteen 2010 mennessä(l). (i) Jo hyväksytyillä toimenpiteillä pystytään vähentämään otsonin esiasteiden päästöjä koko EU:ssa lähes puoleen siitä, mitä ne olivat vuonna 1990. Sen vuoksi päästöjen tavoitteen vähentämistä 70 %:lla vuoden 1990 tasoon verrattuna koskevan saavuttamiseksi vuonna 2010 vaadittavat päästöjen ylimääräiset vähennykset vastaavat noin kolmannesta vuoden 2010 arvioiduista päästöistä. Taulukko 1 Vertailuarvot: reaktiivisten epäpuhtauksien mallitus Suuntaviivat Ilmanlaadun normi Merkitys Direktiivi 92/72/ETY Direktiivi 92/72/ETY WHO:n ilmanlaatua koskevat suositukset 1995 110 ug/m3 8 tunnin keskiarvo Terveydensuojelun kynnysarvo 180 ug/m3 1 tunnin keskiarvo Väestölle tiedottamisen /väestön varoittamisen kynnysarvo 120 ug/m3 8 tunnin keskiarvo Terveyden suojelun kynnysarvo Taulukko 2 Otsonia koskevien ilmanlaadun normien täyttyminen EU:ssa Normit täyttävien EU. n maa-alueiden prosenttiosuus (EMEP:n koordinaattiruudustolla mitattuna) 1 h keskiarvo 100 persentiili %< 180 ug/m3 1 h keskiarvo 99 persentiili %< 180 ug/m3 37 53 62 73 81 92 73 87 89 95 99 100 8h keskiarvo 100 persentiili %< 120 ug/m3 ei tietoa 5 8 11 18 26 8h keskiarvo 99 persentiili %< 120 ug/m3 10 19 25 28 37 46 Skenaario 1990 lähtötaso 2010 lähtötaso 1990 lähtötaso -50 % 1990 lähtötaso -60 % 1990 lähtötaso -70 % 1990 lähtötaso -80 % 15. Auto Oil -ohjelman alueellisia otsonin aiheuttamia ilman epäpuhtauksia koskevan mallituksen tärkeimmät johtopäätökset ovat seuraavat: jo hyväksytyistä toimenpiteistä johtuva päästöjen väheneminen saa aikaan huomattavaa edistystä alueellisten otsonin aiheuttamien epäpuhtauksien osalta vuoteen 2010 mennessä, otsonin aiheuttamien epäpuhtauksien vähentäminen alle jo hyväksytyillä toimenpiteillä ja VOC-päästöjen vähentämistä huomattavasti eli noin 70 - 80 %:lla vuoteen 1990 verrattuna, tason vaatii NOx- saavutetun Auto Oil -ohjelmassa olisi pidettävä tavoitteena NOx-ja VOC-päästöjen vähentämistä koko EU:n alueella vähintään 70 %:lla vuoden 1990 tasoon verrattuna, tarkoitetuilla liikenteeseen sovellettavilla päästöjen vähentämiseksi lisätoimenpiteillä on vain nimellinen vaikutus, jollei niiden ohella sovelleta rinnakkaistoimenpiteitä muihin, erityisesti VOC-päästöjen lähteisiin. Ympäristötavoitteet 16. Viimeinen johtopäätös oli ratkaiseva määriteltäessä toimenpiteiden tarvetta kiinteistä lähteistä peräisin olevien VOC-päästöjen valvomiseksi. Tätä aloitetta, jonka valmistelu oli jo pitkällä, tulisi edistää joutuisasti. Tämä ehdotus on kuitenkin vain yksi toimenpiteitä koskevasta kokonaisuudesta alailmakehän otsoniongelman ratkaisemisessa, sillä kummallakin otsonin kahdesta esiasteesta on monia eri lähteitä ja se edellyttää toimia monilla eri rintamilla. Komissio tutkii huolellisesti tunnistaakseen kustannustehokkaimman lisätoimenpiteiden kokonaisuuden, joko paikallisella tai kansallisella tasolla, ongelman ratkaisemiseksi. ongelman laajuuden jäljellä olevan 17. Direktiiviehdotus kuuluu osaltaan viidennen toimintaohjelman täytäntöönpanoon sekä toimenpidekokonaisuuden strategiaan, joka tähtää haihtuvien orgaanisten yhdisteiden (VOC) päästöjen kokonaismäärän vähentämiseen unionin alueella, jotta 30 %:lla tapahtuva väheneminen ulottuisi vuosiin 1990-1999, mihin komissio on sitoutunut VOC-päästöjen vähentämistä koskevan Geneven pöytäkirjan nojalla. tieteellisten näyttöjen perusteella pitkällä aikavälillä on Tämänhetkisten saavutettava merkittävästi suurempia VOC-päästöjen vähennyksiä, jotka ovat luokkaa 70 ja esiintymistiheyden vähentämiseksi. - 80 %, otsonikausien vakavuuden 18. CORINAIR '90 -hankkeesta saatujen lukujen perusteella vuonna 1990 ihmisen aiheuttamat muut kuin metaani set VOC-päästöt Euroopan unionissa olivat luokkaa 12 miljoonaa tonnia vuodessa ja ne jakaantuivat eri sektoreille jäljempänä esitetyn kuvan 1 mukaisesti: Kuva 1: Antropogeeniset VOC-päästöt yhteensä (1990) Kokonaispäästöt: 12470 kilotonnia Kokonaispäästöt kiinteistä lähteistä: 3793 kilotonnia Kokonaispäästöt liikkuvista lähteistä: 5615 kilotonnia Auto Oil - ohjelman vähennykset liikkuvat lähteet, maantielliiken ne mukaan käytössä olevista toimenpiteist ä saatavat Kokonaispäästöt muista lähteistä: 3062 kilotonnia Maatalous Tuotteet Fossiilisten polttoaineiden louhinta ja jakelu 611 kilotonnia 1490 kilotonnia 961 kilotonnia •MaBBBBaaaaaBaaBOHaaiBaaHaHBaiBHaaNaaBaanniaa H I M I • m i « m • • • un i IIIIIIIIIIIIIIIIIIIIII—•••• 19. On huomattava, että orgaanisten liuotinten käytöstä aiheutuva osuus ihmisen aiheuttamista VOC-päästöistä on 30 %:n luokkaa, josta noin 20 % edustaa teollista liuotinkäyttöä. Teollinen liuotinkäyttö vastaa noin puolta teollisista VOC- päästöistä. Näin ollen se on yksi tärkeimmistä päästöjä aiheuttavista sektoreista. 20. sekä Toimenpiteisiin on jo ryhdytty orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähentämiseksi Euroopan unionin tasolla. Eräissä neuvoston direktiiveissä edellytetään esimerkiksi ajoneuvoista henkilöautoista aiheutuvien raskaista hiilivetypäästöjen valvontaa. Olemassa olevilla toimenpiteillä vähennetään maantieliikenteestä peräisin olevia pakokaasupäästöjä ja haihtuvia VOC-päästöjä noin 44 %:lla vuoteen 2010 mennessä (talouskasvu mukaan lukien). Kuten edellä on esitetty, Auto Oil -ohjelman avulla vähennetään muun muassa tältä sektorilta aiheutuvia VOC-päästöjä edelleen noin 24 %:lla vuoteen 2010 mennessä. kevyistä ja 21. Maantieliikenteen ja päästöjä polttoaineen koskevia lainsäädännöllisiä lisätoimia on otettu käyttöön. Esimerkiksi direktiivin (94/63/EY) nk. "I vaihe" tähtää VOC-päästöjen vähentämiseen monimutkaisessa polttoaineen jakeluketjussa; ehdotus 'muista kuin tieliikenteeseen tarkoitetuista' ajoneuvoista, josta on hiljattain saavutettu yhteinen kanta, tähtää muun muassa erityyppisistä liikkuvista koneista ja muista kuin tieliikenteeseen tarkoitetuista ajoneuvoista peräisin olevien hiilivetypäästöjen vähentämiseen. jakelujärjestelmiä 22. Kiinteistä lähteistä peräisin olevien liuotinpäästöjen vähentäminen, mikä on näiden jossa otetaan huomioon kyseisten sektoreiden linjojen mukainen, mutta ominaispiirteet, on siten tarpeen. Tämän ehdotuksen teollisuudelta edellyttämä 57 %:n vähennys ylittää UNECE n pöytäkirjan mukaiset velvoitteet sen suhteellisesta osuudesta. 23. CORINAIR '90 -hankkeesta saatujen lukujen perusteella orgaanisten liuotinten käyttösektorilla suuri määrä lähteistä vaikuttaa päästöjen kokonaismäärään. Näissä lähteissä käytännössä sovellettavat liuotinten käyttötavat eroavat prosessien mukaisesti. Sen vuoksi on asetettava erityisvaatimuksia eri sovellutusalueille. Nämä on pidettävä kuitenkin niin yksinkertaisina kuin mahdollista. Taulukossa 3 tarkastellaan kyseisiä alasektoreita: en suhteellinen merkitys sektorin Teollinen liuotinkäyttö' kokonai späästöihin, % Orgaanisten liuotinten kulutuskäyttö Taulukko 3 Maalien käyttö Maalien käyttö: autoteollisuus Muu teollinen käyttö Rasvanpoisto ja kemiallinen pesu Metallien rasvanpoisto Kemiallinen pesu Kemiallisten tuotteiden valmistus tai käsittely Kumien käsittely Farmaseuttisten tuotteiden valmistus Maalien ja painovärien valmistus Liimojen valmistus Liuotinten muu käyttö ja niihin liittyvät toiminnot Painotuoteteol 1 i suus Rasvojen, syötäväksi ja muiden kuin syötäväksi tarkoitettujen öljyjen uutto Liimaus Puunsuojaus 6,3 32,0 12,8 4,1 2,1 4,5 1,4 3,6 13,4 4,3 10,4 5. 1 24. Nämä alasektorit kattavat noin 60 % orgaanisten liuotinten käyttösektoriin kuuluvista orgaanisten yhdisteiden kokonaispäästöistä, mikä vastaa noin 2,2 miljoonaa tonnia (jäljellejäävä osuus koostuu pääasiassa kotitalouskäytöstä). 25. Määritettäessä tältä sektorilta saavutettavissa olevan vähennyksen laajuutta lähtöpisteeksi määriteltiin paras käytettävissä oleva tekniikka kyseisille sektoreille ja laskettiin, millainen päästövähennys on näillä arvoilla mahdollinen sekä mitkä ovat kustannukset Tämän perusteella komissio vahvisti nämä arvot vuoden 1993 aikana ja antoi toimeksiannon tutkimukseksi niiden taloudellisista vaikutuksista ranskalais-saksalaiselle ympäristöntutkimuslaitokselle (IFARE)(2) ("Karlsruhe- raportti"). Oli selvää, että parhaita saatavissa olevia tekniikoita soveltaen päästövähennys olisi noin 67 %:a vuoteen 1990 verrattuna ehdotuksessa tarkoitetuista laitoksista vuoden 1990 teollisuusprofiili huomioiden. Ehdotuksen voimassaoloajan suhteen laskien sen viimeisenä toimintavuonna saavutettaisiin (2) "Komission luonnosehdotuksecn direktiiviksi teollisuussektoreilta peräisin olevien orgaanisten liittyvä kustannusarvio", J. Hein, C. Kippelen, F. Schultmann, T. Zundell, O. Rentz, lopullinen kertomus elokuu 1994. liuotinpäästöjen rajoittamiseksi 11 noin 57 %:n tai 1,5 miljoonan tonnin vähennys. ERM Economics(3) teki Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja teollisuusministeriölle tutkimuksen ('the UK DTI study'), sektorin päästövähennysten rajakustannusten nousevan todellakin merkittävästi, kun vähennystavoite nousee noin 55 %:n yläpuolelle. Tähän mennessä tehdyn mallituksen pohjalta on äärimmäisen epätodennäköistä, että tällainen vähennys ratkaisisi otsoniongelman Euroopan alueella, ja että lisätoimenpiteet ovat melko varmasti välttämättömiä. liuotinkäytön joka osoitti n. Kustannukset, hyödyt ja tehokkuus Ehdotuksesta aiheutuvat edut ja kustannukset 26. 27. Periaatteessa ei ole epäilystäkään siitä, etteikö tekniikka olisi olemassa direktiiviehdotuksessa tarkoitetuista prosesseista kerättyjen jätekaasupäästöjen valvomiseksi hyvin alhaisillakin tasoilla. Käytännössä kuitenkin äärimmäisten suurten kaasuvirtojen tai hyvin alhaisten pitoisuuksien käsittelemiseksi vaadittavien poistolaitteiden hinta on todennäköisesti joissakin tapauksissa esteenä. Siten 5 artiklassa orgaanisten yhdisteiden eritysryhmille säädettyjen yleisten päästöjen raja-arvojen lisäksi liitteessä III A määrätään kaikille orgaanisille yhdisteille raja-arvot eri prosesseissa. Useimmissa sovellettavat yksittäiset päästöjen tapauksissa ehdotetut päästöjen raja-arvot jättävät valinnanvaraa tekniikan osalta. On tapauksia, joissa on säädetty keskiarvoja korkeammat arvot erityisten valvontaa koskevien vaihtoehtojen sallimiseksi (esim. adsorptio ja liuotinten talteenotto). Tietyissä tapauksissa arvot on asetettu erityisen alhaisiksi esimerkiksi mahdollisesti haitallisten aineiden hajoamisen varmistamiseksi. Ehdotetuista toimenpiteistä saatavaa hyötyä on vaikea ilmaista rahana, sillä sopivat menetelmät suojeltujen arvojen kuten ihmisten terveyden ja kultturiperinnön muuttamiseksi taloudellisiksi arvoiksi puuttuvat. Arvioidaan kuitenkin, että otsonin esiasteiden vähentäminen 50 %:lla nostaisi direktiivissä 92/72/ETY säädettyä 1 tunnin keskiarvosta laskettua pitoisuutta (99 persentiiliin perustuen) noudattavien yhteisön maa-alueiden osuuden noin 90 %:iin. Tämä vähennys, samoin kuin edistyminen edelleen tavoitteeseen otsonin esiasteiden vähentämiseksi 70/80 %:lla, voidaan saavuttaa ainoastaan vaikuttamalla kaikkiin esiasteiden lähteisiin, ja komissio on tehnyt tai tekee parhaillaan eräitä aloitteita tärkeimpiin ongelmakohtiin puuttumiseksi. Täyden 70 - 80 %:lla tapahtuvan vähennyksen saavuttaminen liuotinkäytön sektorilla ei ole kuitenkaan mahdollista ehdotuksen aikataulun mukaisesti. Ehdotuksessa asetetaan siten tavoitteeksi suurin mahdollinen vähennys, joka voidaan tällä hetkellä saavuttaa kustannustehokkaalla tavalla, alailmakehän otsoniongelmaan puuttumisen kiireellisyys huomioon ottaen. 28. Direktiiviehdotuksen täytäntöönpanon aiheuttamista kustannuksista ei ole mahdollista tehdä kovin tarkkaa ja tyhjentävää arviota tämän sektorin kehitystä koskevien epävarmuustekijöiden vuoksi, joita ovat esimerkiksi kyseisten laitosten ja pakkokeinot suuret erot, paikalliset tuntemuksen puutteet tekniikan (3) Kauppa-ja teollisuusministeriö (Department of Trade and Industry), 'Teollisuudesta peräisin olevien VOC-päästöjen vähentämisestä aiheutuvat kustannukset ja hyödyt', ERM Economics, toukokuu 1996. 12 toiminnanharjoittajien valinnassa annettujen eri vähennysvaihtoehtojen suhteen. Ehdotettujen toimenpiteiden toteuttamisesta aiheutuvat kustannukset voidaan täten vain arvioida. Teollisuuden kanssa yhteistyönä suoritetusta sektorikohtaisesta kustannustutkimuksesta voidaan vetää taulukossa 4 esitetyt johtopäätökset (lukuihin on otettu huomioon 10 vuoden poistoaika): jäljempänä Sektori Taulukko 4 Sektorikohtaiset vuosittaiset kokonaiskustannukset £U:ssa Mecua/vuosi Painaminen Pintojen puhdistus/rasvanpoisto Uusien autojen maalaus Uusien rekkojen ja niiden ohjaamoiden maalaus Uusien linja-autojen maalaus Koijausmaalaus Kelapinnoitus Muiden pintojen maalaus/pinnoitus Puupintojen maalaus Tekstiilien pinnoitus Kemiallinen pesu Puunkyllästys Nahan viimeistely Liimaus Pinnoitteiden valmistus Kumituotteet Kasviöljyjen uutto Lääketeollisuus 124 725 688 484 80 40,5 5,5 726 120 4,5 (arvio) 102 26 44 31 12 438 23 120 29. Auto Oil -ohjelma oli mittapuuna, kun tarkistettiin, oliko noin 57 %:n vähennys -ohjelman valvonnan järkevä vaatimus kyseisille sektoreille. Auto Oil määrittelemiseksi käytettyjä yksityiskohtaisia rajakustannuksia koskevia tietoja ei ollut saatavissa tätä ehdotusta varten kaikkien sektoreiden osalta. Tämän vuoksi ei rajakustannusten analyysiin perustuva epäpuhtauksien valvontatoimenpiteiden optimointi eikä yksityiskohtainen rajakustannusten vertailu Auto Oil -ohjelman kanssa ollut mahdollinen. Joka tapauksessa tämänkaltainen 'puhdas' talousanalyysi näin laajalla sektorialueella suoritettuna nostaisi esiin muita kysymyksiä. Erityisesti vähennysten toteuttamiseen liittyvien kustannusten oikeudenmukainen jakaantuminen, jolloin keskimääräiset kustannukset vähennettyä tonnia kohden verrattuna sektorin lisäarvoon olisivat myös tekijänä, joka teollisuuden olisi itse otettava huomioon. Täten tärkein mittapuu Auto Oil -ohjelmaan verrattuna on yhteen koottu keskimääräinen kustannusvertailu. 30. Ehdotuksen aiheuttamat vuosittaiset kokonaiskustannukset ovat noin 4 miljardia ecua, mikä vastaa noin 10 ecua henkeä kohden vuodessa Euroopassa. Nämä luvut ovat kuitenkin toiminnasta johtuvia välittömiä kustannuksia ja jotta pystyttäisiin 13 suorittamaan vertailu Auto Oil -ohjelman suhteen on määritettävä keskimääräisten vuosikustannusten, tämänhetkisenä nettoarvona ilmaistuna (3 miljardia ecua/vuosi), suhde ehdotuksen viimeisenä saavutettuun vähennykseen (1 500 kilotonnia). Tämä vastaa kustannuksia poistettua VOC-tonnia kohden [2 kiloecua/tonni], jota voidaan hyvin verrata muiden sektoreiden toimenpiteistä aiheutuviin kustannuksiin otsoniongelman voittamiseksi. Yhteenvetona, Auto Oil - ohjelmalla saadaan otsonin esiasteet tonnilla kustannusten ollessa 3 kiloecua/tonni, kun taas tällä ehdotuksella saadaan 1,5 miljoonan tonnin vähennys kustannusten ollessa noin 2 kiloecua/tonni. vähenemään 2 miljoonalla toimintavuotena ilmenee, 31. On kuitenkin huomattava, että tässä ehdotuksessa tarkoitettu teollisuus on luonteeltaan hyvin erilaista kuin Auto Oil -ohjelmaan kuuluneet suuret teollisuusorganisaatiot Kuten tämän ehdotuksen liitteenä olevasta liiketoimintaan tämä aloite koskee noin kohdistuvien vaikutusten arvioinnista 400 000 yritystä, joista monet ovat pk-yrityksiä ja tämän suuruiset kustannustaakat ovat merkittävästi raskaampia kuin suurille monialayrityksille. Ehdotusta laadittaessa on siten yritetty saada aikaan niin paljon joustavuutta kuin mahdollista, jotta suuria rajakustannuksia aiheuttavat toimenpiteet vältettäisiin. Esimerkkinä mainittakoon ehdotuksen 5 artiklan 1 kohdassa esitetyn lausekkeen 'investointien suojaaminen' käyttöönotto. Sen perusteella laitokset, joihin on jo asennettu poistolaitteisto, voivat käyttää mahdollisuutta, että ne saavuttavat ehdotuksen edellyttämät haihtuvien päästöjen lisävähennykset käytössä olevilla laitteilla sen sijaan, että niiden investoida uudelleen uuteen täsmälleen saman ympäristövaikutuksen saavuttamiseksi. prosessi laitteistoon Tällaisia toimenpiteitä esitetään lisää III osassa "Läheisyysperiaate". tarvitsisi joille Valittua välinettä koskevat perustelut 32. Direktiivi soveltuu asetusta paremmin tähän tehtävään, koska jäsenvaltioiden on voitava täytäntöönpanna toimenpiteet joustavasti halutun tuloksen saavuttamiseksi, taloudellisen tehokkuuden vuoksi sekä siksi, että ne voisivat käyttää jo olemassa olevia toteutettuja toimenpiteitä uusien toimien perustana. Direktiivi soveltuu tarkoitukseen myös päätöstä tai suositusta peremmin, sillä lainsäädäntö edellyttää olemassa olevien kansallisten lakien muuttamista. III. Läheisyysperiaate 33. Direktiiviehdotus on täysin läheisyysperiaatteen sekä sitä laajemmin edustavan yhteisen vastuun käsitteen mukainen, koska osatekijöitä ja välineitä sekoitetaan siinä sopivilla tasoilla. Siinä vahvistetaan VOC-päästöjen vähennystavoite, joka perustuu kaikilla sektoreilla teknisesti ja taloudellisesti toteutettavissa oleviin vähennyksiin. Jäsenvaltiot velvoitetaan sitten saavuttamaan tämä tavoite joko ottamalla käyttöön päästöjä koskevat raja-arvot tai tekemällä muita toimenpiteitä sisältäviä kansallisia suunnitelmia saman vähennyksen saavuttamiseksi. Koska eurooppalainen lähestymistapa otsonin esiasteiden vähentämiseksi on välttämätön, kun otetaan huomioon ongelman valtioiden rajat ylittävä luonne, ehdotuksessa pyritään mahdollisimman suureen joustavuuteen kuitenkaan vaarantamatta kokonaistavoitteen saavuttamista. Kansallisissa suunnitelmissaan jäsenvaltioilla olisi seuraavat vaihtoehdot: säätää ehdotuksessa asetetuista raja-arvoista poikkeavat päästöjen raja-arvot; saavuttaa vähennys teollisuuden kanssa neuvoteltujen 14 sopimusten avulla; saavuttaa vähennys vaihdettavien lupien tai verotusjärjestelmän avulla. Lisäksi jäsenvaltio voi käyttää kansallista suunnitelmaansa vaadittujen vähennysten jakamiseksi oman teollisuusprofiilinsa mukaisesti. Mikä tahansa yhdistelmä näistä toimenpiteistä sallitaan, kun sen avulla saavutetaan haluttu tulos. 34. Yksittäisen toiminnanharjoittajan osalta ehdotuksen päästörajat mahdollistavat lisäksi vähennyksen saavuttamisen kustannustehokkaimmalla joko käyttämällä poistotekniikkaa tai korvaamalla suuria liuotinmääriä sisältävät tuotteet tuotteilla, jotka sisältävät vain vähän liuottimia tai jotka eivät sisällä niitä ollenkaan. Täytäntöönpano, kustannustehokkain! pien toimenpiteiden löytäminen mukaan lukien, jää siten käytännössä hyvin suurelta osin jäsenvaltioiden ja kyseisten laitosten toiminnanharjoittajien tehtäväksi. Tämä koskee myös monia direktiiviehdotuksen täytäntöönpanoon liittyviä näkökohtia. tavalla: 35. teknisesti ja Suhteellisuuden periaate on sisällytetty mukaan monella tavalla. Valitut laitostyypit ja kynnysarvojen määrääminen tarkoittavat, että laitokset, jotka käyttämiensä prosessien tai suhteellisen pienen kokonsa vuoksi päästävät ainoastaan pieniä määriä orgaanisia yhdisteitä tai joita olisi hyvin vaikea valvoa niiden suuren lukumäärän vuoksi, eivät kuulu ehdotuksen soveltamisalaan. Suhteellisuutta sovelletaan myöskin päästörajoja määrättäessä, jolloin direktiivin sallimissa rajoissa otetaan huomioon eroavuudet orgaanisia liuottimia kuluttavissa prosesseissa, kun määritellään toteutettavissa olevia vähennyksiä. Asianosaisten kanssa käytyjen pitkällisten neuvottelujen seurauksena päädyttiin valvontaan, jolla on samalla hyvin kunnianhimoiset tavoitteet, mutta joka on teollisuuden varmasti myös toteutettavissa nykysuuntauksen kanssa. Toiminnanharjoittajat lisähyötyä. Siirtyminen esimerkiksi vähän liuottimia sisältäviin maaleihin vähentää kalliita terveyden ja tai onnettomuuksien estämiseksi tarvittavia toimenpiteitä. Useaan kertaan on osoitettu, että uusimpaan (ja puhtaimpaan) tekniikkaan investoiva teollisuus kerää hyödyn tuottavuudessa ja kilpailukyvyssä. turvallisuuden suojelmiseksi joka on yhdenmukainen saavat myös taloudellisesti ja IV. Osapuolten kanssa käytyjen neuvottelujen tulokset 36. Neuvottelut alkoivat lokakuussa keskusteluasiakirjan muodossa jäsenvaltioiden ja teollisuuden kesken. Ensimmäinen luonnosehdotus valmisteltiin vuoden 1992 alussa ja jaettiin kaikille osapuolille. Jäsenvaltioiden edustajien kanssa pidettiin yhteensä kahdeksan virallista kokousta, kuusi näistä oli yhteisiä kokouksia teollisuuden edustajien kanssa(4). Lisäksi pidettiin monia yksittäisten 1991 (4) Neuvotteluihin osallistuivat seuraavat teollisuusliitot, yritykset ja neuvonantajat, jotka edustivat teollisuuden etuja: ACEA - European Automobile Manufacturers Association BDI - Bundesverband der Deutschen Industrie e. V. Becker Industrial Coatings Ltd BFM - British Furniture Manufacturers BLIC - Bureau de Liaison des Industries du Caoutchouc des Communautés Européennes 15 jäsenvaltioiden, teollisuusliittojen ja muiden asianosaisten välisiä epävirallisia kokouksia ehdotukseen liittyvien mielipiteiden vaihtamiseksi. 37. Ehdotus on kehittynyt näiden neuvottelujen aikana. Tärkeimmät tehdyt muutokset ovat: direktiiviehdotuksen soveltamisalan selkiyttäminen, kustannustehokkuuden raja-arvojen parantamiseen ehdotukseen, valitseminen, sektorikohtaisten sisällyttäminen ja sektoreiden suunnitelmien soveltuvien kansallisten BP Chemicals BPIF - British Printing Industries Federation BVD - Bundesverband Druck CEAPLI CEFIC - European Chemical Industry Council CEFIC - Hydrocarbon Solvents Sector Group (a Sector Group of CEFIC) CEIB - European Confederation of Woodworking Industries CEPE - European Confederation of Paint, Printing, Ink and Artist's Colours Manufacturers Associations CETS - Comité Européen des Traitements de Surface CITEN - International Commitee of Dyeing and Dry Cleaning COMITEXTIL - Coordination Committee for the Textile Industries in the EEC COTANCE - Confédération des Associations Nationales de Tanneurs et Mégissiers de la Communauté Européenne Dollamar & Co ECCA - European Coil Coating Association ECS A - European Chlorinated Solvent Association EFPIA - European Federation of Pharmaceutical Industries' Associations ENVICON - Environmental Consultancy ERA - European Rotogravure Association ETE - Environmental & Thermal Engineering Ltd. EWPM - European Wood Preservative Manufacturers Group FEICA - Fédération Européenne d'Industries de Colles et Adhésifs FEDES - European Federation for the Flexible Packaging Industry FEDIOL - EC Seed Crushers' and Oil Processors' Federation FINAT - Fédération Internationale des Fabricants et Transformateurs d'Adhésifs et Thermocliant sur papier et autres supports FPA - Flexible Packaging Association INTERGRAF - International Confederation for Printing and Allied Industries KWL-Verein - Verein der Kohlenwasserstofflosungsmittel-Textil- und Lederreiniger ORGALIME - Organisme de Liaison des Industries Métalliques Européennes SEFA - Syndicat Européen de l'industrie des Fûts et Acier SEFEL -European Secretariat of Manufacturers of Light Metal Packaging TSA - Textile Services Association Limited UEA - European Furniture Manufacturers UEAPME - European Association of Croff, Small and Medium-Sized Enterprises UEDA - Union Européenne de l'ameublement UNICE - Union of Industrial and Employer's Confederation of Europe UNITES - Fédération des Industries de Transformation pour Emballages Souples Verband der Lackindustrie e V / Verband der Druckfarbenindustrie W. E. I. - Western-European Institute for Woodpreservation 16 sellaisten yksityiskohtaisempi määritelmä yksittäisiltä edellytettävistä päästöjen vaihtoehtoisten ja vaatimuksista vähennysjärjestelmien sisällyttäminen ehdotukseen, jotka tuottavat aloitteita muiksi toimenpiteiksi kuinjätekaasujen puhdistamiseksi. Yksittäisten teollisuussektoreiden kanssa käydyistä neuvotteluista saatujen tulosten yksityiskohtaisempi tarkastelu, tarkastelu, joissa yhä esiintyy erimielisyyttä ja erityisesti niiden kohtien teollisuuden ja komission välillä, esitetään kohdassa liiketoimintaan kohdistuvien vaikutusten arviointi. sektoreilta sektorikohtaisten V. Kuvaus lainsäädännöllisestä tilanteesta jäsenvaltioissa 38. Orgaanisten yhdisteiden päästöjä aiheuttavia prosesseja enemmän tai vähemmän oikeudellisesti sitovaa lainsäädäntöä tai osittain direktiiviehdotusta koskevaa lainsäädäntöä on säädetty kymmnenessä maassa: Alankomaat, Italia, Itävalta, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Muissa maissa suurimmalta osalta direktiiviehdotuksessa tarkoitetuilta laitoksilta ja prosesseilta vaaditaan lupa ennen niiden käyttöönottamista. Päästörajat määrätään tällaisissa tapauksissa kussakin luvassa erikseen. 39. Tanskassa on julkaissut ympäristönsuojelutoimisto suuntaviivat teollisuusyrityksistä peräisin olevien ilman epäpuhtauksien valvomiseksi määrittelemällä yksityiskohtaisemmin ympäristönsuojelulain 3 osaston 3 artiklassa rajoittamisesta. Suuntaviivoja esitetyn yleisen periaatteen epäpuhtauksien sovelletaan kaikkiin lain 5 osastossa esitetyssä luettelossa oleviin laitoksiin. Suuntaviivat eivät ole kuitenkaan oikeudellisesti paikallisviranomaisia sitovia, joten viranomaiset voivat poiketa annetuista päästörajoista samoin kuin luokiteltujen laitosten luettelosta. Tämän vuoksi ei ole selvää, noudatetaanko näitä suuntaviivoja, ja jos noudatetaan niin missä määrin direktiiviehdotuksessa tarkoitettujen prosessien ja teollisuuslaitosten osalta. Lisäksi suuntaviivoissa keskitytään korvaavaan linjaan eikä niissä anneta päästörajoja erityisille teollisesti tai kaupallisesti toteutettaville toimille. Sovellettava päästöä koskeva raja-arvo riippuu pääasiassa päästöstä itsestään ja sen massavirrasta. Aineet on ryhmitelty kolmeen luokkaan (I, II, III) ja niihin kaikkiin sisältyy joitakin orgaanisia liuottimia. 40. Saksassa neljäs päätös liittovaltion päästöjen valvontaa koskevan lain säännösten laitoksista) sisältää täytäntöönpanosta (päätös tässä luettelon ehdotuksessa tarkoitetuista laitoksista sisältyvät myös neljänteen päätökseen. lupamenettelyn piiriin. Monet lupamenettelyn edellyttävistä jotka kuuluvat laitoksista, Näiden laitosten osalta tätä kertomusta koskevat päästörajat vahvistetaan puhdasta ilmaa koskevissa teknisissä ohjeissa, TA. Luft (Tehcnical Instruction on Clean Air). TA. Luft -ohjeissa erotetaan karsinogeeniset ja ei-karsinogeeni set aineet ja kummallekin ryhmälle määritellään kolme eri luokkaa aineiden mahdollisesti aiheuttaman vaaran mukaisesti. Näihin ryhmiin ja luokkiin sovelletaan erilaisia päästörajojen kokonaisuuksia: 17 Karsinogeenisille aineille. Luokkaan I kuuluvat aineet. Luokkaan II kuuluvat aineet: Luokkaan III kuuluvat aineet: Ei-karsinogeenisille aineille: Luokkaan I kuuluvat aineet: Luokkaan II kuuluvat aineet: Luokkaan III kuuluvat aineet: jos massavirta on > 0,5 g/h, niin päästöraja on 0,1 mg/m3 jos massavirta on > 5 g/h, niin päästöraja on 1 mg/m3 jos massavirta on > 25 g/h, niin päästöraja on 5 mg/m3 jos massavirta on > 0,1 kg/h, niin päästöraja on 20 mg/m3 jos massavirta on > 2,0 kg/h, niin päästöraja on 100 mg/m3 jos massavirta on > 3,0 kg/h, niin päästöraja on 150 mg/m3 Eri luokkiin kuuluvien liuotinten seoksiin sovelletaan tiukempia raja-arvoja. Käsin tehtävään ruiskumaalaukseen ei sovelleta luokille II ja III määrättyjä raja-arvoja, mutta käytännössä paikallisviranomaiset pitävät näitä raja-arvoja tavoitearvoina. Näitä raja-arvoja sovelletaan uusiin laitoksiin vuodesta 1986 ja vanhempien laitosten on noudatettava niitä vuodesta 1991. Entisessä DDR. ssä sijaitseville laitoksille on myönnetty vuoden lisäaika tämän suhteen. Jatkuvaa VOC-päästöjen seurantaa vaaditaan laitoksilta, jotka ylittävät seuraavat massavirrat: Luokkaan I kuuluvat aineet: Luokkiin I ja III kuuluvien aineiden seokset: 1 kg/h 10 kg/h VOC-päästöt ilmaistaan kaikkien orgaanisten yhdisteiden summana. Tietyille toimenpiteille, kuten ajoneuvojen maalaukselle, painamiselle, kemialliselle pesulle ja rasvanpoistolle, asetetaan lisäksi erityisvaatimuksia. 41. Ranskassa 19. 7. 1976 päivätyssä laissa luetellaan noin 400 "luokiteltua laitosta", jotka on jaettu kahteen pääluokkaan: luokkaan I kuuluvilta laitoksilta vaaditaan luvat ja niiden on täytettävä tietyt prefektuurin säädösten mukaiset vaatimukset. Laitoksen omistajan tai toiminnanharjoittajan ilmoitus riittää muiden luokkien laitoksista kuuluvat direktiiviehdotuksen osalta. Eräät soveltamisalaan. lakiin kuuluvista liuottimia käyttävien Orgaanisia teollisuuslaitosten koko sektoria koskevia oikeudellisesti sitovia ja yleisesti sovellettavia päästörajoja ei ole vahvistettu. Eräille direktiiviehdotukseen kuuluville laitoksille ja prosesseille, kuten autojen maalaukselle, painamiselle, kemialliselle pesulle, kelapinnoitukselle ja lakkaukselle, on kuitenkin määritelty päästörajat. Paikallisviranomaiset voivat määrätä erilaisia päästörajoja vesipohjaisia painovärejä käytettäessä. Laitoksille, joiden päästöt ylittävät 500 kg päivässä vaaditaan jatkuvaa seurantaa. 18 allekirjoittivat Edellä hahmoteltujen säädösten lisäksi Ranskan hallitus ja maalien ja lakkojen sopimuksen valmistajat hiilivetyliuotinten keskimääräisen pitoisuuden alentamiseksi ja tällaisten tuotteiden käytön edistämiseksi sekä väestölle että ammattilaisille suunnatun mainonnan avulla. 19 päivänä tuotteissaan helmikuuta 1986 42. ilman pilaantumista aiheuttavat kaupalliset ja Italiassa teolliset prosessit luokitellaan kahteen ryhmään. Ensimmäiseen kuuluvat kauas asuma-alueista sijoitettavat teollisuuslaitokset; toiseen kaupallisiin toimintoihin liittyvät laitokset. Terveysministeriö julkaisee pääsääntöisesti uuden luettelon luokitelluista laitoksista joka kolmas vuosi. Luettelo sisältää eräitä direktiiviehdotukseen liittyviä laitoksia ja tapauksia. Vuonna 1988 julkaistussa laissa no 203 todetaan, että keskushallinnon säätämiä suuntaviivoja sovelletaan kaikilla alueella esiintyvillä aloilla. Alueet voivat vaatia tiukempaa valvontaa vain tietyille aloille ja tiettyjen ongelmien osalta. Heinäkuussa 1990 Italian ympäristöministeri esitti päästöjen valvontaan liittyvät suuntaviivat useille teollisuusprosesseille, joista osa liittyy direktiiviehdotukseen. Kuten saksalaisissa TA. Luft -ohjeissa, aineet on ryhmitelty karsinogeenisiin ja ei- karsinogeenisiin aineisiin ja jaettu edelleen lukuisiin alaluokkiin. Päästörajat riippuvat aineiden ominaisuuksista. Karsinogeenisille aineille päästörajat ovat samat kuin TA. Luft -ohjeissa. Ei-karsinogeenisille aineille on viisi luokkaa (I - V), joille on säädetty seuraavat päästörajat: Luokkaan I kuuluvat aineet: Luokkaan II kuuluvat aineet: Luokkaan III kuuluvat aineet: Luokkaan IV kuuluvat aineet: Luokkaan V kuuluvat aineet. jos massavirta on > 25 g/h, niin päästöraja on 5 mg/m3 jos massavirta on > 0,1 kg/h, niin päästöraja on 20 mg/m3 jos massavirta on > 2,0 kg/h, niin päästöraja on 150 mg/m3 jos massavirta on > 3,0 kg/h, niin päästöraja on 300 mg/m3 jos massavirta on > 4,0 kg/h, niin päästöraja on 600 mg/m3 Näitä yleisvaatimuksia sovelletaan kaikkiin direktiiviehdotuksessa tarkoitettuihin laitoksiin, joita laki n:o 203 koskee. Yksityiskohtaisempia vaatimuksia asetetaan tietyille toimenpiteille, kuten autojen ja pintojen maalaukselle. 43. Alankomaissa vuoden 1972 ilmansuojelulaki edellyttää, ettei yhtäkään noin 400 laitoksen luetteloon kuuluvasta yrityksestä perusteta tai se ei saa toimia ilman maakuntaviranomaisten myöntämää lupaa. Hakemuksen liitteeksi vaadittavista tiedoista määrätään vuoden 1988 asetuksessa ilman pilaantumista aiheuttavista laitoksista. Suuntaviivat maakuntaviranomaisten antamiksi päästörajoiksi esitetään 'Nederlandse Emissie Richtlijnen - Lucht' (NeR), joka vastaa asiakirjassa käsitteiltään periaatteessa saksalaisia TA. Luft -ohjeita. NeR-asiakirjalla ei ole kuitenkaan oikeudellista asemaa, vaan se toimii ainoastaan luvanhakijoiden ja luvan myöntävien viranomaisten välisten neuvotteluiden pohjana, vaikka sitovia päästöjen raja-arvoja on annettu eri sektoreille, kuten kemialliselle pesulle. 19 sitovien vaatimusten kokonaisuus on näiden Teollisuutta oikeudellisesti tulosta ja se esitetään KWS-2000 -ohjelmassa, joka sisältää neuvottelujen toimenpiteet päästöjen vähentämiseksi monien direktiiviehdotuksessa tarkoitettujen päästölähdeluokkien osalta. 44. Portugalissa kaikki direktiiviehdotuksessa tarkoitetut laitokset ovat lupamenettelyn piirissä. Uudet laitokset ovat noudattaneet 12 päivästä maaliskuuta 1993 lähtien orgaanisten yhdisteiden osalta piipusta ilmaan tulevien päästöjen raja-arvoa 50 mgC/m3. Olemassa olevien laitosten on noudatettava tätä raja-arvoa 1 päivästä tammikuuta 1999. 45. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 1990 ympäristönsuojelulaissa otettiin käyttöön yhdennetty päästöjen valvonta (Integrated Pollution Control, IPC) teollisuusprosesseille, jotka ovat tärkeimmät ilman, maan ja veden pilaajat. A osassa esitetyt prosessit ovat ympäristötoimiston (Environment Agency) täytäntöönpanemia. Toisen tason teollisuusprosessit (B osa), jotka ovat suurimpia ilman pilaajia, ovat paikallisviranomaisten ilman pilaantumista koskevan valvonnan (Local Authority Air Pollution Control, LAAPC) alaisia. Tämän lainsäädännön nojalla valvottavat teollisuussektorit määritellään ympäristönsuojelua (lakisääteiset prosessit ja aineet) koskevissa vuoden 1991 asetuksissa. on annettu ohjemuistiot osaan. Ministerin Direktiiviehdotuksessa tarkoitettuja liuottimia käyttävä teollisuus kuuluu pääasiassa B paikallisviranomaisille yksityiskohtaisiksi normeiksi (päästörajat mukaan lukien), joita olisi sovellettava kullekin B osan sektorille. Jokaisessa muistiossa on annettu viimeinen määräpäivä, johon mennessä olemassa olevia prosesseja on tehostettava muistiossa annettujen normien täyttämiseksi kokonaisuudessaan. Näille sektoreille annetut tehostamista koskevat määräpäivät vaihtelevat sektoreittain vuodesta 1996 vuoteen 1999 autoteollisuuden ollessa poikkeuksena; sen viimeisenä päivämääränä on vuosi 2001 olemassa olevien laitosten saattamiseksi uudet tehdasnormit täyttäviksi ja väliaikaisena päivämääränä vuosi 1996, jolloin joidenkin normeista on täytyttävä. Lähes kaikki direktiiviehdotuksessa tarkoitetut sektorit ovat tällaisen ohjemuistion alaisia. 46. Suomessa laitokset, jotka käyttävät liuottimia yli 50 tonnia/vuosi tai joiden huippukulutus on yli 100 kg/h, edellyttävät lupaa vuoden 1982 ilmansuojelulain ja -asetuksen nojalla. Luvat myönnetään tapauskohtaisesti ja päästöjä ja seurantaa koskevat vaatimukset sopeutetaan yksittäisen sijaintipaikan olosuhteisiin. Mitään yleisiä asetuksia tai muita vaatimuksia ei ole vielä annettu millekään liuottimia käyttävälle sektorille. 47. Ruotsissa perussääntönä on vuoden 1969 ympäristönsuojelulaki, jolla valvotaan ilmaa pilaavia toimia. Tämä laki perustuu ympäristölle vaarallisten toimenpiteiden yksittäiseen arviointiin; ympäristönsuojelutoimisto antaa yleiset suuntaviivat, jotka eivät ole oikeudellisesti sitovia, ja ne otetaan huomioon myönnettäessä prosessille lupaa. VOC-päästöjä aiheuttavia toimenpiteitä säädellään kynnysarvojen ylittyessä eri tekijöiden perusteella sektorikohtaisesti: haihtuvien orgaanisten yhdisteiden käyttö, käytetyn raaka-aineen määrä tai tuotanto. Joitakin erityisen vaarallisia sektoreita säädellään ilman kynnysarvoja. Toimenpiteiden osalta, joille haihtuvien orgaanisten aineiden käyttö on ratkaiseva tekijä, edellytetään luvat laitoksilta, jotka käyttävät halogenoituja orgaanisia liuottimia yli 5 tonnia/vuosi tai muita orgaanisia 20 liuottimia yli 10 tonnia/vuosi. Ilmoitusta paikalliselle ympäristöviranomaiselle liuotinten kulutus on edellytetään silloin, kun halogenoitujen orgaanisten 1 - 5 tonnia vuodessa tai muiden orgaanisten liuotinten kulutus on 3 - 10 tonnia vuodessa. Toiminnanharjoittajan on seurattava toimia, mutta täytäntöönpanoviranomainen voi määritellä yksityiskohtaiset seurantavaatimukset tarkastusohjelman muodossa. EPA antaa jälleen yleiset suuntaviivat tällaisten ohjelmien sisällöksi. itse näitä 48. Itävallassa on voimassa kaksi liuotinpäästöjä koskevaa asetusta. Toinen rajoittaa liuotinpitoisuutta kotitalous- ja kaupalliseen käyttöön tarkoitetuissa tuotteissa ja toisessa annetaan raja-arvot liuottimia käyttävien laitosten päästöille. Päästöjen raja-arvot tehtaille, joiden käyttökapasiteetti on > 2 tonnia/vuosi mutta alle 5 tonnia/vuosi ovat 50 mgC/m3 uusille laitoksille ja 75 mgC/m3 olemassa oleville laitoksille. Laitoksille, joiden käyttökapasiteetti on > 5 tonnia/vuosi vastaavat arvot ovat 20 mgC/m3 uusille tehtaille ja 30 mgC/m3 olemassa oleville tehtaille. Tuotteita koskeva asetus on ollut voimassa tammikuusta 1996. Päästöjen valvontaa koskevaa asetusta sovelletaan vuodesta 1999 uusiin laitoksiin ja vuodesta 2001 olemassa oleviin ja muovia pinnoittavat/maalaavat laitokset. laitoksiin. Se kattaa puuta, metallia VI Oikeudellisen perustan valinta ja perustelut 49. Direktiiviehdotuksen oikeudellisena perustana on ETY:n perustamissopimuksen 130 s artikla, sillä ehdotuksen pääasiallisena tarkoituksena on vähentää haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjä ympäristönsuojelun parantamiseksi. Ehdotuksen säännöksissä ei saavuteta täydellistä yhtenäistämistä: vaikka direktiivi sisältää päästörajat, ne on annettu tavoiteltavan vähentämisen määrittelemiseksi epäsuorasti, eikä jäsenvaltioiden tarvitse ottaa käyttöön näitä erityisiä arvoja, mikäli vähennys vain saavutetaan. Ehdotettua toimenpidettä pidetään siten pääasiallisesti ympäristöä koskevana yhteisön tasolla toteutettuna toimenpiteenä perustamissopimuksen 130 s artiklaa soveltaen VII Selvitys ehdotuksen sisältämistä säännöksistä 50. Läheisyysperiaateen mukaisesti direktiiviehdotus on laadittu liuottimia käyttävältä sektorilta peräisin olevien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästörajoitusten taustakokonaisuudeksi, vähennykset saavutetaan kansallisella tasolla toteutettavien erityisten toimenpiteiden avulla. Se koskee kahtakymmentäneljää laitosten ja prosessien päätyyppiä, eräissä tapauksissa myös suurta määrää alatyyppejä. 51. Direktiiviehdotuksessa tarkoitettuja laitoksia ja prosesseja on lukuisia ja ne ovat erityyppisiä, eikä kaikissa jäsenvaltioissa käytetä kaikkia lueteltuja prosesseja. Kuitenkin monien yksittäisten direktiiviluonnosten välttämiseksi eri liuottimia käyttäville prosesseille, ja koska tarkasteltiin vain yhtä toimintojen näkökohtaa (VOC-päästöjä), niin päätettiin sisällyttää useita erityyppisiä toimenpiteitä yhteen ehdotukseen. Tässä suhteessa direktiiviehdotusta voidaan pitää aineisiin suuntautuvana asetuksena. Siinä määritellään vaadittu vähennys epäsuorasti päästörajojen avulla, jotka liittyvät erityissektoreilla teknisesti ja taloudellisesti saavutettavissa oleviin vähennyksiin. Sen jälkeen siinä edellytetään, että 21 jäsenvaltiot saavuttavat tämän vähennyksen joko panemalla päästörajat täytäntöön tai luomalla muun valvontaverkoston (kansallinen suunnitelma). 52. Direktiiviehdotuksessa säädetään myös sellaisten liuotinten valvonnasta, jotka aiheuttavat vaaraa ihmisten terveydelle välittömin vaikutuksin. Erityisesti haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, jotka ovat karsinogeenisia, mutageenisia tai lisääntymiselle vaarallisia, on valvottava päästörajanormien avulla. Näihin aineisiin ei voida soveltaa kansallisten suunnitelmien vaihtoehtoa niiden mahdollisten vaikutusten vuoksi - niitä on valvottava laitoskohtaisin perustein. 53. Yleisinä näkökohtina seuraavat aiheet liittyvät kaikkiin prosesseihin:. i) ii) iii) iv) v) vi) vii) viii) ix) ja termien olennaisten päästörajoitusten kaikkien direktiiviehdotuksessa käytettyjen määritteleminen, yleiset velvoitteet uusille ja olemassa oleville laitoksille, suurten muutosten alaisille laitoksille sekä laitoksille, joissa käytetään rinnan useita direktiiviehdotuksessa tarkoitettuja prosesseja, yleisten vahvistaminen erityismääräysten myrkyllisille ja ympäristövaikutuksia omaaville aineille tiukat päästöjen raja-arvot mukaan lukien, tietojen vaihtaminen aineiden korvaamismahdollisuuksista, yleiset seurantavaatimukset, yksityiskohtainen määritelmä päästörajoituksista ja tavasta, jolla ne on laskettava, määräykset annettujen rajoitusten noudattamisesta, kansallisten ohjelmien laatimista koskevat velvoitteet, direktiiviehdotuksen voimaansaattamis- ja voimaantulopäivämäärät. 54. Seuraavia aiheita säädellään kunkin prosessin tai laitoksen osalta erikseen: i) ii) iii) sellaisten laitosten ja prosessien koko ja tyyppi, joihin sovelletaan direktiiviehdotuksen erityisvaatimuksia, orgaanisten liuotinten ja/tai orgaanisten yhdisteiden päästörajoitukset, tietyt erityismääräykset, joissa otetaan huomioon kyseisen sektorin erityisolosuhteet. 55. Direktiiviehdotus on osoitettu jäsenvaltioille, joiden on toteutettava kaikki sen täytäntöönpanon edellyttämät toimenpiteet. 56. 1 artikla Direktiiviehdotuksen tarkoituksena on suojella kansanterveyttä ja ympäristöä orgaanisista liuottimista aiheutuvien tai orgaanisten liuotinten käytöstä syntyvien orgaanisten aineiden, esimerkiksi suoritetuista poistotoimenpiteistä syntyvien, päästöjen aiheuttamilta välittömiltä ja välillisiltä vaikutuksilta. Sitä ei sovelleta työterveyden olosuhteisiin. Kohteena olevat laitokset ja prosessit luetellaan liitteessä I: jotta laitoksessa käytettävä prosessi kuuluisi direktiiviehdotuksen soveltamisalaan, on sen täytettävä sekä prosessin määritelmä että noudatettava kyseiselle prosessille liitteessä III annettua raja-arvoa. 22 57. 2 artikla ja liite II Esitetään tärkeimmät direktiiviehdotuksen ydintekstiin liittyvät määritelmät. Monet näistä ovat itsestään selviä. Erityisen tärkeä on määritelmä orgaanisista liuottimista. Orgaaniset liuottimet määritellään niiden kemiallisten ominaisuuksien (orgaaniset yhdisteet määritellään artiklassa), haihtuvuuden ja soveltamispiirteidensä mukaisesti. Oletetaan, että kaikki olennaiset orgaaniset liuottimet kuuluvat tähän määritelmään, mukaan lukien ne, joita kuumennetaan ennen käyttöä. Huomiota olisi kiinnitettävä myös käytön määritelmään, josta suljetaan pois uudelleenkäyttöä varten talteenotettavat orgaaniset liuottimet. Tämä kannustaa kierrätyksen käyttöön, johon liittyy yleensä merkittäviä päästöjen vähennyksiä. Käyttö ilmaistaan laitokseen tai prosessiin syötettävien orgaanisten liuotinten kokonaismääränä 12 kuukauden jakson aikana, joten se on sopiva osoitin laitoksen mahdollisesti aiheuttamasta ympäristöongelmasta. Uusille laitoksille on tarpeen arvioida käyttö nimelliskapasiteetti huomioon ottaen, mikä osoittaa laitoksen suunnitellun koon. "Laitoksen" määritelmä on sama kuin ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetussa direktiivissä. Kuten on esitetty, se kattaa kaikki samassa paikassa tapahtuvat prosessit. Erityismääräyksistä säädetään tapahtuvista 6 artiklassa silloin, kun kaksi prosesseista kuuluu direktiivin soveltamisalaan. tai useampi samassa paikassa Lopuksi päästön raja-arvoa koskeva määritelmä edellyttää, että toiminnanharjoittaja vähentää ilmatilavuuksia niin paljon kuin mahdollista, työterveyttä ja turvallisuutta koskevat vaatimukset huomioon ottaen, ja siinä todetaan, että jäähdytykseen tai laimennukseen lisättäviä ilmatilavuuksia ei tarkastella päästörajaa määritettäessä. Tällä määritelmällä selvennetään, että kaikkia tarpeettomia ilmatilavuuksia tulisi välttää tai ne tulisi vähentää siten, ettei massa/tilavuutena ilmaistua päästön raja- arvon noudattamista voida saavuttaa epärehellisesti menetellen. Päästöä koskevan raja-arvon tuleviin kaasupäästöihin, määritellään kaksi muuntyyppistä päästörajoitusta: 'haihtuvan päästön raja-arvo'ja 'päästövaatimus'. Näitä rajoittamiseksi kokonaisuudessaan eikä vain piipusta ilmaan tulevien päästöjen osalta. Näin ja joita ei tavallisesti otetaan huomioon ne päästöt, joita ei saada talteen säädellä, mutta jotka muodostavat merkittävän osuuden kokonaispäästöistä. liittyy piipusta lisäksi, mikä käytetään päästöjen prosessin ilmaan 58. 3 artikla lupa, rekisteröidään tai niille myönnetään Tässä artiklassa jäsenvaltiot velvoitetaan varmistamaan, että kaikki uudet laitokset joko täyttävät direktiiviehdotuksessa säädetyt edellytykset. Laitosten, joilta edellytetään lupa ja vähentämisen yhtenäistämiseksi ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen annetun direktiivin 96/61/EY mukaisesti ("IPPC-direktiivi"), ei tietenkään tarvitse hakea direktiivin liitteessä I vahvistetaan orgaanisten liuotinten käyttökapasiteetin kynnysarvoksi 150 kg/tunti raja-arvon tai käyttökapasiteetiksi 200 tonnia/vuosi. Kyseisen alapuolelle jääviin laitoksiin on sovellettava vähintään rekisteröintimenettelyä varten. Mainitun ja että ne uudelleen toimintaa lupaa 23 tämän ehdotuksen mukaisesti. Läheisyysperiaatetta noudattaen jäsenvaltiot saavat määritellä, miltä IPPC-direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle jäävistä laitoksista olisi edellytettävä lupaa ja miltä rekisteröintiä. 59. 4 artikla Tässä artiklassa edellytetään, että olemassa olevien laitosten on yleensä täytettävä uusille laitoksille annetut edellytykset ainakin toimintaa koskevan luvan ja päästörajoitusten osalta, mutta siirtymäkauden puitteissa, joka on ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun direktiivin 96/61/EY voimaantulopäivästä päivään, jona raja-arvoja on direktiivin mukaisesti noudatettava. Joissakin tapauksissa (esim. ajoneuvojen maalauksessa) vaatimukset uusille laitoksille ovat tiukemmat kuin olemassa oleville laitoksille. Voidaan turvallisesti olettaa, ettei tässä ehdotuksessa annettujen päästövaatimusten täyttämiselle ole periaatteessa teknisiä esteitä, sillä tämän mahdollistavat tekniikat ovat saatavissa. Rajoittavana tekijänä on hinta. Ottaen huomioon, että monissa tapauksissa investoinnit uuteen tuotantotekniikkaan ovat välttämättömiä joka tapauksessa annetun siirtymäkauden puitteissa, esimerkiksi kilpailukyvyn pitämiseksi korkealla, olemassaolevia laitoksia koskevan aikataulun noudattaminen on järkevää. Kyseisen artiklan 3 kohdassa käsitellään tapauksia, joissa laitoksiin tehdään olennaisia muutoksia, mukaan lukien tapaus, jossa laitos tulee direktiiviehdotuksen soveltamisalan piiriin ensimmäisen kerran olennaisten muutosten jälkeen. Näissä tapauksissa sen osan laitoksesta, johon olennaiset muutokset tehdään, on täytettävä uutta laitosta koskevat edellytykset. Tämä tapa on valittu sen varmistamiseksi, että parannuksia tehdessään toiminnanharjoittaja yltää uusilta laitoksilta edellytetylle tasolle. Vaatimusta sovelletaan ainoastaan siihen osaan tehdasta, jota parannetaan jossa (jossa toiminnanharjoittaja ei tee parannuksia, koska nämä parannukset edellyttäisivät koko laitosta koskevia uudelleeninvestointeja. tapahtuu olennaisia muutoksia) Näin vältetään tilanne, 60. 5 artikla Tässä artiklassa säädetään direktiiviehdotuksessa tarkoitettuja päästörajoituksia koskevista edellytyksistä. liitteessä raja-arvojen III A annettuja päästörajoja Kyseisen artiklan 1 kohdassa säädetään yksittäisiä laitoksia koskevista velvoitteista. Niiden on noudatettava joko tai liitteessä III B esitetyn vähennysohjelman edellytyksiä, jotka on suunniteltu päästöjen soveltamisella saatavia päästöjä vastaavien päästö vähennysten saavuttamiseksi. Kuten aikaisemmin on todettu, vähennysohjelmaa ei kuitenkaan sovelleta välittömiä terveysvaikutuksia aiheuttaviin aineisiin. Näille päästöjen raja-arvot on aina vahvistettava, direktiiviehdotuksen sisältämästä vähennysvaihtoehdosta huolimatta Kuitenkin sellaisen tilanteen huomioimiseksi, jossa laitos on hiljan investoinut poistolaitteistoon ja sen olisi muutoin investoitava heti uudelleen, on direktiiviin sisällytetty säännös, jonka mukaan laitos voi poiketa liitteessä III A esitetyistä arvoista kunhan päästöt eivät ole suurempia kuin ne muussa tapauksessa olisivat olleet. 24 Edelleen 2 kohdassa säädetään erityismääräyksistä tapauksessa, jossa kaksi tai useampi prosesseista, jotka yksittäin ylittävät liitteessä esitetyt raja-arvot, tapahtuu samassa laitoksessa; tarkoituksena on selventää millaista valvontaa sovelletaan. Annettujen määräysten nojalla toiminnanharjoittaja voi toteuttaa päästövähennysten laitoksen suhteen kokonaispäästöjä koskevat vaatimukset. kustannustehokkaimman vaihtoehdon, täyttää joka Seuraavassa 3 kohdassa säädetään, että haihtuvien päästöjen ohjearvoja noudatetaan niin pitkälle kuin se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista. Nämä on vahvistettu tietyille sektoreille, joille ei ole perusteltua edellyttää pakollisia vaatimuksia, sillä prosessin luonteesta johtuen on epätodennäköistä, että laitokset voisivat noudattaa niitä. Artiklan 4 kohdassa säädetään, että laitosten, joissa ei noudateta vähennysohjelmaa, olisi toimittava suljettuna järjestelmänä silloin kun se on mahdollista, jotta suurin osa niiden päästöistä saadaan talteen ja voidaan tuhota. Siinä edellytetään myös, että laitoksista peräisin olevat päästöjäämät poistetaan kansanterveyttä ja ympäristöä suojellen. Artiklan 5 kohdassa edellytetään, että suurella todennäköisyydellä hyvin vakavia kansanterveyteen kohdistuvia vaikutuksia aiheuttavia aineita sisältävien liuotinten käyttöä olisi vältettävä ja että ne olisi korvattava niin pitkälle kuin mahdollista vähemmän vaaraa aiheuttavilla aineilla niin pian kuin mahdollista. Direktiivissä 67/548 säädetään perusteet näiden aineiden tunnistamiseksi. Artiklan 6 kohdassa määrätään tiukat päästörajat näille aineille. Näiden rajojen noudattamista voidaan kuitenkin monissa tapauksissa välttää korvaamalla aine toisella, sillä suurimmassa osassa tarkoitetuista prosesseista niiden käyttö ei ole välttämätöntä. Näitä liuottimia koskevien määräysten antaminen on siten osittain ennaltaehkäisevä toimenpide, jonka tulisi estää näiden liuotinten käyttöönotto. Koska pieniä määriä saattaa eräissä liuottimissa esiintyä, ehdotuksessa määritellään tilavuusvirrat, joiden alittuessa päästörajoja ei sovelleta. Edelleen 7 kohdassa määrätään yleiset päästöjen raja-arvot halogenoiduille aineille, joita pidetään välittömänä uhkana kansanterveydelle tai ympäristölle yleensä, ja joille tiukemmat vaatimukset ovat tarkoituksenmukaiset. Seuraavassa 8 kohdassa edellytetään, että ryhdytään kaikkiin asianmukaisiin toimenpiteisiin päästöjen minimoimiseksi käynnistyksen ja alasajon aikana. Vielä 9 kohdassa käsitellään mahdollisuutta, että direktiiviehdotuksessa vahvistettu valvonta osoittautuu vaarojen arvioinnin pohjalta sopimattomaksi, ja säädetään rajan tarkistamisesta tällaisessa tapauksessa komiteamenettelyn avulla. 61. 6 artikla Tässä artiklassa säädetään jäsenvaltioiden ja teollisuuden välisten orgaanisten liuotinten korvaamismahdollisuuksia koskevien tietojen vaihdosta. Ratkaisevat perusteet ovat sopivuus käyttöön ja ympäristöön profiloituminen. Näitä asioita käsittelevät, eurooppalaisella tasolla tapahtuvat neuvottelut ovat välttämättömiä ongelman käsittelemiseksi kokonaisuudessaan ja lähestymistapojen vertailtavuuden varmistamiseksi koko yhteisön alueella. 25 62. 7 artikla Tässä artiklassa säädetään päästöjen seurantaa koskevista vaatimuksista ja siinä edellytetään riittävää osoitusta siitä, että kaikkia direktiiviehdotuksen säännöksiä noudatetaan. Jäsenvaltiot määrittelevät yleensä seurantamenetelmät ja tarvittaessa näyttönotto- ja mittaustoimenpiteet. Tämän velvollisuuden palauttaminen takaisin jäsenvaltioille on yhdenmukainen IPPC-direktiivin säännösten kanssa. Kuitenkin laitoksissa, joissa pilaantumista aiheuttava kuormitus on suuri; on jatkuva päästöjen seuranta paikallaan, ja artiklassa säädetään siitä. läheisyysperiaatten ja 63. 8 artikla Tässä artiklassa määritellään tapa, jolla päästörajoitusten noudattaminen on tarkastettava. Ensiksi 1 kohdassa selvennetään, että päästön raja-arvo viittaa joko orgaanisen hiilen kokonaismassaan tai yksittäisten yhdisteiden massojen summaan. Yksittäisten yhdisteiden massan rajoittamisella on etuna se, että päästörajat ovat verrattain tiukkoja yhdisteestä riippumatta, ja sen vuoksi se on valittu 5 artiklan 5 ja 7 kohdassa tarkoittettujen orgaanisten aineiden päästöjä koskevien raja-arvojen noudattamisen tarkastamiseen. Tämä vaatimus monimutkaistaa kuitenkin seurantaa merkittävästi, joten monissa tapauksissa orgaanisen hiilen kokonaismäärän mittaaminen riittää seurannaksi. Toiseksi 2 kohdassa määritellään tilastoja koskevat säännöt, joita on sovellettava jatkuvissa mittauksissa säännösten noudattamisen tarkastamisessa. Päästön raja- arvoa ei saa yleensä ylittää 8 tunnin varsinaisen toiminnan aikana. Koska monet prosesseista ovat luonteeltaan epäjatkuvia, vaihteleva 8 tunnin keskiarvo on valittu indikaattoriksi. Lisäksi ii kohdassa säännöt sallivat jonkin verran liikkumavaraa toiminnanharjoittajalle odottamattomista lyhytaikaisista laitokseen tai prosessiin liittyvistä toimintaolosuhteiden muutoksista selviämiseen. Edelleen 3 kohdassa määrätään noudatettavat säännöt jaksoittain lukien yksittäisten mittauksille, mukaan mittaustoimenpidettä kohden. tehtäville lukemien vähimmäislukumäärä Seuraavassa 4 kohdassa annetaan ne parametrit, joiden suhteen liuotinten hallintasuunnitelmaa on kätevä venata säännösten noudattamisen tarkastamiseksi, ja siinä viitataan liitteessä IV esitetyn vastaavanlaisen suunnitelman käyttöohjeisiin. Mitään tilastollista arviointia ei ehdoteta, vaan pikemminkin noudattamisen IV esitetään osoittamista yksityiskohtaisesti, miten suunnitelmaa voidaan kussakin tapauksessa käyttää. Menetelmät esitetään paremminkin ohjeina kuin pakollisina käsitteen uutuudesta johtuen. Vielä 5 kohdassa säädetään näiden säännösten muuttamisesta komiteamenettelyllä liuotinten hallintasuunnitelmaan liittyvän tietojen vaihdon suhteen. toimivaltaiselle viranomaiselle liitteessä Itse 64. 9 artikla Tässä artiklassa määritellään yleisesti tarvittavat toimenpiteet silloin, kun säännöksiä ei noudateta. Siinä säädetään erityisesti, että laitoksen toiminta kielletään tarvittaessa, eli jos säännöksiä ei jälleen noudateta hyväksyttävässä aikataulussa. Siinä säädetään myös, että sektoreita, jotka eivät saavuta tavoitteitaan kansallisen suunnitelman 26 avulla, edellytetään noudattamaan direktiiviehdotuksessa annettuja päästöjen raja- arvoja. 65. 10 artikla jäsenvaltiot velvoitetaan keräämään direktiiviehdotuksen Tässä artiklassa täytäntöönpanon sektoreiden seurannassa erilaisuudesta johtuen yksityiskohtaisten tietojen tarkastettavaksi jättäminen on tarpeen jäsenvaltioiden yhtenäisen täytäntöönpanon takaamiseksi, tässä enemmän kuin monissa muissa direktiiveissä Velvoite julkaista valmistellut kertomukset lisää avoimuutta merkittävästi. tietoja. Tarkoitettujen tarvittavia 66. 11 artikla Tässä artiklassa annetaan vakiomääräykset tietojen saannista. 67. 12 artikla Tässä artiklassa annetaan jäsenvaltioille valinnanmahdollisuus samojen tavoitteiden saavuttamiseen, kuin ehdotuksen päästöjä koskevien raja-arvojen käyttöönotolla saavutettaisiin, niiden omiin kansallisiin olosuhteisiin ja kansalliseen suunnitelmaan sovitetuin keinoin. Suunnitelma sallii myös vaihtoehtoisten välineiden käyttömahdollisuuden ehdotuksen tavoitteiden saavuttamiseksi; tällaisten välineiden on tietenkin täytettävä kaikki niiden käyttöä koskevat yleiset eurooppalaiset vaatimukset, ja jäsenvaltion on osoitettava, että niillä saavutetaan vaadittu vähennys. Jäsenvaltioilla on myös mahdollisuus vaihdella vaadittuja vähennyksiä eri vähennysprofiilin saavuttamiseksi teollisiin olosuhteisiinsa sopivaksi. Tässä mielessä kansallinen suunnitelma sallii mahdollisen kilpailuolosuhteiden epäyhtenäistämisen (vaikkakin paljon pienemmässä mittakaavassa kuin esimerkiksi laatutavoitteita koskeva lainsäädäntö, johtuen siitä että kaikkien on tehtävä hyvin samankaltaiset vähennykset). Tämä lievä epäyhtenäisyys on kuitenkin perusteltua kansallisten suunnitelmien mahdollistaman tehokkuuden lisääntymisen vuoksi. tehokkaimman taloudellisesti sektoreiden välillä Jäsenvaltioiden, jotka valitsevat kansallisten suunnitelmien soveltamisvaihtoehdon, ei tarvitse soveltaa ehdotuksessa olevia otsoniin liittyviä päästövähennyksiä. Kaikkia muita vaatimuksia, jotka liittyvät esimerkiksi lupiin, seurantaan ja täytäntöönpanoon, sovelletaan kuitenkin edelleen. Myös välittömiä terveys vaikutuksia aiheuttavien päästöjen valvontaan liittyviä vaatimuksia sovelletaan edelleen. lukuisia Jäsenvaltioiden, jotka soveltavat 1 ja 2 kohdassa esitettyjä säännöksiä, on lisävelvoitteita. Niiden on nimettävä kansallinen täytettävä vielä viranomainen, joka kerää ja arvioi kansallisten suunnitelmien todentamiseen liittyvät tiedot. Suunnitelmissa on tunnistettava, ja niiden on myös täytettävä, vähennyksiä koskevat välitavoitteet sen varmistamiseksi, että edistyminen on riittävää asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Komissio arvioi lopulta tämän ehdotuksen 10 artiklan mukaiset kansallisen suunnitelman täytäntöönpanoon liittyvät jäsenvaltioiden asiantuntijafoorumin avustamaan sitä tässä tehtävässä. Jos havaitaan, että 1 kohdan säännöksiä rikotaan, ilmoitetaan siitä neuvostolle ja kyseisen jäsenvaltion on kertomukset. Komissio aikoo kutsua koolle 27 ryhdyttävä korjaaviin toimenpiteisiin. Silloin, kun alkuperäinen suunnitelmamalli on kyseessä ja jäsenvaltio ei onnistu korjaamaan suunnitelmaa vaaditussa ajassa siten, että se pystyy samaan suunnitelman todistettavasti toteuttamiskelpoiseksi, jäsenvaltion on pantava täytäntöön direktiiviehdotuksessa säädetyt päästörajat kaikkien muiden jäsenvaltioiden kanssa samaa aikataulua noudattaen. 68. 13 artikla Artiklassa säädetään neuvoa-antavan komitean perustamisesta, joka avustaa komissiota seuraavissa tehtävissä: i) ii) direktiivin muuttaminen minkä tahansa direktiiviehdotuksen 5 artiklan 9 kohdassa tarkoitetun valvotun aineen vaarojen arviointi huomioon ottaen, direktiivin muuttaminen, joka johtuu 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta liuotinten hallintasuunnitelmasta saatujen kokemusten tietojenvaihdosta. 70. 14. 15 ja 16 artikla Vakioteksti, joka liittyy direktiiviehdotuksen voimaantuloon ja sen saattamiseen osaksi kansallista lainsäädäntöä. 71. Liite I Tässä määritellään toimenpiteet, joita direktiiviehdotuksessa tarkoitetaan. 72. Liite II Tässä määritellään direktiiviehdotuksessa käytetyt termit. Ks. 2 artiklan selvitys. 73. Liite III Tässä esitetään direktiiviehdotuksen sisältämät perusedellytykset vähennyksille. Näitä on kolmenlaisia päästövaatimukset ilmaistuna liuotinpäästöinä tuotettujen tuotteiden määrän suhteen; tällä lähestymistavalla on lukuisia etuja, erityisesti se, että se voidaan saavuttaa joko aineita korvaamalla tai poistojen avulla, perinteiset päästörajat, jotka voidaan saavuttaa vain poistojen avulla, ja vähennysohjelma, joka mahdollistaa kaikille laitoksille vaihtoehdon vähennysten tekemiseksi muilla keinoin kuin poistojen avulla, erityisesti aineita korvaamalla. Näitä tarkastellaan erikseen jäljempänä. 28 74. Liite m A f •' Tässä esitetään päästöjä koskeva valvonta direktiivissä tarkoitetuille sektoreille. Se vaihtelee soveltuvin osin laitoksen koon ja tarvittaessa uusien ja olemassa olevien laitosten mukaisesti. Kun mahdollista, päästövalvonta ilmaistaan liuotinpäästön massana tuoteyksikköä kohden, sillä tämä arvo voidaan saavuttaa joko aineita korvaamalla tai poistoilla, ja direktiiviehdotuksen periaatteena on, että toiminnanharjoittaja pystyy valitsemaan edullisimman vaihtoehdon. Tämänkaltainen päästövalvonta hyödyttää myös automaattisesti toiminnanharjoittajia, jotka ovat jo aikaisemmin tehneet päästövalvontaa, mitä suoraviivainen prosentuaalinen vähennys päästöissä ei esimerkiksi saisi aikaan. Tämänkaltaista päästövalvontaa edellytetään kemialliselta pesulta, puunkyllästykseltä, nahan viimeistelyltä, jalkinevalmistukselta, puun ja muovin laminoinnilta, kasviöljyjen uutolta ja ajoneuvojen maalaukselta. Kaikilla muilla sektoreilla rajat ilmaistaan piipusta ilmaan tulevien päästöjen raja- arvoina ja haihtuvien päästöjen raja- tai ohjearvoina. Nämä molemmat arvot on saavutettava, mutta piipusta ilmaan tulevien päästöjen raja-arvo, joka ilmaistaan liuotinpitoisuutena eikä liuoskuormana (päästön kokonaismäärä), voidaan yleensä saavuttaa vain poistojen avulla. Tämä johtuu siitä, että aineiden korvaaminen, jolla pienennetään käytetyn liuottimen määrää, vähentää voimakkaasti liuottimen alkuperäistä pitoisuutta jätekaasuissa ja päästön kokonaismäärää, mutta pitoisuus jätekaasuissa on yhä yleensä suurempi kuin päästön raja-arvo. Siksi oli löydettävä keinot, joilla tällaisen valvonnan kohteena olevat laitokset voisivat saada aikaan vastaavat vähennykset korvaamista käyttäen. Tämä on liitteen III B muodostavan vähennysohjelman tavoite. 75. Liite III B on tavoitteena tärkeimpänä vähenny sohjelman Päästöjen antaa toiminnanharjoittajalle mahdollisuus saman vähennyksen aikaan saamiseen, kuin päästöjen raja-arvoja soveltamalla päästäisiin, mutta aineiden korvaamista käyttäen. Vastaavasti vähennyksen vertailukohteena on oltava päästön muodostava liuotinmäärä silloin, kun mitään poistoa ei suoriteta, ja kun liuotinten käyttö sovellutuksissa edellytettävän vähennyksen sama, kuin päästörajoja lähtötilanteeseen soveltamalla saavutettaisiin. Tällaisessa lähestymistavassa olisi otettava huomioon myös toiminnanharjoittajan aikaisempi edistyminen päästöjensä vähentämisessä. Lisäksi olisi määriteltävä jonka aikana toiminnanharjoittajan on vähennettävä päästöjään, ottaen kuitenkin huomioon, että eräissä tapauksissa korvaavien aineiden kehitys voi olla vielä meneillään. oltava prosenttimäärältään toiminnanharjoittajalta täysimääräistä; siirtymäkausi, on on Käytäntö Ensimmäisessä kohdassa tarkastellaan aikakehystä vähennysten aikaan saamiseksi. Ne on tehtävä kahdessa vaiheessa: vähennyksen lopulliseen tavoitepäästöön on tapahduttava 6 vuoden kuluessa uusien laitosten osalta ja 7 vuoden kuluessa olemassa olevien laitosten osalta; vähennysten välitavoite, jossa laitoksen päästöjen on oltava 1,5 x tavoitearvo, on saavutettava vastaavasti 2,5 ja 5 vuodessa. 29 Seuraavassa ii kohdassa tarkastellaan vertailupäästöjen laskemista, joiden on vastattava niin hyvin kuin mahdollista päästöjä, jotka aiheutuisivat tavallisten hyvin liuotinpitoisten maalien/pinnoitteiden käytöstä samaan tarkoitukseen olosuhteissa, joissa ei suoriteta poistoja. Laskennassa käytetään oletusta, että tuotteeseen siirtyvä kiintoaine on sama sekä hyvin liuotinpitoisissa sovellutuksissa että sovellutuksissa, joissa liuottimia on vähän, mikä onkin järkevää. Joten jos senhetkinen materiaalien kiintoainepitoisuus tunnetaan, ja alan kiintoaine/liuotin -suhde tiedetään, niin liuotinten "vuosittainen vertailupäästö" voidaan laskea kertomalla nämä yhteen. Edelleen iii kohdassa tarkastellaan tavoitepäästöjen laskemista. Siihen kuuluu vuosittaisen vertailupäästön kertominen vähennyskertoimella, joka saadaan soveltamalla liitteessä III A annettuja päästörajoja. Tämä vähennyskerroin on päästöjen vähentymätön osuus - eli haihtuva päästö (joka määritelmän mukaan on vähentymätön) yhdessä piipusta tulevan liuotinjäämäpäästön kanssa sen jälkeen, kun se noudattaa päästörajaa piipusta ilmaan. Tämä lasketaan seuraavasti: Haihtuva päästö ilmaistaan yksinkertaisesti haihtuvan päästön raja-arvona. Piipusta ilmaan ilmaistavan päästörajan vähentymättömän osuuden laskeminen edellyttää arviota poistotehokkuudesta, mikä vastaa päästön raja-arvoa. Useimmille laitoksille tämä arvo on noin 95 % (vähentymättömille päästöille jää noin 5 %), mutta eräillä pienemmillä laitoksilla tehokkuus on heikompi, noin 85 % (vähentymättömiä päästöjä 15 %). Päästöt, jotka saavutettaisiin päästörajoja soveltamalla, ovat siten haihtuvan päästön raja-arvo (ilmaistuna valmiiksi prosentteina), johon lisätään mainitut 5 %:n (tai 15 %:n) vähentymättömät päästöt piipusta ilmaan. 76. Liite IV Tässä liitteessä esitetään yksityiskohtaiset määritelmät ja vaatimukset liuotinten hallintasuunnitelmalle. Selvitetään suunnitelman tarkoitus. Määritellään syötöt ja tuotannot. Annetaan ohjeita liuotinten hallinnan käytöstä määriteltäessä, noudatetaanko direktiiviehdotuksen 8 kohdan 4 alakohdassa lueteltua neljää tekijää: haihtuvia päästöjä ja ohjearvoja; tuotepohjaisia päästörajoja; vähennysohjelmaa ja 5 artiklan 2 kohdan ii alakohdan b luetelmakohdan vaatimuksia. Suunnitelman avulla tunnistaa vaihtoehdot vähennysten tekemiseksi; tämä on liuotinten hallintasuunnitelman käyttökelpoinen sivutuote, muttei ole kohtuullista edellyttää voimia ja varoja vain tämän suorittamiseen; direktiivi velvoittaa osoittamaan, liuotinten että hallintasuunnitelma on yksinkertaisesti eräs tapa tehdä se. toiminnanharjoittaja voi sitä noudatetaan, lisäksi ja 30 VIII. Pk-yrityksiä koskeva selvitys: Ehdotuksen vaikutus erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten osalta yritystoimintaan Ehdotuksen nimi: Orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittaminen tietyissä prosesseissa ja teollisuuslaitoksissa liuotinten käytöstä aiheutuvien orgaanisten Viitenumero: 1. Kun otetaan huomioon läheisyysperiaate, miksi yhteisön lainsäädäntö on tarpeen tällä alalla ja mitkä ovat sen tärkeimmät tavoitteet? tarpeen lainsäädäntö on tällä alalla kansanterveyden Yhteisön suojelun edistämiseksi, erityisesti fotokemiallisille hapettimille ja myrkyllisille orgaanisille yhdisteille tapahtuvan altistumisen suhteen. Tämän vuoksi orgaanisten yhdisteiden päästöissä on saavutettava merkittäviä vähennyksiä. Näitä vähennyksiä edellytetään erityisesti siltä liuotinpäästöjä aiheuttavalta sektorilta, joka ei kuulu IPPC- direktiivin soveltamisalaan. 2. Keihin ehdotus vaikuttaa? Sektorit Ehdotus vaikuttaa ammatillisiin, pääasiassa teollisiin, orgaanisten liuotinten käyttäjiin. Orgaaniset liuottimet ovat haihtuvia ja ilman toimenpiteitä ne vapautuvat ympäristöön. Nämä päästöt vaikuttavat merkittäviltä osin orgaanisten yhdisteiden kokonaispäästöjen määrään EY:n alueella Koska orgaanisia liuottimia käytetään monilla eri teollisuuden aloilla, kohteena olevien laitosten määrä on suuri. Teollisuuden ja jäsenvaltioiden kanssa käytyjen perinpohjaisten neuvottelujen jälkeen eri sektoreiden raja-arvot on valittu kuitenkin niin, että ainoastaan kokonsa puolesta sopivimmat laitokset kuuluvat ehdotuksen piiriin. tarkasteli komission ensimmäiseen Kynnysarvoja määritellessään komissio ehdotuskokonaisuuteen tekemän kustannus- liittyvän Karlsruhen yliopiston hyötytutkimuksen perusteella erityisesti osoituksia siitä, pieneneekö vähennysten hyötysuhde laitoksen koon pienentyessä. Laitosten koko Kyseeseen tulevien laitosten koko vaihtelee sektorin mukaisesti. Raja-arvot ilmaistaan liuotinten kulutuksena, ja tämän luvun ja laitoksen koon välinen suhde sosiaalistaloudellisin käsittein liittyy voimakkaasti kunkin erityissektorin ominaisuuksiin Karkea arvio kyseeseen tulevien pk-yritysten määrästä voidaan tehdä olettamalla, että IPPC-direktiivin liitteessä I esitetty rajaus (orgaanisten liuotinten käyttökapasiteetti 200 tonnia vuodessa) erottaa suuret laitokset pienistä ja keskisuurista laitoksista. Tämän oletuksen perusteella kyseeseen tulevien pienten ja keskisuurten yritysten määrä on useita satoja tuhansia. 31 Jäljempänä esitetään yksityiskohtaisempi selvitys ehdotuksen vaikutuksista kyseisille sektoreille. Autojen maalaus ACEA esitti, että ajoneuvojen maalausta koskevat päästörajat syrjivät pienten autojen valmistajia, koska ne ilmaistaan yksikköinä g/m2. Epätasa-arvoinen tilanne johtuu osittain siitä, että puhdistukseen käytettävä liuotinmäärä on sidottu ajoneuvokohtaiseksi sen koosta riippumatta ja osittain siitä, että maalatun pinnan suhde galvanoituun pintaan on pienillä ajoneuvoilla suurempi. Komission kanta, jolle ACEA antaa arvoa, on se, että tämänkaltaisten välineiden tapauksessa on päästöjä koskevassa valvonnassa asianmukaista soveltaa samaa lähestymistapaa kaikkien autonvalmistajien osalta. Tämän perusteella on ACEA. n kanssa yhdessä tutkittu mahdollisuutta käyttää kaikkiin prosesseihin ruotsalaista lähetymistapaa, jossa raja on osittain kiinteä määrä ajoneuvoa kohden ja osittain pinta-alaan sidonnainen päästömäärä. Tällä kaavalla saadaan periaatteessa oikeudenmukainen lähtökohta, josta voidaan laskea päästöt minkä tahansa auton ja autotyypin osalta. Kuitenkin kohta, jossa olemassa olevat rajat ja uusi lähestymistapa määriteltäisiin samanarvoisiksi on herättänyt paljon keskustelua. Komissio oli, ja on yhä, valmis tarkastelemaan oikeudenmukaisempia laskentatapoja kultakin autonvalmistajien luokalta edellytettävien päästövähennysten laskemisksi, mutta sillä aikaa on ehdottoman välttämätöntä säilyttää ehdotuksen avulla autojen maalaussektorilla saavutetut päästövähennykset nykyisellä tasollaan. Tätä koskevista ehdotuksista ei neuvotteluissa saavutettu kuitenkaan sopimusta, joten aikaisemmat rajat on säilytetty. Olisi kuitenkin huomattava, että nykyisen järjestelmän kanssa täsmälleen samassa muodossa olevia järjestelmiä sovelletaan tällä hetkellä kaikkiin autokokoihin esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Näin ollen nykyinen lähestymistapa toimii varsin hyvin käytännössä. Puunkyllästys Neuvotteluissa Protim Solignumin ja CEI Boisin kanssa nostettiin esille eräitä kohtia, pääasiassa - haihtuvien päästöjen raja puunkyllästyksessä - teollisuuden kynnysarvo - kreosootin sisällyttäminen liuottimen määritelmään - uusien tekijöiden lisääminen puun ja muovin laminointiin. Puunkyllästyksessä haihtuvien päästöjen raja-arvon osalta on hyväksytty teollisuuden peruste, että sektorin teknisistä ominaispiirteistä johtuen 20 - 30 %:iin verrattavissa oleva raja, jota edellytetään useimmilta muilta sektoreilta, tarkoittaisi käytännöllisesti katsoen haihtuvien päästöjen nolla-arvoa. Raja on siten nostettu 45 %:iin. Teollisuuden kynnysarvo alennettiin 45 tonnista/vuosi 25 tonniin/vuosi. Karlsruhe- raportin tulokset osoittivat, että kynnysarvon alentaminen tälle tasolle poistaisi VOC-päästöjä 21,3 % enemmän tonneissa ilmaistuna kustannusnousun ollessa 21,7 %. Näiden tietojen mukaan, jotka perustuivat kyseisiltä teollisuussektoreilta saatuihin tietoihin ja joissa korostettiin erityisesti niiden kattavuutta, kyseisten laitosten keskimääräiset kustannukset poistettua tonnia kohden eivät olleet yhtään 32 sen suuremmat kuin suurilla laitoksilla. Näin pääteltiin, että yritykset, joita 25 tonnin raja-arvo koskisi, eivät mieltäisi valvontaa merkittävästi hankalammaksi toteuttaa kuin niitä vastaavat suuremmat yritykset; mitään vakuuttavia näyttöjä ei ole esitetty tämän lausunnon kumoamiseksi. Sekä Protim Solignum että CEI Bois halusivat sisällyttää kreosootin haihtuvat osat "liuottimen" määritelmään. Kreosootin haihtuvat osat eivät ole teknisesti liuottimia, mutta haihtuvana päästönä ne muodostavat yhtä suuren ympäristöongelman kuin muutkin VOC-päästöt. Niiden tekninen tehtävä tuotteessa on tässä mielessä merkityksetön. Vastaavasti ei ole syytä, miksi kreosoottiin ei sovellettaisi samaa valvontaa kuin muihinkin puunkyllästysaineisiin. Sen varmistamiseksi, ettei tällä valvonnalla rangaista lievästi haihtuvien kreosoottien käyttöä, ehdotuksessa säädetään vaihtoehtoisesta valvonnasta päästökertoimen muodossa (liuotinpäästöt tuotetonnia kohden), jolla katetaan vähän liuottimia sisältävillä aineilla korvaaminen. Kumiteollisuus Neuvottelut BLICin kanssa keskittyivät teollisuuden kynnysarvoihin. BLIC ehdotti neuvotteluissa kynnysarvon nostamista vähintään 15 tonniin/vuosi. Tiedot tämän vaikutuksista kyseisen teollisuudenalan päästöihin ja kustannuksiin osoittivat, että liuotinten lisäpäästöt olisivat yhteensä 7550 tonnia kustannussäästöjen ollessa yhteensä £ 41 250 000 pääomakustannuksina ja £ 4 262 000 vuosittaisina käyttökustannuksina. Laskettaessa tämän teollisuudenalan kustannuksia poistettua tonnia kohden (käyttäen tämänhetkistä nettoarvoa lopullisina vuosikustannuksina saavutetulla vähennyksellä jaettuna, kuten kaikissa muissakin vastaavissa laskelmissa tässä muistiossa) saadaan 1,17 kiloecua/tonni, mikä on selvästi vähemmän kuin keskimääräiset vuosittaiset poistokustannukset ehdotuksessa. Sektorilta saadut myöhemmät tiedot osoittivat kuitenkin vakuuttavasti, että sektorin pienten yritysten kustannukset olivat kaksinkertaiset suuriin yrityksiin verrattuna. Tämän vuoksi kyseisen sektorin liuotinkäytön kynnysarvoa päätettiin nostaa 5 tonnista/vuosi 10 tonniin/vuosi. Kemiallinen pesu Kemiallista pesua edustavalta sektorilta esityksen komissiolle tekivät UEAPME, CINET ja TNO Cleaning Techniques Research Institute. Karlsruhe-raportissa todetaan, että raja-arvon 20 g/kg noudattaminen vähentäisi sektorin päästöjä 37 000 tonnilla 31 000 tonnin sijaan käytettäessä suljetun koneen tekniikkaa hyödyntäviä laitteita. Raja-arvo 10 g/kg, joka edellyttäisi niin kutsuttuja "uuden sukupolven suljettuja koneita", nostaisi direktiiviehdotuksesta aiheutuvia kustannuksia 150 %. Siirtymällä 20 g/kg:n päästöistä päästöihin 10 g/kg päästöjäämä puolittuisi ja ylimääräinen vähennys olisi siten noin 15 000 tonnia, tai lisäys aikaisempaan vähennykseen (37 000 tonnia) verrattuna olisi noin 40 %. Komissio tiedostaa uuden valvonnan aiheuttaman ylimääräisen kustannustaakan suuruuden. Tämän vuoksi se on muuttanut kaikkien ehdotuksessa tarkoitettujen kemiallisten pesulaitosten yhteinäiseksi päästörajaksi 20 g/kg, joka voidaan saavuttaa suljettuja koneita käyttäen ja kohtuullisilla pääomakustannuksilla. 33 riippuu huolellisisista Edelleen on tehty muutos säännökseen, jonka mukaan yli kolme vuotta vanhoihin koneisiin olisi sovellettava lievempiä päästörajoja. Laitoksen hyvän suorituskyvyn säilyminen ja kunnossapidosta eikä pääomakustannuksista. Sen vuoksi olisi kohtuullista edellyttää, että kaikki laitokset säilyttäisivät niiden alkuperäisen suorituskykynsä huomattavasti kauemmin kuin kolme vuotta. Täten komissio katsoi, että on kohtuullista edellyttää laitokselta koko sen elinajan alkuperäisiä päästörajoja noudattavaa toimintaa, ja vaihtoehto alemmilla päästörajoilla toimimiseksi annetun määräajan jälkeen on poistettu. toiminnoista Puupintojen maalaus UEA on tehnyt lukuisia huonekaluteollisuutta koskevia ehdotuksia, joista eräs tärkeimmistä on ehdotus nostaa teollisuuden raja-arvo 15 tonnista 25 tonniin. UEA toteaa, että kustannukset alenisivat näin noin 25 %:lla ja päästöt kasvaisivat noin 20 %:lla. Näiden välinen suhde on lähellä yhtä, mikä osoittaa, etteivät kustannukset poistettua tonnia kohden nouse merkittävästi, kun liikutaan 25 tonnin raja-arvon alapuolella, mikä oikeuttaisi ehdotetun muutoksen. Saman osoittaa lähes lineaarinen kuvaaja koordinaatistossa, jossa kustannukset/päästöt on esitetty raja- arvon suuruuden suhteen UEAn toisessa ehdotuksessa. UEA toteaa, että keskisuurille yrityksille säädösten noudattamisesta aiheutuvat kustannukset suhteessa liikevaihtoon ovat kaksinkertaiset suuriin yrityksiin verrattuna. Ei ole kuitenkaan selvää, miksi asian pitäisi olla näin, sillä edellä esitetyn perusteella kustannukset poistettua tonnia kohden ovat vertailukelpoiset. Tässä tapauksessa ristiriidan on johduttava yksikköä kohden saatavan voiton vaihtelusta, minkä olisi voinut odottaa olevan suurin piirtein verranollinen keskisuuren ja suuren laitoksen välillä. On todella vaikeaa nähdä, miksi tämä vaihtelisi niin merkittävästi kuin UEAn esittämät luvut osoittavat. On mielenkiintoista verrata tätä tilannetta aikaisempaan PO Xl. n tekemään tarkistukseen tämän teollisuudenalan raja-arvon osalta, jossa Karlsruhe-raportin seurauksena siirryttiin 5 tonnista 15 tonniin. Raportti osoitti, että kyseinen siirtyminen alentaisi kustannuksia noin 40 %:lla päästöjen noustessa 13 %:lla, jolloin suhde olisi pikemminkin 3:1 kuin 1:1 nykyisen muutoksen osalta. Nämä luvut olivat ratkaisevana näyttönä hyötysuhteen pienenemisestä ja kynnysarvoa muutettiin vastaavasti. Korjausmaalaus noin 18 000 Karlsruhe-raportissa tehty alustava tutkimus ehdotuksen vaikutuksista alaan, jossa ajoneuvoille tehdään korjausmaalaus, osoitti, että sekä pienten että keskisuurten laitosten osalta toimenpiteet johtivat todennäköisesti nettosäästöihin, pienille laitoksille laitoksille noin 62 000 ecua/vuosi. Säästöt saatiin vähentyneestä maalien/liuotinten käytöstä, mikä pistooli pesusta, johtui kolmesta noudatettavasta toimenpiteestä - suljetusta suuritilavuuksisten matalapaineisten ja siirtymisestä tavanomaisista maaleista/pinnoitteista suurempia määriä kiintoainetta sisältäviin maaleihin/pinnoitteisiin. Olisi huomattava, että nämä kolme toimenpidettä ovat ehdotuksen mukaisia kaikkien saatavissa olevien tietojen (HVLP) sumutinten käyttöönotosta keskisuurille ecua/vuosi ja 34 perusteella, kun otetaan huomioon vähenny sohjelman määräys siitä, että taloudenpidon ja sovellutusten tehokkuuden parantamisella (kuten pistoolipesulla ja HVLP:llä) saatavat vähennykset liuotinten kokonaispäästöissä voivat johtaa kohti edellytettyä vähennystä. Tämän perusteella ei ilmeisestikään ole mahdollista ottaa käyttöön sektorikohtaista kynnysarvoa, kun sektorin jokainen osatekijä tuottaa taloudellista nettohyötyä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehty DTI-tutkimus tuotti kuitenkin hieman erilaisia lukuja tälle sektorille kohdistuvista kustannusvaikutuksista, jotka nousivat vähennettyä tonnia kohden 350 ecuksi/tonni (laskettu nykyarvona, kuten kaikki muutkin vastaavat kustannukset). Tämä on hieman harhaanjohtavaa, kuten tutkimus johon se perustui<5) ("the UK DOE study"), osoittaa. Tutkimuksessa todetaan, että ehdotuksen noudattamisesta aiheutuvat pääomakustannukset (pistoolipesu ja HVLP sekä suuremmat kiintoainepitoisuudet) nousevat 5250 ecun kertakustannukseen ja tästä laitokselle koituvat vuosittaiset säästöt yhteensä 4100 ecuun. Investointi maksaa siten itsensä lähes täysin takaisin ensimmäisenä vuonna, minkä jälkeen nettosäästöt vain kasvavat. on lukuun ottamatta Suurimmat säästöt saadaan HVLP:n käyttöönotosta; siirtyminen suurempien vaikutukseton kiintoainepitoi suuksi en maaleihin uudelleenkoulutusta (noin 1000 ecun kertakustannus). Ensinmainitusta osatekijästä laitokselle koituvien merkittävien kustannussäästöjen perusteella vaikuttaa kohtuulliselta kustannuksiltaan vaikutuksettomaan tuotteeseen, jolla saavutetaan noin 30 %:n lisävähennykset päästöihin. Toimenpiteistä kokonaisuudessaan kertyvät nettosäästöt puoltavat edelleen päätöstä olla ottamatta kynnysarvoja käyttöön. edellyttää vaihtoa kustannuksiltaan Painaminen Monet kansainväliset painotuoteteollisuuden liitot ovat tehneet INTERGRAFin yhteensovittamana merkittäviä ehdotusta koskevia esityksiä. Tärkeimmät esityksistä liittyivät pienten painotuotelaitosten kynnysarvoon, päästörajoihin piipusta ilmaan ja muiden laitosten kuin julkaisusyväpainojen haihtuvien päästöjen raja-arvoihin. Kynnysarvojen osalta Karlsruhe-raportti osoitti, että liuotinkäytön alkuperäistä kynnysarvoa 5 tonnia/vuosi noudattaen pienten laitosten (yleensä ne, joiden kulutus tonnin välillä/vuosi) valvontakustannukset vaihtelivat vaihteli 5 kolminkertaisista kahdeksankertaisiin suurempiin laitoksiin verrattuna kyseisestä tekniikkatyypistä soveltamiseksi painotuoteteollisuuden laitoksiin kynnysarvo nostettiin 15 tonniin/vuosi. riippuen. Tämän ehdotuksen ja 15 vuoksi Haihtuvien päästöjen osalta ongelmana on, että suuri osa haihtuvista päästöistä aiheutui kostutusvedessä käytettävästä isopropanolista ja puhdistukseen liittyvistä päästöistä, joiden molempien talteenotto on hyvin vaikeaa. Tutkittiin monia (5) Aspinwalls and NERA, "Evaluating the costs of implementing the proposed EU solvents directive and the scope for using economic instruments", 1996 (Arvio ehdotetun EU:n liuotindirektiivin täytäntöönpanon aiheuttamista kustannuksista ja soveltamisala taloudellisten välineiden käyttämiseksi). 35 tarkoitettujen haihtuvien päästöjen vaihtoehtoja ehdotuksessa raja-arvojen saavuttamiseksi, mukaan lukien kotelointi, aineiden korvaaminen ja vedetön painatus, mutta todettiin, ettei mikään näistä antanut riittävää takuuta päästöjen vähenemisestä ehdotuksessa määritellyn ajanjakson aikana, jotta pakollisen haihtuvien päästöjen raja-arvon asettaminen voitaisiin perustella. Heatset rotaatio- offsetin lisäongelmana on liuotinpitoisuudeltaan alhaisten painovärien käyttö, jolloin vain osa siitä haihtuu (näin ollen painoväristä haihtunut liuotin saadaan 100 %:sti talteen). Loppuosa jää tuotteeseen, se ei haihdu huoneen lämpötilassa, eikä sitä pidetä haihtuvana päästönä. Siksi haihtuvat päästöt (jotka muodostuvat osittain isopropanolista ja pesuliuotinten päästöistä), vaikka niiden absoluuttinen määrä ei ole suhteettoman suuri, muodostavat suuren prosentuaalisen osuuden kokonaispäästöistä. Näin ollen hyväksyttiin ohjearvot kaikille sektoreille julkaisusyväpainoja lukuun ottamatta, jotka ovat yhtenäisenä sektorina suuren mittakaavan suljettuina laitoksina erilaisessa asemassa muihin nähden. Päästörajoja piipusta ilmaan koskevassa huomautuksessa esitettiin, että piipusta ilmaistavan päästörajan alentaminen arvosta 150 mgC/m3 arvoon ilmaan 100 mgC/m3 heikentäisi liuotinten talteenotolla tapahtuvien poistovaihtoehtojen asemaa polton suhteen, ja että polttoon tarvittava suurempi energiamäärä talteenottoon verrattuna teki tästä kyseenalaisen ympäristöä koskevan päätöksen. Tämä kohta on hyväksytty edellytyksellä, että olemassa olevat laitteistot, joilla saavutetaan päästöraja 150 mgC/m3, voivat poiketa uusista päästörajoista, kunhan laitoksen kokonaispäästöjen määrä ei ole suurempi kuin se muussa tapauksessa olisi ollut (5 artiklan 1 kohta). Maalien/pinnoitteiden valmistus CEPE teki esityksiä komissiolle monista asioista, pääasiassa sektoria koskevasta pitoisuuksien päästörajasta. Sen perusteen ytimenä oli seikka, että haihtumisen minimoimiseksi ja liuottimen pitämiseksi mahdollisimman täydellisesti tallessa käytetään pieniä ilmavirtoja, minkä vuoksi maalaus/pinnoitussektorilta aiheutuvien liuotinten massapäästöt annetun pitoisuuksien päästörajan suhteen olisivat alhaiset maalien/pinnoitteiden käyttäjiin verrattuna. Liuotinpäästöjä vähennettäessä huomion keskipisteenä on joka tapauksessa pikemminkin suojaus kuin poisto, sillä poisto edellyttää päästöjen ilmavirrasta, jolloin talteenottoa positiivisen virtauksen pelkästään tällaisen ilmavirran ohjaaminen prosessin yli lisää haihtumista ja mahdollisia päästöjä. Lisäksi hyvin alhaisista virtauksista tapahtuvien poistojen kustannukset nousevat jyrkästi poistojen ollessa arvon 150 mgC/m3:n alapuolella, jopa jonka päästövähennyksistä aiheutuvat pääomakustannukset tason alapuolella osoittautuivat 346 000 ecuksi/tonni Tiukemman rajan aiheuttamien mahdottomien vaikutusten perusteella päätettiin säilyttää tätä sektoria koskeva raja arvossa 150mgC/m3. seitsenkertaisiksi; laitoksesta, esimerkin teollisuus antoi tuon FE1CA, Euroopan liimanvalmistajien yhdistys, ei ole puuttunut niinkään paljon heiltä edellytettyihin arvoihin kuin tarpeeseen määritellä eurooppalaisella tasolla tarkkuus, jolla arvo olisi mitattava. Tämän suhteen tuli ehdotusta valmisteltaessa ja niiden selväksi että, raja-arvon käsitteestä haihtuvien päästöjen 36 määritysmenetelmien uutuudesta johtuen, tässä vaiheessa oli mahdotonta vahvistaa mitään tarkkuusvaatimuksia eurooppalaisella tasolla, ja että riittävät osoitukset tämän noudattamisesta on jätettävä toimivaltaisen viranomaisen päätettäväksi. Liimaus Liimaukseen liittyvältä FINATilta saadut tärkeimmät huomiot koskivat seikkaa, että sektorille alunperin määritelty päästöraja 50 mgC/m3 heikentäisi liuotinten ja käytetyt talteenoton mahdollisuutta polton hyväksi. Teollisuustuotteet tuotantoprosessit suosituimmat poistovaihtoehdotkin. Päästöille asetettu 50 mgC/m3 raja-arvo tekisi liuotinten talteenoton monissa tapauksissa mahdottomaksi tai ainakin hyvin vaikeaksi. Sovittiin, että liuotinten talteenottoratkaisua olisi suosittava polton sijaan ja siksi päästöille otettiin käyttöön kaksoisraja, joka antaa valinnan mahdollisuuden. laitoksittain eroavat samoin kuin Tiettyjä liimaussektorille alunperin kuuluneita alasektoreita on nyt erotettu liitteeseen III A: jalkineiden valmistus ja puun ja muovin laminointi (esitetty edellä puunkyllästyksen yhteydessä). Tämä johtuu siitä, että näille alasektoreille voidaan liuotinpäästönä määritellä päästökerroin eli päästöjen valvonta tuoteyksikköä kohden. Näin ilmaistun valvonnan etuna on se, että siihen voidaan päästä joko aineiden korvaamisella tai poistojen avulla, joten vähennysohjelmaa ei tarvita ja vähennysten vastaavuuksien määrittelyyn liittyvä ongelma poistuu. Arvot johdettiin tällä hetkellä Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytettävästä valvonnasta ja komissio uskoo, että ne ovat tiukat, mutta saavutettavissa olevat. ilmaistaan Kelapinnoitus Karlsruhe-raportissa kelapinnoituksen sektorille ehdotetusta päästövalvonnasta tehdyn tutkimuksen johtopäätöksenä oli, että ehdotuksen liitteessä III A esitetyistä raja-arvoista ja päästörajoista aiheutuvat kokonaiskustannukset ovat alhaiset useimpiin kelapinnoituslaitoksiin jo asennetusta tekniikasta johtuen, ja että säännösten noudattamisen ei pitäisi aiheuttaa suuria ongelmia teollisuudelle. tätä Teollisuusjärjestö ECCA on hyväksynyt teollisuudenalaa koskeva valvonta ole muuttunut Karlsruhen tutkimuksen jälkeen. Teollisuus on tehnyt viime aikoina esityksiä jatkuvan seurannan vaatimuksista piippujen osalta, joissa päästöjen massavirta on yli 10 kg/tunti, ja joihin poistolaitteisto on yhteydessä. Tämä on hyvin suuri massavirta, ja kun ehdotuksessa olevan päästöjen raja-arvon noudattamatta jättäminen voisi johtaa mahdollisesti hyvinkin suuriin päästöihin, laitoksen on järkevää seurata noudattamista jatkuvasti. tämän aikaisemmin, eikä Lankalakkaus ilmaistava Tämä sektori kuului alunperin muuhun pinnoitukseen ja sille annettiin piipusta ilmaan ja haihtuvien päästöjen päästöraja. Sektoria edustava teollisuusjärjestö, Europacable, lähestyi kutenkin komissiota todeten, että sektorille voidaan määritellä päästökerroin, jonka vaikutus olisi huomattavasti päästörajojen vaikutuksia tiukempi. Päästörajat, joita olisi muutoin sovellettu (raja 50 mgC/m3 37 piipusta ilmaan ja 20 %:n haihtuva raja), vastaavat päästökertoimena noin 19 g/kg tuotetta. Hiljattain käyttöön otettu valvonta on huomattavasti tätä tiukempi, 10 g/kg tuotetta ohutta lankaa tuottaville laitoksille ja 5 g/kg kaikille muille laitoksille. Ero mitoiltaan erilaisten lankojen välillä johtuu siitä, että mitä pienempi langan halkaisija on, sitä suurempaa osuutta edustaa vakiopaksuinen pinnoitus sen painosta, ja siksi liuotinta käytetään enemmän pinnoitusta levitettäessä suhteessa lopputuotteen painoon. Muu pinnoitus Tämä sektori on kutakuinkin kaiken kattava ulottuen kaikenlaiseen ehdotuksen soveltamisalaan liittyvään pinnoitukseen, jota ei muutoin käsitellä liitteessä III A. Komission saama ainut tätä aihetta koskeva esitys tuli avaruusalan teollisuudelta, joka aikoo käyttää ehdotuksen liitteessä III B esitettyä poikkeusohjelmaa. Se oli huolestunut, kun mainitussa suunnitelmassa ei oltu ilmoitettu kyseisten pinnoitteiden liuotinpitoisuutta tarkasti. Huolenaihe on huomioitu muuttamalla avaruusalan arvioitu liuotinpitoisuus 60 %:sta 70 %:iin (vastaa pikemminkin liuotin. kiintoaine -suhdetta 1:2,33 kuin aikaisempaa 1:1,5). teollisuussovellutuksissa pinnoitteiden käytettävien Nahan viimeistely Nahan viimeistelyä harjoittavaan teollisuuteen sovellettavia arvoja muutettiin neuvottelujen kuluessa keskisuurten yritysten mahdollisten vaikeuksien huomioon ottamiseksi. Pienet laitokset suljetaan pois alemmalla raja-arvolla 10 tonnia/vuosi. Keskisuurille yrityksille noudatettava päästökerroin on pikemminkin 85 g/m2 kuin 75 g/m2, jota sovelletaan suuriin laitoksiin (kulutus yli 25 tonnia/vuosi). Komissio uskoo, että näin otetaan sopivasti huomioon pk-yritysten erityispiirteet. Pintojen puhdistus/rasvanpoisto ECSA on puuttunut ehdotuksessa esitetyn valvonnan seuraamuksiin laitoksissa, joissa pintojen puhdistukseen/rasvanpoistoon käytetään R40-merkittyjä kloorattuja liuottimia. ECSA nosti esiin näihin liuottimiin sovellettavan tiukemman valvonnan periaatteet. Perussyynä on, että liuottimet on merkitty vaaraa tarkoittavalla lausekkeella R40 ja ne ovat siten mahdollisia karsinogeeneja. Mitä vaarallisempi aine mahdollisesti on, sitä tiukempaa valvontaa siihen olisi sovellettava. ECSA viittaa epidemiologisiin tutkimuksiin, joiden se katsoo osoittavan, että kyseisiä liuottimia valvotaan tällaisen ehdotuksen mukaisesti epidemiologiassa ja vaaralausekkeen R40 soveltamisen välinen yhteys. Jos epidemiologiset tiedot ovat riittävän vakuuttavat vaaralausekkeen R40 poistamiseksi, kyseisiin aineisiin ei enää sovelleta tiukempaa valvontaa. juuri luotiin valvonnan tapahtuvan kehityksen sallimiseksi tiukasti. Kuitenkin aiheettoman 38 ECSA huomautti edelleen ehdotuksessa tarkoitettujen päästörajojen saavuttamisessa syntyvistä rajakustannuksista. Se ei kuitenkaan ehdota rajojen muuttamista, vaan kynnysarvojen mukauttamista ottamalla uudelleen käyttöön aikaisemmissa luonnoksissa esiintyneen raja-arvon 1 kg/h, mikä nostaisi tehokkaasti määrää koskevan raja-arvon 1 tonnista/vuosi 2 tonniin/vuosi. Perussyynä tähän näyttäisi olevan se, että tällä tavalla suurempi määrä pintapuhdistusta/rasvanpoistoa suorittavia laitoksia pystyisi yksinkertaisella keinolla vähentämään liuotinkäyttöään tasolle, jolloin ne eivät enää kuuluisi ehdotuksen soveltamisalaan, eli asentamalla keräyskammioita. Olisi kuitenkin huomattava, että kynnysarvo ehdotuksessa on jo korkeampi kuin monissa jäsenvaltioissa. Ainoastaan laitokset, jotka käyttävät enemmän kuin 1 tonnin liuotinta vuodessa kuuluvat ehdotuksen soveltamisalaan, joten suuri osa pienistä pintapuhdistusta/rasvanpoistoa suorittavista laitoksista jää sen ulkopuolelle. Lisäksi ehdotuksen päästöjä koskevat raja-arvot eivät edellytä äärimmäisen korkeita rajakustannuksia aiheuttavaa ratkaisua (ilmatiivis kammio), kuten ECSA esittää. Yhdistyneessä kuningaskunnassa tehdyn DTI-tutkimuksen tiedot osoittavat, että vesipitoisilla puhdistusjärjestelmillä korvaaminen (jolloin saadaan 100 % vähennys liuotinpäästöissä) voidaan suorittaa kolmasosalla yhden ilmatiiviin kammion rajakustannuksista laitoksissa, joihin ECSAn ehdottama kynnysarvojen muutos kohdistuisi. Vaikka rajakustannukset perustuvat koko prosessin vaihtoon, on myös muistettava, että monissa ja vielä edullisempana vaihtoehtona olisi vaihtaa riittävä osa prosessista vesipitoiseksi puhdistukseksi, jotta laitos saadaan kokonaisuudessaan ehdotuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Näistä syistä johtuen komissio katsoo nykyisten raja-arvojen olevan järkevällä tasolla. tehokkaampana tapauksissa Lääketeollisuus liuotinpäästöjä. Karlsruhen Lääketeollisuus vastaa merkittävästä osasta tutkimuksessa sektorin päästöt tunnistettiin 60 tonniksi/vuosi, mikä on verrattavissa muiden ehdotuksessa tarkoitettujen sektoreiden enemmistöön. Nämä ovat merkittäviä päästöjä eikä niitä voida yksinkertaisesti jättää huomiotta. Neuvotteluissa teollisuuden kanssa komissio ymmärsi teollisuuden huolenaiheet, että tällä alalla sovellettavan päästövalvonnan muoto (erityisesti pitoisuusrajojen piipusta ilmaan saavuttaminen) ei ole ehkä tarkoituksenmukainen sektorin erityispiirteiden vuoksi. Tämä johtuu siitä, että lääketehtaalla on tavallisesti suuri määrä piippuja, joista jokaisen päästöt ovat epäjatkuvia. Näin ollen valvonta, joka kohdistuisi enemmän tietyn laitoksen massapäästöihin kuin niiden pitoisuuksiin olisi menetelmältään sopivin. Komissio pyysi siten teollisuudelta heinäkuun alussa ehdotusta vaihtoehtoisesta massapäästöjen rajoihin perustuvasta menetelmästä, sillä komissiolla ei ollut siihen asiantuntemusta. Teollisuus ei ole toimittanut mitään tällaista ehdotusta tähän mennessä, joten eittämättä epäsopiva pitoisuusvalvonta on säilytettävä. 39 Kasviöljyjen uutto ja rasvojen ja öljyjen puhdistus on ottaen laajasti FEDIOL nykyisessä liitteessä III esitettyihin arvoihin, mutta on huomauttanut sellaisten laitosten asemasta, jotka käyttävät liuottimia yli 600 tonnia/vuosi. Se vaatii, että näitä pidettäisiin pieninä laitoksina. Komission mielestä tällä siihen ei ole todellisia perusteita tällä hetkellä. tyytyväinen ehdotuksen Toinen FEDIOLin esille nostama asia koski pienten, yleensä erikoisöljyjen, eräuuttoa suorittavien laitosten asemaa, jotka eivät teknisistä syistä johtuen voi saavuttaa massaprosessoi nti laitoksi lie määriteltyjä päästöjen raja-arvoja. Komissio on hyväksynyt teollisuuden esityksen siitä, että eksoottisten siementeneräkäsittely edellyttää korkeampaa päästörajaa kuin muut prosessit, joten se on nostanut "muista siemenistä" (eli muut siemenet kuin liitteessä III erikseen esitetyt siemenet) uutettavan öljyn päästörajan arvosta 1,5 kg/tonni arvoon 3 kg/tonni. Mitä yritysten on tehtävä ehdotuksen noudattamiseksi? Uusien laitosten osalta yritysten on joko sovellettava ympäristöystävällisiä prosesseja, käytettävä lievästi pilaantumista aiheuttavia valmisteita tai käytettävä saatavissa olevaa poistotekniikkaa. Ehdotuksen säännösten noudattamisen edellyttämät tekniikat joko ovat jo markkinoilla tai niiden on määrä tulla markkinoille lähivuosina. Jos on kyse jälkimmäisestä tapauksesta, ehdotuksen noudattamiselle on annettu lisäaikaa. Olemassa olevien laitosten on periaatteessa noudatettava samoja vaatimuksia kuin uusien laitosten; eräissä tapauksissa vaatimukset eivät ole kuitenkaan yhtä tiukkoja sektorin erityistilanteen huomioon ottamiseksi. laitokset osoittavat noudattavansa Edelleen vaatimuksena on, että kaikki ehdotuksessa esitettyjä raja-arvoja, mikä merkitsee päästöjen seurantaa. Sellaisen seurannan, jossa päästöjä vapautuu lopullisesta poistokohdasta yli 10 kgC/h poiston jälkeen, on oltava jatkuvaa. Muista kohdista tapahtuvien päästöjen seuranta voidaan suorittaa jaksoittain. Käytännössä tässä ehdotuksessa tarkoitettujen laitosten toiminnanharjoittajien on täytäntöön, valittava, aineiden korvaamista koskevat ohjeet huomioon ottaen, laitokseensa sopivin vaihtoehto vähennysten saavuttamiseksi, joko tämä vaihtoehto pantava myöhemmillä asennuksilla, tarkoituksena on määritettävä orgaanisten määritellä, ehdotuksen ylittävätkö soveltamisalaan, ja tarvittaessa osoittaa, että ehdotettua päästövalvontaa noudatetaan, pidettävä laitteisto kunnossa ja varmistettava valmisteen laatu siten, että edellytykset ehdotuksen noudattamiseksi saadaan pysyviksi. liuotinten virta ne suunnitteluvaiheessa kuuluakseen kynnysarvot laitoksessa, tai 40 4. Mitä taloudellisia vaikutuksia ehdotuksella mahdollisesti on? •' Työllisyys ja tekniikan tuotteiden suunnitteluun Toimenpiteiden tulisi elvyttää työpaikkojen syntymistä teollisuuden aloilla, jotka ja liittyvät ympäristöystävällisen valmistukseen samoin kuin niiden asianmukaisen käytön varmistamiseen. Aineiden korvaamista koskevien tietojen vaihdon tulisi edistää innovatiivisten VOC- valvontavaihtoehtpjen toteuttamista. Kaikki mahdollinen on tehty kynnysarvojen ja valvonnan sovittamiseksi sektorikohtaisiksi ja laitoskoon mukaisiksi, jotta vältettäisiin suurimmat välittömät työllisyyteen kohdistuvat kielteiset vaikutukset ehdotuksessa tarkoitetuilla sektoreilla. Kaikille direktiiviehdotuksen soveltamisalaan kuuluville sektoreille aiheutuvat lisäkustannukset ovat kohtuulliset ja suhteelliset, kun otetaan huomioon otsoniongelmaan liittyviltä muilta sektoreilta edellytettävät toimenpiteet. Investoinnit ja uusien yritysten syntyminen laitosten syystä uusien toiminnanharjoittajien Olemassa olevien laitosten toiminnanharjoittajilta edellytetään ehdotuksessa investointeja prosessimuutoksiin, uusiin valmisteisiin tai poistotekniikkaan. Samasta on kestettävä lisäinvestointeja ja juoksevia kustannuksia valvomattomaan tilanteeseen verrattuna. Direktiiviehdotuksen täytäntöönpanosta aiheutuviksi vuosittaisiksi kustannuksiksi arvioidaan noin 3 -4 miljardia ecua/vuosi, joka jakaantuu usean kymmenen tuhannen laitoksen kesken, ja ne kaikki investoidaan tässä mielessä uudelleen. Merkittävä osa näistä kustannuksista edustaa liiketoimintamahdollisuuksien lisääntymistä poisto- ja valvontatekniikan toimittajille samoin kuin korvaavien tuotteiden valmistajille, joten tämä merkitsee yksinkertaisesti siirtoa toiselta taloussektorilta toiselle. Näiden myönteisten vaikutusten määrän arvioiminen voidaan suorittaa vain laajasti vaihtelevien ja hyvin vaikeasti varmistettavissa olevien oletusten pohjalta. Ehdotuksesta teollisuuteen välittömästi kohdistuvia vaikutuksia on myös vaikea määritellä millään konkreettisella tavalla. On mahdollista, että prosessi-integroitujen ratkaisujen käyttönotolla, jolla on myönteinen vaikutus sekä ympäristöpäästöihin että prosessin tehokkuuteen, saadaan tietyillä sektoreilla hyötyä ehdotuksen sisältämien edellytysten toteuttamisesta. Etu, joka saadaan olemalla ensimmäinen näissä asioissa verrattuna muualla maailmassa oleviin laitoksiin, joilta edellytetään myöhemmin vastaavaa, on myös mahdollinen. Ei voida kuitenkaan jättää huomioimatta seikkaa, että vastapainona olevat hyödyt eivät tasoita kustannuksia tiettyjen laitosten ja sektoreiden kohdalla, mikä johtaa nettokustannusten taakkaan. Ori silti muistettava, että vaikutukset kilpailukykyyn, tekijöihin, kuten jopa työvoimakustannuksiin ja tuottavuuteen verrattuna. tapauksessa, ovat hyvin vähäiset muihin tässä toiminnanharjoittajan Investointien aikataulu on suunniteltu siten, että se jakaantuu käytännössä noin 7 vuoden ajalle, investointihuippuja välttäen. Voidaan olettaa, että suurin osa kustannuksista, näkökulmasta katsottuna, katetaan korkeammilla hinnoilla. Useimmilla sektoreilla mahdollinen hinnannousu on kuitenkin hyvin pieni olettaen, että lisäkustannukset ovat yleensä muutaman prosentin luokkaa, jos sitäkään, tuotteen kokonaiskustannuksista. Kokemus on lisäksi osoittanut, että varhaisessa vaiheessa uuteen tekniikkaan investoiva saada merkittävää etua ollessaan alansa ensimmäinen. teollisuus voi \ 41 toimenpiteistä on myös Liuotinrajoituksia koskevista laaja-alaista hyötyä, esimerkiksi alentuneina terveyteen ja turvallisuuteen liittyvinä kustannuksina ja teollisuudessa tapahtuvien onnettomuuksien varalta otettavien vakuutusten maksujen alentumisena. Ehdotuksella sellaisenaan ei siten pitäisi olla kielteisiä jälkivaikutuksia uusien yritysten syntymiseen kyseisillä sektoreilla, ja sillä voi hyvinkin olla myönteisiä vaikutuksia uusien yritysten syntymiseen "puhtaan teknologian" ympäristösektorilla. Yritysten kilpailuasema Kuten edellä on esitetty, paljon on tehty valvonnan mukauttamiseksi oikeassa suhteessa sen teollisuuden kilpailuasemaan aiheuttaviin vaikutuksiin nähden. Nykyisessä ehdotuksessa esitettyjen lisäkustannusten osuus ehdotuksen piiriin kuuluvilla sektoreilla valmistettujen tuotteiden kustannuksista on arviotu niin alhaiseksi, että yritysten kilpailuasemaan kohdistuisi paikallisella, kansallisella tai kansainvälisellä tasolla vain lieviä kielteisiä vaikutuksia, jos ollenkaan. Sitä vastoin tulisi pitkällä ympäristöystävällisten prosessien ja valmisteiden kehitystyön tähtäimellä vahvistaa tarkoitettujen sektoreiden asemaa, samoin kuin kyseisten toimittajien asemaa olettaen, että ympäristönsuojelu tulee tärkeäksi politiikaksi kaikkialla maailmassa. 5. Sisältääkö ehdotus toimenpiteitä pienten ja keskisuurten yritysten tilanteen huomioon ottamiseksi? Edellä esitetystä on löydettävissä monta tapaa joilla, läheisessä yhteistyössä teollisuuden ja jäsenvaltioiden kanssa sekä neuvottelemalla pienten yritysten keskuudessa, ehdotukseen on sisällytetty yleisiä säännöksiä pienten ja keskisuurten yritysten tilanteen huomioon ottamiseksi. Erityisesti i) soveltuvin osin, kynnysarvot ehdotuksen soveltamiseksi on vahvistettu siten, että vältetään hyvin pienten laitosten kuuluminen sen soveltamisalaan, ii) monissa tapauksissa uusille ja olemassa oleville pienille laitoksille määrätyt vaatimukset eivät ole yhtä tiukkoja kuin vastaavat keskisuurille yrityksille määrätyt vaatimukset. Näissä säännöksissä pienet tai keskisuuret yritykset joko suljetaan pois tai tällaisten laitosten toiminnanharjoittajilta edellytettyjä investointeja vähennetään ja ne voivat jakaantua huomattavasti pidemmille aikajaksoille. 42 Ehdotus NEUVOSTON DIREKTIIVIKSI (EY) orgaanisten liuotinten käytöstä aiheutuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen rajoittamisesta tietyissä teollisissa toimissa Euroopan unionin neuvosto, joka ottaa huomioon Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130 s artiklan 1 kohdan, ottaa huomioon komission ehdotuksen(6), ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon(7), noudattaa perustamissopimuksen 189 c artiklassa(8) määrättyä menettelyä Euroopan parlamentin kanssa yhdessä toimien, sekä katsoo seuraavaa: 1. Euroopan yhteisön ympäristönsuojelun toimintaohjelmissa, jotka on hyväksytty toukokuuta 1977(10), 7 päivänä 22 päivänä marraskuuta 1973(9), 17 päivänä helmikuuta 1983(11), 19 päivänä lokakuuta 1987(12)ja 1 päivänä helmikuuta 1993(13) annetuilla neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien päätöslauselmilla, korostetaan ilman pilaantumisen ehkäisemisen ja sen vähentämisen merkitystä, 2. 19 päivänä lokakuuta 1987 annetussa päätöslauselmassa korostetaan, että on tärkeää keskittää yhteisön toimia muun muassa soveltuvien normien täytäntöönpanoon kansanterveyden ja ympäristönsuojelun korkean tason varmistamiseksi, 3. Yhteisöjä sen jäsenvaltiot ovat sopimuspuolina vuonna 1979 tehdyn valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan yleissopimuksen pöytäkirjassa, jossa käsitellään haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen valvontaa niiden valtiosta toiseen kulkeutumisen ja syntyvien sekundääristen fotokemiallisten hapetintuotteiden kulkeutumisen rajoittamiseksi, jotta ihmisten terveyttä ja ympäristöä voidaan suojella haitallisilta vaikutuksilta, (6) (7) (8) (9) (10) (H) (12) EYVL N:o EYVL No. annettu Euroopan parlamentin lausunto (EYVL N:o. ). vahvistettu neuvoston yhteinen kantaja. tehty Euroopan parlamentin päätös. EYVLN:oC 112, 20. 12. 1973, s. 1. EYVL N:o C 139, 13. 6. 1977, s. 1. EYVLN:oC46, 17. 2. 1983, s. 1. EYVL N:o C 328, 7. 12. 1987, s. 1. (13) EYVLN:oC 138, 1. 2. 1993. 43 4. yhdestä jäsenvaltiosta peräisin olevat haihtuvat orgaaniset yhdisteet (VOC) ilmaan ja veteen; yhteisön tasolla vaikuttavat usein muiden jäsenvaltioiden toteutettavat toimet ovat tarpeen perustamissopimuksen 130 r artiklan perusteella, 5. 6. 7. tietyissä prosesseissa ja teollisuuslaitoksissa käytettävistä orgaanisista liuottimista aiheutuu niiden ominaisuuksien vuoksi orgaanisten yhdisteiden päästöjä ilmaan, mikä voi olla haitallista kansanterveydelle, ja/tai se myötävaikuttaa paikallisten ja valtiosta fotokemiallisten hapettimien muodostumiseen alailmakehän rajakerroksessa, mikä aiheuttaa ympäristön ja talouden kannalta tietyissä sillä elintärkeiden altistumisolosuhteissa haitallisia vaikutuksia ihmisten terveyteen, toiseen kulkeutuvien luonnonvarojen vaurioitumista, on ja alailmakehän korkeiden otsonipitoisuuksien tiheä esiintyminen viime vuosina on aiheuttanut ja ympäristöön kohdistuvista vaikutuksista, laajaa huolta kansanterveyteen tämän vuoksi tarvitaan ennaltaehkäisevää toimintaa kansanterveyden ja ympäristön suojelemiseksi orgaanisten liuotinten käytöstä aiheutuvilta erityisen haitallisten päästöjen seurauksilta ja puhtaaseen ja terveeseen ympäristöön kohdistuvan kansalaisten oikeuden takaamiseksi, 8. orgaanisten yhdisteiden päästöjä voidaan monissa prosesseissa ja laitoksissa välttää tai vähentää, koska mahdollisesti vähemmän haitallisia aineita on saatavissa tai niitä tulee saataville lähivuosina; jos soveltuvia korvaavia aineita ei ole saatavissa, olisi ryhdyttävä muihin teknisiin toimenpiteisiin ympäristöön kohdistuvien päästöjen vähentämiseksi teknisesti toteutettavissa, laajuudessa kuin se on taloudellisesti siinä ja 9. sellaisten orgaanisten liuotinten käyttöä ja orgaanisten yhdisteiden päästöjä, jotka aiheuttavat vakavimmat vaikutukset kansanterveyteen, olisi vähennettävä niin paljon kuin se on teknisesti mahdollista, 10. tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvat laitokset ja prosessit on ainakin rekisteröitävä, ellei niiltä edellytetä lupaa yhteisön tai kansallisen lainsäädännön perusteella, 11. koska orgaanisia liuottimia käytetään monissa erityyppisissä ja prosesseissa, yleisten vaatimusten lisäksi on määriteltävä erityisvaatimuksia ja samalla myös sellaisten laitosten kokoa koskevat alarajat, joiden on noudatettava tätä direktiiviä, laitoksissa 12. ympäristönsuojelun korkea taso edellyttää orgaanisten yhdisteiden päästörajoitusten - parhaan asettamista käytettävissä olevan tekniikan periaatteen mukaisesti - tietyllä yhteisön alueella orgaanisia liuottimia käyttävissä teollisuuslaitoksissa ja prosesseissa, ja saavuttamista sekä soveltuvia toimintaolosuhteita 13. toiminnanharjoittajan olisi minimoitava orgaanisten liuotinten päästöt, mukaan lukien haihtuvat päästöt, ja orgaanisten yhdisteiden päästöt; liuotinten hallintasuunnitelma on tärkeä väline tämän varmistamiseksi; vaikka ohjeita voidaan antaa, liuotinten hallintasuunnitelma ei ole kehittynyt vaiheeseen, jossa voitaisiin vahvistaa yhteisössä 44 sovellettavat yhtenäiset menetelmät; komission olisi otettava huomioon kehitys tällaisten suunnitelmien käytössä ja tarvittaessa vahvistettava kyseiset menetelmät, 14. joissakin tapauksissa jäsenvaltiot voivat vapauttaa toiminnanharjoittajan päästöjen raja-arvojen noudattamisesta, kun muilla toimenpiteillä, kuten liuotinpitoisuudeltaan alhaisten tai liuottimia sisältämättömien tuotteiden käytöllä, saavutetaan vastaavat päästövähennykset, 15. olemassa olevat prosessit ja laitokset on mukautettava niin, että ne täyttävät uusille laitoksille ja prosesseille vahvistetut päästöjen raja-arvot soveltuvan ajanjakson kuluessa; tämän ajanjakson olisi oltava johdonmukainen ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi 24 päivänä syyskuuta 1996 annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY(l4) noudattamista koskevan aikarajan kanssa, 16. ennen tämän direktiivin voimaantuloa toteutetut päästöjä rajoittavat toimenpiteet on otettava huomioon asianmukaisella tavalla, 17. monissa tapauksissa pienten ja keskisuurten, uusien ja olemassa olevien laitosten sallitaan noudattavan jonkin verran lievempiä vaatimuksia niiden kilpailukyvyn ylläpitämiseksi, 18. niiden olemassa olevien laitosten osien, joita tämä ehdotus koskee ja joihin tehdään olennainen muutos, on täytettävä uusia laitoksia koskevat normit olennaisesti muutetun laitteiston osalta, 19. päästöjen seurantaa edellytetään, mittaustekniikoiden soveltaminen mukaan lukien, massapitoisuuksien tai ympäristöön vapautettaviksi sallittujen epäpuhtauksien määrän arvioimiseksi, 20. jäsenvaltioiden on laadittava menettely, jota noudatetaan ja toimenpiteet, jotka toteutetaan silloin, kun päästörajoituksia ylitetään, 21. jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet kehityksen edistämiseksi parhaan käytettävissä olevan tekniikan osalta orgaanisista liuottimista ja orgaanisista yhdisteistä ympäristöön kohdistuvien päästöjen minimoimiseksi, 22. jäsenvaltioiden on laadittava komissiolle kertomus tämän direktiivin täytäntöönpanosta, 23. eräät jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet VOC-päästöjen vähentämiseksi toimenpiteitä, jotka eivät ehkä ole yhteensopivia tässä direktiivissä esitettyjen toimenpiteiden kanssa; vähennysten saavuttaminen vaihtoehtoisia lähestymistapoja käyttäen voi olla tehokkaampi tapa tämän direktiivin tavoitteisiin pääsemiseksi kuin yhtenäisten päästöjä koskevien raja-arvojen täytäntöönpano; tämän vuoksi jäsenvaltiot voidaan vapauttaa päästörajoitusten noudattamisesta, toteuttavat kansallista suunnitelmaa, joka johtaa direktiivin täytäntöönpanoa koskevan aikarajan puitteissa vähintään vastaaviin vähennyksiin näistä prosesseista ja teollisuuslaitoksista peräisin olevien orgaanisten yhdisteiden päästöissä, ja jos ne (14) EYVL N:o L 257, 10. 10. 1996, s. 26. 45 24. komission ja jäsenvaltioiden on tehtävä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että ja korvaavien aineiden käyttömahdollisuuksien täytäntöönpanoa direktiivin kehittämistä koskevia tietoja vaihdetaan, ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN: 1 artikla Tarkoitus ja soveltamisala Tämän direktiivin tarkoituksena on ehkäistä tai vähentää haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöistä ympäristöön, erityisesti ilmaan, kohdistuvia välittömiä ja välillisiä vaikutuksia ja ehkäistä tai vähentää kansanterveydelle mahdollisesti aiheutuvia vaaroja vahvistamalla toimenpiteet ja menettelytavat, jotka toteutetaan liitteessä I määritellyissä teollisissa toimissa, jos ne suoritetaan liitteessä III A lueteltujen kynnysrajojen puitteissa. 2 artikla Määritelmät Tässä direktiivissä tarkoitetaan: Lupamenettelyllä: - menettelyä, jonka perusteella toimivaltainen viranomainen myöntää kirjallisella päätöksellä tai päätöksillä luvan käyttää laitoksen osaa tai koko laitosta. Toimivaltaisilla viranomaisilla: - viranomaisia tai elintä, jonka vastuulla on jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti tästä direktiivistä aiheutuvien tehtävien suorittaminen. Suljetuilla olosuhteilla: - laitosta, jota käytetään niin, että päästöt voidaan kerätä talteen eivätkä ne siten ole kokonaisuudessaan haihtuvia. Päästöillä: - aineiden tai valmisteiden päästöjä laitoksesta tai prosessista ympäristöön. Haihtuvilla päästöillä: - sellaisia haihtuvien orgaanisten yhdisteiden ja, jollei liitteessä III muuta määrätä, tuotteen sisältämien liottimien päästöjä, joita ei ole otettu talteen, ilmaan, maaperään ja veteen. Niihin sisältyvät päästöt, joita ei ole otettu talteen ja jotka vapautuvat ympäristöön ikkunoiden, ovien, tuuletusaukkojen ja muiden samankaltaisten aukkojen kautta. 46 Päästöjen ohjearvoilla: - päästörajaa, jota ei saisi ylittää, mikäli se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista. Päästöjen raja-arvoilla: - laitoksen jätekaasujen sisältämien kaasumaisten orgaanisten yhdisteiden tai kaasumaisten orgaanisten yhdisteiden ryhmän enimmäismäärää, jota ei saisi ylittää tavanomaisissa toimintaolosuhteissa. Jos liitteessä III ei muuta määrätä, raja-arvot on laskettava joko orgaanisen hiilen kokonaismassana tai yksittäisten orgaanisten tilavuutta kohden, olettaen että lämpötila ja yhdisteiden massana jätekaasujen ilmanpaine ovat normaalien tai laimennustarkoituksissa jätekaasuun lisättyä kaasua ei oteta huomioon määriteltäessä epäpuhtauden massapitoisuutta jätekaasussa. toimintaolosuhteiden mukaisia. Jäähdytys- Päästövaatimuksella: - numeerista päästövaatimusta, joka ei ole päästön raja-arvo, haihtuvien päästöjen raja- arvo tai haihtuvien päästöjen ohjearvo. Haihtuvien päästöjen raja-arvolla: - rajaa, joka on ilmaistu prosenttiosuutena laitoksessa käytettyjen liuotinten määrästä, jota haihtuvien päästöjen muodossa vapautuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden määrä ei saa ylittää Haihtuvien päästöjen ohjearvolla: - rajaa, joka on ilmaistu prosenttiosuutena laitoksessa käytettyjen liuotinten määrästä, jota haihtuvien päästöjen muodossa vapautuvien haihtuvien orgaanisten yhdisteiden määrä ei saa ylittää, mikäli se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista. Laitoksella: - kiinteää laitosta, jossa suoritetaan yhtä tai useampia liitteessä I mainittuja toimintoja. Siihen sisältyvät tuotantokoneet ja kaikki apuvälineet, joita tarvitaan samassa paikassa tapahtuvan prosessin tai prosessien toiminnassa. Olemassa olevalla laitoksella: - toimivaa laitosta tai voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti ennen tämän direktiivin voimaantulopäivää luvan saanutta laitosta tai laitosta, joka on saanut toimivaltaisilta viranomaisilta täydellisen lupa-anomukseen liittyvän arvion, edellyttäen, että kyseinen laitos otetaan käyttöön viimeistään vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulo päivästä. Uudella laitoksella: - laitosta, joka saa toimivaltaisilta viranomaisilta ensimmäisen lupa- anomukseen liittyvän arvion tämän direktiivin voimaantulopäivän jälkeen tai joka otetaan käyttöön myöhemmin kuin vuosi tämän direktiivin voimaantulopäivästä. täydellisen 47 Toiminnanharjoittajalla. - ketä tahansa fyysistä tai oikeushenkilöä, joka käyttää tai hallitsee laitosta tai, jos kansallisessa lainsäädännössä niin määrätään, kuka tahansa henkilö, jolle on luovutettu merkittävää taloudellista päätäntävaltaa laitoksen teknisen toiminnan suhteen. Orgaanisella yhdisteellä: - yhdisteitä, jotka sisältävät vähintään alkuaineista hiilen ja yhden tai useamman vety-, halogeeni-, happi-, rikki-, fosfori-, pii- tai typpiatomin, lukuun ottamatta hiilioksideja ja epäorgaanisia karbonaatteja ja bikarbonaatteja. Orgaanisella liuottimella: liuottamiseen - haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, joita käytetään sellaisenaan tai yhdessä muiden aineiden kanssa ilman että tapahtuu kemiallisia muutoksia, raaka-aineiden, tuotteiden tai tai joita käytetään puhdistusaineena epäpuhtauksien jäteaineiden liuottamiseen, liuotteina, di spergoi nti väli aineina, viskositeetin säätäjinä, pintajännityksen poistajina, pehmittiminä tai säilöntäaineina. Tässä direktiivissä sitä kreosoottien osaa, joka ylittää erityisissä käyttöolosuhteissa syntyvälle kaasun paineelle asetetun kynnysarvon, pidetään orgaanisena liuottimena Rekisteröinnillä: - laissa määriteltyä menettelyä, ilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselle aikomuksesta käyttää laitosta tai prosessia, joka kuuluu tämän direktiivin soveltamisalaan. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava vastaanottaneensa ilmoituksen. toiminnanharjoittajan liittyy johon Aineilla: - kemiallisia alkuaineita tai niiden yhdistelmiä, sellaisina kuin ne esiintyvät luonnollisessa tilassaan tai teollisuuden tuottamina, joko kiinteässä tai nestemäisessä muodossa taikka kaasuna tai höyrynä. Olennaisella muutoksella: - pienissä laitoksissa nimelliskapasiteetin lisäystä yli 25 %:lla. - 24 päivänä syyskuuta 1996 ympäristön pilaantumisen ehkäisemisen ja vähentämisen yhtenäistämiseksi annetun neuvoston direktiivin 96/61/EY soveltamisalaan kuuluvissa laitoksissa tässä direktiivissä annettua määritelmää - muissa laitoksissa nimelliskapasiteetin lisäystä yli 10 %:lla. Haihtuvilla orgaanisilla yhdisteillä: - orgaanisia yhdisteitä, joiden höyrynpaine 293, 15 K:n lämpötilassa on vähintään 0, 01 kPa, tai joilla on vastaava haihtuvuus erityisissä käyttöolosuhteissa. Tietyt tekniset ilmaisut määritellään liitteessä II. 48 3 artikla Uusia laitoksia koskevat velvoitteet Jäsenvaltioiden on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin sen varmistamiseksi, että kaikki uudet laitokset, joilla ei vielä ole direktiivin 96/61/EY mukaista lupaa, rekisteröityvät tai hankkivat luvan 1 artiklassa määritellyn soveltamisalan piiriin kuuluvan toiminnan osalta ennen toiminnan aloittamista ja että uudet laitokset ovat tämän direktiivin 5 -9 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaiset. 4 artikla Olemassa olevia laitoksia koskevat velvoitteet Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 1. kaikki olemassa olevat laitokset, joilla ei vielä ole direktiivin 96/61/EY mukaista lupaa, rekisteröityvät tai hankkivat luvan tämän direktiivin liiteessä III B esitettyyn noudattamiselle asetettuun ensimmäiseen määräaikaan mennessä, 2. 3. olemassa olevat laitokset ovat 5 -9 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisia viimeistään 30 päivänä lokakuuta 2007, jos laitokseen tehdään olennainen muutos tai jos se tulee tämän direktiivin soveltamisalan piiriin ensimmäistä kertaa olennaisen muutoksen seurauksena, olennaisen muutoksen kohteena olevaa laitoksen osaa on pidettävä joko uutena laitoksena tai olemassa olevana laitoksena edellyttäen, että laitoksen kokonaispäästöt eivät ylitä niitä päästöjä, joita olisi syntynyt, jos sitä olisi pidetty uutena laitoksena. 5 artikla Päästörajoitukset 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset toimenpiteet joko luvalle asetetuissa edellytyksissä annettavilla määräyksillä tai rekisteröimismenettelyn alaisten laitosten osalta yleisillä sitovilla säännöillä, jotta voidaan varmistaa 2 -9 kohdan noudattaminen. 2. Kaikkien laitosten on noudatettava päästöjen raja-arvoja, haihtuvien päästöjen raja- arvoja ja muita liitteessä III A vahvistettuja päästövaatimuksia tai liitteessä III B yksityiskohtaisesti esitetyn vähennysohjelman edellytyksiä. Vähennysohjelma ei vapauta laitoksia, joiden päästöt ovat 6, 7 ja 8 kohdassa määriteltyjä aineita, näissä kohdissa esitetyistä vaatimuksista. Eräät laitokset, joissa poistolaitteisto on jo toiminnassa päivänä, jona direktiivi on saatettava voimaan, voivat poiketa liitteessä III A esitetyistä päästöjen raja-arvoista edellyttäen, että laitoksen kokonaispäästöt eivät ylitä päästöjä, jotka olisivat syntyneet kaikkien liitteessä III A esitettyjen vaatimusten täyttyessä. Tämän poikkeuksen soveltamisala ja luonne määritellään liitteessä III A. Kuitenkin laitosten, jotka eivät käytä vähennysohjelmaa ja joihin on asennettu jokin poistolaite sen päivän jälkeen, jona direktiivi on saatettava voimaan, on täytettävä kaikki liitteessä III A esitetyt vaatimukset, 49 3. Laitoksissa, joissa kaksi tai useampi toiminnoista aiheuttaa yksinään liitteessä III A esitettyjen kynnysarvojen ylittymisen, a) on täytettävä jäljempänä 6 ja 8 kohdassa määriteltyjen aineiden osalta näissä kohdissa esitetyt vaatimukset kunkin prosessin osalta erikseen, b) kaikkien muiden aineiden osalta i) on joko täytettävä 2 kohdassa esitetyt vaatimukset kunkin prosessin osalta erikseen tai ii) kokonaispäästöt eivät saa ylittää päästöjä, jotka syntyisivät sovellettaessa i alakohtaa, 4. Liitteessä III A annettuja haihtuvien päästöjen ohjearvoja on noudatettava niin pitkälle kuin se on teknisesti ja taloudellisesti mahdollista, 5. Prosessien ja laitosten, jotka eivät hyödynnä III B esitettyä vähennysohjelmaa on toimittava suljetuissa olosuhteissa, ellei tämä ole teknisesti tai taloudellisesti mahdotonta; ja että kaikissa tarkoitetuissa prosesseissa ja laitoksissa syntyvät päästöt tapahtuvat kansanterveyden ja ympäristön kannalta turvallisesti, tässä direktiivissä liitteessä 6. Aineet tai valmisteet, jotka sisältämiensä haihtuvien orgaanisten yhdisteiden vuoksi lisääntymiselle vaarallisiksi luokitellaan karsinogeeneiksi, mutageeneiksi neuvoston direktiivin 67/548/ETY(,5) mukaisesti ja jotka on merkitty R-lausekkeilla R45, R46, R49, R60, R61, on korvattava niin pitkälle kuin mahdollista vähemmän haitallisilla aineilla tai valmisteilla mahdollisimman pian, tai 7. Edellä 6 kohdassa viitattujen orgaanisten yhdisteiden merkittävillä päästöillä tarkoitetaan päästöjä, joissa 6 kohdassa tarkoitetun merkinnän aiheuttavien yhdisteiden yhteinen massavirta on vähintään 10 g/h, jolloin on noudatettava päästöjen raja-arvoa 2 mg/m3. Päästöjen raja-arvo viittaa yksittäisten yhdisteiden massojen summaan, 8. Vaaralausekkeella R40 merkittyjen halogenoitujen orgaanisten liuotinten merkittävillä päästöillä tarkoitetaan päästöjä, joissa merkinnän R40 aiheuttavien yhdisteiden yhteinen massavirta on vähintään 100 g/h, jolloin on noudatettava päästöjen raja- arvoa 20 mg/m3. Päästöjen raja-arvo viittaa yksittäisten yhdisteiden massojen summaan, 9. Kaikki asianmukaiset varotoimenpiteet on toteutettava päästöjen minimoimiseksi käynnistysten ja alasajojen aikana. 10. suoritettaessa vaarojen arviointi käytössä olevien aineiden vaarojen arvioinnista annetun neuvoston asetuksen (ETY) No 793/93(16) tai uusien aineiden vaarojen arvioinnista annetun neuvoston direktiivin 88/379/ETY(17) mukaisesti, minkä tahansa (,5) EYVL No 196, 16. 8 1967, s. 1 (,6> EYVL N:o L 84, 5. 4. 1993, s. I. (17) EYVL N:o L 187, 16. 7. 1988, s. 14. 50 merkinnän R40, R60 tai R61 aiheuttavan aineen osalta ja joita valvotaan tämän direktiivin mukaisesti, komissio tarkastelee tämän direktiivin 13 artiklan mukaisesti perustetun komitean avustamana vaarojen arvioinnista saatuja johtopäätöksiä ja tarvittaessa muuttaa kyseisten aineiden valvontaa, 6 artikla Korvaaminen 1. Komissio varmistaa, että jäsenvaltioiden ja kyseessä olevien sektoreiden välillä vaihdetaan hallinnollisesti tehokkaalla tavalla tietoja orgaanisten aineiden ja niitä mahdollisesti korvaavien aineiden käytöstä, jotta käyttötarkoitukseen soveltuvuutta koskevia kysymyksiä, mahdollisia ympäristövaikutuksia ja käytettävissä olevien vaihtoehtojen kustannuksia ja hyötyjä voidaan tutkia sellaisten aineiden käyttöön ohjaamiseksi, joilla on vähiten mahdollisia vaikutuksia ilmaan, veteen, maaperään, ekosysteemeihin ja kansanterveyteen. Komissio julkaisee kutakin sektoria koskevan tietojenvaihdon tulokset. 2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että a) b) lupaa hakevien laitosten osalta 1 kohdassa mainitut ohjeet otetaan huomioon lupaa myönnettäessä, jotta käytettäisiin aineita, joilla on vähiten mahdollisia vaikutuksia ilmaan, veteen, maaperään ja kansanterveyteen, niille laitoksille, joilta edellytetään rekisteröintiä, annetaan 1 kohdassa mainitut ohjeet. 7 artikla Seuranta 1. Jäsenvaltioiden on määriteltävä tarkasti päästöjen seurantaan liittyvät soveltuvat vaatimukset, mukaan lukien mittausmenetelmät ja -tiheys, arviointimenettely ja vaatimus toimittaa toimivaltaiselle viranomaiselle tarvittavat tiedot direktiivin noudattamisen tarkistamiseksi. Jatkuvasti seurataan kuitenkin sellaisia piipusta ilmaan tulevia päästöjä, joihin on liitetty poistolaitteita ja joista vapautuvan orgaanisen hiilen kokonaismäärä lopullisesta poistokohdasta on yli 10 kg/h (määriteltynä kahdeksan tunnin vaihtelevalla keskiarvolla). 8 artikla Päästörajoitusten noudattamisen todentaminen 1. Edellä 5 artiklan 6 ja 7 kohdan säännösten noudattaminen todennetaan kyseessä olevien yksittäisten orgaanisten yhdisteiden massojen summan perusteella. Kaikissa muissa tapauksissa noudattaminen arvioidaan vapautuneen orgaanisen hiilen kokonaismassan perusteella. 2. Jatkuvien mittausten yhteydessä katsotaan, että 5 artiklassa ja liitteessä III A säädettyjä päästöjen raja-arvoja on noudatettu, jos 51 a) mikään varsinaisen toiminnan vaihteleva kahdeksan tunnin keskiarvo ei ylitä päästöjen raja-arvoja, b) mikään yhden tunnin keskiarvo ei ylitä vahvistettuja päästöjen raja-arvoja yli 1,5 kertaisesti. Laskettaessa 1 kohdassa mainittuja arvoja otetaan huomioon ainoastaan ne ajanjaksot, jolloin laitokset tai prosessit ovat varsinaisesti toiminnassa. 3. tehtävissä mittauksissa on otettava kolme Jaksoittain lukemaa kunkin mittaustoimenpiteen aikana ja mittaustoimenpiteiden väli ei saa ylittää 24 kuukautta. Edellä 5 artiklassa ja liitteessä III A säädettyjä raja-arvoja on noudatettu, jos mikään voimassa oleva sattumanvaraisesti mitattu arvo ei ylitä päästöjen raja-arvoa. Säännösten noudattaminen todennetaan uudelleen olennaisten muutosten jälkeen. 4. Seuraavien vaatimusten noudattaminen on osoitettava toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla: hai htuvi en päästöj en raj a- j a ohj earvot, liitteen III B mukaisen vähennysohjelman vaatimukset, 5 artiklan 3 kohdan edellytykset, ja päästörajoitukset ilmaistuna tuoteyksikkökohtaisina liuotinpäästöinä. Liitteessä IV on liuotinten hallintasuunnitelmaan liittyviä ohjeita, joiden avulla voidaan osoittaa, onko näitä säännöksiä noudatettu. 5. Komissio järjestää liuotinten hallintasuunnitelman käyttöä jäsenvaltioissa koskevan tietojen vaihdon, joka perustuu tämän direktiivin täytäntöön panoon liittyviin tietoihin tämän direktiivin voimaansaattamista seuraavalta kolmelta vuodelta. Tietojen vaihdosta saatujen tulosten perusteella komissio muuttaa tarvittaessa tätä artiklaa ja liitettä IV 13 artiklan mukaisesti perustetun komitean avustamana. 9 artikla Noudattamatta jättäminen 1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että havaittaessa tämän direktiivin säännöksiä koskevia rikkomuksia: a) toiminnanharjoittaja ilmoittaa tästä toimivaltaiselle viranomaisellejä varmistaa, että toiminta saatetaan säännösten mukaiseksi mahdollisimman pian, b) laitoksen toiminta kielletään tarvittaessa. 2. teollisuuden sektoreita, Jos sovitun kansallisen suunnitelman tavoitteet eivät toteudu, jäsenvaltioiden on täyttäneet varmistettava, että niitä suunnitelman mukaisia sitoumuksiaan tai velvoitteitaan, vaaditaan noudattamaan 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa ja liitteessä III mainittuja raja-arvoja, joiden avulla voidaan varmistaa näiden sitoumusten tai velvoitteiden täyttäminen ja jotka ovat vähintään 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan säännösten ja liitteen III määräysten mukaisia. Raja-arvoja on noudatettava samaan aikaan kuin missä tahansa muussa samanlaisessa jotka eivät ole laitoksessa tai kahden vuoden kuluessa sitoumuksien täyttämättä jättämisen toteamisesta sen mukaisesti, kumpi ajankohta on myöhäisempi. 10 artikla Tietojärjestelmä ja kertomusten laatiminen 1. Jäsenvaltioiden on joka kolmas vuosi toimitettava komissiolle tietoja tämän direktiivin täytäntöönpanosta sektorikohtaisessa kertomuksessa, joka kattaa myös muut asiaankuuluvat yhteisön direktiivit. Tämä kertomus on laadittava direktiivin 91/692/ETY(18) 6 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti komission valmistaman kyselylomakkeen lähetetään jäsenvaltioille kuusi kuukautta ennen sen jakson alkua, jolta kertomus laaditaan. Kertomus on toimitettava komissiolle yhdeksän kuukauden kuluessa sen kolmivuotiskauden päättymisestä, jota kertomus koskee. Komissio julkaisee kertomukset heti, kun ne on toimitettu komissiolle ottaen huomioon direktiivin 90/313/ETYO9) 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt rajoitukset. Ensimmäinen kertomus koskee vuosia 2000 - 2003. tai kaavan pohjalta. Kyselylomake tai kaava 2. Edellä 1 kohdan nojalla toimitettujen tietojen on käsiteltävä erityisesti: tämän direktiivin nojalla myönnettyjen lupien ja tapahtuneiden rekisteröintien yksityiskohtia, edellä 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan ja liitteen III tai 12 artiklan mukaisten vaatimusten noudattamisen laajuuteen liittyviä yksityiskohtia, edellä 5 artiklan 6 ja 8 kohdan vaatimusten noudattamista. 11 artikla Tietojen julkisuus 1. Jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että uusia laitoksia tai oleellisia muutoksia koskevat lupahakemukset ovat asianmukaisen ajan yleisön saatavilla, jotta yleisöllä on mahdollisuus ilmaista mielipiteensä ennen toimivaltaisen viranomaisen päätöstä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 90/313/ETY soveltamista. Yleisölle tarkoitetun tiedon uudelleenmuokkaamista koskevia vaatimuksia ei esitetä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 96/61/EY soveltamista. Toimivaltaisen viranomaisen päätöksen, johon on liitetty vähintäänkin jäljennös luvasta ja kaikista myöhemmistä muutoksista, on myös oltava yleisön saatavilla. Rekisteröintimenettelyn alaisten laitosten osalta rekisterin ja siihen liittyvien yleisten sääntöjen on myös oltava yleisön saatavilla. (18) EYVL N:o L 377, 31. 12. 1991, s. 48. (i9) E Y VL N ;o L l5S 23. 6. 1990, s. 56. 53 2. Edellä 7 artiklassa tarkoitettujen ja lupa- tai rekisteröinti edellytysten mukaisten päästöjen seurannan tulosten on myös oltava yleisön saatavilla. 3. Edellä 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa on otettava huomioon syyt, joiden perusteella viranomaisilla on oikeus kieltäytyä tietojen antamisesta, mukaan lukien direktiivin 90/313/ETY 3 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädetyt kaupallisia ja teollisia salassa pidettäviä tietoja koskevat rajoitukset. 12 artikla Kansalliset suunnitelmat 1. Jäsenvaltiot voivat määritellä ja toteuttaa kansallisia suunnitelmia 1 artiklan mukaisista prosesseista ja teollisuuslaitoksista aiheutuvien päästöjen vähentämiseksi. Näiden suunnitelmien avulla aikaansaatujen haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöjen vähennysten tämän direktiivin mukaisista laitoksista on oltava vähintään yhtä suuria kuin mitä ne olisivat olleet sovellettaessa 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan ja liitteen III mukaisia päästörajoja 30 päivään lokakuuta 2007 mennessä. Jäsenvaltio, joka tekee näin, vapautetaan 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdissa ja liitteessä III vahvistettujen päästöjen raja-arvojen soveltamisesta. 2. Suunnitelmaan on kuuluttava luettelo oikeudellisista toimenpiteistä, joita on toteutettu tai joita toteutetaan Î kohdassa määritellyn tavoitteen saavuttamiseksi, mukaan lukien suunnitelman seurantamekanismin yksityiskohdat. Siihen on myös sisällyttävä sitovia siirtymäajan vähennystavoitteita, joihin tavoitteen saavuttamisessa tapahtunutta edistystä voidaan verrata. 3. 4. 5. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle jäljennös suunnitelmasta siihen päivään mennessä, jona direktiivi on saatettava voimaan. Suunnitelmaan on liitettävä 1 isääsiakirjoja, joiden avulla voidaan todentaa, että 1 artiklassa esitetty tavoite saavutetaan, mukaan lukien komission erityisesti pyytämät asiakirjat. Jäsenvaltiot nimeävät kansallisen viranomaisen, joka on vastuussa 3 kohdassa edellytettyjen tietojen keräämisestä ja arvioimisesta sekä kansallisen suunnitelman toteuttamisesta. Jos komissio tarkastellessaan suunnitelmaa tai jäsenvaltioiden 10 artiklan mukaisesti toimittamia kertomuksia toimien edistymisestä ei ole vakuuttunut siitä, että ohjelman tulokset saavutetaan määrätyssä aikataulussa, se ilmoittaa kantansa ja syyt tällaisen kannan muodostamiseen jäsenvaltiolle ja 13 artiklassa tarkoitetulle komitealle. Sen on tehtävä näin kuuden kuukauden kuluessa suunnitelman tai kertomuksen vastaanottamisesta. Jäsenvaltion on tämän jälkeen ilmoitettava komissiolle kolmen kuukauden kuluessa ne korjaavat toimenpiteet, jotka se toteuttaa varmistaakseen tavoitteiden saavuttamisen. 6. Jos komissio päättää alkuperäisen suunnitelman osalta kuuden kuukauden kuluessa korjaavia toimia koskevasta ilmoituksesta, että nämä toimet ovat riittämättömiä suunnitelman tavoitteiden toteutumisen varmistamiseksi määrätyssä aikataulussa, jäsenvaltion on täytettävä 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan sekä liitteen III mukaiset 54 vaatimukset tässä direktiivissä määrätyssä aikataulussa nykyisten laitosten osalta ja uusien laitosten osalta 12 kuukauden kuluttua komission päätöksestä. 13 artikla Neuvoa-antava komitea 1. Komissiota avustaa direktiivin 96/61/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustettu komitea, jäljempänä 'komitea', joka toimii neuvoa-antavista komiteoista säädetyn menettelyn mukaisesti. 2. Komission edustaja tekee komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestetty ään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan. Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan. Komission on, siltä osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava komitealle, millä tavoin lausunto on otettu huomioon. 14 artikla Seuraamukset säädösten tapahtuneisiin Jäsenvaltioiden on määritettävä seuraamukset. Määritettyjen kansallisten seuraamusten on oltava ja varoittavia. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle 15 artiklassa mainittuun ajankohtaan mennessä sekä myöhemmistä muutoksista niin pian kuin mahdollista. sovellettavat rikkomuksiin suhteutettuja tämän direktiivin soveltamisessa rikkomuksiin tehokkaita, 15 artikla Voimaansaattaminen Jäsenvaltioiden on annettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 1999. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niitä virallisesti julkaistaessa niihin on liitettävä viittaus tähän direktiiviin. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään. Jäsenvaltioiden on toimitettava tämän direktiivin alaan kuuluvista kysymyksistä antamansa pääasialliset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle. 55 16 artikla Voimaantulo Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. 17 artikla Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille. Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta puheenjohtaja 56 LIITE I - SOVELTAMISALA Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen teollisten toimien luokat. Kussakin tapauksessa prosessi käsittää prosessilaitteiston puhdistuksen muttei työn tuotteen puhdistusta. Liimaus: - mikä tahansa käsittely, jossa liima levitetään johonkin pintaan, painatusprosesseihin liittyvää liimausta ja laminointia lukuun ottamatta. Maalaukset/pinnoitukset: - mikä tahansa käsittely, jossa levitetään kerros tai useampia kerroksia jatkuvaa kalvoa - jäljempänä lueteltuihin ajoneuvoihin: uudet autot, jotka on määritelty ajoneuvoluokkaan M, direktiivin 70/156/ETY mukaisesti ja luokkaan N, mikäli ne maalataan samassa laitoksessa kuin M,-luokan ajoneuvot rekkojen ohjaamot, jotka on määritelty ajajan majoittumiseen, ja direktiivin 70/156/ETY mukaisten N2- ja N3-ajoneuvoluokkien mukaiseen majoitukseen liittyvä tekninen välineistö kokonaisuudessaan pakettiautot ja rekat, jotka on luokiteltu ajoneuvoluokkiin N,, N2 ja N, direktiivin 70/156/ETY mukaisesti, mutta jotka eivät sisällä rekkojen ohjaamoita linja-autot, jotka on luokiteltu ajoneuvoluokkiin M2 ja M3 direktiivin 70/156/ETY mukaisesti - metalli- ja muovipintoihin - puupintoihin - tekstiili-, kangas-, folio- ja paperi pintoihin - nahkaan. Tämä ei sisällä kappaleiden pinnoitusta metallilla elektroforeesi- ja kemiallista sumutustekniikkaa käyttäen. Jos maalaus/pinnoitus käsittää vaiheen, jossa sama kappale painetaan, kyseistä painatusvaihetta pidetään maalauksen/pinnoituksen osana. Erillisinä prosesseina toimivat painatusprosessit eivät kuitenkaan kuulu tämän piiriin. Kelapinnoitus: - mikä tahansa käsittely, jossa rulla terästä, ruostumatonta terästä, päällystettyä terästä, kupariseoksia tai alumiini nauhaa on pinnoitettu joko kalvon muodostuksella tai laminaatilla jatkuvassa prosessissa. 57 Luonnonkumin tai synteettisen kumin käsittely: - luonnonkumin tai synteettisen kumin sekoitus, jauhaminen, seostus, kalanterointi, ekstrudointi ja vulkanointi sekä kaikki avustavat toimenpiteet luonnonkumin tai synteettisen kumin muuttamiseksi lopputuotteeksi. Kemiallinen pesu - mikä tahansa käsittely, jossa käytetään haihtuvia orgaanisia yhdisteitä epäpuhtauksien poistamiseksi seuraavista valmistetuista kulutustuotteista: turkit, nahka, untuvatuotteet, tekstiilit tai muut kuiduista valmistetut tuotteet. Puupintojen kyllästäminen: - mikä tahansa menettely, jossa puutavara saa säilymistä parantavan käsittelyn. Maalien, lakkojen, painovärien ja liimojen valmistus: - edellä mainittujen lopputuotteiden ja niiden välituotteiden valmistus, kun se tapahtuu samassa laitoksessa, sekoittamalla pigmenttejä, hartseja ja liima-aineita orgaanisiin liuottimiin tai muihin kantoaineisiin, mukaan lukien esidispergointi ja dispergointi, viskositeetin ja värisävyjen säätäminen sekä lopputuotteen pakkaamiseen liittyvät toimet. Farmaseuttisten tuotteiden valmistus: - farmaseuttisten tuotteiden tai niiden välituotteiden kemiallinen synteesi, käymisprosessi, uutto, formulointi ja viimeistely. Painaminen: - tekstin ja/tai kuvien jäi jenny sprosessi, jossa kuvan siirtäjänä käytetty painoväri siirretään jollekin pinnalle. Tämä ja laminointitekniikat. Ainoastaan seuraavat alaprosessit kuuluvat tämän direktiivin soveltamisalaan: lakkaus-, pinnoitus- asiaan kuuluvat sisältää flexopaino - painatusprosessi, jossa kuvansiirtäjänä käytetään kumia tai kimmoisia fotopolymeerejä, joiden päällä painovärit ovat painamatta jätettävien alueiden yläpuolella, ja jossa käytetään haihtumalla kuivuvia nestemäisiä painovärejä. heatset rotaatio-offset - rainapainoprosessi, jossa käytetään kuvansiirtäjää siten, että painettava ja painamatta jätettävä alue ovat samassa tasossa; raina tarkoittaa sitä, että painettava materiaali syötetään koneeseen rullalta erillisistä arkeista erotuksena. Painamatta jätettävä alue käsitellään vettä imeväksi ja siten painoväriä hylkiväksi. Painettava alue käsitellään siten, että se ottaa vastaan ja välittää edelleen painovärin painettavalle pinnalle. Haihtuminen tapahtuu uunissa, jossa käytetään kuumaa ilmaa painetun materiaalin kuumentamiseksi. 58 Painatusprosessiin liittyvä laminointi - kahden tai useamman joustavan materiaalin liittäminen yhteen laminaattien muodostamiseksi julkaisusyväpaino - syväpaino, jota käytetään aikakauslehdissä, esitteissä, luetteloissa tai vastaavissa tuotteissa olevan paperin painatukseen tolueenipohjaisia painovärejä käyttäen. svväpaino - painatusprosessi, jossa käytetään lieriömäistä kuvansiirtäjää, jolloin painettava alue on painamatta jätettävän alueen alapuolella. Menetelmässä käytetään nestemäisiä painovärejä, jotka kuivuvat haihtumalla. Syvennykset täytetään painovärillä ja painamatta jätettävät alueet puhdistetaan ylimäärästä ennen kuin painettava pinta koskettaa lieriön ja nostaa painovärin syvennyksistä. rotaatio seripaino - rainapainoprosessi, jossa painoväri puristetaan painettavalle pinnalle huokoisen kuvansiirtäjän läpi, jolloin painettava alue on avoinna ja painamatta jätettävä alue on eristetty. Menetelmässä käytetään nestemäisiä painovärejä, jotka kuivuvat ainoastaan haihtumalla. Raina tarkoittaa sitä, että painettava materiaali syötetään koneeseen rullalta erillisistä arkeista erotuksena. lakkaus - käsittely, jossa pakkausmateriaalin myöhempää sulkemista varten tarkoitettu lakka tai liimapinta levitetään joustavalle materiaalille. Pintojen puhdistus: - mikä tahansa käsittely kemiallista pesua lukuun ottamatta, jossa käytetään orgaanisia liuottimia epäpuhtauksien poistamiseksi materiaalin pinnalta rasvanpoisto mukaan lukien. Puhdistusprosessia, johon kuuluu useampi kuin yksi vaihe ennen jotakin muuta prosessivaihetta tai sen jälkeen, pidetään yhtenä pinnan puhdistusprosessina. Tämä prosessi viittaa työn tuotteen puhdistukseen eikä prosessi laitteiston puhdistukseen. Kasviöljyjen uutto ja rasvojen ja kasviöljyjen puhdistusprosessit: - kasviöljyjen uutto siemenistä ja muista kasviaineksista, kuivajäämien käsittely rehun tuottamiseksi, siemenistä, kasvi- ja/tai eläinaineksista saatujen rasvojen ja kasviöljyjen puhdistus. Korj ausmaalaus(20): - kaikkien direktiivissä 70/156/ETY määriteltyjen maantieajoneuvojen maalaukset tai niiden osamaalaukset, jotka suoritetaan osana ajoneuvon korjausta, konservointia tai tuotantolaitosten ulkopuolella sekä ajoneuvon alkuperäinen maalaus koristelua tuotantolinjan korjaustyyppisillä materiaaleilla, kun se suoritetaan alkuperäisen ulkopuolella. (20) Komissio tarkastelee lähestymistapoja tämän sektorin sääntelemiseksi sen käyttämiä tuotteita valvomalla, ja komissio voi siis poistaa sektorin tämän ehdotuksen soveltamisalasta muilla keinoin valvottavaksi. 59 Lankalakkaus: - muuntimiin, moottoreihin jne. tarkoitettuihin käämeihin käytettävien metallijohtimien pinnoitus. Puun ja muovin laminointi - puun ja/tai muovin liittäminen yhteen laminaattien tuottamiseksi. 60 LIITE II - TEKNISET MÄÄRITELMÄT Tässä direktiivissä tarkoitetaan: Liimalla: - valmisteita, joita käytetään liittämään tuotteen erilliset osat toisiinsa, mukaan lukien kaikki orgaaniset liuottimet tai valmisteet, jotka sisältävät niiden asianmukaisen käytön edellyttämiä orgaanisia liuottimia. Halogenoidulla orgaanisella liuottimella: - orgaanista liuotinta, jonka jokainen molekyyli sisältää vähintään yhden halogeeniatomin. Pinnoitteella/maalilla: - valmisteita, tai muu joita käytetään antamaan pinnalle koristava, suojaava toiminnallinen vaikutus, mukaan lukien kaikki orgaaniset liuottimet tai valmisteet, jotka sisältävät niiden asianmukaisen käytön edellyttämiä orgaanisia liuottimia. Käytöllä/kulutuksella: - laitoksessa tai prosessissa käytettyjen orgaanisten liuotinten kokonaismäärää yhden kalenterivuoden tai minkä tahansa 12 kuukauden ajanjakson aikana, lukuun ottamatta haihtuvia orgaanisia yhdisteitä, jotka otetaan talteen uudelleenkäyttöä varten. Painovärillä: - valmisteita, joita käytetään painatusprosesseissa tekstin tai kuvien painamiseen erilaisille pinnoille, mukaan lukien kaikki orgaaniset liuottimet tai valmisteet, jotka sisältävät niiden asianmukaisen käytön edellyttämiä orgaanisia liuottimia. Yli kahdeksan tunnin vaihtelevalla keskiarvolla: - kerran tunnissa tapahtuvaa kaikkien niiden kelpoisten lukemien aritmeettisen keskiarvon laskemista, jotka on saatu edellisen kahdeksan tavanomaisissa toimintaolosuhteissa. Keskiarvo lasketaan kunkin kahdeksan tunnin tavanomaisten toimintaolosuhteiden jakson jälkeen. tunnin aikana Nimelliskapasiteetilla: - laitoksessa käytettyjen päivittäistä enimmäismassaa, jos laitos toimii tavanomaisissa toimintaolosuhteissa ja suunnitellun tehon mukaisesti. keskimääräistä orgaanisten liuotinten Tavanomaisella toiminnalla: - laitoksen tai prosessin tavanomaista toimintaa, lukuun ottamatta käynnistys- ja alasajotoimia sekä laitteiston huoltoa. 61 Valmisteella: - kahden tai useamman aineen seoksia tai liuoksia. Orgaanisten liuotinten uudelleenkäytöllä: - laitoksesta talteenotettujen orgaanisten liuotinten käyttöä teknisiin tai kaupallisin tarkoituksin, mukaan lukien käyttö polttoaineena, silloin kun tämä on osoitettu toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, lukuunottamatta kuitenkin tällaisen talteenotetun orgaanisen liuottimen käsittelyä jätteenä. Normaaleilla olosuhteilla: - lämpötilaa 273,15 K ja ilmanpainetta 101,3 KPa. Käynnistys- ja alasajotoiminnoilla: - prosessin, laiteyksikön tai säiliön toiminnan käynnistämiseen, alasajoon tai tyhjäkäynnin aloittamiseen tai päättämiseen liittyvät toiminnot. Säännöllisiä oskillointi prosessi n vaiheita ei pidetä käynnistämisenä tai alasajona. Pienellä laitoksella: - laitoksia, joiden toiminnot ovat liitteessä III A olevan 6, 11 tai 12 kohdan mukaisia tai joiden kynnysarvot ovat alempia kuin liitteessä III A olevassa 1, 3, 4, 5, 8, 10, 13, 16 tai 18 kohdassa mainitut kynnysarvot. Lakalla: - läpinäkyvää pinnoitetta. Jätekaasuilla: - lopullista kaasumaista päästöä, tai muita epäpuhtauksia, ja joka vapautuu poistoputkesta, piipusta tai poistolaitteesta ilmaan. Tilavuusvirtaukset ilmaistaan yksikköinä [m3/h] normaaleissa olosuhteissa. joka sisältää orgaanisia yhdisteitä 62 LIITE III A: KYNNYSARVOT JA PAASTOJEN VALVONTA Prosessi (Liuotin käytön kynnysarvo tonnia/ vuosi) Päästö raja (mgC/m>) Kynnysarvo (Liuotin käytön kynnysarvo tonnia/vuosi) Päästöraja haihtuville päästöillelcaikille yhteensä" (prosentteina liuotinkäytöstä) Uudet laitokset Olemassa olevat laitokset Erityismääräykset 15-25 >25 100 20 30' 'Liuotinjäämää lopputuotteessa ei pidetä haihtuvien päästöjen osana. Ohjearvo. >25 75 10 15 15-25 >25 100 100 20' 20' 'Ohjearvo 1 2 3 4 Heatset rotaatio- offset -paino (>15) Julkaisusyvä paino (>25) Muu syväpaino, flexopaino, rotaatio seripaino, muut laminointi- tai lakkausyksi köt (>15) Pintojen puhdistus/ rasvan poisto1 (>1) 1-5 >5 202 202 15 10 5 Muu pintojen puhdistus (>2) 2-10 >10 75' 75' 20' 15' 63 'Käyttäen 5 artiklan 5 ja 7 kohdassa määriteltyjä yhdisteitä 2 Raja-arvo viittaa yhdisteiden massaan ilmaistuna mg/m3, eikä hiilen kokonaismäärään. Jos kaikkien 12 kuukauden aikana käytettyjen puhdistusaineiden dikloorimetaanin keskimääräinen pitoisuus on > 50 paino-%, sovelletaan päästörajan 50. 'Laitoksiin, jotka osoittavat toimivaltaiselle viranomaiselle, että kaikkien käytettyjen tuotteiden keskimääräinen liuotinpitoisuus ei ylitä 30 paino-%:a, näitä arvoja ei sovelleta. 50 25 501 5 10 5-15 >15 100' 50/7523 25 20 6 7 8 Ajo neuvojen maalaus (<15)ja korjaus maalaus Kela pinnoitus (>25) Muu pinnoitus, mukaan lukien metallin, muovin, tekstiilien, folion ja paperin pinnoitus/ maalaus (>5) 9 Lanka- lakkaus (>5) lOg/kg1 5g/kg2 10 Puupintojen maalaus (>15) 15-25 >25 100' 50/7 52 25 20 11 Kemiallinen pesu 20 g/kg"1'2 64 'Laitoksille, jotka käyttävät talteenotettu] en liuotinten uudelleenkäytön mahdollistavissa tekniikoissa tarvittavia nitrattuja liuottimia, päästöraja on 150. 'Päästörajaa sovelletaan suljetuissa olosuhteissa tapahtuvaan pinnoitukseen ja kuivausprosesseihin. 2Ensimmäistä arvoa sovelletaan kuivausprosesseihin, toista pinnoitussovellutuksiin. Olosuhteet oletetaan suljetuiksi. 3Laitoksille, jotka käyttävät talteenotettujen liuotinten uudelleenkäytön mahdollistavissa tekniikoissa tarvittavia nitrattuja liuottimia, pinnoitukseen ja kuivausprosesseihin sovellettava päästöraja on yhteensä 150. 'Sovelletaan laitoksiin, joissa langan keskimääräinen halkaisija on <. 0,1 mm. ^Sovelletaan kaikkiin muihin laitoksiin. Päästörajat on ilmaistu vapautuneen liuottimen määränä grammoina tuotettua tuotekiloa kohden. 'Päästörajaa sovelletaan suljetuissa olosuhteissa tapahtuvaan maalaukseen ja kuivausprosesseihin. 2Ensimmäistä arvoa sovelletaan kuivausprosesseihin, toista maalaussovellutuksiin. Olosuhteet oletetaan suljetuiksi. 'Ilmaistu vapautuneen liuottimen massana puhdistettua tuotekiloa kohden. 2Edellä 5 artiklan 7 kohdassa määriteltyä päästörajaa ei sovelleta tällä sektorilla 'Ei sovelleta kreosootilla tapahtuvaan kyllästykseen. 2Ilmaistu liuottimen massana käsitellyn puuaineksen m3,. ä kohden. Jos valitaan tämä vaihtoehto, päästörajaa piipusta ilmaan ei sovelleta. Päästörajat on ilmaistu vapautuneen liuottimen grammamääränä tuotetun tuotteen neliömetriä kohden. Päästörajat on ilmaistu vapautuneen liuottimen grammamääränä valmistettua jalkineparia kohden. Päästörajat on ilmaistu vapautuneen liuottimen grammamääränä tuotetun tuotteen neliömetriä kohden. 'Jos käytetään talteenotetun liuottimen uudelleenkäytön mahdollistavia tekniikoita, päästöraja on 150. 'Laitoksiin, jotka saavuttavat kokonaisuudessaan vastaavat päästörajat 5 ja 3, ei sovelleta voimassaolevia päästörajoja. Haihtuvien päästöjen raja-arvo ei sisällä liuotinta, joka myydään osana kyseistä valmistetta suljetussa pakkauksessa. 'Jos käytetään talteenotetun liuottimen uudelleenkäytön mahdollistavia tekniikoita, päästöraja on 150. 'Sovelletaan määrätystä materiaalista tapahtuvaan öljyn uuttoon. ^Sovelletaan kaikkiin fraktiointiprosesseihin kumien poistoa lukuun ottamatta (kumien poistaminen öljystä). 3Sovelletaan kumien poistoon. 12 Puun kyllästys (>25) 100' 45 tai 11 kg/m3 2-# Nahan viimeistely (>10) 10-25 >25 13 14 15 16 17 18 19 Jalkineiden valmistus (>5) Puun ja muovin laminointi (>5) Liima- pinnoitus (>5) Maalien, lakkojen, painovärien ja liimojen valmistus (>100) Kumin käsittely (>10) Kasviöljyjen uutto (>10) 85 g/m2 * 75 g/m2 * 20g paria kohden" 30 g/m2 " 5-15 >15 50' 50' 100-1000 >100() 150 150 25 20 5' 31 10-15 >15 20' 20' 30 25 oliivit - 2,5 kg/tonni(')" risiinin siemen - 3,0 kg/tonni rapsin siemen - 1,0 kg/tonni auringonkukan siemen - 1,0 kg/tonni soijapavut (tavanomainen murskaus) - 0,8 kg/tonni soijapavut (valkoiset hiutaleet) - 1,2 kg/tonni muut siemenet - 3 kg/tonni 1,5 kg/tonni (2) * 4 kg/tonni (•') * 65 -,„ 20 Farma seuttisten tuotteiden valmistus (>50) 20' 5 15 'Jos käytetään talteenotetun liuottimen uudelleenkäytön mahdollistavia tekniikoita, päästöraja on 150. # Tässä sarakkeessa tällä merkillä osoitetut päästövaatimukset ovat tuotepohjaisia päästövaatimuksia, jotka viittaavat kokonaispäästöihin, prosessilaitteiston puhdistukseen käytetyt liuottimet mukaan lukien ja vuoden keskiarvona. Muutoin vaatimukset viittaavat yksinkertaisesti haihtuviin päästöihin. Poikkeus 5 artiklan 2 kohtaan Laitokset, joiden on edellä esitetyn taulukon mukaisesti saavutettava päästörajat 75 mgC/m3 tai 100 mgC/m3 ja joissa käytetään sellaista olemassa olevaa poistolaitteistoa, jolla saavutetaan päästöraja-arvo 150 mgC/m\ ja joka on otettu käyttöön aikaisintaan vuonna 1994, voivat poiketa taulukossa esitetyistä päästöjen raja-arvoista edellyttäen, että laitoksen kokonaispäästöt eivät ylitä päästöjä, jotka saavutettaisiin kaikkien edellä esitetyssä taulukossa esiintyvien vaatimusten täyttyessä. Ajoneuvojen maalausta suorittava teollisuus Päästörajat on ilmaistu vapautuneen liuottimen grammamääränä suhteessa tuotteen neliömetreinä ilmaistuun pinta-alaan. Kaikkien jäljempänä olevassa taulukossa esitettyjen tuotteiden pinta-ala määritellään seuraavasti : - pinta-ala laskettuna elektroforeesitekniikalla käsitellystä kokonaisalueesta yhdessä kaikkien niiden osien pinta-alojen kanssa, syntyvät maalausprosessin seuraavissa vaiheissa silloin, kun ne maalataan samoilla maaleilla kuin kyseinen tuote, tai laitoksessa maalatun tuotteen kokonaispinta-ala. jotka mahdollisesti Elektroforeesitekniikalla käsiteltävän alueen pinta-ala lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen: metallilevyn keskimääräinen paksuus x metallilevyn tiheys 2 x tuotteen rungon kokonaispaino Tätä menetelmää sovelletaan myös muihin levyistä valmistettuihin maalattuihin osiin. Tietokoneavusteista suunnittelua (CAD) tai vastaavia menetelmiä voidaan käyttää laskettaessa muiden osien lisättäviä pinta-aloja, tai laitoksessa maalatun alueen kokonai spi nta-alan 1 askem i seen Jäljempänä olevassa taulukossa esitetty päästöjen kokonaisraja viittaa kaikkiin samassa laitoksessa suoritettaviin prosessivaiheisiin elektroforeesi tekniikasta tai mistä tahansa muusta maalausprosessista lähtien aina loppuvaiheen vahaukseen ja suojapinnoitteen kiillotukseen asti, vielä prosessilaitteiston puhdistukseen käytetty liuotin mukaan lukien. Raja-arvo ilmaistaan orgaanisten yhdisteiden massojen summana maalatun tuotteen kokonaispinta-alan m2:ä kohden 66 Prosessi (Liuotinkäytön kynnysarvo tonnia/vuosi) Tuotannon kynnysarvo (Viittaa maalatun tuotteen vuosituotantoon) Päästöjen kokonaisraja (g/m2) Uusien autojen maalaus (>15) >5000 <5000 runkorakennetta tai >3500 alustarakennetta Uusien rekkojen ohjaamot (>15) Uudet pakettiautot ja rekat (>15) Uudet linja-autot (>15) <5000 >5000 <2500 >2500 <500 >50() Uudet laitokset Olemassa olevat laitokset 45 90 65 55 90 70 210 150 60 90 85 75 120 90 290 225 Ajoneuvojen maalausta suorittavien laitosten, joiden liuotinkäytön kynnysarvo jää alle edellä esitetyssä taulukossa esitetyn kynnysarvon, on täytettävä korjausmaalukselle liitteessä III A esitetyt vaatimukset. 67 B: VAHENNYSOHJELMA 1 Periaatteet Vähennysohjelman tarkoituksena on mahdollistaa päästövähennysten saavuttaminen muilla keinoin ja siten, että vähennykset vastaavat raja-arvoja soveltamalla saavutettuja tuloksia. Ohjelmassa otetaan huomioon seuraavat seikat: (i) (ii) jos vähän liuotinta sisältävien tai liuotinta sisältämättömien korvaavien aineiden kehitys on yhä meneillään, toiminnanharjoittajalle on myönnettävä lisäaikaa omien päästöjen vähennysohjelmiensa toteuttamiseen, päästövähennysten vertailukohteen pitäisi vastata niin hyvin kuin mahdollista päästöjä, vähennystoimenpiteiden toteuttamista. ilman mitään tapahtuisivat jotka Seuraava ohjelma on laitoksille, joiden tuotteen kiintomäärä voidaan olettaa vakioksi, ja sitä käytetään päästövähennysten vertailukohteen määrittelemiseksi. Jos seuraava menetelmä ei sovellu, toimivaltainen viranomainen voi käyttää jotakin muuta vaihtoehtoista ja sitä tyydyttävää poikkeusohjelmaa, jolla saavutetaan tässä esitetyt periaatteet. 2 Käytäntö (i) Toiminnanharjoittajan on esitettävä päästöjen vähennysohjelma, joka sisältää erityisesti kokonaiskäytön sisältämän keskimääräisen liuotinpitoisuuden vähennykset ja/tai kiintoaineiden käytön tehokkuuden lisääntymisen laitoksen kokonaispäästöjen vähennyksen saavuttamiseksi annettuun vuosittaisten vertailupäästöjen prosenttimäärään, jota kutsutaan päästöjen tavoitearvoksi. Tämä on tehtävä seuraavan aikataulun mukaisesti. Ajanjakso 1 Uudet laitokset Olemassa olevat laitokset Vuosittaisten päästöjen sallittu enimmäismäärä kokonaisuudessaan viimeistään 30. 10. 2001 viimeistään 30. 10. 2004 viimeistään 30. 10. 2005 viimeistään 30. 10. 2007 tavoitearvo * 1,5 tavoitearvo (ii) Vuosittainen vertailupäästö lasketaan seuraavasti. (a) Määritetään vuodessa käytetyn maalin ja/tai painovärin, lakan tai liiman sisältämän kiintoaineen kokonaismassa. (b) Vuosittaiset vertailupäästöt lasketaan kertomalla a kohdassa määritetty massa sopivalla jäljempänä olevassa taulukossa esitetyllä kertoimella. Toimivaltaiset viranomaiset voivat soveltaa näitä kertoimia yksittäisiin laitoksiin lisääntymistä kiintoaineiden käytössä. heijastamaan tehokkuuden osoitettua 68 Prosessi Kerroin ii kohdan b alakohdassa käytettäväksi Syväpaino; flexopaino; laminointi painatusprosessin osana; lakkaus painatusprosessin osana; puupintojen maalaus; tekstiilien, kankaan, folion tai paperin pinnoitus/maalaus; liimaus kelapinnoitus, korjausmaalaus elintarvikkeiden kanssa kosketuksiin joutuvat pinnoitukset, avaruusalan pinnoitukset 4 3 2,33 muu pinnoitus ja rotaatio seripaino 1,5. i ' ' " •• • i " i • ' n il. • "ïliTI H U» ' M j l. I V. 1" ••. - (iii) Päästöjen tavoitearvo on yhtä suuri kuin vuosittainen vertailupäästö kerrottuna prosenttimäärällä, joka on (haihtuvien päästöjen raja-arvo + 15) laitoksille, jotka kuuluvat liitteen III A kohtaan 6 ja kohtien 8 ja 10 alemman kynnysrajan alueeseen, (haihtuvien päästöjen raja-arvo + 5) kaikille muille laitoksille. (iv) Noudattamisen edellytys täyttyy, jos liuotinten hallintasuunnitelmassa määritelty todellinen liuotinkäyttö on pienempi tai yhtä suuri kuin päästöjen tavoitearvo. 69 LIITE IV - LIUOTINTEN HALLINTASUUNNITELMA 1. Johdanto Tässä liitteessä annetaan suuntaviivat liuotinten hallintasuunnitelman toteuttamiseen. Siinä tunnistetaan sovellettavat periaatteet (2 kohta), määritellään kehys ainetaseelle (3 kohta) ja esitetään noudattamisen todentamiseen liittyvät vaatimukset (4 kohta). 2. Periaatteet Liuotinten hallintasuunnitelma palvelee kolmea tarkoitusta: i) säännösten noudattamisen todentamista, kuten on määritelty 8 artiklan 4 kohdassa, ii) tulevien vähennysvaihtoehtojen tunnistamista, ja iii) tietojen antamista kansalaisille liuotinten käytöstä, liuotinpäästöistä ja tämän direktiivin säännösten noudattamisesta. 3. Määritelmät Seuraavat määritelmät muodostavat kehyksen ainetaseen laatimiselle. Orgaanisten liuotinten syöttö: 11. Orgaanisten liuotinten määrä tai niiden osuus hankituissa valmisteissa, joita syötetään prosessiin sen ajanjakson kuluessa, joilloin ainetasetta lasketaan. 12. Orgaanisten liuotinten määrä tai niiden osuus valmisteissa, jotka on otettu talteen ja syötetty liuottimena uudelleen prosessiin. (Kierrätetty liuotin lasketaan aina, kun se syötetään prosessiin). Orgaanisten liuotinten poistuminen: 01. Talteenotetut orgaanisten liuotinten ja/tai orgaanisten yhdisteiden päästöt, jotka aiheutuvat liuotinten käytöstä ja jotka vapautuvat piipuista tai poistolaitteiden kautta. 02. Veteen liuenneet orgaaniset liuottimet; tarvittaessa huomioon jäteveden käsittely. laskettaessa 05-arvoa otetaan 03. Orgaanisten liuotinten määrä, joka jää jäljelle prosessista valmistuviin tuotteisiin epäpuhtauksina tai jääminä. 04. Sellaiset orgaanisten liuotinten päästöt ilmaan, joita ei ole otettu talteen. Tähän kuuluu tilojen yleinen tuulettaminen, kun ilmaa vapautuu ulkopuoliseen ympäristöön ikkunoiden, ovien, tuuletusaukkojen ja muiden vastaavien aukkojen kautta. 70 05. Kemiallisista tai fysikaalisista reaktioista aiheutuvat orgaanisten liuotinten ja/tai yhdisteiden häviäminen (mukaan lukien esimerkiksi ne, jotka on hävitetty esimerkiksi polttamalla jätevettä käsittelemällä tai jotka on otettu talteen esimerkiksi adsorboimalla, edellyttäen, että ne eivät kuulu 06, 07, tai 08 kohtaan). tai muuten jätekaasua tai 06. Kerätyn jätteen sisältämät orgaaniset liuottimet. 07. Orgaaniset liuottimet tai valmisteiden sisältämät orgaaniset liuottimet, jotka myydään tai aiotaan myydä kaupallista arvoa omaavina tuotteina. 08. Valmisteiden sisältämät orgaaniset liuottimet, jotka on otettu talteen uudelleen käyttöä varten, mutta ei syötettäväksi prosessiin, edellyttäen, että ne eivät kuulu 07 kohtaan. 09. Maaperään imeytetyt orgaaniset liuottimet. 4. Suuntaviivat liuotinten hallintasuunnitelman käyttöön, kun todennetaan, onko säännöksiä noudatettu Liuotinten hallintasuunnitelmaa käytetään erityisenä vaatimuksena, todennettava seuraavasti: joka on i) tuoteyksikkökohtaisina Liitteessä III B olevan vähennysvaihtoehdon, liuotinpäästöinä ilmaistun päästörajan ja 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan vaatimusten noudattamisen todentaminen. a) Kaikille prosesseille, joissa käytetään liitettä III B, olisi tehtävä liuotinten hallintasuunnitelma joka vuosi käytön määrittelemiseksi. Seuraavaa yhtälöä voidaan käyttää käytön laskemiseen: C = Il - 08 laskutoimitus olisi Vastaava tehtävä myös pinnoitteissa/maaleissa käytettävien kiinteiden aineiden määrittelemiseksi, jotta vuosittaiset vertailupäästöt ja tavoitepäästöt voidaan johtaa. b) Tuoteyksikkökohtaisten raja-arvojen noudattamisen arvioimiseksi ja päästöjen määrittelemiseksi liuotinten hallintasuunnitelma olisi tehtävä vuosittain. Seuraavaa yhtälöä voidaan käyttää päästöjen laskemiseen: liuotinpäästöjen E = F + 01 F on haihtuvat päästöt, kuten ne on määritelty jäljempänä ii kohdan a asianomaisella alakohdassa. tuoteparam étrilla. Päästöluku jaettava sitten olisi 71 c) Direktiivin 5 artiklan 3 kohdan b alakohdan vaatimusten noudattamisen ''arvioimiseksi liuotinten hallintasuunnitelma olisi tehtävä vuosittain, jotta kokonaispäästöt kaikista asiaankuuluvista prosesseista voidaan määritellä, ja tätä lukua olisi verrattava niihin kokonaispäästöihin, jotka olisivat aiheutuneet, jos liitteessä III esitetyt vaatimukset olisi täytetty kunkin prosessin osalta erikseen. ii) Haihtuvien päästöjen määrittely, jotta niitä voidaan vertailla liitteessä III A olevien ohje- ja raja-arvojen kanssa: a) Menetelmät Seuraavaa yhtälöä voidaan käyttää haihtuvien päästöjen laskemiseen: F = Il - 01 - 05 - 06 - 07 - 08 suoraan. Tämä määrä voidaan määrittää mittaamalla määrät Vaihtoehtoisesti vastaava laskutoimitus voidaan tehdä muilla keinoin, esimerkiksi käyttämällä prosessin talteenottotehokkuutta. Haihtuvien päästöjen raja ilmaistaan syötön osuutena, joka voidaan laskea seuraavaa yhtälöä käyttäen: I = Il + 12 b) Mittausten tiheys Laitoksen osan haihtuvien päästöj en määrittäminen voidaan tehdä lyhyellä mutta kattavalla mittausten sarjalla. Sitä ei tarvitse toistaa ennenkuin laitteita muutetaan. Kuitenkin, ellei kukin laitoksen osa saavuta haihtuvien päästöjen raja-arvoja erikseen, olisi laadittava vuosittainen liuotinten hallintasuunnitelma koko laitoksen osalta; näin voidaan varmistaa, että haihtuvien päästöjen raja-arvoa noudatetaan. 72 ISSN 1024-4492 KOM(96) 538 lopullinen - f \. ö A x\ JVJ. JY. J J\. A FI 14 Luettelonumero : CB-C0-96-565-FI-C ISBN 92-78-11385-9 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 73