title: Strategidokument för minskning av metanutsläpp - (Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet)

eurovoc_concepts:
action programme
air quality
environmental protection
hydrocarbon
oil pollution

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 15. 11. 1996 K( )M(%) 557 slutlig STRÅ TEGIDOKVMENT FÖR MINSKNING A V METANUTSLÄPP (MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET OCH EUROPAPARLAMENTET) 1. SAMMANFATTNING Innehållsförteckning Naturliga källor FRÅGESTÄLLNINGEN 2. 2. 1 Metan 2. 2 2. 3 Metankoncentrationer i atmosfären 2. 4 Metan och den globala klimatförändringen 2. 5 2. 6 Stabilisering och reduktion av de globala metanutsläppen Avskaffande av metanutsläpp: förbränning med/utan energiåtervinning Ekonomiska faktorer förenade med den valda processen 2. 7 Metanutsläpp i EU-sammanhang METANKÄLLOR I EU OCH AKTUELLA INVENTERINGAR Jordbruk Avfall Energi 3. 3. 1 3. 2 3. 3 4. ENERGI ALTERNATIV FÖR MINSKNING AV METANUTSLÄPP. VISSA ÅTGÄRDER RAPPORTERADE AV MEDLEMSSTATER OCH TREDJE LÄNDER JORDBRUK AVFALLSHANTERING OCH-DISPONERING 4. 1 4. 1. 1 Enterogen fermentering 4. 1. 2 Stallgödsel 4. 1. 3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder 4. 2 4. 2. 1 Avfallsupplag 4. 2. 2 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder 4. 3 4. 3. 1 Utvinning och distribution av fossila bränslen Kol 4. 3. 1. 1 4. 3. 1. 2 Naturgas 4. 3. 2 Förbränning 4. 3. 3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder 5. 5. 1 5. 1. 1 Enterogen fermentering 5. 1. 2 Stallgödsel 5. 2 5. 3 5. 3. 1 Utvinning och distribution av fossila bränslen Kol 5. 3. 1. 1 5. 3. 1. 2 Naturgas 5. 3. 2 Förbränning 5. 4 POLICYÅTGÄRDER FÖR EU ATT ÖVERVÄGA JORDBRUK AVFALLSHANTERING OCH -DISPONERING ENERGI SLUTSATSER BILAGA s O s 6 s. 6 s. 6 s. 6 s. 7 s. 8 s. 8 s. 9 s 9 s. 10 s. 10 s. 10 s 10 s. 11 s. 11 s. 13 s. 14 s. 15 s. 15 s. 17 s. 18 s. 18 s. 18 s. 19 s. 20 s. 20 s 21 s. 21 s. 21 s. 23 s. 23 s. 25 s. 25 s. 25 s. 25 s. 26 s. 27 s. 31 [ - 1. SAMMANFATTNING Metan - ett globalt problem? Ända sedan tiden före den industriella epoken har halten av metan (CH4) i atmosfären stadigt ökat, framför allt beroende på mänskliga aktiviteter. Metan är en aktiv växthusgas som fångar upp värme (från infraröd strålning) och förhindrar denna att stråla ut i rymden. Den bidrar till ökningen av temperaturen på jordytan och i atmosfären, dvs. till den "globala växthuseffekten". För närvarande är metan näst efter koldioxid (C02) det ämne som bidrar mest till den globala uppvärmningen. 18 % av den globala växthuseffekten beror på ökande halter av metan i atmosfären, vilket kan jämföras med koldioxiden vars bidrag ligger på ungefär 66 % (se figur 2). Meddelandets syfte Syftet med detta dokument är att föra fram problem och farhågor med anknytning till metanutsläpp i atmosfären, identifiera de viktigaste utsläppskällorna och -sänkorna, introducera en del kostnadseffektiva medel för att reducera dessa utsläpp och framlägga en samling möjliga åtgärder att införliva i en gemenskapsstrategi för att dämpa utsläppen. Meddelandet innehåller en rad åtgärder som riktar sig direkt till var och en av de berörda prioriterade sektorerna, dvs. jordbruk, avfall och energi. Både på gemenskapsnivå och på internationell nivå har man erkänt att strategier för att minska metanutsläppen bör vara ett viktigt led i en övergripande klimatändringsstrategi, i synnerhet med hänsyn till det faktum att genomförandet av en metanreduktionspolitik kunde fa en mera direkt verkan jämfört med C02. Detta meddelande svarar på den utmaningen genom att lägga fram en trovärdig strategi för EU vad gäller en minskning av metanutsläppen, som omfattar funktionella strategier och åtgärder, och som kunde ingå som ett viktigt element i den klimatändringspolitik som EU håller på att utveckla. Inom ramarna för detta handlingsprogram finns fortfarande en rad frågor som behöver lösas beträffande vilken inriktning som bör anammas för att minska metanutsläppen. Ett viktigt led i denna utvärdering skulle vara huruvida vi borde sträva efter att uppnå ett visst mål för minskningen inom en viss tidsfrist (som yrkas på i det femte handlingsprogrammet för miljön) eller om vi borde välja policyåtgärder från en lista med de alternativ som visar upp det gynnsammaste förhållandet mellan kostnader och effekter upp till en viss brytpunkt? En sådan brytpunkt kunde i princip bestämmas antingen genom en monetär värdering av de samhälleliga kostnaderna för metanutsläpp eller med andra lämpliga metoder. Slutligen kan värderingen av den föreslagna strategins kostnadseffektivitet kräva ytterligare och djupare analyser innan konkreta policyåtgärder vidtas på EU-nivå. Metanets viktigaste egenskaper Bland metanets viktigaste egenskaper som har skadliga effekter på miljön, bör de följande i första hand hållas i minnet. För det första, halten av metan i atmosfären (1,72 ppm) har nästan fördubblats sedan början av detta århundrade. Mänskliga aktiviteter ligger till stor del bakom denna ökning. För det andra, den effekt med vilken en växthusgas bidrar till den globala uppvärmningen uttrycks vanligen av dess globala uppvärmningspotential (GWP, Global Warming Potential). I GWP-värdet återspeglas hur mycket kraftfullare ett ämne är än standardämnet, C02, som per definition har GWP-värdet 1. Metanets globala uppvärmningspotential är 62 gånger större än värdet för C02, vilket visar på betydelsen av att få till stånd en minskning av dessa utsläpp. För det tredje, en stabilisering av metanhalten i atmosfären i dag skulle endast kräva en minskning på 10 % av de årliga antropogena utsläppen, vilket är definitivt mindre än för C02, för vilken det skulle krävas en nästan 60 % minskning. Denna skillnad inverkar uppenbart på den uppsättning handlingslinjer och åtgärder samt mängden resurser som skulle behöva sättas in för att uppnå bestämda reduktionsmål. Koldioxiden förblir dock det huvudsakliga framtida orosmomentet i samband med den globala uppvärmningen. En annan viktig parameter är den tid metanet stannar kvar i atmosfären, 12-17 år mot 50-200 år för C02. Det innebär att gensvaret på genomförandet av en strategi för att minska utsläppen av metan skulle påverka den globala växthuseffekten inom en ganska kort tid i jämförelse med C02 där resultaten av sådana initiativ skulle bli märkbara först på medellång eller lång sikt. Slutligen bör det påpekas att enkel förbränning av metan omvandlar gasen till C02 och eliminerar 95 % av dess uppvärmningspotential. Inventeringar i EU Jordbruk, avfall och energi är de tre viktigaste källorna till de antropogena metanutsläppen i EU. Kvantitativa inventeringar har genomförts för dessa tre sektorer och sammanfattas nedan (data från CORINAIR 90). Jordbruket (45 %) står på första plats med metanproduktion från anaerobisk enterogen fermentering (foderspjälkning) hos djuren (30 %) och det som härrör från anaerobisk hantering av avfall från djur - gödsel - (15 %). Sedan följer avfall (32 %), där metan bildas genom anaerobisk fermentering (rötning) av organiska ämnen inneslutna i avfallsupplag. Slutligen släpps metan ut från energisektorn (23 %), i synnerhet i produktionen, distributionen och förbrukningen av kol (12 %) och naturgas (8 %). EV-inventering (år 1990) av de viktigaste antropogena utsläppskällorna av metan Jordbruk 44,7% 10,2 mt - enterogen fermentering (foderspjälkning) hos 30 % 14,7 % idisslande kreatur (boskap, får): - stallgödsel: Avfall 31,5 % 7,3 mt - avfallsupplag: 30,8 % - avloppsvattenrening (rötslam): 0,7 % Energi 23 % 5,3 mt - kolgruvor, -transporter och lagring: - gasproduktion och -distribution: - förbränning: - transporter: 11,4 % 8,8 % 2 % 0,8 % mt = miljoner ton Gemenskapens strategiför att minska utsläppen av metan Ett antal alternativa lösningar för att minska CH4-utsläppen redovisas i detta dokument liksom handlingslinjer och åtgärder som redan har genomförts i en del medlemsstater eller tredje länder. Effektiva alternativ på de mest lovande områdena, framförallt jordbruk, avfall och energi, identifieras sedan på lokal, regional, nationell och EU-nivå och föreslås som möjliga åtgärder att förverkligas i form av en gemenskapsstrategi. Nedan beskrivs de kortfattat. Inom jordbrukssektorn är det intressantaste området för minskning av metanutsläppen hanteringen av stallgödsel. Anaerobiska digestorer eller enkla, täckta gödselbassänger utgör effektiva medel för att begränsa och reducera metanutsläppen. För att de skall bli accepterade måste lantbrukarna i EU först göras medvetna om de möjligheter som dessa teknologier erbjuder genom demonstrationsprogram och genomförbarhetsundersökningar genomförda på lokal, regional, nationell och EU-nivå. En obligatorisk EU-lagstiftning om att installera återvinningssystem skulle införas på ett senare stadium, och detta obligatorium skulle endast gälla djurhållning av en viss storlek (antalet djur skall bestämmas). Inom avfallssektorn måste man göra en distinktion mellan särskilda åtgärder som riktar sig mot nya och existerande avfallsupplag och generella åtgärder i syfte att minska mängden organiskt avfall som skall deponeras i avfallsupplag. För ett nytt anaerobiskt avfallsupplag borde åtgärder vidtas på EU-nivå för att säkerställa att verksamhetstillstånd ges endast i de fall då andra metanreducerande alternativ undersökts och om dessa inte är genomförbara, att högeffektiva system inrättas för att återvinna och använda all metangas som alstras. För existerande avfallsupplag borde EU-lagstiftningen kräva omkonstruktion för att kunna insamla och använda metanet i de fall där det är möjligt, i annat fall borde lagstiftningen uppmuntra till att bränna upp gasen. En högre grad av återvinning av metan liksom tillämpning och vidareutveckling av lämpliga teknologier bör uppmuntras genom ytterligare ekonomiska incitament, både på nationell och EU-nivå. Jämsides med detta borde åtgärder vidtas på lokal, regional, nationell och EU-nivå för att minska mängden organiskt avfall i alla avfallsupplag, såsom minimering av avfallsproduktionen, insamling, utveckling av återanvändbara produkter, kompostering m. fl. separat Inom energisektorn kommer kolproduktionen, och följaktligen även metanutsläppen från denna källa, att fortsätta att minska i framtiden, och det vore synnerligen svårt att motivera ytterligare utgifter for att genomföra tekniker för återvinning av metan. Ett EU-initiativ borde begränsa sig till att uppmuntra medlemsstaterna att skapa program för att främja tillämpningen av bästa tillgängliga teknologier enbart i de kolgruvor som fortfarande kommer att vara i drift efter en viss tidsperiod (t. ex. om tio år). Uppgiften är lättare i fråga om naturgasutsläppen, för vilka en EU-miniminorm för läckage kunde definieras för att få till stånd ett utbyte av de mindre effektiva delarna av överförings- och distributionsnäten. Ett andra initiativ, som skulle tas på medlemsstatsnivå, borde minska metanutsläppen i näten genom att öka frekvensen av kontroller av ledningarna och sålunda minska gasläckagen. Eftersom dämpningen av växthuseffekten och i synnerhet av metanutsläppen är globala miljöfrågor, är de definitionsmässigt bättre betjänta av en gemenskapslösning, i stället för varierande individuella åtgärder genomförda av medlemsstaterna. Det kan dock inte uteslutas att en viss del av de initiativ som föreslås i strategin på grund av subsidiaritetsprincipen lämpligare kan vidtas på nationella, regionala och lokala nivåer. I vilket fall som helst måste dessa initiativ vara lyhörda för de samordningsinsatser som görs på såväl internationell som gemenskapsnivå för att garantera de framtida miljöförpliktelserna. I detta meddelande redogörs för scenarier för metanreduktion som bygger på liknande strategier (CITEPA-undersökningen), och som kan visa upp relativt imponerande resultat, trots vissa osäkerheter. Undersökningen kommer till slutsatsen att om liknande åtgärder genomfördes i EU skulle de förväntade utsläppsminskningarna kunna uppgå till 30 % år 2005 och 41 % år 2010 jämfört med 1990 års nivåer. De föreslagna åtgärderna sammanfattas på följande sida. SAMMANFATTNING AV ÅTGÄRDER ATT ÖVERVÄGA FÖR EU FÖR ATT MINSKA UTSLÄPP AV METAN JORDBRUK * Enteroeen fermentering - Främjande av forskning och incitament (på nationell och EU-nivå) för utveckling av funktionella strategier och åtgärder. * Stallgödsel - Anaerobiska jäsningstankar och täckta gödselbassänger (lämpligtvis med energiutnyttjande, om uppeldning av gasen inte är möjlig). l:a fasen: demonstrationsprogram på lokal, regional, nationell och EU-nivå. 2:a fasen: obligatorium fastställt pä EU-nivå att installera återvinnings- och användningssystem för djurhållningar med mer än ett visst antal djur (antalet skall bestämmas). AVFALL * Generella åtgärder - Stöd till åtgärder pä lokal, regional, nationell och EU-nivå såsom: Minimering av alstringen av organiskt avfall, inklusive emballage. Uppmuntrande av separat insamling av organiskt avfall. Materialåtervinning av organiskt avfall (genom t. ex. kompostering) och energiåtervinning. Materialåtervinning bör, om det är lämpligt ur miljösynpunkt, prioriteras före energiåtervinning. Likväl kommer det att vara nödvändigt att beakta de miljömässiga, ekonomiska och vetenskapliga aspekterna av båda typer av återvinning. Utvärderingen av effekterna kunde i vissa fall leda till att energiåtervinning prioriteras. - Ekonomiska incitament på nationell och EU-nivå för att främja återanvända produkter. * Nya avfallsupplag - EU-lagstiftning som, i brist på andra metanreducerande alternativ, kräver att nya anaerobiska avfallsupplag förses med system för återvinning och utnyttjande av metan. * Existerande avfallsupplag - EU-lagstiftning som kräver att existerande avfallsupplag förses med system för insamling och användning av metan, där sä är möjligt. Stöd och uppmuntran till energiproducerande processer för återvinning av metan genom ekonomiska incitament på nationell och EU-nivå. I de fall då detta inte är möjligt, skall uppeldning av gasen uppmuntras. ENERGI * M - Rekommendation från EU till medlemsstaterna om projekt för minskning av CH4-utsläpp, som främjar användning av bästa tillgängliga återvinningstekniker i kolgruvor. * Naturgas - Fastställande av en miniminorm i EU för läckage. - Utökad kontroll av rörledningar på nationell nivå. BILAGA TILL SAMMANFATTNINGEN Den politiska kontexten på internationell och gemenskapsnivå Den mellanstatliga ramkonventionen om klimatförändring (Framework Convention on Climate Change, FCCC), som ratificerades av EG i december 1993, innehåller detaljerade förpliktelser att vidta åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser och att rapportera om de uppskattade effekterna av dessa åtgärder på de prognosticerade utsläppsnivåerna, "med målsättningen att individuellt eller gemensamt återvända till 1990 års nivåer av dessa antropogena utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser, som inte omfattas av Montreal protokoll et. Detta innebär beaktande av växthusgaser, såsom koldioxid, metan, dikväveoxid, vars halter i atmosfären håller på att överskrida de naturliga nivåerna. Icke desto mindre har diskussionerna på det internationella planet och inom gemenskapen om politiska åtgärder som svar på klimatförändringen hittills koncentrerats på koldioxid (C02) och freoner (CFC). Mindre uppmärksamhet har kommit de övriga växthusgaserna till del, inbegripet metan och dikväveoxid, delvis beroende på bristande kvantitativa kunskaper om deras källor och sänkor. Den vetenskapliga kunskapen om växthusgaserna har dock ökat väsentligt och osäkerheten om deras effekter på klimatet har hela tiden minskat. Utvecklingen av gemenskapspolitiken till dato I februari 1993 förband sig EU genom sitt femte handlingsprogram för miljön, "Mot en hållbar utveckling", att vidta åtgärder i syfte att säkerställa en hållbar utveckling. Mot denna bakgrund uppmärksammade EU att metan (CH4) är en av huvudfaktorerna bakom växthuseffekten och har i sitt ramprogram om klimatförändringen (kapitel 5) specificerat en rad åtgärder beträffande växthusgaser, som C02, CH4, N20, CFC m. fl. , i syfte att, vad beträffar metan, om möjligt minska utsläppen. Samtidigt strävar EU genom sitt forskningsprogram för miljö och klimat att förbättra kunskaperna om växthusgasernas källor och sänkor. I rapporten om framstegen i genomförandet av det tredje handlingsprogrammet för miljön, från januari 1996, drogs i bedömningen av klimatförändringsfrågan slutsatsen att prioritet måste ges för aktioner på EU-nivå för att "identifiera effekter av andra växthusgaser än C02". Rapporten nämnde även att "kommissionen släpar efter med framläggandet av en inventering av problemet och möjliga åtgärder med målsättningar för minskning av metan och dikväveoxid". I juni 1993 infördes genom rådets beslut (93/389/EEG) en övervakningsmekanism för utsläpp av C02 och andra växthusgaser i gemenskapen. I artikel 7. 2 stadgas även beträffande andra växthusgaser än C02 att "nationella program för att begränsa dessa gaser borde inrättas som handlingslinjer beträffande dessa utvecklingstendenser". I miljöministerrådets slutsatser från den 15-16 december 1994 sägs att rådet "bad kommissionen att så snart som möjligt lägga fram en strategi för att reducera andra växthusgaser än C02, särskilt metan och dikväveoxid". Vidare diskuterar för närvarande rådets arbetsgrupp om klimatet, som arbetar på ett inlägg från gemenskapen lill protokollsföihandlingarna under lieilinmandatet, en gemensam ståndpunkt på tre nyckelområden -jordbruk, avfallshantering och industii - diii möjliga handlmgslmjci och åtgärder för att begränsa och/eller minska metanutsläpp övervägs med tanke på deras eventuella införande i protokollet. 2. FlUGKSTÄLLNINGEN 2. 1 Metan Metan (CH4) är en strålnings- och kemiskt aktiv spårväxthusgas. Genom att vara strålningsaktiv uppfångar metan infraröd strålning eller värme och bidrar till att värma upp jordytan. Näst efter koldioxid (C02) bidrar den för närvarande mest till den potentiella framtida uppvärmningen. Genom att den är kemiskt aktiv ingår metangasen i komplexa kemiska reaktioner i atmosfären. Under normala förhållanden avlägsnas CH4 av hy droxyl radikal en (OH), vars halt dock ständigt sjunker, vilket inte endast ökar förekomsten av atmosfäriskt metan, utan även de atmosfäriska halterna av ozon1 och de stratosfäriska halterna av vattenånga, vilka båda är växthusgaser. 2. 2 Naturliga källor Variationerna i den atmosfäriska halten av metan under de senaste 150. 000 åren tillskrivs till största delen förändringar i metanutsläppen från naturliga system, i synnerhet våtmarker. Detta tyder på att det finns risk för ökade metanutsläpp från naturliga källor då klimatet förändras i framtiden. Utsläppen från många av de naturliga källorna, i synnerhet våtmarker, gashydrater och permafrost, regleras i hög grad av miljövariabler som temperatur och nederbörd. Därför kan klimatförändringar framkallade av människan faktiskt frigöra ännu mer växthusgaser från de naturliga systemen och storleken på de framtida klimatförändringarna kunde öka som följd av detta. På grund av de mycket begränsade åtgärder som är möjliga på detta område, diskuteras de naturliga metankällorna och -sänkorna inte vidare i detta dokument, inte heller granskas de skadliga effekter som mänskliga verksamheter kan ha på dessa. Detta dokument behandlar enbart antropogena utsläpp av CH4, eftersom dessa är en av huvudfaktorerna bakom klimatförändringar. 2. 3 Metanhalter i atmosfären De atmosfäriska halterna av metan ökar. Dessa ökningar beror på mänskliga aktiviteter som leder till utsläpp av metan i atmosfären, delvis även på den globala befolkningstillväxten. Metan är en huvudorsak till bildningen av ozon i troposfaren. År 1990 låg metanhalten på ca. 1,72 ppm2 - nästan dubbelt så hög som den uppskattade nivån i början av detta århundrade. En sammanfattning av data från iskärnor och direkta mätningar som visar ökningen av de atmosfäriska metanhalterna ges i figurerna 1, 2 och 3. Analyser av solens infraröda spektra har påvisat att den atmosfäriska metanhalten har ökat med ca. 30 % under de senaste 40 åren. För närvarande uppgår mängden metan i atmosfären till uppskattningsvis 4. 850 mt3, en mängd som antas öka med 30 mt per år. De atmosfäriska metanhalterna antas fortsätta att öka, fastän globala mätningar tyder på att takten har minskat under de senaste åren. Den årliga ökningstakten är för närvarande ungefär 0,0115 ppm. 2. 4 Metan och den globala klimatförändringen Den ökande halten av metan i atmosfären har väsentliga följder för den globala klimatförändringen. Metan absorberar mycket effektivt den infraröda strålningen (IR) eller värmen som strålar ut från jordytan. Genom att absorbera IR och förhindra den att fortsätta ut i rymden bidrar förekomsten av metan till höjda temperaturer i atmosfären och på jordytan, och sålunda till "växthuseffekten". Den styrka med vilken en växthusgas bidrar till den globala uppvärmningen av jorden uttrycks vanligtvis som dess globala uppvärmningspotential (GWP, Global Warming Potential). I GWP- värdet återspeglas hur mycket kraftfullare ett ämne är än standardämnet, C02, som per definition har GWP-värdet 1. Det finns ingen enkel metod för att beräkna ett ämnes GWP i förhållande till C02, delvis beroende på att ämnena har både direkta och indirekta effekter. Såsom redan nämnts bidrar metan indirekt till den globala uppvärmningen genom att påverka mängden ozon i troposfären och stratosfären, mängden hydroxyl (OH) i troposfären och mängden vattenånga i stratosfären. Metanets indirekta effekter på uppvärmningen som följd av dessa kemiska reaktioner kan till storleken jämföras med dess direkta effekt, även om det fortfarande finns en avsevärd osäkerhet på detta område4. IPCC5 har rekommenderat användning av ett GWP-värde på 62, vilket rymmer såväl de direkta som de indirekta effekterna under en tidsperiod av 20 år. Detta betyder att den globala uppvärmningseffekten av ett ton CH4 är 62 gånger större än effekten av ett ton C02. Med en tidshorisont på 100 år ger de samma effekterna ett GWP-värde på ca. 25. Det har beräknats att uppskattningsvis 18 % av växthuseffekten under samma tidsperiod beror på ökade halter av 2 4 5 1 ppm = 1 ppmv = 1 miljondel i volym 1 ppb = 1 ppbv = 1 miljarddel i volym 1 ppm = 1000 ppb 1 mt = 1061 = 109 kg. Den typiska osäkerheten ligger på ±35 % i förhållande till C02. International Panel on Climate Change (Internationella panelen om klimatförändring). metan i atmosfären. Samtliga växthusgasers totala bidrag till drivhuseffekten beroende på strålning år 1900 visas i figur 2. 2. 5 Stabilisering och reducering av de globala utsläppen av metan Eftersom metanet i atmosfären har växt i en takt av runt 30 mt per år, skulle en stabilisering av den globala metanhalten på nuvarande nivå kräva en minskning av utsläppen med ungefär samma mängd. En sådan minskning motsvarar mindre än 10 % av de antropogena utsläppen. Det är mycket mindre än den procentuella minskning som skulle krävas för att stabilisera de andra viktiga växthusgaserna: C02 kräver omkring 60 % minskning, dikväveoxid 70-80 % och klor-fluor-karboner 70-85 %. Eftersom metan har en relativt kort livstid i atmosfären jämfört med de övriga viktiga växthusgaserna skulle en minskning av metanutsläppen bidra till att förbättra situationen beträffande den globala uppvärmningen jämförelsevis snabbt (CH4 har en genomsnittlig livstid på 12-17 år i atmosfären, medan motsvarande siffra för C02 är 50-200 år). Strategier för minskning av metan erbjuder därför ett effektivt medel för att minska den globala uppvärmningen inom en nära framtid. Å andra sidan kan en fortsättning av de nuvarande trenderna, på grund av den relativt snabba årliga ökningen av metanhalten, ha en långsiktig inverkan på den globala temperaturen, som kunde bli nästan lika dramatisk som den som förutspås av fortsatta ökningar av C02-halterna. Slutsatsen blir att en minskning av CH4-utsläppen inte endast är ett tilltalande alternativ på kort sikt, utan även en nödvändig förpliktelse på lång sikt. 2. 6 Eliminering av metanutsläpp: förbränning med/utan energiåtervinning Ekonomiska faktorer i samband med den valda processen Förbränning av metan ger upphov till energi följt av utsläpp av C02 och vattenånga. Under förbränningen omvandlas ett ton CH4 till 2,75 ton C02, vilket innebär att om vi jämför GWP-värdena (före och efter förbränning), så kommer GWP-värdet på 62 före förbränning (för metan) att ändras efter förbränning till ett värde på 2,75 (2,75 x GWP-värdet för C026). Genom att omvandla CH4 till C02 i förbränningsprocessen elimineras 95 % av växthusgaseffekten, eftersom den mängd C02 som bildas under förbränningen endast motsvarar 5 % av det ursprungliga metanets globala uppvärmningspotential. Om metanutsläpp kan undvikas genom insamling av CH4 och påföljande förbränning med energiutnyttjande, kan man uppnå en dubbel fördel. I detta fall uppstår netto inga växthusgasutsläpp alls, eftersom den mängd C02 som framgår ur förbränningen kommer att uppvägas genom inbesparing av det bränsle som annars skulle ha behövts för energiproduktionen. Slutsatsen blir å ena sidan att direkt förbränning av metan (enkel förbränning utan energiåtervinning) rekommenderas för att eliminera metanutsläppen och deras skadliga effekter 6 Den globala uppvärmningspotentialen för C02 är 1 per definition. 8 på atmosfären, men å andra sidan att energiåtervinningssystem borde föredras, i den mån de är ekonomiskt berättigade. Man bör dock notera att av denna fullständiga eliminering av bidraget till den globala uppvärmningen av det återvunna metanet, är 95 % av vinsten beroende av den rena förbränningen av CH4 till C02 och endast 5 % beror på inbesparing genom att ersätta annan energiproduktion. Ur klimatets synvinkel ligger med andra ord betydelsen av metanåtervinning i elimineringen av CH4-molekyler i långt högre grad än i användningen av den energi som uppstår vid förbränningen. Detta kan illustreras med följande exempel: om man antar att den föreslagna energiskattesatsen på USD 10 per fat för C02 återspeglar internaliseringen av de externa kostnaderna för C02-utsläpp, skulle den motsvarande siffran för metan vara i storleksordningen USD 1. 500 per ton. Detta kan jämföras med bränslevärdet för metan i industrin som ligger i intervallet USD 240-460 per ton. Följaktligen borde beslut om återvinning av CH4 från t. ex. avfallsupplag eller stallgödsel (biogas) baseras på ett mycket högre skuggvärde för återvunnen metan än dess värde som bränsle. Med andra ord är direkt uppeldning av CH4 (förbränning utan värmeåtervinning) i många fall rationellt om man tar med i beräkningen det utsläpp av metan i atmosfären som skulle skett om gasen inte hade återvunnits eller eldats upp. 2. 7 Metanutsläpp i EU-sammanhang En inventering av antropogena metanutsläppskällor för år 1990 ges i tabell 2. Denna inventering är en sammanställning av nationella inventeringar gjorda av EU:s medlemsstater och överlämnade till Europeiska miljöbyrån (EEA). De har framtagits inom ramen för programmet för databasen CORINAIR 90 och inkluderar de senast aktualiserade slutliga och preliminära inventeringarna (januari 1995). Resultaten har utsträckts till det nya, utökade EU. Uppgifter från det forna Västtyskland och den forna Tyska demokratiska republiken har summerats till en uppsättning data för Tyskland. Tabell 3 sammanfattar utsläppskällorna för metan per huvudsektorer i EU-15. De antropogena utsläppen av metan i EU uppgår till omkring 23 mt per år, vilket utgör en andel på ca. 6 % av de globala utsläppen, som uppskattas till 385 mt per år. 3. METANKÄLLOR I EU OCH AKTUELLA INVENTERINGAR Elva huvudsektorer bland källorna (inklusive naturliga sådana) täcks i sammanfattningen av CORINAIR 90 i tabell 2, som visar varje sektors bidrag till de totala utsläppen i EU. Följande slutsatser - se även tabell 3 - kan dras beträffande de antropogena utsläppen av metan. 3. 1 Jordbruk Utsläppen från jordbruket är den största källan till metanutsläpp i EU. De beräknas till 10,2 mt för år 1990 och står därmed för 44,7 % av utsläppen i Europa. Utsläppen kommer huvudsakligen från: - Enterogen fermentering (foderspjälkning) hos idisslande kreatur (boskap, far): - Stallgödsel 3. 2 Avfall 30 % 14,7% Utsläpp från avfallshanteringen är den andra stora källan till metanutsläpp i EU. De beräknas uppgå till 7,3 mt för år 1990 och står för 32 % av utsläppen i Europa. Dessa utsläpp kommer huvudsakligen från: - Avfallsupplag - Rening av avloppsvatten (rötslam) 30,8 % 0,7 % Om utsläppen från oskötta och oredovisade öppna avfallsupplag medräknades, skulle avfall kunna visa sig vara den främsta källan till metanutsläpp i EU. 3. 3 Energi Utsläppen från energisektorn är den tredje källan för metanutsläpp i EU. De beräknas ha uppgått till 5,3 mt år 1990 och står för 23,3 % av utsläppen i Europa. Dessa utsläpp härrör huvudsakligen från: - Utvinning, transport och lagring av kol: - produktion och distribution av naturgas: - Förbränning: - Transporter: 11,4% 8,8 % 2 % 0,8 % 4. ALTERNATIV FOR MINSKNING AV METANUTSLAPP VISSA ÅTGÄRDER RAPPORTERADE AV MEDLEMSSTATER OCH TREDJE LANDER Metanutsläppens unika egenskaper, såsom de beskrivs i kapitel 1, visar på betydelsen av att understöda strategier för att minska mängden metan som frigörs i atmosfären. Dessutom är metan såväl en energikälla som en växthusgas, och genomförande av utsläppskontroller kunde medföra ytterligare ekonomiska vinster (se även kapitel 5). Vidare finns i dag kommersiellt tillgängliga, avancerade och utprovade tekniker. Alternativen för att reducera metanutsläppen från de viktigaste källorna (jordbruk, avfallshantering, energi) beskrivs utförligare på de följande sidorna. En bifogad sammanfattning 10 som visar på de tekniska och ekonomiska aspekterna samt dessa alternativs effektivitet ges i tabell 4. Inom ramen för FCCC7 har en sammanställning och syntes av aktuella nationella meddelanden från parterna i konventionen listade i bilaga I utarbetats. Denna preliminära översikt visar på de rådande trenderna vad beträffar handlingslinjer och åtgärder som antagits av parterna för att dämpa klimatförändringen. Omkring 25 meddelanden analyserades, varav 12 härrörde från medlemsstater i EU. Endast de viktigaste aspekterna på denna värdering tas upp i detta kapitel och de täcker alla sektorer ay intresse som beskrivs i det följande. Förutom dessa kommentarer, tas även en del åtgärder som genomförts av enskilda medlemsstater upp. Antropogena källor som står för mindre än 1 % av utsläppen i EU behandlas inte i detta kapitel (tex. avloppsvattenrening, risodling). 4. 1 JORDBRUK 4. 1. 1 Enterogen fermentering Metan alstras som ett led i den normala foderspjälkningsprocessen hos idisslande djur (tex. nötkreatur, far, getter) då de smälter sin föda i förmagen, rumen. En del av detta metan som djuret andas eller rapar ut anses ur en rent energimässig synvinkel vara en ineffektiv födoomvandling: födoenergin som omvandlas till metan kan inte användas av djuret för livsuppehälle, tillväxt eller produktion av produkter. Andra pseudoidisslande djur (som t. ex. svin och hästar) och människor alstrar också metan genom enterogen fermentering, men de totala utsläppen från dessa är små i jämförelse med utsläppen från idisslare. Därför behandlas i detta kapitel endast åtgärder för att minska metanutsläppen från nötkreatur och far. Tre alternativ för att minska utsläppen av metan från idisslande kreatur presenteras här. - Minskning av kreatursbeståndet En mycket effektiv metod för att reducera de animala metanutsläppen är uppenbart en minskning av antalet djur. Men på europeisk skala syns dock redan, fastän uppgifterna är mycket osäkra, en tendens till en svag minskning av antalet idisslare. Denna minskning kommer också att påverkas av indirekta effekter från tillämpningen av andra jordbrukspolitiska åtgärder än de som här behandlas och som syftar till att minska kreatursbeståndet. EU kontrollerar överproduktionen inom jordbruket genom att pålägga avgifter och fastställa kvoter. Den nuvarande politiken har redan lett till minskningar av antalet djur under de senaste åren. Mjölkkvoterna visade sig vara mycket effektiva för att minska överskottet på mjölk och Ramkonventionen om klimatförändring. 11 antalet mjölkkor. Kombinerade miljö- och jordbruksåtgärder, såsom ekonomiska incitament för att i tillämpliga fall gynna djurhållning på större ytor, bidrar till att minska djurbeståndet per ytenhet och kan även leda till en minskning av antalet djur. I framtiden kan utvecklingen av jordbrukspolitiken påverka kreatursbestånden. Exempelvis kan, å ena sidan, insatserna för att minska överskottet på gödsel leda till en minskning av antalet djur, å andra sidan kan målsättningen att upprätthålla och bevara landskapsmiljön i vissa områden kräva att antalet djur per ytenhet bevaras eller ökas. Dessutom är det möjligt att minska metanutsläppen i EU genom att begränsa antalet kreatur endast under förutsättning att idisslare inte uppföds någon annanstans för att kompensera för en minskad produktion av mjölk/kött i EU. I global skala kunde en överföring av produktionen till tekniskt mindre utvecklade länder i själva verket leda till oönskade resultat, om gödseln i dessa länder behandlas på ett mindre miljömedvetet sätt. En minskning av konsumtionen av produkter från idisslande djur kan därför vara ett alternativ till en total minskning av antalet djur. Även om resultat av handlingslinjer och åtgärder i dag visar på en minskning av antalet djur, är bedömningen av effekterna i europeisk skala av dessa åtgärder år 2000 och framåt osäker, liksom svaret på frågan om i vilken utsträckning och för vilka djurslag minskningen verkligen kunde ske. Man kan dock inte förvänta sig några större förändringar under perioden 1990-2000. - Effektivare födoomvandling Vissa åtgärder kan vidtas för att förbättra djurens energieffektivitet genom att minska energiförlusterna i metanjäsningen, t. ex. behandling med alkali/ammoniak av svårspjälkt stråfoder, tillförsel av melass/ureainnehållande kraftfoderbriketter, defaunering genom tillskott av mineraler och proteiner. Dessa näringsorienterade alternativ saknar större betydelse för det europeiska kreatursbeståndet, eftersom de flesta djur redan far ett noggrant sammansatt foder, som är lättspjälkt och innehåller tillräckligt med näringsämnen. Vissa alternativ kan dock vara tillämpliga, som ökat intag av foder eller ersättning av grovfoder med koncentrat och en förändrad sammansättning av koncentraten. Ett ökat foderintag förändrar VF A-innehållet8 på så sätt att det bildas mindre acetat och mer propionsyra, vilket resulterar i mindre metanutsläpp. Även djurets produktionsförmåga ökar i allmänhet. Eftersom grovfoder innehåller mycket sammansatta kolhydrater (fibrer) förbättrar ersättandet av en del av grovfodret i kosten med koncentrat i allmänhet bildningen av propionsyra och minskar metanproduktionen. 8 Metanjäsningsbakteriernas aktivitet förhindras av ammoniak och av den flyktiga fetthaltiga syran (VFA) propionsyra. Oenom att upprätthålla en tillräcklig nivå av ammoniak och förändra VF A-sammansättningen i våmmen mot mer propionsyra och mindre acetat kan metanproduktionen minskas. 12 Om sammansättoingen av de för närvarande tillförda koncentraten förändras så att de innehåller mindre fibrer, är en minskning av metanproduktionen möjlig. Alternativen är stärkelse och sockerarter. Genom att ersätta 25 % av de sammansatta kolhydraterna med enkla kolhydrater antas CH4-produktionen minska med nästan 20 %. - Förbättring av diurens produktivitet För fullständighetens skull skall denna punkt presenteras i detta dokument som ett tredje möjligt alternativ, fastän tvivelaktigt. Genom att berika djurfoder eller injicera produktionshöj ande medel i djuren kan deras produktivitet (mjölk, kött) förbättras och metanutsläppen per producerad enhet minskas. Minskningar per enhet på 5-30 % har påvisats. För närvarande används flera olika antibiotika, jonoforer och halogenerade föreningar för att stimulera produktionen, varav en del även har en direkt effekt på metanjäsningen i våmmen. sidan av Vid hybrid-DNA-tekniska manipulationer eller bioteknologiska reproduktionstekniker. tilläggsämnen kan djurens produktivitet också förbättras genom 4. 1. 2 Stallgödsel Om stallgödsel förvaras under anaerobiska (syrefria) förhållanden och vid temperaturer högre än runt 15 °C kommer metanjäsningsbakterier att producera metan. Vid detta stadium kan en kontrollerad jäsning av gödseln igångsättas. Metanutsläpp från anaerobisk digestion (jäsning) utgör en energiresurs som kan återvinnas. Gödselhushållning och återvinningstekniker möjliggör insamling av metan. Detta återvunna metan (biogas) kan antingen eldas (förbränning) eller användas för energiproduktion (värme (eller) elektricitet) för bruk på lantbruket eller vidareförsäljning (se kapitel 5). Såsom redan nämnts i kapitel 2 minskar förbränningsprocessen den för atmosfären skadliga effekten av det återvunna metanet med upp till 95 % jämfört med om gasen skulle släppas ut i atmosfären, medan metanåtervinningen och -användningen fullständigt eliminerar denna skadliga effekt och bidrar till en ännu större minskning av växthuseffekten genom att minska de totala utsläppen av C02. De stabiliserade slutprodukterna av den anaerobiska jäsningen kan användas som fodertillskott i fiskodlingar eller som gödningsämne för växtodling. Om stallgödsel förvaras under aerobiska (närvaro av syre) förhållanden (genom att regelbundet vända gödseln eller genom luftning) kommer en aerobisk omvandling av ämnet att ske som ersätter CH4-utsläppen med C02-utsläpp. Denna process resulterar i en stabiliserad kompost som sedan kan användas som gödningsämne. I denna process går man uppenbart miste om biogasens (CH4) energiresurser och andra förmåner, men dess viktigaste fördel ligger i ersättningen av en kraftfull växthusgas med en svagare sådan, vilket leder till en drastisk minskning, upp till 95 %, av de återstående utsläppen mätt som GWP (se kapitel 2). 13 I allmänhet kommer åtgärder för att minska kreatursbeståndet att fa indirekta följder för i fortsättningen att kraftigt påverka strategin att minska stallgödseln och kommer metanutsläppen från denna källa. Två alternativ som använder sig av anaerobiska återvinningstekniker för att minska metanutsläppen presenteras här. - Täckta gödselbassänger Gödselhållning i gödselbassänger är förenat med relativt storskaliga jordbruksverksamheter. Fast gödsel spolas ut ur kreatursutrymmena med hjälp av stora mängder vatten och sörjan flyter till primära bassänger. På grund av de anaerobiska förhållandena uppkommer betydande temperaturen är tillräckligt hög. Genom att placera ett metanutsläpp, förutsatt att ogenomträngligt flytande täckmaterial över bassängen och skapa ett negativt tryck kan metanet återvinnas. På detta sätt kan återvinningsgrader på upp till 80 % uppnås. - Jäsningstankar Jäsningstankar är särskilt utformade för att öka den anaerobiska sönderdelningen av organiskt material och sålunda maximera produktionen av metan i tanken för återvinning. Grovt uppskattat kan en anaerobisk jäsningstank minska potentialen för metanutsläpp med två tredjedelar eller mer, den återstående tredjedelen förblir i spillvätskan. Ur denna kan ytterligare metan genereras. Effektiva jäsningstankar med gasåtervinningssystem kan därför minska utsläppen av metan med upp till 70 %, med större minskningar vid längre processer. Små jäsningstankar är relativt enkla att bygga och sköta. Som sådana är de en lämplig strategi för små, isolerade lantbruk och för regioner med begränsade tekniska, finansiella och materiella resurser. Återvinningen av högkvalitativa gödningsämnen från jäsningstanken kan vara en ännu viktigare fördel än energin av biogasen. Storskaliga jäsningstankar, som ofta är tekniskt mer avancerade, är vanligtvis uppvärmda och kräver större kapitalinsats per enhet. Avancerade konstruktioner kan betydligt förbättra jäsningstankarnas effektivitet och fungerar även i kallare områden. 4. 1. 3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredie länder FCCC: Omkring 10 % av alla åtgärder och handlingslinjer som rapporterats rörande CH4 riktade sig mot jordbruket. Endast nio medlemsstater har vidtagit verkliga åtgärder för att minska CH4-utsläpp från enterogen fermentering eller stallgödsel. Oftare nämns politiska instrument såsom informations-/utbildningsprogram inriktade på att förbättra kreatursbeståndets produktivitet och gödselhanteringen. Indirekta åtgärder har dock rapporterats, som t. ex. minskning av kreatursbeståndet, vilket uppenbart påverkar utsläppen av metan från enterogen fermentering och stallgödsel. 14 Nederländerna: En av de viktigaste åtgärder som vidtagits i Nederländerna är riktlinjer för gödselhanteringen, som inte kommer att tillåta att marken tillförs mer fosfor än vad grödan tar upp. Denna policyatgärd borde resultera i en minskning av boskap och gödsel samt indirekt minska CH4-utsläpp från grödan. Tyskland: I Tyskland har lagen om boskapsskötsel genomdrivits, vilket borde medföra en minskning av metanutsläppen genom effektivare foderspjälkning hos djuren. Frankrike: Eftersom kunskaperna om utsläppsförhållandena och -nivåerna är otillräckliga, har man i Frankrike startat ett forskningsprogram om i synnerhet enterogen fermentering och gödselhantering. 4. 2 AVFALLSBEHANDLING OCH -DISPONERING 4. 2. 1 Avfallsupplag Metan bildas i de undre lagren i avfallsupplag som ett direkt resultat av den naturliga sönderdelningen av fast avfall under anaerobiska förhållanden. Den organiska delen av avfallet i avfallsupplag bryts ned av metanogener i en komplicerad biologisk process, som alstrar metan, koldioxid och andra gaser, på liknande sätt som vid lagring och jäsning av gödsel. Det finns flera alternativ som kan reducera metanutsläppen från avfallsupplag, vissa av dem med ända upp till 90 %. Dessa till buds stående metoder beskrivs kort nedan. - Anaerobisk (syrefri) avfallsupplagshantering: metanåtervinning och -utnyttjande När avfallsupplaget täcks av ett ogenomträngligt lager förstärks de anaerobiska betingelserna i avfallsupplaget och metangasalstringen påskyndas. Utsläpp av metan i atmosfären kan förhindras genom att avlägsna denna avfallsgas. Därför installeras återvinningsbrunnar i avfallsupplaget och genom att använda vakuumtryck kan sedan metangasen insamlas. Återvinningsgrader på 50-80 % kan uppnås med metanhalter varierande från 30 till 70 %. Det finns två alternativa användningar för den gas av medelkvalitet som vanligen återvinns: energiproduktion eller uppeldning. För det första kan den återvunna avfallsupplagsgasen användas för att producera energi i form av elektricitet och/eller värme. Elektricitet kan alstras på plats eller i ett närbeläget kraftverk med användning av interna förbränningsmaskiner eller gasturbiner. Gas från avfallsupplag kan även användas direkt som bränsle utan att omvandlas till elektricitet, den kan NUIJHN med liien din mum lonidling nil* won) pg HV medel kval i lr I fill lokala industrier, till bostads- eller affärsområden för uppvärmnings- eller energibehov, eller förädlas till högkvalltativ gas och säljas till system for rtfttUrgasförSörjning. För' det ättdfa kftfl gas från avfallsupplag eldas upp om mängden är otillräcklig för att rättfärdiga ett energiprojekt eller som tillfällig åtgärd före genomförande av andra utnyttjandeftlternativ 15 Dessa alternativ skulle antingen fullständigt eller nästan fullständigt (upp till 95 %) eliminera problemen med de skadliga effekterna på atmosfären av metangas som släpps ut från avfallsupplag. - Aerobisk (närvaro av syre) avfallsupplagshantering I ett aerobiskt avfallsupplag ökar alstringen av CH2 jämfört med CH4 som följd av den förbättrade oxideringen i avfallsupplaget. Metanogenernas verksamhet hämmas och följaktligen kan aerobiska bakterier omvandla organiskt avfall till koldioxid och vatten. I stället för att fermenteras blir det organiska avfallet komposterat. För att upprätthålla aerobiska betingelser i ett avfallsupplag krävs speciella konstruktioner såsom beskrivs nedan. I semi-aerobiska avfallsupplag kan luft spridas genom avfallsupplaget eftersom det tillförs genom rören för insamling av lakvatten på botten av avfallsupplaget. Rördiametern bör vara tillräckligt stor för att både kunna insamla lakvattnet och tillföra luft till avfallsupplaget. Jämfört med anaerobiska avfallsupplag kan en reduktion av metanproduktionen på 50 % uppnås. Det semi-aerobiska avfallsupplagssystemet med återcirkulering är en förbättrad version av det semi-aerobiska systemet. Takten i sönderfallet och reningen av lakvattnet är högre, genom att lakvattnet cirkulerar tillbaka till avfallsupplaget och stimulerar tillväxten av aerobiska bakterier, eftersom mer syre och näringsämnen finns tillgängliga. Jämfört med anaerobiska avfallsupplag kan en minskning av metanproduktionen med 80 % uppnås. Det aerobiska avfallsupplagssystemet använder en pump för att tillföra luft till upplagets olika lager. Luften pumpas in i avfallsupplaget genom olika rör som går ner i avfallsupplaget. Med detta system kan metanproduktionen minskas med upp till 90 %. - Minskad deponering av organiskt avfall Minskad deponering av organiskt avfall kan åstadkommas först och främst genom att minimera mängden organiskt avfall som bildas. Där detta inte är möjligt borde organiskt avfall göras till föremål för återvinning, t. ex. i form av kompostering. I komposteringen omvandlas organiskt avfall under aerobiska förhållanden till koldioxid, vatten och huvudsakligen kompost som kan användas för att jordförbättring. I extensiva system vänds helt enkelt avfallet med jämna mellanrum; i intensiva system används tvångsluftning. Det bör noteras att flera olika återvinningstekniker håller på att utvecklas som kan minska utsläppen av metan från hanteringen av organiskt avfall, såsom rötning (dvs. biogasproduktion) för att framställa metan eller pyrolys (dvs. omvandling genom uppvärmning) för att framställa olja eller gas. Visst organiskt avfall, för en egen t. ex. papper, kunde göras återanvändningsprocess, som skulle göra det möjligt att återföra det till pappersproduktionen. Rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall har redan slagit fast kriterier för minskning och återanvändning av förpackningar och förpackningsavfall. Införandet av effektiva återvinningsverksamheter är ofta beroende av tillgången på lämpligt sorterat avfall att tillföra de ifrågavarande processerna. Separat insamling av organiskt avfall måste därför tas i övervägande. föremål som till 16 Det organiska avfallet kan också underkastas energiåtervinning. Även om materialåtervinning såsom kompostering vanligtvis bör prioriteras kan följderna av denna prioritering för miljön och ekonomin samt de tekniska restriktionerna i vissa fall vara utslagsgivande till fördel för energiåtervinningsalternativet. 4. 2. 2 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder FCCC: De flesta länder har rapporterat om åtgärder för att stödja återanvändning och minimera avfall. Dessa åtgärder genomfördes genom regleringar, politiska riktlinjer och tekniska normer. Flera länder har rapporterat om riktlinjer för att ändra företagsrutiner och livsstilar, främjande av återanvändning och minimering av avfallsmängder, tekniska normer för att reglera förpackningar och kommunalt avfall, skatter (avfallsupplagsavifter, skatt på avfall) som politiska instrument för att minska avfallsvolymerna och frivilliga överenskommelser för att stimulera återanvändning i hushåll, småföretag och industri. Flera medlemsstater har rapporterat om handlingslinjer och åtgärder för att förbättra avloppsvattenreningen och reducera metanutsläppen från avfallsupplag, med fokusering på inskränkningar av avfallsupplag och tekniska normer för att minska CH4-utsläppen från dem. I vissa fall har man infört ekonomiska stimulanser för att främja utvecklingen av anläggningar för avloppsvattenrening och understödja projekt för biogasanvändning. En del länder har infört frivilliga överenskommelser för att främja återvinning och användning av energi från avfall. Förenade kungariket: Regeringens linje syftar avfallsupplag genom att: till att minska mängden metan från genomföra handlingslinjer som understödjer minimering av avfallsmängder och återanvändning, inbegripet energiåtervinning. införa ytterligare åtgärder för att främja användningen av metan från avfallsupplag som energikälla och uppeldning av metan (omvandling av CH4 till C02). Regeringen understödjer även energi återvinning från avfall genom förordningar som kräver att offentliga elleverantörer i England och Wales hämtar mer elektricitet från förnyelsebara källor. Ett ekonomiskt styrmedel som för närvarande övervägs är införande av en skatt på avfallsupplag. Detta kunde få en betydande effekt på mängden avfall som deponeras i avfallsupplag. Österrike: För att ersätta fossila bränslen med förnyelsebara energiformer och i synnerhet CH4 från avfallsupplag har Österrike infört föreskrifter beträffande tillförseln av elektricitet till det offentliga elnätet genom en förordning om avfallsupplag. Finland: Den finska regeringens utvecklingsprogram för avfallshantering efterlyser en kraftig minskning av antalet avfallsupplag. Ett mål är att ha endast 200 avfallsupplag år 2000. Genom att reducera antalet kan mer ansträngningar och resurser sättas in på driften och hanteringen av 17 de återstående avfallsupplagen för att minska deras miljöskadliga effekter. Ett annat mål är att minska avfallsvolymen som deponeras i avfallsupplag genom att öka återvinningen och återanvändningen av avfall. Frankrike: Sedan juli 1992 finns i Frankrike en reglering som torde komma att fullständigt förändra den nu rådande avfallshanteringsstrategin som huvudsakligen koncentreras på återanvändning och prishöjningar. År 2002 skall enligt den nya strategin endast slutavfall kunna deponeras och nyinrättade avfallsupplag som hanterar organiskt avfall skall återvinna och förbränna metanutsläppen. 4. 3 ENERGI 4. 3. 1 Utvinning och distribution av fossila bränslen 4. 3. 1. 1 KpJ Metan bildas i samma process som kolet och förblir instängt under tryck i kolflötsen och omkringliggande bergslager. Detta instängda metan släpps ut när kolflötsen bryts upp och kommer slutligen att släppas ut i atmosfären eller sippra tillbaka till gruvgångarna då kolet bryts. Eftersom metan är högexplosivt avlägsnas luft som innehåller metan från gruvgångarna och släpps vanligen direkt ut i atmosfären. Samma tekniker kan anpassas för att återvinna metanet. En av de viktigaste egenskaperna hos kol som bryts i gruvor är dess kvalitet med avseende på värmeinnehållet, som bestämmer gasinnehållet per massenhet (t. ex. lignit i jämförelse med antracit). Minskning av CH4-utsläpp från kolgruvor kräver två slags tekniker, återvinningstekniker och tekniker för utnyttjande av gasen (uppeldning av återvunnen gas är också en möjlighet). Tre återvinningstekniker och de tillhörande utnyttjandealternativen framställs kortfattat nedan. De optimala metoderna för utsläppsreducering och utnyttjande av gasen fås förmodligen genom en kombination av dessa återvinningsstrategier. - Förbättrad återvinning från igenfyllda gruvgångar Det område med sönderbrutet kol och berg som skapas av rasberg efter att kolet avlägsnats kan förs undan genom ge upphov ventilationssystemet. Om denna gas återvinnes innan den når gruvan blir återvinningen effektivare och luftningsbehoven kan minskas. till betydande mängder metangas i gruvan som De viktigaste återvinningsteknikerna inkluderar vertikala schakt som borras från ytan och borrhål från aktiva gruvgångar. Återvinningsgraden kan variera från 20 upp till 50 %. Huvudalternativet för utnyttjande av den återvunna gasen av medelkvalitet är kraftproduktion på platsen antingen genom gasturbiner eller interna förbränningsmaskiner. Kraften används direkt på platsen eller säljes till närbelägna elanvändare eller -leverantörer. - Gasåtervinning före brytningen Återvinning av metanet innan kolet bryts genom luftning kan vara en attraktiv metod, eftersom metangasen avlägsnas innan luften från gruvgångarna kan blanda sig med den. De två viktigaste återvinningsteknikerna är horisontella borrhål från gruvan och vertikala schakt, som borras från ytan före gruvbrytningen. Tack vare sitt höga värmevärde kan den återvunna gasen användas för många ändamål, som t. ex. elproduktion, gasdistributionssystem och uppvärmning i industrier. Den innehåller genomgående 95 % metan och kan säljas i högkvalitativa rörledningssystem. Återvinningsgrader på upp till 70 % av metanet kan uppnås. - Utnyttjande av ventilationsluften Den största delen av gruvgasen släpps ut i atmosfären genom ventilationssystemet som används i underjordiska kolgruvor av säkerhetsskäl. Metaninnehållet i den ventilerade luften måste av säkerhetsskäl ligga under 5 % (ofta 0,5 %). Trots den låga koncentrationen tycks det finnas möjligheter att använda ventilationsluft som förbränningsluft i turbiner eller pannor. Att det är tekniskt och ekonomiskt genomförbart har dock ännu inte kunnat visas. Återvinningsgraden kan variera från 10 till 90 %. 4. 3. 1. 2 Naturgas Metan är den viktigaste beståndsdelen i naturgas, och betydande kvantiteter kan släppas ut i atmosfären från de olika delarna och verksamheterna i ett lands naturgassystem. Bland utsläppskällorna finns vanligen gas- och oljekällor, bearbetnings- och lagringsutrymmen samt överförings- och distributionssystem. Oljekällor är även källor för utsläpp av naturgas, om än små; vanligtvis är den olja som pumpas upp vid källan en blandning (vätska och gas) som släpper ut naturgas som kan återvinnas. Utsläpp uppstår först och främst vid de normala verksamheterna hos många komponenter i naturgassystemen, såsom luftning och ofullständig förbränning vid olje- och gaskällor, verksamheten vid kompressorstationer, utrymmen för gasförädling, gasstyrda kontrollinstrument och oavsiktliga läckor. Nedan diskuteras två strategier för utsläppsminskningar. - Minskad ventilering och effektiv förbränning i produktionen I oljeproduktionen måste gasen skiljas från oljan och den återvunna gasen utnyttjas i allmänhet om det finns efterfrågan på naturgas som energikälla. Om det inte finns någon efterfrågan på gas, släpps den direkt ut (ventilering), eldas upp eller pumpas tillbaka i fältet för att bidra till att bevara trycket eller för att "bli av med" de oönskade gaserna som medföljer oljeproduktionen. Fastän ventileringen och uppeldningen är noggrant kontrollerade och återpumpning av gas används allt mera, kan betydande minskningar av gasutsläppen ännu uppnås genom effektivare uppeldning och återpumpning. ' Utsläpp från gasproduktion uppstår vid försöksborrningar, utvinning och störningar i produktionen. Minskning av utsläppen från dessa källor innebär marginella förbättringar av existerande rutiner, som även skulle reducera säkerhetsriskerna i samband med metanläckage samt produktionsförlusterna. På detta sätt kan en återvinningsgrad på upp till 50 % uppnås. - Förbättrad möjligheter att upptäcka läckage och reparera rörledningar Gasledningarna är utsatta för korrosion och som följd av detta uppstår kroniska läckage. Genom att förhindra och reparera dessa läckage skulle oavsiktliga utsläpp minska och på samma gång skulle en trefaldig bonus uppnås: ökad säkerhet hos installationerna, minskade kostnader för gasförluster och slutligen minskade miljöskador. Dessa resultat kan uppnås genom ett antal åtgärder, inbegripet förbättrade möjligheter att upptäcka läckage och inspektera rörledningar, förebyggande åtgärder och ersättningar samt ökad användning av program med korrosionsresistenta material (t. ex. rostfritt stål, PVC, etenplast). På detta sätt kan återvinningsgrader på upp till 80 % uppnås. •v 4. 3. 2 Förbränning Metanutsläpp från stationära eller mobila fossila förbränningskällor (se tabell 2) kan minskas genom att förändra förbränningsprocesserna för att reducera mängden gaser som alstras eller genom att använda tekniker för avgaskontroll, såsom katalysatorer, för att minska utsläppen av vissa gaser efter förbränningen. Vissa av dessa alternativs genomförbarhet har ännu inte påvisats och i många fall har potentialen för minskning av metanutsläppen inte ordentligt kvantifierats. CH4-utsläpp från förbränning av fossila bränslen kan anses höra till kategorin mindre utsläppskällor i metaninventeringen (mindre än 3 %). 4. 3. 3 Beskrivning av vissa åtgärder rapporterade av medlemsstater och tredje länder FCCC: Handlingslinjer för att reducera oavsiktliga utsläpp av bränsle i samband med fossil bränsleproduktion såsom kolbrytning och naturgas har rapporterats. De har tagit formen av riktlinjer för låga utsläpp och informationsprogram för att uppmuntra frivilliga åtgärder. Nederländerna: Offshorefälten står för mer än 80 % av metanutsläppen i Nederländerna. Åtgärder diskuteras av regeringen och gasföretagen, i synnerhet beträffande ökad användning av gas på offshoreplattformarna. 20 Frankrike: Främst på grund av säkerhetsskäl igångsatte GDF9 under åren 1990-1993 utbyte av 6 000 km av det gamla gasnätverket. Målet var att investera en miljard franc per år från 1993 till 2000 för att årligen ersätta 1 000 km av det gamla nätet. Denna åtgärd väntas även ha indirekta effekter på metanutsläppen. Frankrike hävdade att förlusterna kan minskas med 27 kt per år under perioden 1990 till 2000. Förenade kungariket: Regeringen har som arbetshypotes antagit att metanutsläppen från kolbrytningen, som uppgick till 0,8 mt år 1990, kunde sänkas med hälften till år 2000. Den uppmuntrar allmännyttiga företag att öka andelen metan från gruvor och kommer att vidta åtgärder för att kräva att de allmännyttiga företagen offentliggör regelbundna rapporter om deras åtgärder för att begränsa metanutsläppen. Myndigheterna i Förenade kungariket tillsatte nyligen en undersökning för att utarbeta den tekniska potentialen, kostnaderna och effektiviteten hos möjliga åtgärder för att begränsa metanutsläppen från kolproduktion på stort djup. 5. POLICYÅTGÄRDER FÖR EU ATT ÖVERVÄGA Syftet med detta kapitel är att presentera och diskutera de bästa alternativen för att kontrollera CH4-utsläpp från de olika kategorierna av utsläppskällor (jordbruk, avfall, energi). Dessa alternativ baseras på en del existerande riktlinjer eller undersökningar av kostnadseffektiva åtgärder för att minska utsläpp av metan. Bristen på litteratur om kostnadseffektivitetsanalyser måste dock beaktas. Bristen på kvantitativa data i denna fråga, i synnerhet beträffande åtgärder med de lägsta kostnaderna för samhället, kan väcka en del bekymmer beträffande verifieringen av utformningen av metan strategin. Ytterligare studier och undersökningar på EU- och medlemsstatsnivå skulle vara välkomna. I detta sammanhang borde man uppmärksamma det i åtgärder för minskning av arbete som utförts av ECOFYS ("Kostnadseffektiviteten metanutsläpp i Nederländerna"). De uppnådda resultaten illustreras i figur 5. 5. 1 JORDBRUK Då man tar itu med de policyåtgärder som skall behandlas i denna sektor, särskilt de som gäller minskningen av metanutsläpp från boskapsskötseln, bör man uppmärksamma behovet av en konsekvent inställning till alla de miljöfrågor som anknyter till denna sektor samt den relevanta (existerande eller föreslagna) lagstiftningen. 5. 1. 1 Enterogen fermentering - Minskning av kreatursbeståndet Tillförlitligare data om metanutsläpp förorsakade av nuvarande åtgärder över flera sektorer inom jordbruksområdet är oundgängliga för tydligt kunna identifiera behovet och möjligheten av en minskning av kreatursbeståndet för att kunna påverka utformningen av den framtida politiken på detta område. På kort sikt synes alltså en minskning av kreatursbeståndet inte vara ett lämpligt alternativ. Gaz de France. 21 - Effektivare foderomvandling Dessa alternativ föreligger, men kostnaderna för dem är inte kända och det är likaså oklart i vilken utsträckning de kan genomföras i EU. För närvarande finns det inga tillförlitliga uppgifter om metanreduktioner och de därmed sammanhängande kostnaderna. En viktig åtgärd som borde övervägas är en ökning av de nuvarande kunskaperna på nationell och EU-nivå genom att understödja forskning eller sätta igång en ny forskningskampanj med syfte att bättre kunna fastställa de metanutsläpp som detta alternativ skulle resultera i. - Ökning av djurens produktivitet I vissa EU-länder, som Nederländerna, Danmark och Tyskland, är produktionshöj ande tillsatsmedel för närvarande förbjudna för mjölkkor. Dessutom finns det ett starkt motstånd mot ytterligare insatser av produktionshöj ande medel för kreatur. Detta kommer att påverka ett eventuellt genomförande av sådana åtgärder i framtiden. Största delen av de produktionshöj ande medlen och genteknikerna är fortfarande föremål för forskning och förväntas inte kunna utnyttjas före år 2000. Kostnadseffektiviteten för dessa alternativ är inte lätt att fastställa, förutom beträffande de produktionshöj ande medlen, vilka kostar relativt lite jämfört med de besparingar beträffande djuren de medför. Slutsatsen blir att det beträffande enterogen fermentering behövs mer forskning inom denna sektor på nationell och EU-nivå. Därför kommer de nämnda alternativen inte att betraktas som genomförbara i nuläget. Det bör påpekas att ett främjande av detta slag av teknologiska incitament i EU skulle leda till en minskning av antalet djur, men även och i synnerhet till en ökning av djurhållningens "intensitet" och sålunda skilja åt boskapsskötsel och markutnyttjande. En sådan linje har flera olika miljökonsekvenser: 1) En större koncentration av avfall från djuren (gödsel) kunde genom en överdriven utspridning leda till skadliga effekter på mark och vatten och riskerar därmed att strida mot EU:s nitratdirektiv om tröskelvärdet för utspridningen överskrids. 2) Mindre gräs och grovfoder kunde också innebära att landskapet och dess naturliga kännetecken påverkas negativt. Omskötta och bevarade naturliga landskapsrum riskerar att småningom försvinna och ersättas av övergiven natur (problem som erosion, biotoper, bränder. kan uppstå). 3) Skapandet av nya effektiva koraser ("turbokor") kan påverka den genetiska mångfalden. Som en reaktion på detta finansierar EG inom ramen för jordbruksmiljöförordningen (genom lantbrukarnas premier i EUGFJ) understödsåtgärder för att skydda de "mindre produktiva" djuren och omplacera dessa till deras ursprungsområden och -klimat. 22 5 12 Stallgödsel En framgångsrik utveckling av anläggningar för omvandling av gödsel till energi beror av flera viktiga regionala faktorer, däribland den omgivande temperaturen och klimatet, de ekonomiska, tekniska och materiella resurserna, lokala regler och krav, samt de särskilda fördelarna med att utveckla en energiresurs och ett högkvalitativt gödningsämne. Ur kostnads- och effektivitetssynvinkel tycks den mest lovande teknologin vara att installera små eller medelstora kraftverk som producerar värme (eller) elektricitet och är enkla att konstruera och sköta. Utnyttjandet av energin för olika ändamål på gården (eller en granngård) kan också genomföras enkelt. Investeringskostnaden är relativt liten och den dubbla vinsten (gödningsämne och energi) kan bli ganska stor. Men accepterandet och utvecklingen av dessa teknologier i framtiden kräver dock ännu att deras nyttighet påvisas. Därför borde i en första fas åtföljande åtgärder, som demonstrationsprogram, kampanjer, ekonomiska stimulanser och lokala genomförbarhetsundersökningar, beslutas på lokal, regional, nationell och EU-nivå. I en andra fas borde teknologin införas genom obligatorisk lagstiftning från EU:s sida för djurhållningar som är större än ett visst antal djur (antalet skall bestämmas). På detta stadium måste emellertid denna skyldighet integreras med den existerande jordbruks- och miljöpolitiken, såsom nitratdirektivet och de extensiva formerna av hållning av idisslande djur. Kraftverk i större format som producerar gas och/eller elektricitet i första hand för försäljning bedöms inte vara kostnadseffektiva instrument. Gårdarna i EU ligger ofta relativt utspridda, viktiga transportmedel borde utvecklas, för det första för att insamla gödsel (främst slam och vätskor) som måste bearbetas och för det andra, efter rötning, för att återvinna den stora mängden stabiliserad spillvätska, som antingen måste spridas ut över fälten och grödorna som gödningsämne eller användas för andra ändamål. De politiska åtgärder som skall tas i betraktande borde därför organiseras i två faser: * Fas 1: Utarbetande av demonstrationsprogram med offentliga bidrag för att visa på tillförlitligheten hos sådan utrustning. Täckta gödselbassänger eller anaerobiska jäsningstankar måste accepteras av djurhållarna genom att deras ekonomiska genomförbarhet och tekniska pålitlighet demonstreras. * Fas 2: Skyldighet inom EU att införa sådana tekniker för djurhållningar större än ett visst antal djur (antalet skall bestämmas). 5. 2 AVFALLSHANTERING OCH -DISPONERING Gemenskapens agerande på detta område kan bäst uppdelas på tre områden: allmänna åtgärder syftande till att minska mängden organiskt avfall som förs till avfallsupplag, nya avfallsupplag och existerande avfallsupplag. 23 Allmänna åtgärder Ett lovande område för att reducera metanutsläpp är minskningen av mängden organiskt avfall som förs till avfallsupplag. Denna kostnadseffektiva teknik måste ses som ett led i ett heltäckande system för eliminering av avfall, som prioriterar förhindrande av avfall. När avfall ändå uppkommer, borde förbättrad bearbetning av den organiska delen uppmuntras. Underlättande av ökad återvinning kan kräva ytterligare åtgärder, såsom fastställande av lämpliga komposteringsnormer och -kriterier liksom uppmuntran av separat insamling av organiskt till de olika återvinningsprocesserna. Särskilt komposteringen har den fördelen att den är en kostnadseffektiv åtgärd som kräver endast små investeringar, har låga driftskostnader och kan ge relativt hög avkastning om slutprodukten håller tillräckligt hög kvalitet för att kunna säljas som jordförbättrande medel. Även om materialåtervinning vanligtvis bör prioriteras, såvida det inte finns miljömässiga, ekonomiska och tekniska argument mot sådan, kan energiåtervinning från organiskt avfall också utgöra ett alternativ. förbättra utbudet av lämpligt material avfall för att Åtgärder från gemenskapens sida kunde bidra till att genomföra denna process med samarbete från regioner eller kommuner genom riktade informationsprogram, i synnerhet i fråga om minimering och system för insamling av organiskt avfall. Ansträngningar med högsta prioritet borde göras på EU-nivå för att förhindra alstrandet av förpackningsavfall och vidare för att återanvända, föra tillbaka till produktionen och på andra sätt återvinna förpackningsavfall. Dessutom borde användningen av återfört material i förpackningarna själva uppmuntras. Problem rörande återanvända produkters förmåga till priskonkurrens borde lösas genom införande av ekonomiska stimulanser för att främja användningen av dem. Om de ovan skisserade åtgärderna genomfördes skulle det resultera i en betydande minskning av organiskt avfall som förs till avfallsupplag i framtiden. Nya avfallsupplag Om andra alternativ för minskning av metanutsläpp har undersökts och inte befunnits genomförbara bör tekniker för att återvinna och använda det utsläppta metanet installeras i nya avfallsupplag. Med beaktande av detta kommer ny gemenskapslagstiftning att föreslå att tillstånd till nya avfallsupplag krävs så att system för återvinning och bearbetning av eventuellt metan installeras innan avfallsupplaget tas i bruk. I synnerhet kommer lagstiftningen att kräva att lämpliga åtgärder vidtas för att kontrollera ansamlingen av och rörelsen hos avfallsupplagsgaser. Dessa måste insamlas, bearbetas och användas på ett sätt som "minimerar skadorna på eller försämringen av miljön och riskerna för mänsklig hälsa" i enlighet med stränga normer. Existerande avfallsupplag Om andra alternativ till de ovan nämnda handlingslinjerna kommer att fa relativt liten effekt på avfall som redan deponerats, vilket bidrar mest till CH4-utsläppen. Därför måste särskilda 24 åtgärder vidtas rörande detta avfall. Man måste ta hänsyn till det faktum att existerande avfallsupplag inte utformades för att vara fabriker för metanproduktion och att det kommer att vara svårt att anpassa dem till detta ändamål. Tekniker för detta finns dock och är redan i bruk på ett begränsat antal platser. Åtgärder som kräver tillämpning av dessa tekniker på anaerobiska avfallsupplag borde främjas. En gemenskapslagstiftning borde kräva anpassning av existerande avfallsupplag med system för insamling och utnyttjande av metan där det är möjligt. Den återvunna gasen kunde antingen säljas, användas på platsen, omvandlas till elektricitet eller, om inget av dessa alternativ är genomförbart, brännas. En kommande gemenskapslagstiftning kommer att kräva att planer görs upp för existerande avfallsupplagsplatser, som inbegriper en utvärdering av dessa alternativ. I framtiden kommer det eventuellt att uppstå behov av ekonomiska stimulanser, både på nationell och EU-nivå, för att främja en högre grad av återvinning av metan liksom utnyttjande och ytterligare utveckling av lämpliga tekniker. Medel från gemenskapens fonder kommer att behöva frigöras för forskning för att finna sätt att förbättra anpassningsteknikerna. System för återvinning av metan i anaerobiska avfallsupplag som i dag är i bruk möter vissa problem vad gäller utnyttjandet av metanet beroende på den varierande produktionen (med avseende på kvalitet, tryck och flöde) och det faktum att det inte är lätt att införa dessa tekniker i ett nät för gasdistribution. Av denna anledning utnyttjas den återvunna gasen i allmänhet på platsen eller eldas upp, vilket eliminerar åtminstone 95 % av den växthuseffekt som den utsläppta metangasen förorsakar (se kapitel 2). Trots de avsevärda investerings- och driftskostnaderna som återvinningen och utnyttjandet av denna gas medför, innebär den stora potentialen för minskning av växthuseffekten att dessa åtgärder ändå är kostnadseffektiva (se kapitel 2. 6). 5. 3 ENERGI 5. 3. 1 Utvinning och distribution av fossila bränslen 5. 3. 1. 1 Kol Återvinningsmetoderna bestämmer i stort den återvunna gasens kvalitet och kvantitet, vilka i sin tur bestämmer de möjliga nyttjandealternativen. Det är nödvändigt att utveckla användningsområden för det återvunna metanet för att utsläppsminskningar skall kunna uppnås. Försäljning och/eller användning av metan kan i vissa fall uppväga kostnaderna för återvinningen. Förbättrade tekniker för återvinning av metan kan förutom minskningen av metanutsläppen i atmosfären leda till säkrare gruvor med högre produktivitet och lägre ventilationskostnader. Kolproduktionen i EU kommer att minska under perioden 1990-2005/2010, vilket leder till sänkta CH4-utsläpp. Dessutom kan existerande politiska handlingslinjer i viktiga kolproducerande länder medge en minskning av CH4-utsläppen med 40 % år 2010 i jämförelse med 1990 års nivå. 25 Teknologier för återvinning av CH4 är redan tekniskt tillgängliga, ytterligare minskningar av utsläppen kunde uppnås genom att sätta återvinningstekniker för CH4 i allmänt bruk. Därför borde standarder för bästa tillgängliga teknik bestämmas och tillämpas så snart som möjligt. Tillämpningen av dessa i kolgruvorna i EU är dock beroende av de särskilda egenskaperna hos kolgruvorna i varje berörd medlemsstat. Kolproduktionen i EU kommer att fortsätta att sjunka under de följande åren, och kolgruvor kommer fortsättningsvis att behöva läggas ned. I allmänhet innebär kolgruvesektorn en ekonomisk börda på de medlemsstater som subventionerar kolgruveindustrin. I detta sammanhang skulle det vara ytterst svårt att motivera några som helst ytterligare utgifter som skulle vara nödvändiga för att genomföra återvinningstekniker för CH4. Följaktligen borde ett gemenskapsinitiativ inte sträcka sig utöver uppmuntrande av de berörda medlemsstaterna att utveckla program eller planer för minskning av CH4-utsläpp genom att understödja tillämpningen av bästa tillgängliga återvinningstekniker i de kolgruvor som fortfarande kommer att vara i drift efter en viss tidsperiod (t. ex. 10 år). Ett annat tänkbart initiativ är förstärkningen av de finansiella instrument som härrör från Europeiska kol- och stålgemenskapens (EKSG) budgetkonto, vars syfte är att finansiera forskningsprojekt som främjar användningen av bästa tillgängliga tekniker för minskning av metanutsläpp. 5. 3. 1. 2 Naturgas Genomförande av existerande tekniker för att minska läckage kräver finansiering och lämpliga incitament. En första åtgärd kunde därför vara att fastställa miniminormer för läckage i EU med syfte att ersätta de mindre effektiva delarna av överförings- och distributionsnäten med lämpliga ersättningsmaterial, vilket skulle genomföras i alla berörda medlemsstater enligt en bestämd tidsplan. Ett förslag till miniminorm för läckage kunde vara 350m3/km/år. Frankrike och i synnerhet GDF (Gaz de France) har uppskattat att gasförlusterna i moderna nät som använder material som svetsat kolstål, stål med organisk beläggning eller polyetylen kan uppgå till 350m3/km/år, medan läckagen i rörledningsnät av gråjärn i drift uppskattades till 3. 500m3/km/år. Såsom nämndes i avsnitt 4. 3. 3 har Frankrike nu börjat ersätta delar av sitt gamla gasnät. En andra åtgärd kunde vara att öka kontrollerna av rörledningarna. En undersökning utförd av CITEPA (se avsnitt 5. 4) visar att en fördubblad kontrollfrekvens i Europa, ca. 800 km inspekterade per år (den nuvarande genomsnittliga kontrollen i EU är 400 km/år/man), kan resultera i en minskning av läckagen med 50 %. I motsats till kolkonsumtionen förväntas konsumtionen av gas öka med 60 % från år 1990 till 2010. 5. 3. 2 Förbränning Med tanke på förbränningens blygsamma bidrag (mindre än 3 %) finns det inget omedelbart behov av att vidta politiska åtgärder beträffande denna källa. I transportsektorn förväntas dessutom den växande användningen av katalysatorer leda till att dessa utsläpp delvis försvinner. 26 5. 4 SLUTSATSER I sammanställningen på följande sida presenteras kommissionens idéer om ett handlingsprogram för att mildra effekterna av metanutsläpp i EU. De policyåtgärder för de tre huvudsektorerna som föreslås i de föregående avsnitten sammanfattas här. 27 SAMMANFATTNING AV ÅTGÄRDER ATT ÖVERVÄGA FÖR EU FÖR ATT MINSKA UTSLÄPP AV METAN JORDBRUK * Enterogen fermentering - Främjande av forskning och incitament (på nationell och EU-nivå) för utveckling av funktionella strategier och åtgärder. * Stallgödsel - Anaerobiska jäsningstankar och täckta gödselbassänger (lämpligtvis med energiutnyttjande, om uppeldning av gasen inte är möjlig). l:a fasen: demonstrationsprogram på lokal, regional, nationell och EU-nivå. 2:a fasen: obligatorium fastställt på EU-nivå att installera återvinnings- och användningssystem för djurhållningar med mer än ett visst antal djur (antalet skall bestämmas). AVFALL * Generella åtgärder - Stöd till åtgärder på lokal, regional, nationell och EU-nivå: Minimering av alstringen av organiskt avfall, inklusive emballage. Uppmuntrande av separat insamling av organiskt avfall. Materialåtervinning av organiskt avfall (genom t. ex. kompostering) och energiåtervinning. Materialåtervinning bör, om det är lämpligt ur miljösynpunkt, prioriteras före energiåtervinning. Likväl kommer det att vara nödvändigt att beakta de miljömässiga, ekonomiska och vetenskapliga aspektema av båda typer av återvinning. Utvärderingen av effekterna kunde i vissa fall leda till att energiåtervinning prioriteras. - Ekonomiska incitament på nationell och EU-nivå för att främja återanvända produkter. * Nya avfallsupplag - EU-lagstiftning som, i brist på andra metanreducerande alternativ, kräver att nya anaerobiska avfallsupplag förses med system för återvinning och utnyttjande av metan. * Existerande avfallsupplag - EU-lagstiftning som kräver att existerande avfallsupplag förses med system för insamling och användning av metan, där så är möjligt. Stöd och uppmuntran till energiproducerande processer för återvinning av metan genom ekonomiska incitament på nationell och EU-nivå. I de fall då detta inte är möjligt, skall uppeldning av gasen uppmuntras. ENERGI * Kol - Rekommendation från EU till medlemsstaterna om projekt för minskning av CH4-utsläpp, som främjar användning av bästa tillgängliga återvinningstekniker i kolgruvor. * Naturgas - Fastställande av en miniminorm i EU för läckage. - Utökad kontroll av rörledningar på nationell nivå. 28 Beträffande denna föreslagna strategi kan här hänvisas till en undersökning (CITEPA) finansierad av EU och slutförd i november 1993. I rapporten bestämdes de framtida utvecklingstendenserna för metanutsläpp i EU, före utvidgningen (EU-12), för åren 2005 och 2010 på grundval av två scenarier: - Det första scenariot, kallat "nuvarande politik" och baserat på de rådande riktlinjerna som tillämpades i de olika medlemsstaterna (EU-12) år 1993, resulterar i en bedömning av minskningen av metanutsläppen såsom framgår av nedanstående tabell. - Det andra, mer ambitiösa scenariot, kallat "rekommenderat program för gemenskapen" och baserat på "nuvarande politik"-scenariot kompletterat med en uppsättning ytterligare åtgärder, påminner om den föreslagna strategin och resulterar i en andra bedömning, som visar en mer drastisk reduktion av metanutsläppen, såsom visas i tabellen nedan. Anmärkning: Den uppsättning av gemenskapsåtgärder som föreslås i denna undersökning liksom resultaten från utsläppsprognosema kunde enkelt överföras och extrapoleras till ett EU med 15 medlemsstater i stället för 12, utan att ändra tendensen i de övergripande slutsatserna som framkommer ur dessa två scenarier. Det bör noteras att inom varje sektor (jordbruk, avfall, energi) kommer ett antal åtgärder, som igångsatts i en del medlemsstater, att leda till, eller har redan lett till, ytterligare indirekta effekter på den föreslagna strategin för minskning av CH4-utsläpp, fastän dessa åtgärder i sig inte är specifikt inriktade på denna fråga. Detta gäller i synnerhet jordbruks- och energisektorerna, där minskade metanutsläpp förväntas som följd av minskat boskapsbestånd på grund av den gemensamma jordbrukspolitiken å ena sidan och på grund av minskningen av kolproduktionen i EU efter år 2000 å andra sidan. Dessa effekter har medtagits i de beräknade prognoserna i CITEPA-undersökningen. Dessa resultat framställs i den följande sammanfattande tabellen, som visar prognoserna för minskningen till år 2005/2010 i jämförelse med 1990 års nivå på grundval av två scenarier: a) Nuvarande policy. b) Ytterligare gemenskapsåtgärder att överväga. 2005 Nuvarande policy 2005 Rekommenderad policy 2010 Nuvarande policy 2010 Rekommendera d policy JORDBRUK AVFALL ENERGI | | | - 7,00 % - 1 1 , 1% - 18,5 % TOTALT (Källa: CITEPA, nov. \m, HU-12) - 10,6 % | - 24 % - 45 % - 24 % - 30 % - 9,70 % - 14,5 % - 2 5 , 3% - 34 % - 60 % - 34 % - 14,3 % - 41 % Såsom framgår av denna tabell kan utsläppsminskningar på 30 till 41 % förväntas till år 2005 och 2010 i jämförelse med 1990 års nivå om det s. k. "policyåtgärder att överväga"-scenariot genomförs. Tabellen visar också att i detta fall, i jämförelse med "nuvarande policy"-scenariot, kunde minskningen av metanutsläppen t. o. m. tredubblas. Men för att undvika feltolkningar av resultaten som framlagts i CITEPA-undersökningen, måste läsaren vara medveten om den nuvarande bristen på kunskap om flera parametrar som berör metan, som t. ex. de utsläppsfaktorer för vilka de nu tillgängliga data uppvisar betydande osäkerheter. Denna osäkerhet återspeglas därför också i resultaten av undersökningen. 1^ BILAGA > Figurer - Tabeller « Bibliografi 20 Mätaingar av globala metankoncentrationer "o > D •O i -. <u c o tö 13 CD O C o I 180CM 1300-J 8CXM 300-4 w. Moderna mätaingar • Siple iskärna A Byrd iskäma • Dye iskärna ° Vostok iskärna 8 0 « O • • A 4A 108 10* 10s 1<P 10* « 101 10° År före nutid (1990 e. Kr. ) Årliga CH4-koncentrationer i atmosfären under de senaste 160 000 åren (härledda från iskärnor och NOAA/CMDL-provtagningsnätverket). Källa: Oak Ridge (1990). Fig 1 ppbv = ppb = miljarddel (volym) 3l Caroor Dioxide. 6 5% N i trous Ox i de : 5% CFCs: 1 1% Methane : 1 8% Beräknade på basen av koldioxidekvivalenter med användning av IPCC:s (l990a) enhet för global uppvärmningspotential (GPW) med en tidshorisont på 100 år. Endast antropogena utsläpp. 1 Detta diagram syftar till att ge en allmän förståelse för metanets bidrag till en framtida temperaturhöjning, grundad på de GWP-värden som presenterades i IPCC (1990a). Dessa värden revideras dock fortlöpande på grundval av olika vetenskapliga och metodologiska omständigheter. Det är sannolikt att vidare undersökningar kommer att leda till att bidraget från CFC kommer att minskas medan bidragen från de andra gaserna förblir ungefär på samma nivå eller ökas. Fig 32. [X Förstorad framställning av de senaste tio åren Två senaste århundraden 1. 6 Î Atmosfäriska data ^ Ullllon 1. 2 -J Data från iskärnor n 1. 0" 0. 8- 0. 6 @ i 1750 1800 1850 1900 1950 1 r n1 ^ ï3 H u*1 j* -, J1 *F 1. 7 1. 6 Miljondelar fâ 1. 5 I 1978 Metanhalten i atmosfären ökar i en takt av 1 % per år J I 1980 i I 1982 i I 1984 i L 1986 J L 1990 1988 Källor: Stauffer et al. , 1985, Blake & Rowland, 1988. Senaste tio åren Fig 3 (a) 1650 1550 1450 1350 1250 1150 1050 950 850 750 650 i i i = DE08 0 Plats J A Mizuho * Bergstopp (Bern) Bergstopp (Grenoble) Cape Grim e 3 -C > 1 0. 40 0. 35 0. 30 0. 25 0. 20 9 i 0. 15 0. 10 0. 05 0. é ' i \ c m o * * * * ** ff 900 1000 1100 1200 1300 1400 1500 1600 1700 1800 1900 2000 Year s o > 2 '92 *93 (a) Koncentrationer av CH4 under de sena. ste 1000 åren härledda från antarktiska iskärnor. Direkta observationer av CH4-koncentrationer från Cape Grim, Tasmanien, har inkluderats för att visa på den jämna övergången från iskäme- till atmosfäriska mätningar. Drivhuseffekten från strålning som resultat av ökade mängder CH4 i förhållande till den förindustriella perioden visas på den högra axeln. Effekten av överlappning med N20 har korrigerats enligt IPCC(1990). (b) Globala genomsnitt av CH4-koncentrationer 1983-1993, som visar den minskade tillväxttakten år 1992 och 1993. ppbv = ppb = miljarddel (volym) Pi ig A ^V ÅTGÄRDER Minskning av CH4-utsläpp Minskning av CCyutsläpp kt CItyår kt CCyår Specificerade kostnader NLG/ton CH4 Gasproduktion 1 ökat gasutnyttjande 2 Ytterligare ökat gasutnyttjande 3 Uppeldning offshore Gas distribution 4 Utbyte av gråjärnsrör 5 Fördubblad läckagekontroll Stallgödsel 6 Anpassning av stall/lager 7 Storskalig digestion 8 Digestion på gårdsnivå (mesofil) 9 Digestion på gårdsnivå (kryofil) Avfallsupplag: återvinning av avfallsgas 10 Elproduktion 11 Förädling 12 Uppeldning Avfallsupplag: minskad avfallsuppläggning 13 Kompostering 14 Fermentering 15 Uppbränning Totalt 11 (1 %) 22 (2 %) 6 (1 %) 52 (5 %) 9 (1 %) 18 (2 %) 4 (0 %) 6 (1 %) 12 (1 %) 72 (7 %) 31 (3 %) 51 (5 %) 5 (1 %) 1 (0 %) 6 (1 %) 307 (31 %) 0 0 -14 0 0 0 16 16 27 158 39 0 -2 1 96 336 -160 -18 1000 4500 3000 0 -120 960 1100 -95 -70 16 600 1300 15700 Tabell Åtgärder för att reducera utsläpp av metan år 2000, e tiligt besknvnmgen i detta dokument. Specificerade kostnader (1000 NLG/ton CH4) 15 10 r 1S • * Hs 10 11 2 6 i g ^ V4 17 * * * 100 Figur Utbudskurva för metanreducerande åtgärder år 2000 i Nederländerna. Extra/undvikta COyutsläpp har undantagits. Sifferuppgifterna refererar till tabell A. Minskning av CH4 (kt CH4) Figur 5 3 b mt år"1 125 + 70 30 ± 30 10 ± 5 5 ± 5 5 ± 5 175 70 ± 50 80 ± 20 40 ± 25 30 ± 15 25 ± 10 25 ± 10 35 ± 10 80 ± 45 385 560 ± 90 455 ± 50 30 ± 25 45 ± 10 530 ± 85 30 ± 5 Beräkningar av aktuella metankällor och -sänkor (Lelieveld & Crutzen, 1993) Beräknade metankällor och -sänkor Källor Naturliga källor Naturliga våtmarker (träsk, sumpmarker, tundra mil. ) Termiter Oceaner Sötvatten Destablisering av CH4-hydrater Delsumma: naturliga källor Antropogena källor Risfält Enterogen fermentering (främst idisslare) Avfallsupplag Eldning av biomassa Animait avfall Hushållsavloppsvatten Kolgruvor Gas- och oljeborrning, gasventilering, gastransport Delsumma: antropogena källor Totalt alla källor Sänkor Reaktion med OH i troposfären Avlägsnande av jordlager Reaktioner med OH, Cl och O ('D) i stratosfären Totalt alla sänkor ökning i atmosfären10 Tabell 1 Baserad på ökningsmått av CH4-koncentrationer. 3fc> Sammanfattning av CORINAIR 1990 (Antropogena källor) CH4 i ton A B DK D F FL GR I BRL L NL ES P S UK Offentlig kraftproduktion, samproduktion och ornrådesuppvärrning Förbränning i bostads-, kommersiella och offentliga byggnader Industriell förbränning Produktionsprocesser Utvinning och distribution av fossila bränslen Lösningsmedel Vägtransporter Övriga mobila källor/maskiner Avfallshantering och -disponering 100 137 866 6000 1100 1100 963 3803 0 3 550 8912 356 938 200 7800 3958 6106 112000 149900 6500 21 16733 3580 426 1900 44174 6913 9608 500 1200 2718 NE 14118 710 40 10000 6000 6600 5900 2100 25 AZ 1413 9527 7614 200 0 37 0 1600 8100 7300 3880 91600 42437 11938 1547000 310100 100 363756 347460 10180 1628 940 683662 2904 1547 1978 4173 14 0 0 0 1210500 0 0 2700 9161 IE 0 0 1811 1056 - 0 70000 22300 2000 600 NE 1880 7550 0 0 0 0 20 0 0 NE 3733 25229 1160 172 6400 11446 1391 12718 876 8154 40 14 160 1629 169 3498 0 10500 300 311000 4620 121600 2249000 739500 67100 202467 1302802 138340 3838 378000 506711 35180 179755 1088000 Jordbruk 202600 262564 263123 2052000 1611200 163000 362674 1764207 642610 17650 520000 874158 203662 205078 1076100 Corinair 1990 Totalt per medlemsstat LM 617000 339703 407250 6054000 2847200 249330 935928 3485529 796110 23768 917670 2141872 254100 415782 3386100 Tabell 2 Sammanfattning av CORINAIR 1990 (Antropogena källor) CH4 i kiloton (1000 ton) Totalt for EU per sektor Totalt för EU per sektor (%) Offentlig kraftproduktion, samproduktion och områdesuppvärming Förbränning i bostads-, kommersiella och offentliga byggnader Industriell förbränning Produktionsprocesser Utvinning och distribution av fossila bränslen Lösningsmedel Vägtransporter Andra mobila källor/maskiner Avfallshantering och -disponering Jordbruk Corinair 1990 Totalt for EU 25 370 49 49 4623 0,02 181 26 7328 10221 22872 0,11 1,62 0,22 0,21 20,21 0 0,79 0,11 32,04 44,69 100 Tabell 3 3gr TEKNISKA ALTERNATIV FOR REDUCERING AV METANUTSLAPP TEKNISKA ALTERNATIV JORDBRUK Enterogen fermentering Minskning av boskapsbetånd Effektivare foderomvandling Ökad animal produktivitet Stallgödsel Täckta bassänger Jäsningstankar CH4- REDUKTION TILLGÄNGLIGHE T KOSTNAD max % 10 - 20 % ? 5 - 30 % Tillgänglig Tillgänglig ? Låg upp till 80 % upp till 70 % Tillgänglig Tillgänglig Låg/medel Låg/medel AVFALLSHANTERING OCH -DISPONERING Avfallsupplag Anaerobisk avfallsupplagsskötsel: metanåtervinning och -utnyttjande Aerobisk avfallsupplagsskötsel Semiaerobisk avfallsupplags-skötsel Minskad uppläggning av avfall ENERGI Kolbrytning 30 - 70 % över 80 % upp till 50 % upp till 100 % Tillgänglig FoU Tillgänglig Tillgänglig Medel Hög Medel Låg/medel Förbättrad återvinning av fyllda gruvgångar Luftning före brytningen Utnyttjande av ventilationsluft Naturgas Minskade direktutsläpp & uppeldning Förbättrad läckagekontroll & rörledningsreparationer 20 - 50 % upp till 70 % 10 - 90% Tillgänglig Tillgänglig FoU Låg Medel/hög Låg/medel upp till 50 % Tillgänglig Låg upp till 80 % Tillgänglig Låg/medel Tabell 4 y\ LITTERATUR 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. US EPA-Global Change Division. Anthropogenic methane emissions in the United States Estimates for 1990. Report to congress. April 1993 Steele, L. P. , E. J. Dlugokencky, P. M. Lang, P. P. Tan, R. C. Margin, and K. A. Massarie 1992. "Slowing down of the global accumulation of atmospheric methane during the 1980" Nature. Volume 358. July 23, 1992. National Laboratory/The Carbon Dioxide information Analysis Center. 1992. Trends'91. U. S. Department of Energy, Atmospheric and Climate Research Division. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1990. Climate Change : The IPCC Scientific Assessment. Report Preparated for Intergovernmental Panel on Climate Change by Working Group 1. IPCC (Intergovernmental Panel on Climate Change). 1992. Climate Change 1992 : The supplementary Report to the IPCC Scientific Assessment. Report prepared for Intergovernmental Panel on Climate Change by Working Group 1. Högan, K. B. , J. S. Hoffman, and A. M. Thompson "Methane on the Greenhouse Agenda" Nature Vol. 354. November 21, 1991. BOUSCAREN R. , HOULLIER Ch. , CROZET B. "Possibilities of control of Greenhouse gases emissions other than C02 in the European Community" - Volume 1 : methane-September 1992. US EPA-Global Change Division. Options for reducing Methane emissions Internationally. Vol. 1 : Technological options for reducing methane emissions. Report to congress - July 1993. KB. HOGAN Methane reductions are cost - effective approach for reducing emissions of greenhouse gases. International Workshop Methane and Nitrous oxide - Amersfoort - Netherlands -February 1993. 10. C. EBERT - A. ROSLAND "Methane emissions from oil and natural gas systems" Paper for the International Workshop -Amersfoort-Netherlands- February 93. 11. British gas Pic. "Methodology for determining emissions of methane from the onshore U. K. natural gas industry". Watt committee working party on methane emissions. January 1993. 12. A. R. VAN AMSTEL, R. J. SWART, M. S. KROL, J. P. BECK, A. F. BOWMAN and K. W. VAN DER HOEK "Methane the other greenhouse gas - research and policy in the Netherlands" RIVM - April 1993. 13. D. DE JAGER, K. BLOK "Cost-effectiveness of emission-reducing measures for methane in the Netherlands" ECOFYS - May 1993. 14. US/Japan Working Group on Methane i+D "Technological options for reducing methane emissions. Background document of the response strategies working group". United States Environmental Protection Agency (US-EPA), Washington, 1992. 15. G. MAXWELL "Will gas-to-Energy Work at your Landfill ?" Solid Waste and Power - June 1990. 16. R. A. LENG "Improving ruminant production and reducing methane emissions from ruminants by strategic supplementation". US. EPA - Air and Radiation - June 1991. 17. OECD "Preliminary IPCC National GHG inventories : in-dept review - Part III IPCC - Working Group I - Bracknell - UK - April 1993. 18. J. FENGER, J. FENHANN, N. KILDE "Danish Budget for Greenhouse gases". Nordisk Ministerrad - 1990. 19. D. GUSBIN - COHERENCE "Computation of energy related methane and nitrous oxide emissions with HECTOR model". CEC DG XVII - contract N° 4. 1032/E/92 - 16 - May 1993 20. GERMAN MINISTER OF ENVIRONMENT "Report from the German Government to the Commission of the European Communities on the national programme to reduce energy-related emissions of C02 and other greenhouse gases by 2005". ref: XI/351/92-EN 21. 22. SELZER "Die Rolle des Methans in einer stratégie zur Begrenzung des Klimaänderung" VDI-GET - Tagung : Klimabeeinflussung durch den Menschen III. Dusseldorf 1992. This Common Inheritance. The second year report. Britain's environmental strategy. LONDON HM50 - October 1992 23. EUROGAS Private Communication March 1993. 24. BELGIAN ENVIRONMENT MINISTER - LAURETTE ONKELINX Letter to Mr Ripa di Meana concerning the Belgian national programme to limit emissions of C02 and other greenhouse gases. Ref. XI/568/92 - EN 25. DANISH PERMANENT REPRESENTATION TO THE EUROPEAN COMMUNITIES "Report on the Danish national programmes to limit emissions of C02 and other greenhouse gases". April 1992 -ref N° 400. T. 3-11. 26. J. HEYER STUDIE C: Methan. Studi en Programm "Landwirtschaft" der Enquête - Kommission des Deutschen Bundestages "Schutz der Erdatmosphäre". 27. MINISTRY OF ENVIRONMENT- HELLENIC REPUBLIC "National programme for the reduction of C02 emissions" December 1992 - ref XI/6/93. EN. ^\ 28. 29. 30. SPANISH STATE SECRETARY FOR ENVIRONMENTAL AND WATER POLICY, MINISTRY OF TRANSPORT AND PUBLIC WORKS "National programme to limit C02 emissions". July 1992 - ref XI/566/92-EN FRENCH MINISTRY OF ENVIRONMENT "Premiers éléments pour un programme français de lutte contre l'effet de serre". March 1993. F. MOISAN, D. SA VANNE, Ph. CHARTIER "Prévention des émissions de gas à effets de serre en France, à l'horizon 2010 la priorité ne réside pas seulement dans le domaine de l'énergie" World Energy Council - 15 th Congress - Division 1. TS/S. T. 12. Madrid - Sept. 20-25, 1992. 31. IRISH DEPARTMENT OF THE ENVIRONMENT "Ireland - Climate change - C02 abatement strategy". December 1992. 32. DUTCH MINISTRY OF HASING, PHYSICAL PLANNING AND ENVIRONMENT "Measures taken within the Netherlands National Programme on Climate Change". April 1992. 33. 34. IPCC Climate Change. The IPCC Response strategies. Island Press. UK. 1991 IPCC Climate Change 1992 - The supplementary report to the IPCC Scientific assessment. Cambridge University Press. 1992 35. CEC - DIRECTORATE G E N E R AL FOR E N E R GY Energy in Europe - A view to the future. Special issue - september 1992. 36. ENERGY FOR A NEW CENTURY Working document n° 3. 1. Conventional Wisdom (May 1990). 37. OECD. Environmental data. Compendium 1991. 38. 39. 40. 41. 42. 43. 44. Strategies for limiting methane - CITEPA Final report - Contract N° B92/4 - 3040/16177 Nov. 1993 Bénédicte Oudart IPCC Workshop Proceedings, Amersfoort Feb. 1993 Methane and Nitrous oxide. Methods in national emissions inventories and options for control. International Symposium Proceedings. Maastricht - Dec. 1993 Non-C02 Greenhouse Gases. Why and how to control? IEA/OECD Scoping Study - 1994- Energy and Environmental technologies to respond to global Climate Change concerns IPCC Scientific Assessment Working Group Report 1994 - Radiative forcing of climate change. INC-FCCC Eleventh session New-York, 6-17 February 1995 First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. COP First session Berlin 28 March - 7 April 1995 First review of information communicated by each party included in Annex I to the convention. Additional communications. H -l ISSN 1024-4506 KOM(96) 557 slutlig DOKUMENT SV 14 11 Katalognummer : CB-CO-96-567-SV-C ISBN 92-78-11408-1 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer 1. -2985 Luxemburg i \^


title: Lovgivningsmæssig beslutning med Europa-Parlamentets udtalelse om forslag til Rådets forordning (EF) om indgåelse af en fiskeriaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Letland (KOM(96)0343 - C4-0478/96 - 96/0178(CNS)) (Høringsprocedure)

eurovoc_concepts:
Latvia
conservation of fish stocks
conservation of resources
fishery management
fishing net

formats: html print


title: Resolution on implementation of equal opportunities for men and women in the civil service

eurovoc_concepts:
European official
civil service
equal treatment
female work
gender equality


title: REGULAMENTO (CE) Nº 2198/96 DA COMISSÃO de 15 de Novembro de 1996 que fixa os direitos de importação no sector dos cereais

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import


title: Règlement (CE) nº 2193/96 de la Commission du 15 novembre 1996 modifiant le règlement (CEE) nº 2131/93 fixant les procédures et conditions de la mise en vente des céréales détenues par les organismes d'intervention

eurovoc_concepts:
award of contract
cereals
customs formalities
export refund
freight rate
maritime transport

formats: html pdfa1b print


title: Résolution sur la mise en oeuvre du principe de l'égalité de traitement entre hommes et femmes au sein de la fonction publique