title: MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA- PARLAMENTET OM HANDEL MED KVINDER MED HENBLIK PÅ SEKSUEL UDNYTTELSE

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 20. 11. 1996 KOM(96) 567 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET OM HANDEL MED KVINDER MED HENBLIK PÅ SEKSUEL UDNYTTELSE INDHOLDSFORTEGNELSE DEL I: GENERELLE RAMMER KONTEKST AFGRÆNSNING AF PROBLEMET BAGGRUND 3 3 3 4 DEL II: UDARBEJDELSE AF EN INTEGRERET. TVÆRFAGLIG POLITIK. 6 II. 1: TVÆRFAGLIGE FORSLAG Il. l. a: STOP-programmet mod menneskehandel Il. l. b: Behovet for bedre oplysninger og forskning II. 1. c: Samarbejde og koordinering Il. l. d: Oplysningskampagner Il. l. e: Uddannelse II. 2: INDVANDRING II. 2. a: Uddannelse vedrørende indvandring II. 2. b: Midlertidig opholdstilladelse II. 3: RETLIGT SAMARBEJDE II. 3. a: Eksisterende internationale instrumenter II. 3. b: Medlemsstaternes lovgivning II. 3. c: Et nyt retligt instrument for EU II. 3. c: Sanktioner II. 4: POLITISAMARBEJDE II. 4. a: Samarbejde og kommunikation II. 4. b: Uddannelse af politifolk II. 4. c: Tredjelande II 5: DEN SOCIALE DIMENSION OG BESKÆFTIGELSEN II. 5. a: Oplysningsarbejde II. 5. b: Sociale programmer II. S. c: Modtagelses- og rehabiliteringscentre II. 5. d: Arbejdsvilkår II. 5. e: Uddannelse på det sociale område DEL III: SAMARBEJDE MED TREDJELANDE III. l: CENTRAL- OG ØSTEUROPA OG DE NYE UAFHÆNGIGE STATER III. 2: LANDENE I AFRIKA. VESTINDIEN OG STILLEHAVS OMRÅDET fAVS^ 1 7 7 8 9 10 11 12 12 13 13 14 14 14 15 16 16 17 18 19 19 19 20 21 22 23 24 25 Til 3: LANDENE I ASIEN. LATINAMERIKA OG MIDDELHAVS OMRÅDET DEL IV: KONKLUSION BILAG 1: Fuldstændig liste over aktionspunkteme i meddelelsen BILAG 2: Uddrag af de vigtigste tekster om menneskehandel BILAG 3: Detaljeret bibliografi om handel med kvinder i Europa 26 28 29 37 46 DEL I: GENERELLE RAMMER KONTEKST Handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse er en form for international organiseret kriminalitet, der er i stigning. Der kan tjenes mange penge på handelen, mens risikoen er beskeden. Tusinder af kvinder hentes fra udviklingslandene og Central- og Østeuropa forhold, hvor deres grundlæggende i menneskerettigheder krænkes. Kun et mindretal af tilfældene indberettes, og det er sjældent, at menneskehandlerne dømmes. til Vesteuropa og havner Offentlighedens interesse og den internationale bevågenhed er vokset takket være det arbejde, som forskellige ikke-statslige organisationer (NGO'er), FN og Europarådet har udført. Rådet for Den Europæiske Union (retlige og indre anliggender) vedtog i november 1993 en række henstillinger til medlemsstaterne om bekæmpelse af menneskehandel1, og ud over en række andre beslutninger vedtog Europa-Parlamentet i december 1995 med enstemmighed en betænkning og en beslutning om menneskehandel2. På en større konference i Wien i juni 1996 tog Europa-Kommissionen initiativ til for første gang at samle politiet, indvandringsmyndighederne, regeringerne og parlamenterne. På konferencen blev der udpeget en række specifikke områder, hvor der bør sættes ind, og der blev vedtaget en række henstillinger, bl. a. om udarbejdelse af en handlingsplan for en samlet, velstruktureret approach på EU-plan. eksperter, NGO'er, repræsentanter akademikere for og Formålet med denne meddelelse er at sætte gang i en bred politisk debat og nå frem til en sammenhængende europæisk approach til disse spørgsmål. Samtidig tilstræbes det at finde frem til konkrete forslag, der hurtigt kan gennemføres, under hensyntagen til de aktioner, der på nuværende tidspunkt drøftes som led i samarbejdet om retlige og indre anliggender. Kommissionen mener, at en sådan approach bør omfatte foranstaltninger, der kan forbedre både det internationale og det europæiske samarbejde, samtidig med at der indføres mere effektive foranstaltninger på nationalt plan. AFGRÆNSNING AF PROBLEMET Alle initiativer, der sigter mod at bekæmpe denne form for international organiseret kriminalitet, må lægge særlig vægt på den katastrofale virkning, den har på ofrene. Kvinders menneskerettigheder omfatter deres ret til at have kontrol over og frit træffe beslutninger om spørgsmål vedrørende deres seksualitet, herunder seksuel og reproduktiv sundhed, uden tvang, diskrimination og vold3. Denne meddelelse beskæftiger sig kun med den særlig alvorlige krænkelse af menneskerettighederne, som handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse udgør4. Henstillinger om menneskehandel - Rådets pressemeddelelse 10550/93 af 29. - 30. november 1993, se bilag 2. Betænkning om menneskehandel af 14. december 1995 fra Udvalget om Borgerlige Frihedsrettigheder og Indre Anliggender, ordfører Maria Paola Colombo Svevo, A4-03 26/95. FN's fjerde internationale kvindekonference - Beijing, 1995, se også bilag 2. I Kommissionens meddelelse om integrering af lige muligheder for kvinder og mænd i alle Selv om denne meddelelse koncentrerer sig om kvinder, rejser handelen med kvinder en række spørgsmål, som også er relevante for handelen med børn. Den nuværende bekymring over misbrug og udnyttelse af børn rejser imidlertid også mange andre spørgsmål end spørgsmålet om handel med børn, som derfor må behandles særskilt. Børns særlige behov og situation kræver en målrettet analyse og målrettede svar, både socialt og lovgivningsmæssigt. Kommissionen er i gang med at undersøge, hvordan EU- institutionerne kan bidrage yderligere til bekæmpelsen af handel med børn efter at have fremlagt sine første reaktioner i et notat5 på det uformelle møde i Rådet (retlige og indre anliggender) den 27. september 1996. Kommissionen har til hensigt at følge konklusionerne fra verdenskongressen mod kommerciel seksuel udnyttelse af børn, der blev afholdt i Stockholm for nylig, hvori det hedder, at der er behov for en sammenhængende og koordineret approach. Alle fremtidige initiativer fra Kommissionen, som har indflydelse på forebyggelse af misbrug eller seksuel udnyttelse af børn, vil blive udarbejdet med dette bredere perspektiv for øje. En meddelelse, som omfatter foranstaltninger til bekæmpelse af børnepornografi på Internettet, der kan gennemføres med det samme, og en grønbog om beskyttelse af mindreårige og menneskelig værdighed, som fastlægger en mere langsigtet handlingsplan, blev vedtaget af Kommissionen den 16. oktober. I denne meddelelse defineres handel med kvinder som transport af kvinder fra tredjelande til EU (og eventuelle efterfølgende flytninger mellem medlemsstaterne) med henblik på seksuel udnyttelse. Der må sondres mellem lovlig og ulovlig indrejse. Nogle kvinder indrejser lovligt, enten fordi de kommer fra lande, hvis statsborgere ikke behøver at have visum for at indrejse på en medlemsstats område for et kort ophold, eller fordi de har et visum, der giver tilladelse til et kort ophold eller endda en arbejdstilladelse med længere gyldighed, f eks. tilladelse til at arbejde som "danserinde". Dette kan være et dække for prostitution. Handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse omfatter kvinder, der har været udsat for intimidering og/eller vold i forbindelse med handelen. Det er ikke altid relevant, om kvinden oprindelig har samtykket, da nogle kommer ind i kvindehandelskæden vel vidende, at de skal arbejde som prostituerede, men derefter fratages deres grundlæggende menneskerettigheder under slavelignende forhold. Meddelelsen drejer sig derimod ikke om spørgsmålet om kvinder, som rejser over grænsen for at arbejde som prostituerede uden at være blevet udsat for tvang, eller spørgsmålet om sort arbejdskraft i andre sektorer i EU. BAGGRUND6 Hvor mange ofre for handel med kvinder er der? fællesskabspolitikker og -aktioner (KOM(96) 67) omtales spørgsmålet om menneskehandel og vold mod kvinder. Fås fra Kommissionens taskforce for retlige og indre anliggender. Oplysningerne er hovedsagelig baseret på data, der er indsamlet under konferencen i Wien, og på IOM- undersøgelser - se også bibliografien i bilag 3. Der er ingen tvivl om, at handelen med kvinder, som gennemføres af organiserede forbrydernet, er i stigning. Selv om der ikke findes nogen nøjagtige tal, dels på grund af, at der er tale om ulovlige og skjulte aktiviteter, og dels på grund af, at problemet i mange lande ikke fuldt ud er anerkendt på officielt plan, er der foretaget en række undersøgelser i medlemsstaterne7. IOM (Den Internationale Organisation for Ind- og Udvandring) anslår, at der i 1995 var ca. 500 000 kvinder, der blev bragt til EU-landene, de fleste af dem ulovligt. Forskning foretaget af NGO'en International Campaign to End Child Prostitution in Asian Tourism (EPCAT) konstaterede for nylig en klar ny tendens, nemlig at et stort antal kvinder og piger fra Rusland, Ukraine og Belarus transporteres vestpå8. Tallene fra NGO'erne i medlemsstaterne tyder også på, at der kommer flere og flere kvinder fra Central- og Østeuropa9. Hvad er årsagerne? IOM's undersøgelser viser, at grundene til indvandring i forbindelse med handel med kvinder blandt andet er manglende muligheder i oprindelseslandene, den ekstreme fattigdom i mange udviklingslande og marginalisering af kvinder i oprindelseslandene. Det er også af stor betydning, at kvinderne ofte er dårligt uddannet eller slet ikke har nogen uddannelse, og i områder, hvor arbejdsløsheden er høj, rammes kvinder som regel hårdere end mænd. Det ser også ud til, at der er en voksende efterspørgsel efter "eksotiske" prostituerede, og der er større sandsynlighed for, at kvinder fra lande, hvor sexturismen florerer, havner i udlandet. De stadig stærkere organiserede forbrydernet fremmer desuden både efterspørgslen og lokker potentielle ofre til. Hvilke lande er der tale om? De kvinder, der er ofre for denne handel, kommer fra næsten hele verden, men der kommer flere fra nogle regioner og lande end fra andre. For eksempel er Ghana, Nigeria og Marokko i Afrika, Brasilien og Colombia i Latinamerika, Den Dominikanske Republik i Stillehavsområdet og Filippinerne og Thailand i Sydøstasien særlig hårdt ramt. IOM's undersøgelser viser også, at der er veletablerede forbindelser mellem visse oprindelses- og værtslande10. Efter oprettelsen af de nye uafhængige stater og Berlinmurens fald har man desuden konstateret, at mange Central- og Østeuropæiske lande er blevet oprindelses- og/eller transitlande. Strømmen går i retning af de industrialiserede lande, og alle EU-landene er berørt i større eller mindre omfang. Kommissionen er dog klar over, at der også forekommer handel med kvinder inden for og mellem lande i andre dele af verden, hvor EU kun kan påvirke situationen indirekte. For eksempel "Traite des êtres humains - vers une politique de volonté commune", Centre pour l'égalité des chances et la lutte contre le racisme, marts 1996 (Belgien). "Commercial Sexual Exploitation af Children in some Eastern European Contries", EPCAT, marts 1996. Rapporterne for 1994 og 1995 fra den nederlandske Stichting tegen Vrouwenhandel (STV). "Trafficking and Prostitution: The Growing Exploitation of Migrant Women from Central and Eastern Europe", maj 1995. 9 10 Hvordan foregår handelen? Politiets erfaringer viser, at selv om der forekommer handel i beskeden målestok, som omfatter nogle få personer, varetages størstedelen af handelen af store foretagender og internationale net, der har skabt en sofistikeret og velorganiseret "industri"11 med politisk støtte og økonomiske ressourcer i oprindelses-, transit- og bestemmelseslandene. Der er også rapporteret om bestikkelse af embedsmænd. Ruterne og transportformen afhænger selvfølgelig af oprindelseslandets geografiske afstand til bestemmelseslandet. Kvinder, der kommer til EU fra Central- og Østeuropa, kommer som oftest med tog eller bil, mens kvinder fra fjernere lande ankommer med fly. Hvem er kvinderne? Kvinderne er som regel meget unge (de fleste af dem er under 25, og mange af dem er mindreårige). En IOM-undersøgelse12 viser, at der må sondres mellem handel med kvinder fra landene i Central- og Østeuropa og kvinder fra udviklingslande. Kvinderne fra udviklingslandene er sædvanligvis ældre og er oftere gift og har børn. Kvinderne fra Central- og Østeuropa er i gennemsnit yngre og bedre uddannet. DEL n: UDARBEJDELSE AF EN INTEGRERET. TVÆRFAGLIG POLITIK Hovedkonklusionen fra Europa-Kommissionens konference i Wien i juni 1996 var, at handel med kvinder ikke kan bekæmpes effektivt uden en tværfaglig, koordineret approach, som omfatter alle de involverede aktører - NGO'erne og de sociale myndigheder, domstolene, politiet og indvandringsmyndighederne - og som omfatter både nationalt og internationalt samarbejde. Henstillingerne fra konferencen peger på, at hovedansvaret ligger hos medlemsstaterne, fordi mange spørgsmål enten skal eller bedst kan behandles på nationalt plan. Da der er tale om grænseoverskridende spørgsmål, må der dog også gøres en indsats på EU-plan, for det første ved, at der indføres foranstaltninger på europæisk plan eller ved, at de nationale tiltag suppleres, og for det andet ved, at EU samarbejder med partnere i tredjelande. Alle de instrumenter, EU råder over i henhold til traktaten, må tages i brug, både i fællesskabssammenhæng og inden for søjle 3 (retlige og indre anliggender)13. Kommissionen lægger særlig vægt på NGO'ernes og det civile samfunds arbejde med at bekæmpe handel med kvinder. NGO'erne har vist, at de er i stand til at finde på nye H "Trafficking in women for purposes of sexual exploitation", Dr. W. Bruggeman, Europols Narkotikaenhed, konferencepapir til brug for konferencen i Wien. Se fodnote 10. I afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union (den såkaldte søjle 3) står der, at medlemsstaterne betragter visse områder inden for samarbejdet om retlige og indre anliggender (især indvandring og asyl samt politisamarbejde og retligt samarbejde) som spørgsmål af fælles interesse. De former for samarbejde, der kan benyttes, adskiller sig fra Det Europæiske Fællesskabs mekanismer på en række punkter, bl. a. er der et generelt krav om enstemmige beslutninger, og Kommissionen har en begrænset initiativret. måder at nå og hjælpe ofrene for seksuel udnyttelse på. De spiller en afgørende rolle med hensyn til at gøre myndighederne og offentligheden opmærksom på problemet og arbejde for ændringer i lovgivningen. Parallelt med Kommissionens opfølgning af Wiener-konferencen har medlemsstaterne allerede taget skridt til at forbedre samarbejdet inden for søjle 3, og der forhandles om en række initiativer. Denne meddelelse skal supplere de pågældende tiltag på andre områder. Den er også Kommissionens første interne skridt hen imod udarbejdelsen af en sammenhængende strategi for Kommissionens aktioner til fordel for ofrene inden for de beføjelser, den råder over. I overensstemmelse med de nøgleområder, der blev udpeget ;>å konferencen, foretages der i meddelelsen en sondring mellem indvandring, retligt samarbejde, retshåndhævelse, sociale spørgsmål og internationale spørgsmål. De tiltag, der gennemføres på disse områder, skal dog også ses i et bredere perspektiv, og flere af henstillingerne er af tværfaglig art, fordi visse af de behandlede problemer er indbyrdes forbundne14. Denne meddelelse behandler først de tværfaglige spørgsmål og ser derefter på særlige områder. I hvert kapitel gentages henstillingerne fra Wiener-konferencen (med kursiv), og der foreslås en række aktionspunkter (med fed skrift). For hvert aktionspunkt anfører Kommissionen, hvor ansvaret for den fremtidige indsats ligger15. n. l: TVÆRFAGLIGE FORSLAG ILl. a: STOP-programmet mod menneskehandel Blandt de initiativer, der på det seneste er truffet med hensyn til retlige og indre anliggender, kan nævnes et tilskyndelses- og udvekslingsprogram for personer, der har ansvaret for bekæmpelsen af menneskehandel og seksuel udnyttelse af børn. Programmet, som har fået navnet STOP-programmet (Sexual Trafficking of Persons), forventes vedtaget inden længe. Når det er blevet sat i gang (forhåbentlig inden udgangen af 1996), forventes det at være et nyttigt instrument til at udfylde de huller, der er påpeget på området, især med hensyn til oplysninger og forskning, formidling af oplysninger myndighederne imellem samt uddannelse. Det forventes, at der for de kommende fem år vil blive afsat 6,5 mio. ECU til programmet (0,5 mio. ECU for 1996 og 1,5 mio. ECU for 1997 og hvert af de følgende år), afhængig af de bevillinger, Budgetmyndigheden afsætter hvert år. 14 15 For eksempel har forslaget om midlertidig opholdstilladelse, som behandles under indvandringsspørgsmål, til formål at lette retsforfølgningen af menneskehandlere. Et andet eksempel er den tætte forbindelse mellem bedre information og en mere effektiv koordinering. Desuden blev det under drøftelserne på konferencen klart, at det er vanskeligt at foretage en klar sondring mellem de forskellige myndigheder og tiltag, og alle eksperterne var enige om, at der ikke findes noget enkeltstående organ, som kan løse problemet alene. Der kan enten være tale om en indsats i medlemsstaterne, der handler på nationalt plan, eller i Det Europæiske Fællesskab (søjle 1, dvs. Rom-traktaten) eller Den Europæiske Union (søjle 3, dvs. samarbejde om retlige og indre anliggender), eller om en direkte indsats fra Kommissionens side. Aktionspunkt for EU: Hurtig vedtagelse og gennemførelse af den fælles aktion om STOP-programmet. ILl. b: Behovet for bedre oplysninger og forskning Mangelen på pålidelige oplysninger om alle aspekter af menneskehandel har hidtil vanskeliggjort en målrettet indsats. Der er behov for specialiserede forskningsprojekter, som kan supplere de få eksisterende undersøgelser, herunder social og økonomisk forskning i de strukturelle årsager (fattigdom, ulighed, social udelukkelse) og forskning, der ser nærmere på kunderne. Det er særlig slående, at der er så få oplysningerne om ofrene og om netværkenes omfang. Der er svagheder i indsamlingen af oplysninger og i metoderne, især fordi definitionerne ikke er sammenlignelige, og indtil nu er der ikke regelmæssigt udarbejdet rapporter, som gør det muligt at vurdere tendenserne. Dette gælder både på nationalt, regionalt og internationalt plan. For at kunne planlægge præcise, målrettede forebyggelsesprogrammer må vi have et klarere billede af de forskellige oprindelses- og transitlandes relative betydning (selv om organisationer såsom IOM har udført en del nyttigt arbejde vedrørende migrationsstrømme). Desuden er der behov for udveksling af viden om de systemer, menneskehandlerne bruger, herunder oplysninger om ruter og anvendelsen af falske dokumenter, hvis indvandringsmyndighedernes kontrol skal gøres mere effektiv. Alle, der har ekspertviden på området, bør inddrages, f. eks. NGO'er i Europa og i oprindelses- og transitlandene (som må identificeres som led i forskningen). Det skal bemærkes, at visse medlemsstater hvert år bestiller situationsrapporter fra NGO'erne. Hvis myndighederne løbende skal kunne tilpasse deres politik, er der brug for et system, der sikrer, at man regelmæssigt får nye oplysninger. Visse aspekter af forskningen må udføres af politimyndighederne, især indsamlingen af standardiserede, sammenlignelige tal, og Kommissionen håber, at de nationale politistyrker og de internationale organer (Europol og Interpol) vil kunne samarbejde med den civile forskning og specialiserede organisationer såsom IOM og undgå dobbeltarbejde. Men selv om dette er et værdifuldt mål på lang sigt, mener Kommissionen ikke, at det på nuværende tidspunkt er realistisk at udarbejde en konsolideret årlig situationsrapport, som omfatter alle områderne. Specifikke undersøgelser og rapporter vil være af større værdi for medlemsstaterne, når de skal beslutte, hvad de skal gøre i praksis, og de vil også udgøre et solidt grundlag for Kommissionens opfølgningsindsats inden for dens kompetenceområder. Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: Fællesskabets budgetposter på det sociale område må så vidt muligt benyttes til at undersøge ovennævnte områder16 samt den rolle, menneskehandelen spiller for spredningen af kønssygdomme og narkotikamisbrug. Man må gennem specialiserede 16 F. eks. det fjerde handlingsprogram om lige muligheder for mænd og kvinder. workshops for eksperter og forskere udpege de områder, hvor det er vigtigst at udføre specialiseret forskning. Den forskning, der finansieres af Fællesskabet, skal offentliggøres og udbredes. Aktionspunkt for EU: Der må gennemføres en række relevante undersøgelser under STOP-programmet under særlig hensyntagen til det arbejde, der fremover vil blive udført af Europols Narkotikaenhed. ILl. c: Samarbejde og koordinering Mangelen på fyldestgørende oplysninger, som de forskellige organisationer kan benytte sig af, må føre til den konklusion, at der er et presserende behov for at udveksle de foreliggende oplysninger og for, at organisationerne koordinerer deres indsats. På Wiener konferencen mente både myndighederne og NGO'erne, at der ikke var tilstrækkelig kontakt mellem de personer, der er involveret i de forskellige stadier af hjælpen til ofrene, og der blev flere gange udtrykt ønske om, at der blev oprettet centrale koordineringsorganer i medlemsstaternebestående af politiet, indvandringsmyndighederne, retsmyndighederne og de sociale myndigheder samt medlemmer af NGO'erne. Det er selvfølgelig medlemsstaterne alene, der kan beslutte at oprette sådanne organer, men Kommissionen har svært ved at se, hvordan menneskehandelen kan bekæmpes effektivt på såvel nationalt som internationalt plan, hvis der ikke finder en intern koordinering sted. Hvis oplysningerne bliver centraliseret, vil det blive lettere at indsamle sammenlignelige oplysninger, men der er tilsyneladende også problemer med manglende kontakt i de enkelte sager, og her må kommunikationen forbedres. Det er ikke kun i og mellem medlemsstaterne, det vil være nyttigt med øget koordinering. Der er også andre internationale organisationer, der gør en indsats på dette område. Europarådet har gennem sin styringskomite for lighed mellem mænd og kvinder (CDEG) været aktiv på området handel med kvinder og tvunge i prostitution siden september 1991, hvor det afholdt et seminar om bekæmpelsen af handd med kvinder17. Til opfølgning af seminaret oprettede CDEG en ekspertgruppe for bekæmpelse af handel med kvinder og tvungen prostitution, som i 1994 udarbejdede en handlingsorienteret liste over prioriteter, som styringskomiteen skulle tage stilling til. Senere bad CDEG en konsulent, som er ekspert på området, om at udarbejde en handlingsplan på grundlag af henstillingerne fra ekspertgruppen18. På et møde den 22. - 25. oktober 1996 besluttede CDEG at overveje at oprette en tværfaglig ekspertgruppe, som skulle udarbejde forslag til konkrete tiltag, evt. i form af en henstilling. Se "Proceedings of the Seminar", Strasbourg, 25. - 27. september 1991. "Plan of Action against traffic in women and forced prostitution", Michèle Hirsch, EG(96) 2, Strasbourg 1996. Under forberedelsen af Wiener-konferencen tog Kommissionen hensyn til det arbejde, Europarådet allerede havde udført. Kommissionen vil bestræbe sig på at forbedre sine forbindelser med de internationale og regionale organisationer såsom FN, Europarådet, de øvrige EU-institutioner og andre regionale grupperinger, så den kan finde frem til de relevante behov og prioriteter og få gavn af forbedrede komplementære initiativer. Der kan være tale om støtte til organer, der fører tilsyn med og støtter tiltag til bekæmpelse af handelen med kvinder, støtte til planlægning af prioriterede aktiviteter på mellemlang og lang sigt, der skal gennemføres i fællesskab, og intensivering af udvekslingen af oplysninger om planlagte aktiviteter og relevante forskningsprojekter. Siden Wiener-konferencen har Kommissionen udpeget et koordineringspunkt for sine tiltag19. Den ser også gerne, at kontakten mellem NGO'erne i forskellige lande forbedres, så man kan udveksle oplysninger om den bedste praksis og mulige fælles projekter. Aktionspunkt for medlemsstaterne: Det må overvejes, hvordan man kan forbedre indsamlingen af oplysninger i medlemsstaterne, og hvordan kommunikationen mellem de involverede grupper og myndigheder kan foregå. Aktionspunkt for medlemsstaterne og Kommissionen: Arbejdet i Europarådet må koordineres nøje. Aktionspunkter for EU og Kommissionen: Man må overveje at indføre koordinerede politikker i samarbejde med andre internationale organisationer og muligheden for at gennemføre fælles tiltag. Dialogen med NGO'er i forskellige lande, både i og uden for EU, må intensiveres, og de må tilskyndes til at oprette netværk. n. l. d: Oplysningskampagner En vigtig forebyggende foranstaltning er at give kvinderne i oprindelseslandene oplysninger om mulighederne og begrænsningerne for lovlig indvandring og om den risiko for udnyttelse, som ulovlig indvandring indebærer. Der findes allerede en række NGO'er i tredjelande, som gør et vigtigt stykke arbejde, men dette arbejde må underbygges og udvides. NGO'erne kan komme til at spille en afgørende rolle takket være det specialiserede kendskab til lokale forhold, deres erfaringer i oprindelseslandene har givet dem. Medlemsstaternes ambassaden og konsulater spiller også en vigtig rolle, som blev anerkendt af Rådet i 1993, idet den ene af dets fem henstillinger vedrørende menneskehandel20 gik ud på, at der burde iværksættes en oplysningskampagne blandt de diplomatiske og konsulære repræsentationer for at forhindre udnyttelse af prostitution. Der 19 IQ I taskforcen for retlige og indre anliggender. Henstillinger vedi Henstillinger vedrorende menneskehandel - Rådets pressemeddelelse 10550/93 af 29. - 30. november 1993, se bilag 2. 10 vil i samarbejde med myndighederne i værtslandene fortsat blive gjort en indsats på dette område, som bl. a. kan være rettet mod unge under uddannelse. De kvinder, der har været ofre for menneskehandel, og som befinder sig i EU, må have oplysninger om, hvordan de får hjælp. Oplysningerne formidles af social- og sundhedsmyndighederne og af NGO'erne, og Kommissionen er i gang med at undersøge, hvordan man kan hjælpe disse med at få oplysningerne ud til kvinderne. Kvinder, der kommer ind i EU med henblik på lovligt arbejde, men som tvinges ud i prostitution, skal også informeres om deres rettigheder og have hjælp til at få adgang til de systemer, der skal beskytte deres rettigheder. For at afskrække potentielle kunder kan der gøres en øget forebyggende indsats i form af oplysninger om sundhedsrisiciene. Dette vil også være med til at reducere risikoen for folkesundheden i EU. Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: Der må med støtte fra Budgetmyndigheden findes måder, hvorpå man kan skaffe flere penge til NGO'ernes oplysningsarbejde. Der må ydes støtte til oplysningskampagner om hjælp til ofrene. Der må ydes støtte til oplysningskampagner, der skal afskrække potentielle kunder. Aktionspunkt for Fællesskabet og medlemsstaterne: I overensstemmelse med Fællesskabets fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt om lige muligheder for mænd og kvinder må man støtte oprettelsen af informationssystemer om ofrenes rettigheder; medlemsstaterne må regelmæssigt udveksle oplysninger om, hvad man kan gøre ved misbrug i forbindelse med menneskehandel. Aktionspunkt for Kommissionen: Kommissionen må sammen med medlemsstaterne overveje at gennemføre koordinerede oplysningskampagner om menneskehandel i tredjelande i samarbejde med EU-delegationerne. n. l. e: Uddannelse Behovet for såvel tværfaglig som specifik uddannelse for de enkelte faggrupper blev understreget på Wiener-konferencen. Begge former for uddannelse kan på europæisk plan indgå i det kommende Grotius-udvekslingsprogram21 og i STOP-programmet. 21 Dette program oprettes i 1996 under søjle 3 og vedrører uddannelses- og udvekslingsprogrammer for aktører inden for retsvæsenet. 11 Aktionspunkter: Se især: II. 2. a - Uddannelse vedrørende indvandring II. 4. b - Uddannelse af politifolk II. 5. e - Uddannelse på det sociale område. H. 2: INDVANDRING Indvandringsspørgsmål (visa, kontrol ved indrejse og ophold i medlemsstaterne og efterfølgende rejser mellem de forskellige medlemsstaters område) spiller en vigtig rolle for menneskehandelsproblemet som helhed. Ifølge traktaten om Den Europæiske Union betragtes indvandringspolitikken og politikken over for tredjelandsstatsborgere samt reglerne for personers passage af medlemsstaternes ydre grænser og udøvelse af kontrol heraf som spørgsmål af fælles interesse (artikel K. 1, nr. 2 og 3). Retsgrundlaget for fælles aktioner vedrørende indvandringspolitikken findes således i traktaten. H. 2. a: Uddannelse vedrørende indvandring Wiener-konferencen anbefalede at forbedre uddannelsen af de embedsmænd, der beskæftiger sig med indvandring (især medarbejdere på ambassader og konsulater og medarbejdere, der har ansvaret for udstedelse af visa) og øge deres kendskab til menneskehandelsproblemet samt at lade "handel med kvinder" indgå i de fremtidige flerårige udvekslingsprogrammer. Kommissionen er enig i, at det er nødvendigt at sørge for oplysninger for og uddannelse af medarbejderne på ambassader og konsulater samt i indvandringsmyndighederne i medlemsstaterne. I de tredjelande, hvis borgere skal have visum for at fa tilladelse til at rejse ind i EU, giver udstedelsen af visa ambassadens personale mulighed for både at gøre potentielle ansøgere opmærksom på risiciene og de faktiske forhold og for at være opmærksomme på menneskehandlernes taktik. samarbejde vedrørende Sherlock-programmet om uddannelse, udveksling og identitetspapirer blev vedtaget den 28. oktober på grundlag af et forslag fra Kommissionen. Dette program sigter mod at forbedre det teoretiske og praktiske kendskab til identitetspapirernes sikkerhed og vil kunne spille en positiv rolle i kampen mod handel med kvinder, når der er tale om falskneri og anvendelse af falske dokumenter. Det forventes, at der for perioden 1996-2000 vil blive afsat 5 mio. ECU til programmet. I 1996 gennemførte Kommissionen et pilotprojekt om indvandring og de ydre grænser, og den vil inden længe fremsætte et forslag om et flerårigt uddannelses- og udvekslingsprogram for embedsmænd i medlemsstaterne, som beskæftiger sig med indvandring, asyl og de ydre grænser. Aktionspunkter for EU: STOP-programmet kan benyttes til uddannelse af embedsmænd, der beskæftiger sig med indvandring. 12 Der må iværksættes uddannelsestiltag vedrørende falske papirer i overensstemmelse med det flerårige Sherlock-program. Aktionspunkt for Kommissionen: Kommissionen bør fremsætte et forslag til et flerårigt program for uddannelse og udveksling af embedsmænd, der har ansvaret for indvandring, asyl og de ydre grænser, for at opfylde behovet for en særlig uddannelse i bekæmpelse og forebyggelse af handel med kvinder for de embedsmænd, der tager sig af ovennævnte spørgsmål. n. 2. b: Midlertidig opholdstilladelse Spørgsmålet om midlertidig opholdstilladelse for ofre, der er villige til at optræde som vidner under en retssag, må behandles, og der må ske en effektiv koordinering mellem retsmyndighederne og politiet for at undgå udvisning udenforudgående samråd. til hjemlandet hindrer dem Forskningen viser, at kvinder, der er blevet ofre for menneskehandel, og som bor ulovligt i det pågældende land, sjældent undslipper menneskehandlerne. Frygten for at blive sendt tilbage i at samarbejde med myndighederne mod menneskehandlerne. I mange tilfælde bliver ofrene ganske rigtigt hurtigt sendt tilbage til hjemlandet. Når det drejer sig om at bekæmpe menneskehandlere, er dette en utilfredsstillende situation, for uden ofrenes vidneudsagn kommer sagerne ofte slet ikke for retten. Siden Wiener-konferencen er der på et møde i Rådet (retlige og indre anliggender) blevet fremlagt et belgisk initiativ, som bl. a. omfatter et forslag om midlertidig opholdstilladelse; dette initiativ er nu til drøftelse. Kommissionen støtter princippet om opholdstilladelse, både for at bekæmpe menneskehandlerne og for at beskytte ofrene. Det er særlig vigtigt at sikre, at en sådan tilladelse mindst gælder under hele retssagen mod menneskehandlerne. Det skal også gøres klart, at indehaveren af opholdstilladelsen efter i værtslandet, så længe retssagen opholder sig lovligt vedkommende ikke er vendt tilbage til sit hjemland. Aktionspunkt for EU: Der må hurtigt nås til enighed om udkastet til en fælles aktion om midlertidig opholdstilladelse for ofrene. n. 3: RETLIGT SAMARBEJDE Menneskehandlerne vil blive ved med at udnytte hullerne og begrænsningerne i de nationale retssystemer, medmindre det retlige samarbejde mellem EU-landene forbedres. Ofrene skal også kunne stole på retssystemet, og der er behov for beskyttelse af vidner for at give ofrene mulighed for at vidne mod menneskehandlerne. Wiener-konferencen rejste en lang række spørgsmål om retligt samarbejde, herunder kriminalisering af menneskehandel, og vidnebeskyttelsesordninger. af menneskehandel konfiskering udbyttet af 13 H. 3. a: Eksisterende internationale instrumenter Situationen med hensyn til internationale instrumenter er utilfredsstillende. Der blev i perioden 1900-1950 udarbejdet en samling på mere end fem internationale instrumenter, som drejede sig om menneskehandel og prostitution. Disse instrumenter har forskelligt fokus, men de tilsigter generelt en kriminalisering af visse former for adfærd, der er forbundet med handel med kvinder med henblik på prostitution, eller de indeholder bestemmelser om samarbejde mellem staterne om at løse problemet. Igen af dem er ratificeret af alle 15 medlemsstater. n. 3,b; Medlemsstaternes lovgivning Der skal udarbejdes en oversigt over og foretages en vurdering af medlemsstaternes lovgivning I de fleste medlemsstater indeholder lovgivningen ingen specifikke bestemmelser om seksuel udnyttelse af kvinder, der er blevet bragt hertil fra udlandet, eller også behandles problemet i forbindelse med rufferi med henblik på prostitution. Der er dog enkelte medlemsstater, som tager højde for disse kvinders sårbare stilling. Aktionspunkter for EU: Forslaget i STOP-programmet om at indsamle oplysninger om den relevante lovgivning i medlemsstaterne, medvirke til en vurdering af lovgivningens effektivitet og fremme det retlige samarbejde skal gennemføres. Det må overvejes at tilskynde oprindelseslandene til at indføre og håndhæve strafferetlige bestemmelser over for menneskehandlere. n. 3. c: Et nyt retligt instrument for EU Strafferetten må forbedres. På Wiener-konferencen blev der fremsat en række specifikke henstillinger om kriminalisering af misbrug, konfiskering af udbyttet, ekstraterritorialitet, beskyttelse af vidner og udveksling af oplysninger om domme De forskellige huller og uoverensstemmelser, som henstillingerne peger på, viser, at der er behov for at indføre et nyt retligt instrument, der kan rette op på situationen. Da de omtalte spørgsmål imidlertid hovedsagelig hører ind under det strafferetlige samarbejde, har Kommissionen ikke initiativret22. Den ser derfor med tilfredshed på det forslag, som er blevet fremlagt for Rådet siden Wiener-konferencen, om at vedtage et instrument i form af en fælles aktion, der skal forbedre det retlige samarbejde om bekæmpelsen af menneskehandel, og som indeholder forslag om alle de ovennævnte spørgsmål. Kommissionen mener, at det er af afgørende betydning, at man når til enighed om følgende nøglespørgsmål: Traktaten om Den Europæiske Union, artikel K. 3, stk. 2, andet led. 14 behovet for tiltag, som tilskynder og hjælper ofrene for menneskehandel til at anmelde forbrydelser, især gennem særlige ordninger for modtagelse og støtte; behovet for at tage hensyn til udnyttelsen af ofrenes særligt sårbare stilling og afhængighed, uanset om de tilsyneladende har givet deres samtykke; behovet for vidnebeskyttelsesordninger, som gælder for ofrene for menneskehandel, og som inddrager de NGO'er, der yder hjælp til ofrene; behovet for udveksling af oplysninger mellem retsmyndighederne, herunder indførelse af et retsgrundlag for spontan udveksling af oplysninger; konfiskering af udbyttet af organiseret kriminalitet vedrørende handel med kvinder. En række af medlemsstaterne har for nylig ændret deres lovgivning for at tage hensyn til ekstraterritorial jurisdiktion i sager om seksuelt misbrug af børn (børnesexturisme). Det er af afgørende betydning at opløse menneskehandel snettene, men meget fa medlemsstater har bestemmelser, der omfatter personer, der gribes i at handle med eller udnytte voksne. Kommissionen mener ikke, at dette hul i lovgivningen i tilstrækkelig grad afspejler, hvor alvorlig enhver form for seksuel udnyttelse er. Aktionspunkt for medlemsstaterne og EU: Der må nås til enighed om en fælles aktion om retligt samarbejde om bekæmpelse af handel med kvinder, som omfatter de ovennævnte nøglespørgsmål, og man må overveje at indføre bestemmelser om ekstraterritorial jurisdiktion, som skal omfatte menneskehandl ere. II. 3. d: Sanktioner Ud over Wiener-konferencens henstillinger om strafferetten har Kommissionen noteret sig, at sanktionsspørgsmålet gribes forskelligt an i de forskellige medlemsstaters lovgivning om menneskehandlere. I mindst én medlemsstat kan der idømmes strenge straffe (op til 15 års fængsel) for organiseret menneskehandel. Da det ikke er alle medlemsstaterne, der definerer menneskehandel som en specifik lovovertrædelse, er der imidlertid store forskelle på sanktionsniveauet lovgivning. Kommissionen mener, at lovovertrædelser i forbindelse med handel med kvinder med henblik på seksuel udnyttelse i alle medlemsstater bør medføre frihedsstraf eller andre former for straf. i de forskellige landes Aktionspunkt for medlemsstaterne: Medlemsstaterne må overveje at indføre strenge straffe for menneskehandel, som i tilstrækkelig grad afspejler forbrydelsens alvorlighed. H. 4: POLITISAMARBEJDE 15 Handelen med kvinder foregår hovedsagelig gennem organiserede forbrydernet, der fungerer som velstrukturerede internationale foretagender. Den er ofte forbundet med andre former for kriminalitet, såsom narkotikahandel. Politimyndighederne i en enkelt medlemsstat kan umuligt bekæmpe menneskehandelen alene. Dette kapital skal ses i sammenhæng med den igangværende debat i Rådet (retlige og indre anliggender), hvor medlemsstaterne alene har initiativret23. n. 4. a: Samarbejde og kommunikation Der må sørges for udveksling af analyser og oplysninger samt bedre kommunikation og samarbejde mellem politimyndighederne, herunder udpegelse af nationale kontaktpunkter og udarbejdelse af en oversigt over de forskellige myndigheder Inden for medlemsstaterne er kommunikationen mellem politimyndighederne selvfølgelig et spørgsmål, der reguleres internt. Mange lande har en lille politistyrke, der er specialiseret i sædelighedsforbrydelser, mens ekspertisen i menneskehandel som kriminalitetsform er begrænset til de mennesker, der har direkte erfaring med ofrene. I nogle lande har man bestræbt sig på at oprette specialiserede enheder inden for politiet, enten af tværfaglig art med deltagelse af forskellige myndigheder (politiet, de sociale myndigheder, indvandringsmyndighederne) eller med det formål at oprette et nationalt kontaktpunkt, som blot skal sikre en bedre udveksling af oplysninger. Medlemsstaterne kan strukturere disse enheder på forskellige måder, alt efter hvordan de nationale systemer er opbygget. Det vigtigste er, at der findes effektive kommunikationsmetoder. For at forbedre det internationale samarbejde vedtog medlemsstaterne i 1994 at medtage menneskehandel i konventionen om oprettelse af Europol, som blev endeligt vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Firenze den 21. - 22. juni 1996. Europol far til opgave at lette udvekslingen af oplysninger og efterretninger i forbindelse med retshåndhævelsen i EU. Ifølge konventionens artikel 2 er bekæmpelsen af menneskesmugling og menneskehandel to af Europols vigtigste arbejdsområder. Konventionen træder i kraft, når alle medlemsstaterne har ratificeret den, hvorefter Europol skal begynde at beskæftige sig med strategisk og praktisk analyse af menneskehandel, som er led i organiseret kriminalitet. I henhold til konventionens artikel 42, stk. 2, skal der indgås en formel samarbejdsaftale mellem Europol og Interpol, som eksplicit kan omfatte menneskehandel. I mellemtiden har Europols første stadium, Europols Narkotikaenhed (EDU), et mandat, som i marts 1995 blev udvidet til også at omfatte bekæmpelse af netværk for illegal indvandring, og som den 27. september blev udvidet til at omfatte menneskehandel. Ministrene blev også enige om, at EDU skal udarbejde en liste over specialiserede kompetencer (en liste over kontaktpunkter til brug for politiet) inden for bekæmpelse af kriminalitet, og at listen først og fremmest skal vedrøre ulovlig narkotikahandel og menneskehandel. Dette er et væsentligt skridt mod en forbedring af politisamarbejdet på EU-plan, som hilses velkommen af Kommissionen. Hvis EDU skal være effektiv, skal 23 I henhold til EU-traktatens artikel K. 3, stk. 2, andet led, har Kommissionen ingen initiativret til at fremsætte lovgivningsforslag på dette område. 16 formidlingen af præcise oplysninger fra medlemsstaterne også gøres hurtigere og mere effektiv. Wiener-konferencen anbefalede, at der udpeges nationale kontaktpunkter. I nogle tilfælde kan informationsformidlingen klares via listen over specialiserede kompetencer, men det er mest hensigtsmæssigt, at hver medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, hvis de ikke allerede har gjort det. En af de første opgaver, der skal løses under STOP-programmet, vil nok være undersøgelser af centraliseringen af oplysninger om og analyser af bl. a. ofrene for menneskehandel samt af, hvorvidt det er hensigtsmæssigt at oprette en database for registrering af DNA-oplysninger. Aktionspunkt for medlemsstaterne: Medlemsstaterne må sørge for, at Europol-konventionen ratificeres hurtigst muligt. Aktionspunkt for EU: EDU skal udarbejde en liste over specialiserede kompetencer, og medlemsstaterne skal udpege nationale kontaktpunkter. n. 4. b: Uddannelse af politifolk Der må tilrettelægges såvel praktiske kurser som sensibiliseringskurser Allerede i 1993 var der enighed i Rådet om, at der var behov for videreuddannelse af i bekæmpelse af menneskehandel med henblik på prostitution. Da politifolk Kommissionen i maj 1996 bad medlemsstaterne om oplysninger om, hvor langt man var nået med opfølgningen af henstillingerne, rapporterede én medlemsstat om specifikke kurser, som var åbne for deltagelse af andre EU-lande (selv om der indtil da kun var to nabolande, der havde taget imod tilbuddet). I nogle medlemsstater findes der små enheder af specialiserede politifolk, men Wiener-konferencen viste, at der generelt er behov for et bedre kendskab til netværkene og de forskellige former for menneskehandel samt dertil knyttet hvidvaskning af penge, bla. gennem større virksomheder. Med hensyn til ofrene har politiets reaktioner i nogle tilfælde været præget af en ringe forståelse af kvinderne som ofre for kriminalitet. Hvis forventningerne til, at politiet kan hjælpe, er lave, vil ofrene selvfølgelig være endnu mere tilbageholdende med at samarbejde, og ofrenes manglende tillid er derfor et væsentligt problem. Holdningen på Wiener-konferencen var, at man bedst kan sikre sig, at politiet reagerer hensigtsmæssigt over for ofrene, gennem specialiserede kurser. Det blev også nævnt, at sprogkundskaber var vigtige, hvis kommunikationen med ofrene skulle forbedres. Et udkast til et program under afsnit VI (Oisin), som ventes vedtaget inden for den nærmeste fremtid, vil give mulighed for at afholde kurser for politifolk24. 24 Der forventes at blive afsat 12 mio. ECU til programmet for 1996-2000 (2 mio. ECU for 1996 og 2,5 17 Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: Ovennævnte aspekter i uddannelsesprogrammerne for politiet skal medtages under STOP-programmet. Politiet skal have større viden om ofrenes situation, f. eks. gennem fælles kurser med organer, der tager sig af ofrene. Der skal afholdes kurser i ofrenes sprog eller i det mindste stilles tolkning til rådighed. Der skal afholdes fælles kurser med organer, der tager sig af ofrene. Der skal afholdes kurser om menneskehandel under retshåndhævelsesprogrammet Oisin. Aktionspunkt for medlemsstaterne: Medlemsstaterne skal uddanne kvindelige politifolk, som kan træde til, når ofrene ønsker det, og de skal informere ofrene om denne mulighed. 11:4. c: Tredjelande Det er vigtigt at samarbejde med tredjelande (kurser, kontaktpunkter) Når medlemsstaterne afholder kurser, kan politifolk fra tredjelande, og især fra landene i Central- og Østeuropa, bidrage til og nyde godt af dem. Programmer såsom dem, det centraleuropæiske politiakademi (MEPA) gennemfører, og de eksisterende internationale programmer, som visse medlemsstater allerede har taget initiativ til, sikrer ikke blot udveksling af den bedste praksis, men giver også gode muligheder for at skabe kontakter, der på det praktiske plan kan supplere den hjælp, de internationale lister over kontaktpunkter giver. I henstillingerne fra Rådet (retlige og indre anliggender) fra 1993 understreges det, at der bør udpeges specialiserede forbindelsesofficerer, og det er der nu en række medlemsstater, som har gjort i de vigtigste oprindelseslande. Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: Kurserne skal være åbne for deltagelse af de central- og østeuropæiske lande, og EDUs liste over kontaktpunkter skal udvides til også at omfatte tredjelande. mio. ECU pr. år fra og med 1997), afhængig af de bevillinger, som Budgetmyndigheden hvert år afsætter. 18 EU's specialiserede forbindelsesofficerer i oprindelseslandene skal udnyttes bedst muligt, især gennem fælles brug af ressourcerne, med henblik på at forbedre samarbejdet med de lokale politimyndigheder. n. 5: DEN SOCIALE DIMENSION OG BESKÆFTIGELSEN Det er medlemsstaterne, de lokale myndigheder og det civile samfund som helhed, der har det overordnede ansvar på dette område. Fællesskabet skal kun handle, hvis målene for den planlagte handling ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne. Selv om Kommissionens programmer, der er beskrevet nedenfor, kan bidrage til bekæmpelsen af menneskehandel, kan de ikke træde i stedet for medie, staternes indsats. EU kan således f. eks. 25 lede og koordinere fremtidsstudier af sociale problemer i EU, udsende oplysninger, udveksle erfaringer, støtte overvejelser og tiltag i medlemsstaterne, fremme samarbejdet, henlede offentlighedens opmærksomhed på sociale problemer af fælles interesse og være med til at løse de problemer, som, selv om de vedrører medlemsstaterne, kræver en fælles indsats26. II. 5. a: Oplysningsarbejde Forebyggende oplysningsarbejde i EU: Der må ydes støtte til oplysningskampagner, der skal gøre befolkningen mere opmærksom på vold mod kvinder, og der må udveksles oplysninger og god praksis indenfor bekæmpelsen af handel med kvinder Se afsnit II. Id om oplysningskampagner. II. 5. b: Sociale programmer Der må udvikles hjælpeprogrammer, programmer mod social udelukkelse og foranstaltninger for reintegration af ofrene i samfundet indenfor EU under hensyntagen til folkesundheden En række medlemsstater har indført overordnede nationale programmer til bekæmpelse af social udelukkelse og udelukkelse fra arbejdsmarkedet, som indebærer et samarbejde mellem de nationale, regionale og lokale myndigheder. Det nye EU-program Integra, som bygger på samme model, har til formål at hjælpe de grupper, der har størst risiko for at blive udelukket fra arbejdsmarkedet, med at komme i arbejde igen gennem et samarbejde mellem de offentlige myndigheder, NGO'erne, de små og mellemstore virksomheder, arbejdsmarkedets parter og forskellige foreninger. Ofrene for menneskehandel kan falde ind under programmets anvendelsesområde. Blandt de planlagte foranstaltninger skal 25 26 Kommissionen har allerede medfinansieret eller ydet støtte til nogle få isolerede tiltag, enten under det tredje fællesskabsprogram for lige muligheder for mænd og kvinder (1991-1996) eller inden for rammerne af projekter til bekæmpelse af social udelukkelse, herunder et kollokvium om handel med kvinder i oktober 1996 i Grækenland og kommende konferencer om kvinder og vold på Internettet i 1997 i UK samt en ministerkonference i Nederlandene i april 1997. Henstillingerne findes i rapporten fra Comité des Sages (vismandsudvalget) "For a Europe of civic and social rights" (1996). 19 følgende fremhæves: kurser, der skal give de pågældende grundlæggende kvalifikationer, rådgivning, støtte til geografisk mobilitet samt udveksling af den bedste praksis. Der er behov for at styrke indsatsen for at beskytte folkesundheden, både over for ofrene og kunderne, idet begge grupper kan være med til at sprede en lang række smitsomme sygdomme (AIDS, hepatitis osv. ). Indsatsen bør omfatte forebyggelse samt lægelig og psykologisk hjælp til ofrene med særlig vægt på at fa kontakt med ofrene på det sted, hvor de opholder sig. Aktionspunkt for medlemsstaterne: De lokale og nationale hjælpeprogrammer, programmer til bekæmpelse af social udelukkelse og reintegrationstiltag må støttes og videreudvikles. Aktionspunkter for Kommissionen: De muligheder, det nye Integra-program giver, må medlemsstaterne udnyttes bedst muligt til at hjælpe ofrene for menneskehandel. i samarbejde med Leonardo-programmet må benyttes til at sikre uddannelse af mennesker i risikogrupperne. Programmet for bekæmpelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme og programmet for folkesundhed og sundhedsfremme, -oplysning, -undervisning og -uddannelse må benyttes til at hjælpe ofrene27. n. 5. c: Modtagelses- og rehabiliteringscentre Der må oprettes flere modtagelses- og rehabiliteringscentre Nogle medlemsstater har centre for ofre, som er undsluppet menneskehandlerne, og der findes en række NGO'er, der støtter eller driver disse centre. Det er selvfølgelig afgørende, at ofrene kan tilbydes den nødvendige sociale og lægelige hjælp og et trygt sted at bo, så deres fysiske og psykiske tilstand, som ofte er ringe, kan forbedres. Aktionspunkt for medlemsstaterne: Alle medlemsstaterne må støtte modtagelses- og rehabiliteringscentre. Aktionspunkter for Kommissionen: Kommissionen må se på mulighederne for at bruge Ungdom for Europa programmet28 til at oprette tilflugtssteder for ofrene og om muligt lade unge 27 28 Afgørelse nr. 647/96/EF og afgørelse nr. 645/96/EF Ungdom for Europa-programmet støtter de unges aktive deltagelse i samfundslivet. Det fremmer en politik for samarbejde mellem medlemsstaterne på ungdomsområdet. 20 frivillige rehabiliteringsproj ekterne. fra den nye europæiske frivillige tjeneste deltage i nogle af Man må udveksle erfaringer og god praksis, bl. a. med hensyn til oprettelse af rehabiliteringscentre, adgang til centrene (f. eks. gennem socialarbejdere, der foretager opsøgende arbejde) samt beskyttelse af fortrolige oplysninger. n. 5. d: Arbejdsvilkår Ud over henstillingerne fra Wiener-konferencen må følgende overvejes: Arbejdsvilkårene for au pair-piger og for medarbejdere i barer og på restauranter, visse helseinstitutter osv; de juridiske krav til arbejdsgiverne set i sammenhæng ned etableringsretten i EU Nogle medlemsstater har indført krav til arbejdsvilkårene for au pair-piger for at undgå udnyttelse. I alle medlemsstaterne fører arbejdstilsynet og sundhedsmyndighederne kontrol med barer, restauranter og hoteller. Gennem disse kontroller kan tilfælde af tvungen prostitution opdages. Medlemsstaterne kan kræve en vandelsattest eller lignende for arbejdsgiverne i barer, danseetablissementer og massageklinikker samt for dem, der driver ægteskabsbureauer og ekskortservice eller er involveret i transport af indvandrere. Hvis de kræver en sådan attest, skal de i henhold til Fællesskabets direktiver om etableringsretten i EU29 anerkende de attester, der udstedes af oprindelsesmedlemsstaten. Aktionspunkter for medlemsstaterne: Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om den bedste praksis med hensyn til arbejdsvilkår for au pair-piger. De skal koordinere arbejdstilsynets, sundhedsmyndighedernes og politiets arbejde med henblik på at finde frem til og hjælpe ofrene. De skal vurdere effektiviteten af de attester, der kræves for arbejdsgivere, og i tvivlstilfælde konsekvent tage kontakt med de lokale myndigheder, der har ansvaret for udstedelsen af attesterne. De skal vurdere effektiviteten af direktiv 64/221 om samordning af de særlige foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn til rejse og ophold, og som er begrundet til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed (gennemførelse af Rom-traktatens artikel 56). i hensynet 29 Direktiv 68/367, direktiv 75/368 og direktiv 82/470. 21 Aktionspunkt for Kommissionen: Kommissionen må tilskynde medlemsstaterne til at vurdere effektiviteten af de krævede attester og på grundlag af resultaterne af denne vurdering om nødvendigt fremsætte forslag til relevante tiltag. n. 5. e: Uddannelse på det sociale område Ud over de henstillinger, der blev fremsat på Wiener-konferencen, skal følgende nævnes: videreudvikling eller oprettelse af programmer for uddannelse af f. eks. medarbejderne i social- og sundhedssektoren i, hvordan man hjælper ofrene, og i sprog, så de kan hjælpe ofrene effektivt. Hvis ofrene skal rehabiliteres socialt og arbejdsmæssigt, når de har fået opholdstilladelse, skal de kunne modtage undervisning, som forbereder dem på et nyt liv. Der er behov for særlige kurser for medarbejderne i social- og sundhedssektoren. Uddannelse af lærere samt udvekslings- og informationstiltag som dem, der gennemføres under SOCRATES-programmet, kan spille en rolle. Voksenuddannelsesprojekter for ofrene kan også støttes gennem SOCRATES-programmet30. Aktionspunkt for medlemsstaterne: Medlemsstaterne bør støtte eje lokale og nationale programmer for uddannelse af medarbejderne i social- og sundhedssektoren. Aktionspunkter for Kommissionen: Kommissionen må undersøge mulighederne for at indføre særlige kurser for medarbejderne i social- og sundhedssektoren inden for rammerne af Socrates og/eller Leonardo. 30 Socrates er et flerårigt EU-program vedrørende almen uddannelse. Dets vigtigste bestanddel er udveksling af studerende under Erasmus-programmet og oprettelsen af skolepartnerskaber under den nye Comenius-foranstaltning. Programmet giver imidlertid også mulighed for at gennemføre foranstaltninger på andre områder inden for uddannelse, hvor man ønsker at afprøve nye undervisningsmetoder og udbrede god praksis. Leonardo eretflerårigtprogramvedrørende erhvervsuddannelse. Dets hovedbestanddele erinformation af lærere om europæiske spørgsmål og udveksling af unge arbejdstagere. Også dette program giver mulighed for at gennemføre foranstaltninger, hvor man afprøver nye undervisningsmetoder og udbreder god praksis. Begge programmerne vil ligeledes blive benyttet til at sikre opfølgningen af det europæiske uddannelsesår. 22 Socrates skal voksenuddannelsesprogrammer for ofrene. og/eller Leonardo benyttes til at gennemføre DEL IH: SAMARBEJDE MED TREDJELANDE Hovedformålene med Fællesskabets udviklingssamarbejde er bl. a. bekæmpelse af fattigdom, fremme af menneskerettighederne og demokratiet samt en bæredygtig udvikling31. Problemet med menneskehandel har forbindelse med alle disse mål. Det er ikke kun handelen med mennesker fra tredjelande, der bringes ind i EU, som skal tages op, da dette kun er en del af et meget større vei :nsomspændende problem. Menneskehandel i seksuelt øjemed er meget udbredt, både inden for de enkelte udviklingslande (fra landdistrikter til byområder og større trafikårer) og mellem udviklingslande og naboudviklingslande, hvor prostitutionen florerer. Handelen med mennesker fra de nye uafhængige stater til landene i Central- og Østeuropa ser også ud til at være i stigning. Blandt de instrumenter, der allerede anvendes, kan nævnes programmer for samarbejde med myndighederne i oprindelseslandene og budgetposter til finansiering af NGO'ers og foreningers arbejde (især de poster, der vedrører menneskerettigheder); disse kan videreudvikles, samtidig med at man benytter sig af de bestemmelser om dialog med tredjelandes regeringer om menneskerettighedsspørgsmål, der er medtaget i den nye generation af aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande. Fællesskabets vigtigste samarbejdspartnere er oprindelseslandene, så det er af største betydning at fortsætte og udbygge dialogen med de nationale myndigheder og institutioner i de pågældende lande. Det internationale samarbejde med andre oprindelsestredjelande er også af afgørende betydning. Fællesskabet bør også støtte udviklingen af samarbejdet mellem de berørte regioner i tredjelande32. Aktionspunkt for Fællesskabet og Kommissionen: Aftalerne med tredjelande må, når det er muligt, bruges til at drøfte handelen med kvinder og den måde, hvorpå parterne kan samarbejde. Henstillinger fra Wiener-konferencen: Der må udarbejdes hjælpeprogrammer og særforanstaltninger, som kan lette reintegrationen af ofrene i samfundet i oprindelseslandet og bekæmpe social udelukkelse, bl. a. gennem bedre udnyttelse og udvidelse af forskellige fællesskabsprogrammer inden for rammerne af udviklingssamarbejdet og aftalerne med tredjelande. 31 32 Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 130 U. Der er allerede i begrænset omfang ydet støtte til reintegrationsordninger for kvinder, som har været ofre for menneskehandel inden for en række asiatiske lande. 23 Medlemsstaterne og EU må støtte initiativer i oprindelseslandene for fuld réintègrent af ofrene nf nfrenp m. l: CENTRAL- OG ØSTEUROPA OG DE NYE UAFHÆNGIGE STATER De eksisterende programmer sigter mod at gøre noget ved de grundliggende årsager ti! menneskehandel ved at støtte indførelsen af pluralistiske demokratiske procedurer og praksis, som er grundlaget for den generelle økonomiske og politiske reformproces. Der ydes allerede nu støtte til en lang række foranstaltninger, som sigter mod at fremme og beskytte kvinders menneskerettigheder og børns rettigheder33. De vigtigste er demokratiprogrammerne under Phare og Tacis, hvis generelle formål er at støtte udviklingen af det civile samfund og medvirke til, at de demokratiske principper om flerpartisystemer, menneskerettigheder, retsstatstilstande og økonomisk frihed håndhæves i de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater. Blandt de områder, hvor spørgsmålet om handel med kvinder har været taget op, kan nævnes indsatsen for at fremme menneskerettighederne, de borgerlige frihedsrettigheder, lige muligheder, ikke- diskriminerende praksis, adgang til uddannelse og medierne samt retspleje og politi. Der er desuden blevet indført et særligt projekt om forebyggelse af handel med kvinder under demokrati programmet fra 1994 under ledelse af Stichting Tegen Vrouwenhandel i samarbejde med partnere i Tjekkiet og Polen. Andre vigtige programmer er LIEN-programmeme under Phare og Tacis, som har til formål at støtte NGO-i ni ti ati ver til fordel for dårligt stillede befolkningsgrupper i Central- og Østeuropa. Støtten til kvinder med henblik på at forbedre deres sundhedsmæssige og sociale situation og hjælpe dem med at få adgang til erhvervsuddannelse og jobmuligheder nævnes specifikt. Der sigtes også mod marginaliserede grupper, såsom gadebørn, hjemløse, ofre for sygdom og narkotikamisbrug og de dårligst stillede grupper, med henblik på at sikre dem bedre levevilkår generelt og hjælpe dem med at blive reintegreret i samfundet. Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: Demokratiprogrammerne og LIEN-programmet under Phare og Tacis skal fortsat benyttes. Anvendelsen af alle relevante fællesskabsprogrammer inden for rammerne af tillægsprotokollerne til Europa-aftalerne med de central- og østeuropæiske lande skal fremmes. Lovgivningen i de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater skal videreudvikles gennem Phare og Tacis ved hjælp af politisk rådgivning for at fremme samarbejdet på tværs af grænserne om at forhindre ulovlig indvandring, bl. a ved brug af de nye programmer under søjle 3. 33 Under budgetposterne i kapitel B7-7, Europæisk initiativ for demokrati og beskyttelse af menneskerettighederne. 24 NGO'erne skal informeres om, at demokratiprogrammet under budgetpost B7-7 også kan bruges til foranstaltninger til støtte for ofrene for menneskehandel, såsom udarbejdelse af forebyggelseskampagner, oprettelse af sundhedstjenester med tavshedspligt og tilvejebringelse af social, lægelig og psykologisk støtte til ofrene for menneskehandel, udarbejdelse af omfattende programmer, der skal hjælpe ofrene for menneskehandel med at blive reintegreret i samfundet og/eller oprindelseslandet gennem erhvervsuddannelse og juridisk bistand, samt indførelse af en uddannelse i menneskerettigheder, som specielt behandler spørgsmålet om handel med kvinder og børn. Budgetposten for støtte til organisationer, der tilbyder konkret bistand til ofrene for krænkelser af menneskerettighederne (rehabilitering, juridisk bistand, lægelig behandling og andre former for hjælp), kan anvendes til specifikke projekter for ofrene for menneskehandel (B7-707). Støtten til visse former for virksomhed, der udføres af organisationer, som forfølger menneskerettighedsfremmende formål (B7-7040), kan målrettes mod bekæmpelse af menneskehandel. Aktionspunkt for EU: Politisamarbejdet og det retlige samarbejde og især samarbejdet med de central- og østeuropæiske lande må forbedres inden for rammerne af den strukturerede dialog om retlige og indre anliggender. m. 2: LANDENE I AFRIKA, VESTINDIEN OG STILLEHAVSOMRÅDET (AVS) De eksisterende programmer beskæftiger sig med de grundlæggende årsager til menneskehandel, såsom fattigdom, arbejdsløshed og sundhedsproblemer, samt med de prostitueredes sundhedstilstand. En budgetpost for menneskerettigheder34 var med til at finansiere et forberedende seminar og forberedende undersøgelser samt en del af rejseudgifterne i forbindelse med konferencen om seksuel udnyttelse af børn i august 1996, så repræsentanter for organisationer fra landene i den tredje verden fik mulighed for at tage til Stockholm. Der er ydet støtte til en række NGO-projekter for bl. a. oplysningsarbejde over for og reintegrering af gadebørn, kvindelige prostituerede og ofre for menneskehandel samt hjælp til netværk af kvinde-NGO'er og NGO'er, der gør en indsats for at bekæmpe AIDS og kønssygdomme. Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: Den Europæiske Udviklingsfond må gøre en indsats på nye områder, såsom forbedring af lovgivningen, kurser for dommere og politifolk i bekæmpelse af handel med kvinder samt forebyggende og bevidstgørende foranstaltninger. 34 B7-702, Menneskerettigheder og demokrati i udviklingslande. 25 Der må skabes en dialog med AVS-landene om disse emner på grundlag af Kommissionens erfaringer på narkotikaområdet, og der må på det næste møde i Den Paritetiske Forsamling udpeges en AVS-ordfører, som kan indlede en sådan dialog. Der må ydes støtte til et pilotprojekt, som skal udarbejdes i samarbejde med NGO'erne, medlemsstaterne og de internationale organisationer, og som skal gennemføres i et bestemmelsesland. Det kan f. eks. vedrøre forebyggelse, uddannelse og rehabilitering (måske kan nogle ofre tilbydes en aktiv rolle i deres egen rehabilitering, dvs. i at planlægge, forberede og gennemføre kampagner i det pågældende land). involverede organer organisationer) må man (NGO'er, medlemsstaterne, Sammen med de øvrige internationale gennemføre tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter (rehabilitering og bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på forebyggelse, som er målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) med brug af de relevante budgetposter35. planlægge og m. 3: LANDENE I ASIEN, LATINAMERIKA OG MIDDELHAVSOMRÅDET landene Fællesskabets udviklingssamarbejde med i Asien, Latinamerika og Middelhavsområdet sigter mod at gøre noget ved de grundlæggende årsager til menneskehandel på flere forskellige områder. En stor del af ressourcerne er altid blevet afsat til udviklingen af landdistrikterne med det formål at bekæmpe fattigdom, forbedre mulighederne for at fa arbejde tæt på hjemmet og reducere den ufrivillige udvandring. Der lægges nu særlig vægt på kønsrelaterede spørgsmål; f. eks. gøres der en indsats for at forbedre kvindernes økonomiske stilling og deres indtjeningsmuligheder og for at give i familien og kvinderne mulighed for at deltage aktivt i beslutningstagningen lokalsamfundet. En række programmer for positiv særbehandling sigter mod at forbedre kvindernes status, giver piger bedre adgang til grundlæggende skolegang, så de kan lære at læse og skrive, og øge kvindernes selvtillid og bevidsthed generelt. I byområderne fokuserer de programmer, Fællesskabet yder støtte til, på fattige og dårligt stillede lokalsamfund, hvor der er størst risiko for, at kvinderne havner i seksuel udnyttelse. MEDA-programmet for demokrati36 giver mulighed for at gøre en indsats for at fremme ansvaret for menneskerettigheder og demokratiske friheder, herunder kvinders rettigheder. Et program i Centralamerika, hvortil der er afsat 4 mio. ECU, fokuserer på 35 36 - B7-7020, Menneskerettigheder og demokrati i udviklingslande - B7-6000, Fællesskabets deltagelse i foranstaltninger til fordel for udviklingslande, som gennemføres af ikke-statslige organisationer - B7-611, Kvinder og udvikling - B7-633, Små lånefaciliteter for kvinder i udviklingslandene - B7-641, Rehabilitering og genopbygning til fordel for udviklingslandene - B7-6211, Sundhedsprogrammer og bekæmpelse af HIV/AIDS i udviklingslandene Som led i dette program har Kommissionen allerede ydet støtte til en NGO i Tunesien, "El Taller", der arbejder på at oprette en permanent domstol, der skal behandle sager om vold mod kvinder. 26 rehabilitering og omskoling af teenagepiger, der er blevet udnyttet seksuelt. Byudviklingsprogrammeme yder støtte til netværk i lokalsamfundene, indkomstskabende aktiviteter, narkotikabekæmpelse samt oprettelse af solidaritetsgrupper for kvinder. Der lægges særlig vægt på støttecentre for og omskoling og rehabilitering af gadebørn, især piger, som er lette ofre for seksuel udnyttelse. Aktionspunkter for Kommissionen: Kommissionen må i samarbejde med andre involverede organer (NGO'er, medlemsstaterne, internationale organisationer) finde frem til relevante NGO'er i Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika, f. eks. kvindesammenslutninger. Den skal bestræbe sig på at få medtaget et projekt om menneskehandel under MEDA-programmet for demokrati og bruge andre relevante budgetposter37 til at oprette og støtte tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter (rehabilitering, bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på forebyggelse, som er målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) samt projekter, der sigter mod at reintegrere ofrene socialt og økonomisk. Aktionspunkt for Fællesskabet: Der må skabes en dialog om seksuel udnyttelse, så vidt muligt gennem aftalerne med tredjelande. 37 B7-611, Kvinder og udvikling B7-633, Små lånefaciliteter for kvinder B7-703, Menneskerettigheder, Kommissionen må se på muligheden for at benytte de generelle udviklingssamarbejdsposter til at dække denne slags projekter. 27 DEL IV: KONKLUSION Takket være en række initiativer, der er sat i gang for nylig, herunder initiativer fra Europarådet, Europa-Parlamentet og Kommissionens Wiener-konference, står dette emne nu højt på den europæiske dagsorden. Der er iværksat en række tiltag, som skal færdiggøres og gennemføres hurtigst muligt. Det er vigtigt at fortsætte i det nuværende tempo. Vi må nu udarbejde en konsekvent, langsigtet approach på europæisk plan, og de aktionspunkter, Kommissionen har fremsat38 i dette dokument, skal nu drøftes i de relevante fora. Kommissionen har med tilfredshed noteret sig, at det kommende nederlandske formandskab fortsat vil behandle menneskehandel som et prioriteret spørgsmål39, og Kommissionen vil lægge stor vægt på at tage kontakt med de relevante NGO'er. Med hensyn til søjle 3 er der ud over de nuværende vigtige initiativer sørget for kontinuitet ved, at menneskehandel er blevet medtaget som et af de vigtigste områder i det flerårige arbejdsprogram, som Rådet (retlige og indre anliggender) har vedtaget. Der er behov for en tilsvarende langsigtet approach på andre områder; målene må fastsættes, og der må regelmæssigt foretages en evaluering af gennemførelsen. Hvis vi skal gøre en effektiv indsats mod menneskehandel, må der afsættes tilstrækkelige økonomiske midler, både på EU-plan og i medlemsstaterne. I denne forbindelse er det et positivt tegn på, at der nu er større erkendelse af problemets alvor, at Europa-Parlamentet i december 1996 skal stemme om en forventet bevilling på 3 mio. ECU til udnyttede kvinder og børn. Kommissionen er overbevist om, at alle EU-institutionerne og medlemsstaterne fortsat må spille en aktiv rolle, hvis dette alvorlige og voksende problem skal kunne løses. 38 Se listen i bilag 1. 39 Kommissionen vil med glæde støtte den ministerkonference om menneskehandel, der skal afholdes i Haag i april 1997. 28 BILAG 1: Fuldstændig liste over aktionspunkteme i meddelelsen DEL H: UDARBEJDELSE AF EN INTEGRERET. TVÆRFAGLIG POLITIK n. l: TVÆRFAGLIGE FORSLAG n. l. a: STOP-programmet mod menneskehandel Aktionspunkt for EU: • Hurtig vedtagelse og gennemførelse af den fælles aktion om STOP-programmet. Il. l. b: Behovet for bedre oplysninger og forskning Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: • Fællesskabets budgetposter på det sociale område må så vidt muligt benyttes til at undersøge ovennævnte områder samt den rolle, menneskehandelen spiller for spredningen af kønssygdomme og narkotikamisbrug. Man må gennem specialiserede workshops for eksperter og forskere udpege de områder, hvor det er vigtigst at udføre specialiseret forskning. • Den forskning, der finansieres af Fællesskabet, skal offentliggøres og udbredes. Aktionspunkt for EU: • Der må gennemføres en række relevante undersøgelser under STOP-programmet under særlig hensyntagen til det arbejde, der fremover vil blive udført af Europols Narkotikaenhed. n. l. c: Samarbejde og koordinering Aktionspunkt for medlemsstaterne: • Det må overvejes, hvordan man kan forbedre indsamlingen af oplysninger i medlemsstaterne, og hvordan kommunikationen mellem de involverede grupper og myndigheder kan foregå. Aktionspunkt for medlemsstaterne og Kommissionen: • Arbejdet i Europarådet må koordineres nøje. Aktionspunkter for EU og Kommissionen: 29 • Man må overveje at indføre koordinerede politikker i samarbejde med andre internationale organisationer og muligheden for at gennemføre fælles tiltag. • Dialogen med NGO'er i forskellige lande, både i og uden for EU, må intensiveres, og de må tilskyndes til at oprette netværk. ILl. d: Oplysningskampagner Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: • • • • • Der må med støtte fra Budgetmyndigheden findes måder, hvorpå man kan skaffe flere penge til NGO'ernes oplysningsarbejde. Der må ydes støtte til oplysningskampagner om hjælp til ofrene. Der må ydes støtte til oplysningskampagner, der skal afskrække potentielle kunder. Aktionspunkt for Fællesskabet og medlemsstaterne: I overensstemmelse med Fællesskabets fjerde handlingsprogram på mellemlang sigt om lige muligheder for mænd og kvinder må man støtte oprettelsen af informationssystemer om ofrenes rettigheder; medlemsstaterne må regelmæssigt udveksle oplysninger om, hvad man kan gøre ved misbrug i forbindelse med menneskehandel. Aktionspunkt for Kommissionen: Kommissionen må sammen med medlemsstaterne overveje at gennemføre koordinerede oplysningskampagner om menneskehandel i tredjelande i samarbejde med EU-delegationerne. n. l. e: Uddannelse Aktionspunkter: Se især: II. 2. a - Uddannelse vedrørende indvandring II. 4. b - Uddannelse af politifolk II. 5. e - Uddannelse på det sociale område. H. 2: INDVANDRING n. 2. a: Uddannelse vedrørende indvandring Aktionspunkter for EU: • STOP-programmet kan benyttes til uddannelse af embedsmænd, der beskæftiger sig med indvandring. 30 • Der må iværksættes uddannelsestiltag vedrørende falske papirer i overensstemmelse med det flerårige Sherlock-program. Aktionspunkt for Kommissionen: • Kommissionen bør fremsætte et forslag til et flerårigt program for uddannelse og udveksling af embedsmænd, der har ansvaret for indvandring, asyl og de ydre grænser, som tager hensyn til behovet for en særlig uddannelse for de embedsmænd, der tager sig af disse spørgsmål i forbindelse med bekæmpelse og forebyggelse af handel med kvinder. n. 2. b: Midlertidig opholdstilladelse Aktionspunkt for EU: • Der må hurtigt nås til enighed om udkastet til en fælles aktion om midlertidig opholdstilladelse for ofrene. H. 3: RETLIGT SAMARBEJDE n. 3. b: Medlemsstaternes lovgivning Aktionspunkter for EU: • Forslaget i STOP-programmet om at indsamle oplysninger om den relevante lovgivning i medlemsstaterne, medvirke til en vurdering af lovgivningens effektivitet og fremme det retlige samarbejde skal gennemføres. • Det må overvejes at tilskynde oprindelseslandene til at indføre og håndhæve strafferetlige bestemmelser over for menneskehandlere. n. 3. c: Et nyt retligt instrument for EU Aktionspunkt for medlemsstaterne og EU: • Der må nås til enighed om en fælles aktion om retligt samarbejde om bekæmpelse af handel med kvinder, som omfatter de ovennævnte nøglespørgsmål, og man må overveje at indføre bestemmelser om ekstraterritorial jurisdiktion, som skal omfatte menneskehandlere. II. 3. d: Sanktioner Aktionspunkt for medlemsstaterne: • Medlemsstaterne må overveje at indføre strenge straffe for menneskehandel, som i tilstrækkelig grad afspejler forbrydelsens alvorlighed. 31 n. 4: POLITISAMARBEJDE II. 4. a: Samarbejde og kommunikation Aktionspunkt for medlemsstaterne: • Medlemsstaterne må sørge for, at Europol-konventionen ratificeres hurtigst muligt. Aktionspunkt for EU: • EDU skal udarbejde en liste over specialiserede kompetencer, og medlemsstaterne skal udpege nationale kontaktpunkter. IL4. b: Uddannelse af politifolk Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: • • • • • Ovennævnte aspekter i uddannelsesprogrammerne for politiet skal medtages under STOP-programmet. Politiet skal have større viden om ofrenes situation, f. eks. gennem fælles kurser med organer, der tager sig af ofrene. Der skal afholdes kurser i ofrenes sprog eller i det mindste stilles tolkning til rådighed. Der skal afholdes fælles kurser med organer, der tager sig af ofrene. Der skal afholdes kurser om menneskehandel under retshåndhævelsesprogrammet Oisin. Aktionspunkt for medlemsstaterne: • Medlemsstaterne skal uddanne kvindelige politifolk, som kan træde til, når ofrene ønsker det, og informere ofrene om denne mulighed. II:4. c: Tredjelande Aktionspunkter for EU og medlemsstaterne: • • Kurserne skal være åbne for deltagelse af de central- og østeuropæiske lande, og EDLTs liste over kontaktpunkter skal udvides til også at omfatte tredjelande. ELTs specialiserede forbindelsesofficerer i oprindelseslandene skal udnyttes bedst muligt, især gennem fælles brug af ressourcerne, med henblik på at forbedre samarbejdet med de lokale politimyndigheder. 32 n. 5: DEN SOCIALE DIMENSION OG BESKÆFTIGELSEN II. 5. b: Sociale programmer Aktionspunkt for medlemsstaterne: • • • De lokale og nationale hjælpeprogrammer, programmer til bekæmpelse af social udelukkelse og reintegrationstiltag må støttes og videreudvikles. Aktionspunkter for Kommissionen: De muligheder, det nye Integra-program giver, må medlemsstaterne udnyttes bedst muligt til at hjælpe ofrene for menneskehandel. i samarbejde med Leonardo-programmet må benyttes til at sikre uddannelse af mennesker i risikogrupperne. Programmet for bekæmpelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme og programmet for folkesundhed og sundhedsfremme, -oplysning, -undervisning og -uddannelse må benyttes til at hjælpe ofrene. H5. c: Modtagelses- og rehabiliteringscentre Aktionspunkt for medlemsstaterne: • Alle medlemsstaterne må støtte modtagelses- og rehabiliteringscentre. Aktionspunkter for Kommissionen: • Kommissionen må se på mulighederne for at bruge Ungdom for Europa-programmet til at oprette tilflugtssteder for ofrene og om muligt lade unge frivillige fra den nye europæiske frivillige tjeneste deltage i nogle af rehabiliteringsprojekterne. • Man må udveksle erfaringer og god praksis, bl. a. med hensyn til oprettelse af rehabiliteringscentre, adgang til centrene (f. eks. gennem socialarbejdere, der foretager opsøgende arbejde) samt beskyttelse af fortrolige oplysninger. II. 5. d: Arbejdsvilkår Aktionspunkter for medlemsstaterne: • Medlemsstaterne bør udveksle oplysninger om den bedste praksis med hensyn til arbejdsvilkår for au pair-piger. • De skal koordinere arbejdstilsynets, sundhedsmyndighedernes og politiets arbejde med henblik på at finde frem til og hjælpe ofrene. 33 De skal vurdere effektiviteten af de attester, der kræves for arbejdsgivere, og i tvivlstilfælde konsekvent tage kontakt med de lokale myndigheder, der har ansvaret for udstedelsen af attesterne. De skal vurdere effektiviteten af direktiv 64/221 om samordning af de særlige foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn til rejse og ophold, og som til den offentlige orden, sikkerhed og sundhed er begrundet (gennemførelse af Rom-traktatens artikel 56). i hensynet Aktionspunkt for Kommissionen: • Kommissionen må tilskynde medlemsstaterne til at vurdere effektiviteten af de krævede attester og på grundlag af resultaterne af denne vurdering om nødvendigt fremsætte forslag til relevante tiltag. n. 5. e: Uddannelse på det sociale område Aktionspunkt for medlemsstaterne: • Medlemsstaterne bør støtte de lokale og nationale programmer for uddannelse af medarbejderne i social- og sundhedssektoren. Aktionspunkter for Kommissionen: • • Kommissionen må undersøge mulighederne for at indføre særlige kurser for medarbejderne i social- og sundhedssektoren inden for rammerne af Socrates og/eller Leonardo. Socrates skal voksenuddannelsesprogrammer for ofrene. og/eller Leonardo benyttes til at gennemføre DEL n i: SAMARBEJDE MED TREDJELANDE Aktionspunkt for Fællesskabet og Kommissionen: • Aftalerne med tredjelande må, når det er muligt, bruges til at drøfte handelen med kvinder og den måde, hvorpå parterne kan samarbejde. m. l: CENTRAL- OG ØSTEUROPA OG DE NYE UAFHÆNGIGE STATER 34 Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: Demokratiprogrammerne og LIEN-programmet under Phare og Tacis skal fortsat benyttes. Anvendelsen af alle relevante fællesskabsprogrammer inden for rammerne af tillægsprotokollerne til Europa-aftalerne med de central- og østeuropæiske lande skal fremmes. De juridiske rammer i de central- og østeuropæiske lande og de nye uafhængige stater skal videreudvikles gennem Phare og Tacis ved hjælp af politisk rådgivning for at fremme samarbejdet på tværs af grænsern. om at forhindre ulovlig indvandring, bl. a ved brug af de nye programmer under søjle 3. NGO'erne skal informeres om, at demokratiprogrammet under budgetpost B7-7 også kan bruges til foranstaltninger til støtte for ofrene for menneskehandel, såsom udarbejdelse af forebyggelseskampagner, oprettelse af sundhedstjenester med tavshedspligt og social, tilvejebringelse af lægelig og psykologisk støtte til ofrene for menneskehandel, udarbejdelse af større programmer, der skal hjælpe ofrene for menneskehandel med at blive reintegreret i samfundet og/eller oprindelseslandet gennem erhvervsuddannelse og juridisk bistand, samt indførelse af en uddannelse i menneskerettigheder, som specielt behandler spørgsmålet om handel med kvinder og børn. Budgetposten for støtte til organisationer, der tilbyder konkret bistand til ofrene for krænkelser af menneskerettighederne (rehabilitering, juridisk bistand, lægelig behandling og andre former for hjælp), kan anvendes til specifikke projekter for ofrene for menneskehandel (B7-707). Støtten til visse former for virksomhed, der udføres af organisationer, som forfølger menneskerettighedsfremmende formål (B7-7040), kan målrettes mod bekæmpelse af menneskehandel. Aktionspunkt for EU: Politisamarbejdet og det retlige samarbejde og især samarbejdet med de central- og østeuropæiske lande må forbedres inden for rammerne af den strukturerede dialog om retlige og indre anliggender. m. 2: LANDENE I AFRIKA, VESTINDIEN OG STILLEHAVSOMRÅDET (AVS) Aktionspunkter for Fællesskabet og Kommissionen: • Den Europæiske Udviklingsfond må gøre en indsats på nye områder, såsom forbedring af lovgivningen, kurser for dommere og politifolk i bekæmpelse af handel med kvinder samt forebyggende og bevidstgørende foranstaltninger. 35 Der må skabes en dialog med AVS-landene om disse emner på grundlag af Kommissionens erfaringer på narkotikaområdet, og der må på det næste møde i Den Paritetiske Forsamling udpeges en AVS-ordfører, som kan indlede en sådan dialog. Der må ydes støtte til et pilotprojekt, som skal udarbejdes i samarbejde med NGO'erne, medlemsstaterne og de internationale organisationer, og som skal gennemføres i et bestemmelsesland. Det kan f. eks. vedrøre forebyggelse, uddannelse og rehabilitering (måske kan nogle ofre tilbydes en aktiv rolle i deres egen rehabilitering, dvs. i at planlægge, forberede og gennemføre kampagner i det pågældende land). involverede organer organisationer) må man (NGO'er, medlemsstaterne, Sammen med de øvrige internationale gennemføre tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter (rehabilitering og bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på forebyggelse, som er målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) med brug af de relevante budgetposter. planlægge og m. 3: LANDENE I ASIEN, LATINAMERIKA OG MIDDELHAVSOMRÅDET Aktionspunkter for Kommissionen: • • Kommissionen må i samarbejde med andre involverede organer (NGO'er, medlemsstaterne, internationale organisationer) finde frem til relevante NGO'er i Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika, f. eks. kvindesammenslutninger. Den skal bestræbe sig på at få medtaget et projekt om menneskehandel under MEDA-programmet for demokrati og bruge andre relevante budgetposter til at oprette og støtte tilskyndelsesforanstaltninger og forsknings- og pilotprojekter (rehabilitering, bevidstgørelses- og oplysningskampagner med henblik på forebyggelse, som er målrettet mod specifikke grupper og de berørte myndigheder) samt projekter, der sigter mod at reintegrere ofrene socialt og økonomisk. Aktionspunkt for Fællesskabet: • Der må skabes en dialog om seksuel udnyttelse, så vidt muligt gennem aftalerne med tredjelande. 36 BILAG 2: Uddrag af nogle vigtige tekster om menneskehandel 1. Henstillinger fra Rådet (retlige og indre anliggender) om menneskehandel med henblik på prostitution (Rådets pressemeddelelse 10550/93 af 29. - 30. november 1993) Henstilling nr. 1 : Effektiv bekæmpelse af rufferi og opløsning af de netværk, der udnytter prostituerede, kræver, at politiet informeres bedst muligt om lovgivningen i de andre lande samt om det udenlandske politis bekæmpelsesmetoder og arbejdspraksis; Rådet henstiller til, at der tages bilaterale initiativer til, at politiet kan videreuddanne sig på dette område. Henstilling nr. 2: Effektiv bekæmpelse af udnyttelsen af prostituerede kan gøre det nødvendigt, at oplysningerne centraliseres på nationalt plan; Rådet henstiller til, at de nationale myndigheder undersøger muligheden for at oprette nationale koordinationsstrukturer i hver stat med henblik på at udvikle den internationale udveksling af sådanne oplysninger. Henstilling nr. 3: Rådet understreger behovet for at udvikle forbindelsesofficerernes rolle med hensyn til indsamling og formidling af oplysninger på dette område, når disse har generelle beføjelser og udsendes til EF-medlemsstaterne og til de tredjelande, hvorfra ofrene for prostitutionsnettene kommer. Henstilling nr. 4: Da der i de fleste medlemsstater ikke findes særlige bestemmelser vedrørende menneskehandel med henblik på prostitution, finder Rådet, at det bør undersøges, om der for en oplysningskampagne blandt de diplomatiske og konsulære er behov repræsentationer og de myndigheder, der foretager grænsekontrol, med det formål f. eks. i forbindelse med behandling af visumansøgninger at forhindre udnyttelse af prostitution. Henstilling nr. 5: Rådet beslutter, at bekæmpelsen af menneskehandel med henblik på prostitution skal fortsættes og intensiveres både med hensyn til aspekterne vedrørende det administrative, politimæssige og retlige samarbejde og de aspekter, der er knyttet til indvandring og indrejse. 2. Erklæringen og handlingsprogrammet menneskerettigheder, A/CONF 157/23, Wien, 14. - 16. juni 1993 fra Verdenskonferencen om Del I, afsnit 18: Kvinders og pigers menneskerettigheder er en integrerende, udelelig og umistelig del af de universelle menneskerettigheder (. ). 37 Kønsrelateret vold og alle former for udnyttelse, herunder dem, der skyldes kulturelle fordomme og international menneskehandel, er uforenelige med menneskets værdighed og værdi og må afskaffes. Del II. afsnit 38: Verdenskonferencen om menneskerettigheder understreger vigtigheden af at arbejde hen imod en afskaffelse af alle former for udnyttelse af og handel med kvinder (. ). 3. Beijing-erklæringen og handlingsplanen kvindekonference, Kina, 4. - 15. september 1995 fra den fjerde internationale Målsætning D: Vold mod kvinder Afsnit 122: En effektiv afskaffelse af handelen med kvinder og piger med henblik på seksuel udnyttelse er et presserende internationalt spørgsmål. Gennemførelsen af konventionen fra 1949 om bekæmpelse af handel med mennesker og udnyttelse af prostitution af andre samt andre relevante instrumenter må tages op til fornyet overvejelse og styrkes. Udnyttelsen af kvinder i internationale prostitutions- og menneskehandelsnet spiller nu en stor rolle inden for den internationale organiserede kriminalitet. Menneskerettighedskommissionens særlige ordfører vedrørende vold mod kvinder, som har undersøgt problemet med udnyttelse af kvinder, der er en yderligere årsag til krænkelse grundlæggende frihedsrettigheder, opfordres til inden for sit mandat hurtigst muligt at behandle spørgsmålet om international menneskehandel med henblik på seksuel udnyttelse samt spørgsmålene om tvungen prostitution, voldtægt, seksuelt misbrug og sexturisme. Kvinder og piger, som er ofre for denne internationale handel, har større risiko for at blive udsat for yderligere vold samt uønsket graviditet og kønssygdomme, herunder smitte med HIV/AIDS. og pigers menneskerettigheder af kvinders og Strategisk målsætning D3: Afskaffe handel med kvinder og hjælpe ofrene for vold, der skyldes prostitution og menneskehandel (se om nødvendigt teksten til afsnit 130 a, b, c, d,e). 4. Henstillinger fra den europæiske konference om handel med kvinder, Wien, 10. - 11. juni 1996 Henstillinger ira arbejdsgruppen om indvandringspolitik Der er bred enighed om, at indvandringspolitikken må ændres, så forebyggelsen og bekæmpelsen af handelen med kvinder bliver mere effektiv. For at bekæmpe handelen med kvinder må der etableres et tættere og mere effektivt samarbejde mellem bestemmelseslandene og oprindelses- og transitlandene. Arbejdsgruppen: 38 kræver, at man forbedrer og koordinerer indsamlingen og udvekslingen af oplysninger og statistikker med henblik på at forene den kompetence, de forskellige institutioner i og uden for EU har; anbefaler, at man støtter forskning, der fokuserer på de nuværende tendenser inden for handelen med kvinder; understreger betydningen af at styrke den eksisterende uddannelse af embedsmænd, der beskæftiger sig med indvandringsspørgsmål, og af at medtage handel med kvinder i fremtidige flerårige udvekslingsprogrammer. For at kunne forhindre, at potentielle ofre kommer ind i EU, a befaler arbejdsgruppen om indvandring at: øge kendskabet til problemet blandt de af medlemsstaternes embedsmænd, der har ansvaret for udstedelse af visa, herunder embedsmænd i ambassader og konsulater, så de bliver bedre til at afsløre mistænkelige tilfælde, inden behandlingen af ansøgningen om visum afsluttes, med henblik på at bekæmpe organiseret menneskehandel i oprindelseslandet; øge kendskabet til problemet blandt de potentielle ofre i oprindelseslandene gennem oplysningskampagner, der både fokuserer på den enkeltes muligheder, begrænsninger og rettigheder i tilfælde af lovlig indvandring og de risici, der er forbundet med ulovlig indvandring. For at bekæmpe handelen med kvinder, efter at ofrene er kommet bestemmelseslandet, anbefaler arbejdsgruppen om indvandring at: ind i behandle spørgsmålet om midlertidig opholdstilladelse for ofre, der er villige til at optræde som vidner under en retssag; behandle spørgsmålet om repatrieringsstøtte til kvinder, der har været ofre for menneskehandel, især for at hjælpe dem med at blive reintegreret i samfundet i deres hjemland; anerkende den vigtige rolle, ikke-statslige organisationer spiller, og fremme samarbejdet mellem dem og de statslige organisationer. Henstillinger fra arbejdsgruppen om retligt samarbejde Handelen med kvinder er en alvorlig form for organiseret kriminalitet, som er udtryk for grov foragt for ofrenes rettigheder og er et angreb på kvinders værdighed. I stedet for at koncentrere sig om at udarbejde en juridisk definition er det vigtigere at se på fænomenets karakteristika og i denne sammenhæng fokusere på misbrug og udnyttelse af ofrenes særligt sårbare stilling og afhængighed, uanset om de tilsyneladende 39 har givet deres samtykke, og uanset hvilke midler og metoder, der benyttes ved handelen med kvinder. Den fælles aktion om bekæmpelse af racisme og fremmedhad er et godt eksempel på, hvordan spørgsmålet om handel med kvinder kan gribes an. Arbejdsgruppen anmoder Den Europæiske Union om som led i det retlige samarbejde: at vurdere behovet for foranstaltninger, der kan kriminalisere misbrug af kvinders sårbare stilling (når de med eller uden deres samtykke er blevet ofre for handel med henblik på seksuel udnyttelse); at udarbejde en liste over og foretage en evaluering af den nationale lovgivning vedrørende lovovertrædelser i forbindelse med handel med kvinder, herunder nærmere oplysninger om ekstraterritorial jurisdiktion og antallet af retssager og domme; at støtte ratificeringen og den praktiske gennemførelse af de eksisterende internationale konventioner om menneskehandel; at anvende bestemmelserne om konfiskation af udbyttet af forbrydelser og hvidvaskning af penge på handel med kvinder; at sørge for udveksling af oplysninger om handel med kvinder mellem retsmyndighederne og for, at der skabes et retsgrundlag for spontan udveksling af oplysninger; at anbefale, at alle medlemsstater opretter et organ, der kan koordinere bekæmpelsen af handel med kvinder, og som skal omfatte repræsentanter for retsmyndighederne, politiet, indvandringsmyndighederne og andre relevante myndigheder og organisationer; at bekræfte, at EU's resolutioner af 23. november 1995 om beskyttelse af vidner i forbindelse med bekæmpelse af international organiseret kriminalitet (og resolutionen om personer, der samarbejder med retsvæsenet i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet,) omfatter alle vidner, herunder ofre, da handel med kvinder er en form for organiseret kriminalitet; at sikre, at ofrene er til rådighed under politiets undersøgelser og under retssagerne ved at udstede midlertidig opholdstilladelse, sikre en effektiv koordinering med indvandringsmyndighederne for at undgå udvisning uden forudgående samråd med de myndigheder, der står for efterforskningen af handelen med kvinder, og sikre, at ofrene far økonomisk støtte og andre former for hjælp i den pågældende periode; at understrege behovet for øget samarbejde med de organisationer, der hjælper ofrene; at overveje tiltag, der kan forebygge misbrug af Internettet med henblik på seksuel udnyttelse. Henstillinger fra arbejdsgruppen om retshåndhævelse og politisamarbejde 40 GENERELT Når man taler om handel med kvinder, er kvinderne ofre for forbrydelser og skal behandles derefter. Støtte til offeret er derfor et afgørende hensyn. Efterforskningen vil blive lettet betydeligt, hvis ofrene samarbejder, og dette må fremmes og lettes gennem en hensigtsmæssig lovgivning om f. eks. udstedelse af særlige opholdstilladelser og vidnebeskyttelsesordninger. Samarbejdet mellem de forskellige myndigheder og NGO'er må udbygges. Der skal lægges vægt på alle former for menneskehånd ? med henblik på seksuelt misbrug. Specifik forskning i handel med kvinder med henblik på seksuelt misbrug vil desuden ikke blot berige den generelle forskning, men også gøre det muligt at identificere særlige behov og fremgangsmåder. Der er behov for klare definitioner på nationalt og internationalt plan, så man kan afgrænse det problem, der skal analyseres og undersøges. Det er vigtigt at huske på, at handel med kvinder ikke altid er forbundet med ulovlig indvandring. Lovlige indvandrere kan også blive ofre for menneskehandel. Spørgsmålet må tillægges større politisk betydning, så de nationale myndigheder kan gøre den nødvendige indsats. Det må både på nationalt og internationalt plan sikres, at spørgsmålet behandles tværfagligt, og at det foregår i samarbejde mellem alle de involverede organer. Der findes ikke noget enkeltstående organ, som kan løse dette komplekse problem alene. I oprindelseslandene må oplysningsindsatsen øges for at advare potentielle ofre og andre berørte organer. INDSATSEN PÅ NATIONALT PLAN Politimyndighederne må medvirke til at øge kendskabet til problemet, både internt og hos alle andre berørte myndigheder. De initiativer, der er blevet sat i gang af politiet, må støttes. Oprettelsen af en central enhed i hver medlemsstat ville være med til at sikre en tværfaglig indfaldsvinkel, hvor man kan benytte sig af de erfaringer, der allerede er gjort i nogle af medlemsstaterne. Det må sikres, at alle interesserede organer og NGO'er deltager. Den nationale strategi, der skal udvikles i hvert enkelt land, skal baseres på følgende: konkret viden om problemet gennem udarbejdelse af strategiske og praktiske analyser, hvor man ikke blot bruger de oplysninger, politiet råder over, men alle relevante oplysninger og indikatorer. Denne indsats bør struktureres på samme måde overalt, måske ved hjælp af IOM's model for bekæmpelse af menneskehandel; 41 en hensigtsmæssig forebyggelsespolitik; en retshåndhævelsespolitik, som ikke begrænser sig til strafferetlige undersøgelser og straffesager (straf, beslaglæggelse af aktiver, konfiskation af ejendom, som den pågældende er kommet uretmæssigt til), men også administrative foranstaltninger (bevillinger, arbejdsbestemmelser, skattemæssige bestemmelser). Der må indføres særlige uddannelsesprogrammer for politifolk, der arbejder med bekæmpelse af handel med kvinder (sociale og juridiske aspekter, hvidvaskning af penge, psykologikurser, modtagelsescentrenes måde at fungere på). Kontakterne mellem ofrene og politiet må fremmes ved at øge ofrenes tillid til politifolkene, især gennem sprogkurser, større viden om ofrenes situation blandt politifolk samt mulighed for at tilkalde kvindelige politifolk, når ofrene ønsker det. INDSATSEN PÅ INTERNATIONALT PLAN Selv om deltagelsen i alle internationale fora må fortsættes, vil det være nyttigt også at gøre noget ved problemet på EU-plan. Der må på EU-niveau udarbejdes en tværfaglig handlingsplan, der går på tværs af søjlerne. Der må foretages analyser på internationalt plan (i EU og oprindelseslandene). Politisamarbejdet må forbedres (inden for rammerne af den nationale lovgivning), også i nært samarbejde med Europol og Interpol. Det er afgørende, at der hurtigt og effektivt kan udveksles oplysninger. Dette bør ske bilateralt og, når det er hensigtsmæssigt, gennem det samarbejde, der foregår inden for Europols Narkotikaenhed, Interpol og andre partnerskabsprogrammer mellem forskellige lande. Der må oprettes nationale kontaktpunkter, og der bør udarbejdes en liste over de forskellige organer, både i EU og i de øvrige berørte lande, svarende til de lister, der findes på nationalt plan. Der må udarbejdes effektive kurser for politiet i samarbejde med tredjelande. De eksisterende uddannelsesinstitutter og -programmer kan også benyttes. Inden for EU må der tages initiativer, som sætter alle medlemsstaterne i stand til at bekæmpe de forskellige former for organiseret kriminalitet lige effektivt. Henstillinger fra workshoppen om socialpolitik og social beskyttelse Arbejdsgruppen om socialpolitik har fremsat følgende henstillinger: 42 Handel med kvinder er et alvorligt problem, og det er vigtigt at sikre et bredt kendskab til spørgsmålet. Der er tale om et problem, hvis omfang er stadigt stigende. Handel med kvinder er ikke kun et socialt spørgsmål, men er frem for alt et menneskerettighedsproblem, da det direkte vedrører den menneskelige værdighed. Europa-Parlamentet har med enstemmighed vedtaget en beslutning om dette emne. Nogle medlemsstater har allerede gjort store fremskridt inden for bekæmpelsen af handel med kvinder, mens andre endnu ikke har sat dette problem |,å dagsordenen. Arbejdsgruppen påpeger, at der med hensyn til den sociale dimension af handelen med kvinder må sondres mellem tre forskellige faktorer: * Strukturproblemer (fattigdom, ulighed, ændrede værdier, social udelukkelse mv. ) * Aktørerne (menneskehandlerne, kunderne, ofrene) * Konsekvenserne (krænkelse af menneskerettighederne, sundhedsproblemer mv. ). Den påpeger, at der må gøres en indsats på tre forskellige niveauer: * I de internationale og regionale organisationer samt i EU * I de enkelte stater * I det civile samfund og NGO'erne. Den skal minde om, at det er nødvendigt at bruge følgende instrumenter: * Internationale og regionale instrumenter (konventioner, resolutioner mv. ) * Finansielle instrumenter. FOREBYGGELSE Arbejdsgruppen anmoder de berørte myndigheder om at anvende de vedtagne instrumenter effektivt; anmoder om, at der udarbejdes forebyggende oplysningsprogrammer i oprindelses- , transit- og bestemmelseslandene (f. eks. oplysningskampagner for offentligheden og især for de unge), som må tilpasses den særlige sociale og kulturelle situation i hvert enkelt land; ønsker at fremme udvekslingen af oplysninger og erfaringer om menneskehandel på EU-plan og med tredjelande; 43 understreger betydningen af oplysningskampagner om sexturisme for den brede offentlighed; anmoder EU og medlemsstaterne om at støtte kvalitativ og kvantitativ forskning i den eksisterende lovgivning og relevante analyser af den politik, der føres, samt undersøgelser af efterspørgslens sammensætning; opfordrer EU og medlemsstaterne til at indføre særlige tværfaglige kurser for de mennesker, der beskæftiger sig med problemet (såsom dommere, politifolk, læger og socialrådgivere); understreger ambassadernes rolle i bekæmpelsen af menneskehandel; anmoder om, at der oprettes og/eller videreudvikles programmer for bekæmpelse af social udelukkelse. HJÆLP TEL OFRENE Arbejdsgruppen anmoder medlemsstaterne om at sikre ofrene tilstrækkelig beskyttelse og, når det er nødvendigt, gøre det lettere for dem at få deres sag behandlet ved domstolene; støtter oprettelsen af flere lokale modtagelses- og rehabiliteringscentre for ofrene for menneskehandel for at sikre dem psykisk, lægelig, social og administrativ hjælp (særlige tiltag med specifikke formål); minder om vigtigheden af samarbejdet mellem politiet og retsmyndighederne; anmoder medlemsstaterne om at fremme komplementære og koordinerede tiltag, der gennemføres af de forskellige aktører, der deltager i bekæmpelsen af handel med kvinder. REHABILITERING AF OFRENE Arbejdsgruppen anmoder om, at der indføres hjælpeprogrammer og særlige tiltag, som gør det lettere for ofrene at blive reintegreret i samfundet og/eller i oprindelseslandet, herunder bedre udnyttelse og udvidelse af de forskellige EF-programmer inden for rammerne af udviklingssamarbejdet og associeringsaftalerne med tredjelande; opfordrer medlemsstaterne og EU til at støtte oprindelseslandenes initiativer til fordel for fuld reintegrering af ofrene. Som opfølgning af konferencen 44 bør alle nationale regeringer betragte problemet med handel med kvinder som et prioriteret område; bør der oprettes et netværk mellem officielle og ikke-officielle institutioner for at opnå den nødvendige synergivirkning og koordinere drøftelserne og de forskellige initiativer; bør alle de institutionelle aktører udvide anvendelsesområdet for de eksisterende budgetposter, så de kommer til at omfatte bekæmpelsen af handel med kvinder; bør muligheden for at indføre et specifikt retligt instrument på EU-plan overvejes. 45 BILAG 3. Detaljeret bibliografi om handel med kvinder i Europa I. Internationale referenceinstrumenter a) Universelle instrumenter - International Agreement for the suppression of the white slave traffic, signed at Paris on 18 May 1904 - International Convention for the suppression of the white slave traffic, signed at Paris on 4 May 1910 and amended by the Protocol signed at Lake Success, New York, on 4 May 1949 - International Convention for the suppression of the traffic in women and children, concluded at Geneva on 30 September 1921 and amended by the Protocol signed at Lake Success, New York, on 12 November 1947 - International Convention for the suppression of the traffic in women of full age, concluded at Geneva on 11 October 1933 and amended by the Protocol signed at Lake Success, New York, on 12 November 1947 - Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and the Exploitation of the Prostitution of Others - approved by the General Assembly in its resolution 317 (IV) of December 2, 1949, opened for signature at Lake Success, New York, on 21 March 1950 - Final Protocol to the Convention for the Suppression of the Traffic in persons and of the Exploitation of the Prostitution of Others, 21 March 1950 - Third Committee Resolution concerning Traffic in women and girls; United Nations General Assembly, 50th Session (1995) - Resolution on Traffic in women and girls, Commission on the Status of Women, UN, 39th session (1995), (39/6) b) Europarådet - Recommandation 161 (3 mai 1958) de l'Assemblée consultative demandant une ratification rapide de la Convention internationale du 2 décembre 1949 pour la répression et l'abolition de la traite des êtres humains et de l'exploitation de la prostitution c) De Europæiske Fællesskaber ACP-EU Joint Assembly Resolution on the Traffic in Women, adopted on 27 September 1991 in Amsterdam ACP-EU Joint Assembly Resolution on the specific role of women in development cooperation and trafficking in women, adopted on 22 March 1996 in Windhoek (Namibia) (ref: ACP-EU 1674/96/fin. ) 46 European Parliament Resolution on violence against women - adopted on 11 June 1986 (ref: OJ C 176, 14. 7. 1986) European Parliament Resolution on the exploitation of prostitution and trade in human beings - adopted on 14 april 1989 (ref: OJ C 120, 16. 5. 1989) European Parliament Resolution on trade in women, adopted on 16 September 1993 (ref: O J C 268, 4. 10. 1993) European Parliament Resolution on trafficking in human beings - adopted on 18 January 1996 (OJ C 32, 5. 2. 1996) Council of the European Union Recommendations of the Council of Justice and Home Affairs ministers on Trafficking in Human Beings, 29 and 30 November 1993 II. Relaterede instrumenter a) Universelle instrumenter - Slavery Convention signed at Geneva on 25 September 1926 - ILO Convention concerning Forced Compulsory Labour signed at Geneva on 28 June 1930 (No. 29) - Déclaration Universelle des Droits de l'Homme - adoptée et proclamée par l'Assemblée générale dans sa résolution 217 A (III) du 10 décembre 1948 - European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms of 4 November 1950 - Supplementary Convention on the Abolition of Slavery, the Slave Trade and Institutions and Practices Similar to Slavery, 7 September 1956 - ILO Convention concerning the Abolition of Forced Labour , 1957 (NO. 105) - International Covenant on Civil and Political Rights of December 1966 - Convention on the elimination of all forms of discrimination against women, 18 December 1979 - General Assembly's resolution (42/140) of 7 December 1987 on the rights and dignity of migrant workers - Convention on the Protection of the Rights of all Migrant Workers and Members of their Families of 18 December 1990 - General Assembly resolution (48/102) of 20 December 1993 on the combat against alien-smuggling. - Economic and Social Council resolution (1995/10) of 24 July 1995, concerning criminal justice action to combat the organized smuggling of illegal migrants across national boundaries 47 b) Europarådet - Convention de sauvegarde des droits de l'homme et des libertés fondamentales, Rome, 4 novembre 1950 - European Convention on Extradition of 13 December 1957 - European Convention on Mutual Assistance in Criminal Matters of 10 April 1959 - European Convention on the Transfer of Proceedings in Criminal Matters of May 1972 - Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data, 28 January 1981 - Convention on Laundering, Search, Seizure and Confiscation of the proceeds from Crime, 8 November 1990 - Recommendation n* R (91) 11 of 9 September 1991 concerning sexual exploitation, pornography and prostitution of, and trafficking in, children and young adults and draft report thereto, CDPC(91)17, Strasbourg, 18 July 1991 c) De Europæiske Fællesskaber European Parliament Resolution on a, European Charter of Rights of the Child, adopted on 8 July 1992 European Parliament Resolution of 22 January 1993 on the setting up of Europol (ref: OJ C 42, 15. 2. 1993) European Parliament Resolution of 17 december 1993 on pornography (ref: OJ C 20, 24. 1. 1994) European Parliament Resolution of 19 May 1995 on the Europol Convention (ref: O J C 151, 19. 6. 1995) d) Andet Schengen Agreement on Abolition of Border Checks, 1985 III. Rapporter UN UN Declaration on the Elimination of Violence against Women, 1993 Advancement of Women - Traffic in women and girls - Report of the Secretary-General, august 1995 (ref: A/50/369) 48 UN UN UN UN IOM IOM IOM IOM IOM Third Committee Report of the secretary General to the 50th Session of the General Assembly concerning Traffic in women and girls; (1995) (ref: A/50/369) Fourth World Conference on Women - Beijing, China, 4-15 September 1995, section D (ref: A/CONF. 177/L. /Add. 20) UN Expert Group Meeting on Violence against Women Migrant Workers - Manila, Philippines - 27-31 may 1996 Programme of Action of the UN Commission on Human Rights for the Prevention of the Traffic in Persons and the Exploitation of Others, 1996 'Trafficking in Migrants", Quarterly Bulletin of the International Organization for Migration, N'4, September 1994. Seminar on 'International Response to Trafficking in Migrants and the Safeguarding of Migrant Rights', Geneva, 26-28 October 1994 Trafficking and Prostitution: the growing exploitation of migrant women from Central and Eastern Europe, May 1995. Trafficking in women for sexual exploitation to Italy, June 1996 Trafficking in Women to Austria for Sexual Exploitation, in collaboration with the Office of the Austrian Minister of Women's Affairs, June 1996 Council of Europe Working papers and Proceedings of the Seminar on action against traffic in women and forced prostitution as violations of human rights and human dignity (Strasbourg 25-27 September 1991) (ref: EG/PROST (91)) Council of Europe Final report of the Group of Specialists on action against traffic in women and forced prostitution (EG-S-TP) with amended appendices, Steering Committee (ref: for equality between men ard women s:\equality\cdcg94\ecdeg31. 94) (CDEG), June 1994 Council of Europe Amended summary of national replies to the questionnaire on forced prostitution and traffic in women, Sreering Committee for equality between men and women (CDEG), June 1994 (ref: s:\equality\cdeg94\ecdeg32. 94) Council of Europe Synthesis of answers by the individual countries to the questionnaire on forced prostitution and traffic in women - amended tables, Steering Committee for equality between men (ref: s:\equality\cdeg94\ecdeg33. 94) and women (CDEG), 1994 June European Parliament Report on behalf of the Committee on Women's Rights on Exploitation of Prostitution and the traffic in Human Beings: rapporteur Carmen Llorca Vilaplana, Session document of 31 March 1989, A2-52/89 INTERPOL Recommandations du Colloque international sur la traite des êtres humains (Saint-Cloud, 21-23 septembre 1988) 49 Michèle MRSCH Plan of Action against Traffic in women and forced prostitution for the Council of Europe, 9 April 1996 (ref: EG (96) 2) IGC (Inter-Governmental Consultations on Asylum, Refugee and Migration Policies in Europe, North America and Australia) -Answers by Participating States to the Questionnaire on Trafficking of Aliens. Document: IGC/TRAF/7/94 - Exchange of information on Alien's trafficking in states in Europe, North America and Australia, Dec. 1995 (ref: IGC/TRAF/10/95(I)) Budapest Group "Anti-trafficking model legislation", Report of the working group of the Budapest Group, prepared by Belgium and Poland with the technical support of IGC, Ljubljana, 13-14 June 1996 INTERPOL UNHCR UN UN UN UN UN UN IV. Relaterede rapporter Conclusions de la Réunion européenne en matière d'exploitation de la prostitution et de la pornographie (Saint-Cloud, 28-29 septembre 1987) "Sexual violence against Refugees -Guidelines on Prevention and Response" - Geneva 1995 Report of the Working Group on Contemporary Forms of Slavery on its sixteenth session, Economic and Social Committee, Commission on Human Rights, E/CN. 4/Sub. 2/1991/41, 19 August 1991 Report of the World Conference on Human Rights, Vienna, 14-25 June 1993 (A/CONF. 157/ (Part I)), chap III Report of the International Conference on Population and Development, Cairo, 5-13 September 1994 (A/CONF. 171/13), annex, para 4. 9; 10-15; 10. 20 Economic and Social Council - Reports prepared by the Secretary General to combat the smuggling of illegal migrants (refs: A/49/350,E/CN. 15/1995/3) UNICRI - The World's Women 1995: Trends and Statistics, prepared by the Statistics Division of the Department for Policy Analysis Economic and Social Council - Commission on Crime Prevention and Criminal Justice - Review of priority themes - Measures to combat the smuggling of illegal migrants - Report of the Secretary General, 21 March 1996 (ref: E/CN. 15/1996/4) 50 UN UN UNESCO UNESCO Economic and Social Council - Commission on Crime Prevention and Criminal Justice - Review of priority themes - Elimination of violence against women, 23 May 1996 (ref: E/CN15/I996/L. 10) Report of the Special rapporteur on violence against women, April 1996 (ref: E/CN. 4/1996/53) Conclusions et recommandations générales de la réunion internationale d'experts sur les causes socio-culturelles prostitution et stratégies contre le proxénétisme et l'exploitation sexuelle des femmes (Madrid, 18-21 mars 1986) (ref: SHS-85/CONF. 608/14) Fédération Internationale des Droits de "Homme, Conseil international des femmes, Communauté Française de Belgique: "Actes de la conférence de Bruxelles du 6 mars 1993, Commerce du sexe et droits humains (2èmeèMjf a) Belgien Belgian parliamentary Commission on Trafficking (BPCT) Centre pour l'Egalité des Chances et la lutte contre le racisme b) Nederlandene Ministry of Social Affairs V. Nationale ressourcer Enquête parlementaire en vue d'élaborer une politique structurelle visant la répression et l'abolition de la traite des êtres humains. Chambre des Représentants de Belgique, (ref: 673/8-91/92, 18 mars 1994) Rapport annuel d'évaluation sur l'évolution et les résultats de la lutte contre la traite des êtres humains, mars 1996 Vrouwenhandel, Onderzoek naar aard, globale omvang en de kanalen waarlangs vrouwenhandel naar Nederland plaatsvindt, 1985, Buijs, H. W. J. en Verbraken, A-M. Openbaar Ministerie Plan van Aanpak Mensensmokhl, Landelijk Officier van Justitie The mensensmokkel, Mvr P. M. H. van de r Molen-Maesen, Rotterdam, maart 1996 c) Frankrig Ministère de l'Intérieur et de l'Aménagement du territoire Office Central pour la Répression de la Traite des Êtres Humains: - Rapport 1994, - Rapport du 4ème colloque sur la criminalité organisée, décembre 1994 (ref: DCPJ/AC4/OCRTEH) Prostitution et proxénétisme en Europe, étude conçue et réalisée par Anne Cazals, La Documentation Française (ref: DF 5 3318-1), Paris 1995 Ministère de l'intérieur et de l'Aménagement du territoire d) Tyskland 51 Bundesministerium fïir Frauen und Jugend Frauen. Schriftenreihe des BMFJ, Bd. 8, Lohlhammcr, Stuttgart Umfeld uns Ausmafi des Menschenhandels mit auslåndischen Mûdchen und Lagebild Menschenhandel 1994, Wiesbaden, 1995 (ref: OA 31-331/332) Koths, KOK Hamisch, KK'in e) Sverige Prostitution Commission Betûnkande av 1993 års Prostitutionsutredning, SOU 1995:15 VLPublikationer Agistra Miinchen, 1990 Frauenhandel und Prostitutionstourismus, Eine Bestandaufhahme. Trickster- Vdeg Ban Ying e. V. Der Handel mit auslåndischen Frauen in Berlin - eine Bestandsaufhahme, Berlin Koordinationsstelle, 1994 Barry, K. "The prostitution of Sexuality", 381 pages, June 1996, (ISBN: 0-8147-1277-0) Bouffioux, M. De Staercke, J-P. "Appellez-moi Elvira" Traite des Femmes et Réseaux de Pédophilie en Belgique Francophone, Editions Luc Pire, Bruxelles, 1994 Cabiaia, E. "La repressione de lia tratta degli esseri umani e dello sfrittamento della prostituzione nella Convenzione di New York", Le nuove leggi commentate, 1981 Caritas Suisse La Traite du malheur: le marché des femmes en Suisse, Lucerne, Editions Caritas, 1992 Davies, C. Dem, H. de Boer, M. De Stoop, C. De Stoop, C. Free and Equal in Dignity and rights? The Trafficking of Women to Europe. Quaker Council for European Affairs, Brussels, 1992. Menschenhandel, Gesellschaft undPolizei. In: Monatsschrift fur Kriminologie und Strafrechtsform, 6/91, pp. 329-338, 1991 Traffic in Women: Policy in Focus, Final report, Evaluation of the PG- directives concerning the Tracing of and Legal Action against Traffic in Women, Utrecht University, Netherlands, 1994 "They are So Sweet, Sir", Limitless Asia Publications, Leuven, belgium, 1994. Prostitutie en Seksueel Misbruik: Vrouwenhandel in België: een Diagnose, Brussels, 1991 Fondation Roi Baudouin Prostitution et exploitation sexuelle, Rapport, Bruxelles, 1991 52 Fôrg-Rob, E. Frommel, M. Frauensolidaritåt Prostitutionstourismus, Hintergrtinde und Fakten zur sexuellen und rassistischen Ausbeutung von Frauen in Ôsterreich", Wien, 1992 "Frauenhandel und Anmerkungen zum Entwurf eines Sirafrechtsånderungsgesetzes des Bundersrates (BR-Dr. 638/91) zum Menschenhandel. In: Streit, 10. Jahrgang, Heft 2, pp. 68-70. , 1992 Gazan, F. and Vandemeulebroeke, O. "Traite des Etres Humains - Exploitation et abus sexuels, les nouvelles lois des 27 mars et 13 avril 1995", Revue de droit penal et de criminologie, sous les auspices du Ministère de la Justice, décembre 1995 Gekauftes Unglùck "Die Armut als Basis des frauenhandel, Dokumentation 3/92 Hirsch, M. "La traite des Etres Humains, Une législation modèle pour l'Europe?", Journal des Tribunaux, N" 5768, Bruxelles, septembre 1995 Kath. Universitat Erichstàtt Umfeld und Ausmafi des Menschenhandels mit auslåndischen Mådchenåi Frauen, Schriftenreihe des Bundesministerium fur Familie, Senioren, Frauen und Jungend, Bd. 8, 1992 Kessler, S. Louis, M. -V. "Frauenhandel Geschåfte mit Frauen aus dem Tnkont. Unter besonderer Berûcksichtigung der Situation in Ôsterreich", diplomarbeit, Fakultat der leopold-Franzens-Universitât Innsbruck, Austria, 1992 "La Conférence Européenne sur le Trafic des Femmes: vers une reconnaissance légale du proxénétisme'1, Projets féministes; 1 , 1992, pp. 33- 57. Mårdh, P-A and Genç, M; "Migratory prostitution with Emphasis on Europe", Journal of Travel Medicine, Vol. 2, N°î Mouvement du Nid Slavery and Prostitution, Files and documents, Prostitution and Society, 1993 Niesner, E. , Anonuevo, E. und Songsiengchai- Fenzl, P. "Die Wtirde der Frau ist unarLasiiar" - Verfahren gegen Frauenhandel - Beobachtungen. Bericht im Rahman eines Forschungsprojektes im Auftrag des BMJFFG. Frankfurt, 1991 Niesner, E. Frauenhandel - und Menschenhandi, ' - Prozefibeobachtung. Nomos, 1993 Nijs, P. "Une politique structurelle de lutte ce lire la traite internationale des être;; humains: L'aide aux victimes et la lutte contre les réseaux, etat actuel mi Belgique", 31ème Congrès Triennal de la Fédération Abolitionniste Internationale. Bucarest, 26-30 septembre 1994 Payoke Annual Report, Antwerpen. 1995 Regtmeier, W. Menschenhandel - Erfahrungen einer Sonderkommission in einem besonderen Deliktsbereich der Organisierten Kiminalitåt. In Polzsi-Fiïhmngsakademie: 53 Organisierte Kriminalitat, Schriftenreihe der Polizei-Fûhrungsakademie, 3+4/90 pp. 81-94, Schmidt-Rômhild, Lûbeck, 1990 Rubin, G. "The Traffic in Women" Sieber, U. , Bôgel, M. Logistik der Organisierten Kriminialitût. BKA-Forschungsreihe, Bd. 28, Wiesbaden, 1993 Stichting tegen Vrouwenhandel and The Greens in the European Parliament: Working papers and Report of the European Conference against Trafficking in Women (Amsterdam, 4-5 July 1991), 1991 Tampep Tass, T. Migrant Prostitution, Licia Brussa, 1996 "Alien Smuggling in Eastern Europe", Mimeo, 1995 University of Utrecht Conclusions of the Conference on Traffic in Persons (15-19 November 1994) in Utrecht and Maastricht van der Vleuten, N. Survey on "Traffic in Women", Policies and Policy-Research in an International context, Leiden University, The Netherlands, 1991 WHO-Regionalburos "Prostitution in Grenzgebieten", Bericht einer Untersuchung der Situation in fur Europa der Grenzregion der Tschechischen Republik, by Rudolf Netzelmann, Kopenhagen, Danemark, 1995 Collective work "La prostitution. Quarante ans après la Convention de New York", Ed. Bruylant, Belgique, 1992 Internationaler Frauenhandel, Eine Untersuchung ùber Prostitution und Heiratshandel inNRW{\993>) HRSG vom Ministerium fur Gleichstellung von Frau und Mann, NRW, Dùsseldorf 54 ISSN 0254-1459 KOM(96) 567 endelig udg. DOKUMENTER DA 05 06 01 Katalognummer : CB-CO-96-601-DA-C ISBN 92-78-11757-9 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg ¥