title: WRITTEN QUESTION No. 2710/96 by Klaus REHDER to the Commission. Spanish shipping register


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2557/96 af Anne ANDRÉ-LÉONARD til Rådet. Afskaffelse af sommertid

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
European Parliament
France
Portugal
air quality
approximation of laws
codecision procedure
proposal (EU)
public health
summertime


title: Ehdotus neuvoston asetukseksi (EY) eräistä euron käyttöönottoon liittyvistä säännöksistä

eurovoc_concepts:
EU law
European Monetary System
euro
exchange rate
secondary legislation

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 16. 10. 1996 KOM(96) 499 lopull. 96/0249 (CNS) 96/0250 (CNS) Tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan rahapoliittiselle instituutille Sekundäärilainsäädäntö euron käyttöön ottamista varten sekä eräitä euron käyttöönottoon liittyviä säännöksiä Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) eräistä euron käyttöönottoon liittyvistä säännöksistä Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS (EY) euron käyttöön ottamisesta (Komission esittämät) Sekundäärilainsäädäntö euron käyttöön ottamista varten sekä eräitä euron käyttöönottoon liittyviä säännöksiä (Tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan rahapoliittiselle instituutille) Madridissa joulukuussa 1995 kokoontunut Eurooppa-neuvosto hyväksyi yhteisen rahan käyttöönottoa koskevan skenaarion ja esitti neuvoston asetuksen muodossa toteutettavan euron käytön oikeudellisen perustan teknisen valmistelutyön loppuun saattamista vuoden 1996 loppuun mennessä. Tämän vuoksi komissio esittää nyt kaksi ehdotusluonnosta neuvoston asetuksiksi. Liitteenä olevat asetusluonnokset on laadittu noudattaen viiteskenaarion 9 kohdassa esitettyjä kyseisen perustan periaatteita. Oikeudellinen perusta on määritelty yksityissektorin edustajien kanssa käytyjen tiiviitten neuvottelujen jälkeen. Sitä laadittaessa on saatu arvokasta apua Euroopan rahapoliittiselta instituutilta. Komission yksikköjen järjestämissä neuvotteluissa on käynyt selväksi, että yhteisen rahaan siirtymisen konkreettiset valmistelut sekä yksityisellä että julkisella sektorilla edellyttävät euron oikeudellisen perustan selkeyttämistä hyvissä ajoin ennen talous- ja rahaliiton kolmannen vaiheen alkua. Varsinkin sopimussuhteiden jatkuvuutta ja pyöristystä koskevien säännösten osalta on oikeusvarmuus, joka takaa riittävän valmisteluajan, saavutettavissa vain, jos kyseiset säännökset hyväksytään ja saatetaan voimaan hyvissä ajoin ennen kolmannen vaiheen alkua. Perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen mukaan on mahdollista toteuttaa muut toimenpiteet, jotka ovat tarpeen otettaessa yhteinen raha nopeasti käyttöön. Täliän oikeudelliseen perustaan on mahdollista vedota vasta alkuvuodesta 1998, kun on päätetty 109 j artiklan 4 kohdan mukaan, mitkä jäsenvaltiot täyttävät yhteisen rahan valivistamiseksi vaadittavat edellytykset. Sen vuoksi komissio ehdottaa Dublinissa syyskuussa 1996 kokoontuneen epävirallisen ECOFIN-neuvoston tekemän sopimuksen mukaisesti, että joiden osalta oikeusvarmuuden aikaansaaminen on erityisen kiireellistä, käytetään perustamissopimuksen 235 artiklaa ja muut oikeudelliseen perustaan kuuluvat säännökset hyväksytään perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan perusteella. säännösten perustana, sellaisten Komissio ehdottaa, että kahdelle asetusluonnokselle pyritään saamaan poliittista kannatusta Eurooppa-neuvoston kokouksessa Dublinissa joulukuussa 1996. Tähän tiedonantoon on liitetty seuraavat ehdotusluonnokset: • • Neuvoston asetus euron käyttöön ottamisesta (perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohta). Tavoitteena on määritellä rahalainsäädäntöä koskevat säännökset niille jäsenvaltioille, joita ei koske poikkeus. Asetuksen on määrä tulla voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. Siinä säädetään kansallisten rahayksikköjen korvaamisesta eurolla Viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001 päättyvän siirtymäkauden aikana osallistuvien jäsenvaltioiden kansalliset rahayksiköt määritellään uudelleen euron alayksiköiksi. Tänä aikana euroyksikkö rahayksiköt ovat oikeudellisesti vastaavia. Asetusluonnokseen sisältyy säännöksiä, jotka koskevat kansallisen rahayksikön käyttöä ja euron käyttöä omana yksikkönään. Siinä säädetään myös euromääräisistä seteleistä ja metalliralioista, jotka lasketaan liikkeeseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001. ja kansalliset Perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan mukaan on kuultava Euroopan keskuspankkia, mutta sen asemesta voidaan kuulla Euroopan rahapoliittista instituuttia 109 f artiklan 8 kohdan mukaisesti. Euroopan parlamentin kuulemista ei virallisesti edellytetä, mutta se on erittäin suotavaa. asetus eräistä liittyvistä liittyvät säännökset, euron käyttöönottoon Neuvoston säännöksistä (perustamissopimuksen 235 artikla). Tähän asetukseen on tarkoitus sisällyttää ne euron käyttöönottoon joiden osalta oikeusvarmuuden aikaansaaminen on erityisen kiireellistä. Asetusluonnoksessa vahvistetaan, että euron käyttöön ottaminen ei vaikuta sopimusten tai muiden oikeudellisten asiakirjojen jatkuvuuteen. Lisäksi vahvistetaan, että yhtä ecua, joka on valuuttaosuuksista koostuva korivaluutta, vastaa yksi euro 1 päivästä tammikuuta 1999. Lopuksi luonnoksessa säädetään, kuinka tarkasti muuntokurssit määritetään 1 päivänä tammikuuta 1999; siinä vahvistetaan myös euron ja kansallisten rahayksikköjen muuntamista koskevat pyöristyssäännöt. Euroopan parlamenttia on kuultava perustamissopimuksen 235 artiklan mukaisesti. Euroopan rahapoliittista instituuttia on kuultava perustamissopimuksen 109 f artiklan 6 kohdan mukaisesti. PERUSTELUT 1. JOHDANTO - YLEISIÄ NÄKÖKOHTIA Ehdotusten päätavoitteet EMUn valmistelujen keskittyessä käytännön kysymyksiin talouden toimijat ovat enenevässä määrin vaatineet euron käyttöä koskevan täydellisen oikeusvarmuuden vahvistamista hyvissä ajoin ennen EMUn kolmannen vaiheen alkua. Madridissa joulukuussa 1995 kokoontunut Eurooppa-neuvosto tunnusti oikeusvarmuutta koskevan tarpeen hyväksymällä yhteisen rahan käyttöönottoa koskevan skenaarion. Se päätti, että neuvoston asetus, jonka tekninen valmistelutyö saatetaan päätökseen vuoden 1996 loppuun mennessä, tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999, ja siinä säädetään euron vahvisti myös käytön ecu-koriviittausten muuntamisen sopimussuhteiden viittauksiksi euroon yhden suhteessa yhteen. oikeudellisesta jatkuvuuden periaatteen perustasta. Eurooppa-neuvosto sekä Komissio vastaa oikeusvarmuutta koskevaan tarpeeseen ehdottamalla tässä tekstissä esitettyjä säännöksiä, joiden on tarkoitus muodostaa euron käytön oikeudellinen perusta. Säännökset sisältyvät kahteen erilliseen asetusluonnokseen seuraavasta syystä: Perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan kolmannessa virkkeessä määrätään siitä, kuinka toteutetaan muut toimenpiteet, jotka ovat tarpeen otettaessa yhteinen raha nopeasti käyttöön. Tätä artiklaa voidaan kuitenkin käyttää oikeudellisena perustana vasta alkuvuodesta 1998, kun on päätetty 109 j artiklan 4 kohdan mukaan, mitkä jäsenvaltiot täyttävät yhteisen rahan vahvistamiseksi vaadittavat edellytykset. Sen vuoksi oikeusvarmuutta kiireellisesti tarvitsevien ja siksi lähitulevaisuudessa hyväksyttävien säännösten perustana käytetään perustamissopimuksen 235 artiklaa. Muut osallistuvien jäsenvaltioiden säännökset perustuvat perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohtaan. Komissio tekee nämä ehdotukset jo tässä vaiheessa mahdollistaakseen poliittisen yhteisymmärryksen, jotta niiden hyväksyminen vuonna 1998 on pelkkä muodollisuus. rahalainsäädännön määrittelemistä koskevat Seuraavassa esitetään tavoitteet, joita on eräitä euron käyttöönottoon liittyviä säännöksiä koskevan neuvoston asetuksen luonnoksessa: vahvistaa, että 1 päivästä tammikuuta 1999 sopimuksissa ja muissa oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvät viittaukset ecuun korvataan viittauksilla euroon siten, että yksi ecu vastaa yhtä euroa, vahvistaa kansallisen rahayksikön ja ecun määräisten ja 1 päivän tammikuuta 1999 jälkeen voimassa olevien sopimussuhteiden jatkuvuus, määrätä tarkkuus, jolla muuntokurssit kiinnitetään peruuttamattomasti 1 päivänä tammikuuta 1999, ja vahvistaa pyöristyssäännöt. Lisäksi tällä asetusluonnoksella otetaan käyttöön euro-nimitys EY: n lainsäädännössä. tekemään nimitystä Johdanto-osan kappaleisiin sisältyy viittaus Eurooppa-neuvoston koskevaan päätökseen. Asetusluonnoksen merkittäviä seurauksia ovat muun muassa: markkinoiden vakuuttaminen siitä, että euron käyttöönotto ei vaikuta sopimuksiin, kori-ecun määräisiin sopimuksiin perustuvien oikeuksien ja velvollisuuksien vahvistaminen, ja euroon siirtymisen teknisten valmistelujen helpottaminen erityisesti tietotekniikan alalla. Euron käyttöön ottamista koskevan asetusluonnoksen ensisijaiset tavoitteet ovat seuraavat: päättää euroon siirtymisen loppuun saattamisen aikataulu, korvata kansalliset rahayksiköt eurolla 1 päivästä tammikuuta 1999, vahvistaa oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoinen vastaavuus euron ja kansallisten rahayksikköjen välillä sinä aikana, jolloin euromääräisiä seteleitä ja metallirahoja ei ole vielä laskettu liikkeeseen, varmistaa, että tämän siirtymäkauden aikana talouden toimijat voivat käyttää euroa vapaasti, mutta heillä ei kuitenkaan ole velvollisuutta tehdä niin, ja vahvistaa setelien ja metallirahojen kiertoa ja suojaa koskevat säännöt. Lisäksi tämä asetusluonnos lisää talouden toimijoiden varmuutta: siirtymisen loppuun saattamisen aikataulusta, euron käyttömahdollisuuksista siirtymäkautena omana rahayksikkönä ja kansallisena rahayksikkönä ilmaistuna, ja kansallisten setelien ja metallirahojen vaihtamisesta euromääräisiin seteleihin ja kolikoihin siirtymäkauden päättyessä. 2. HUOMAUTUKSIA ERÄITÄ EURON KÄYTTÖÖNOTTOON LIITTYVIÄ SÄÄNNÖKSIÄ KOSKEVAN NEUVOSTON ASETUKSEN ARTIKLOISTA 1 artikla Tässä artiklassa määritellään useita tässä asetusluonnoksessa käytettyjä termejä. Termi 'oikeudelliset asiakirjat' käsittää kaikki asiakirjat, joilla on oikeudellista merkitystä ja joissa viitataan valuuttoihin, rahayksikköihin tai raliayksikköjen määriin. Lisäksi siihen kuuluvat nimenomaisesti muut maksuvälineet kuin setelit ja metallirahat, esimerkiksi sekit. Termi 'kansalliset rahayksiköt' määrittelee siirtymäkauden aikana edelleen käytettävät rahayksiköt niissä jäsenvaltioissa, joita ei koske poikkeus. Muuntokurssit voidaan kiinnittää vasta 1 päivänä tammikuuta 1999 perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti (katso 4 artikla). 2 artikla Tämä artikla on luonteeltaan toteava. Siinä vahvistetaan, että perustamissopimuksen 109 g artiklassa tarkoitetut ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3320/94 määritellyt viittaukset ecuun valuuttaosuuksista koostuvana korina korvataan viittauksina euroon yhden suhteessa yhteen. Tätä määritelmää käytetään yksiselitteisesti EY:n lainsäädännössä. Käytettäessä ecua yksityisoikeuden alalla oletetaan, että sopimuksissa, joissa käytetään ecua määrittelemättä sitä selkeästi, viitataan EY:n oikeudessa määriteltyyn ecuun. Voidaan hyvinkin olettaa, että useimmissa tapauksissa ecumääräisten sopimusten sopimuspuolten aikomuksena oli viitata viralliseen ecuun, vaikka tämä ei aina selkeästi näykään yksittäisten sopimusten sanamuodossa. Tämä oletus vastaa kantaa, joka on esitetty komission suosituksessa 94/284/EY ecun ja ecumääräisten sopimusten oikeudellisesta kohtelusta yhteisen rahan käyttöönoton osalta. Kyseinen oletus noudattaa täysin sopimusvapauden periaatetta, koska se antaa sopimuspuolille mahdollisuuden sopia muusta, jolloin oletus "kumoutuu". Tässä artiklassa käytetään yhteisestä rahasta nimitystä "euro". Johdanto-osan kappaleisiin sisältyy viittaus Madridin Eurooppa-neuvoston tekemään nimitystä koskevaan päätökseen. Neuvoston asetus (EY) N:o 3320/94 kumotaan 2 kohdassa. Kyseisen asetuksen voimassaolo olisi joka tapauksessa päättynyt kolmannen vaiheen alkaessa perustamissopimuksen määräysten ja erityisesti 109 g artiklan ja 109 1 artiklan 4 kohdan vuoksi. 3 artikla Tässä artiklassa vahvistetaan oikeudellisten asiakirjojen, erityisesti sopimusten, jatkuvuus. Se on luonteeltaan ainoastaan toteava. Koska EMUa ei voida pitää odottamattomana tapahtumana eikä vakavana häiriötilana, euron käyttöön ottaminen ei oikeuta vetoamaan vapauttavaan esteeseen (principle of frustration), liiketoiminnan perustan menettämiseen (Wegfall der Geschäftsgrundlage), ennalta-arvaamattomiin olosuhteisiin (théorie de 5 l'imprévision) tai muihin periaatteisiin, joilla on samanlaisia vaikutuksia. Jo Madridin Eurooppa-neuvosto korosti jatkuvuusperiaatetta siirtymäskenaarion yhteydessä. 'Oikeudellisen asiakirjan ehtoihin' sisältyvät erityisesti rahoitussopimusten korot mutta myös kaikki muut ehdot. Säännöstä sovelletaan osallistuvien jäsenvaltioiden rahan ja ecun määräisiin sopimuksiin riippumatta siitä, onko ne tehty järjestelmään osallistuvien vai sen ulkopuolella olevien jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti. "euron käyttöön ottamiseen"; termiä on käytetty Artiklassa viitataan perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdassa ja se on laajempi kuin "korvaaminen". Termiin sisältyy ecu-viittausten korvaaminen viittauksilla euroon tämän asetuksen 2 artiklan mukaisesti. tätä Viimeisessä virkkeessä vahvistetaan, että yleisesti hyväksytty sopimusvapauden periaate pysyy voimassa. 4 artikla Tässä artiklassa vahvistetaan muuntokursseja koskevat säännöt. Kurssit voidaan 109 I artiklan 4 kohdan mukaan kiinnittää vasta 1 päivänä tammikuuta 1999. Ensimmäisessä kohdassa vahvistetaan kiinnitettävät kurssit ja merkitsevien numeroiden määrä; jälkimmäinen ilmaisu tarkoittaa, että vasemmalta lukien ja alkaen ensimmäisestä numerosta, joka on muu kuin nolla, kurssissa on kuusi numeroa (tätä ei tule sekoittaa desimaalien määrään). Neuvosto sitoutuu kiinnittämään kurssit edellä kuvattua tarkkuutta noudattaen. Kuuden merkitsevän numeron valinta vastaa Euroopan valuuttajärjestelmän (EMS) standardeja. Muuntamisen yhteydessä mahdollisten epätarkkuuksien välttämiseksi ainoastaan euron ja rahayksikköjen välinen muuntokurssi kiinnitetään peruuttamattomasti. kansallisten Kansallisten kyseisistä rahayksikköjen muuntokursseista. väliset kahdenväliset johdetaan kurssit Artiklan 2 kohdassa säädetään, että talouden toimijat eivät saa muuntaessaan pyöristää muuntokursseja. Artiklan 3 kohdassa kielletään käänteisten kurssien käyttö, koska se edellyttäisi kurssien pyöristämisen pyöristämistä kerrannaisvaikutusten vuoksi erityisesti, jos on kyse suurista valuuttamääristä. epätarkkuuksiin huomattaviin johtaa voisi ja Artiklan 4 kohdassa säädetään kansallisten rahayksikköjen muuntamista koskevasta sitovasta laskumenetelmästä, koska kahdenvälisiä kursseja ei 1 artiklan 'muuntokurssien' määritelmän mukaisesti määritellä suoraan. 5 artikla Tässä artiklassa määritellään useita euron ja kansallisten rahayksikköjen välistä sekä kansallisten rahayksikköjen välistä rahamäärien muuntamista koskevia pyöristyssääntöjä. Euromääräiset rahamäärät pyöristetään aina lähimpään senttiin. Kansallisen rahayksikön määräiset rahamäärät pyöristetään lähimpään alayksikköön tai kansallisen rahayksikön lähimpään yksikköön. Tällöin noudatetaan kansallisia käytäntöjä. Tällaisen joustavuuden ansiosta on mahdollista jatkaa joissakin maissa vallitsevaa käytäntöä, jonka mukaan rahamäärät pyöristetään muuhun kuin artiklassa tarkoitettuun yksikköön (esimerkiksi rahayksikön kerrannaiseen). 6 artikla Tässä artiklassa säädetään asetuksen voimaantulosta. Asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Sen sijaan 2 artikla tulee voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 1999. 3. HUOMAUTUKSIA EURON KÄYTTÖÖN OTTAMISTA KOSKEVAN NEUVOSTON ASETUKSEN ARTIKLOISTA 1 artikla Ensimmäisessä artiklassa määritellään termit asiakirjat', 'muuntokurssit', 'järjestäytyneet markkinat'. 'euroyksikkö', 'kansalliset rahayksiköt', 'osallistuvat jäsenvaltiot', 'oikeudelliset 'siirtymäkausi' ja Termiä 'osallistuvat jäsenvaltiot' käytetään kuvailemaan niitä jäsenvaltioita, joita ei koske poikkeus. Vaikka lähtökohtana on, että periaatteessa kaikki EU:n jäsenvaltiot osallistuvat EMUn kolmanteen vaiheeseen vaikkakin noudattaen erilaisia sääntöjä, termiä 'osallistuvat jäsenvaltiot' käytetään asetusluonnoksen luettavuuden parantamiseksi. Osallistuvien jäsenvaltioiden luetteleminen helpottaa lex monetaen tunnustamista kolmansissa maissa. Termi 'oikeudelliset asiakirjat' käsittää kaikki asiakirjat, joilla on oikeudellista merkitystä ja joissa viitataan valuuttoihin, rahayksikköihin tai rahayksikköjen määriin. Siihen sisältyvät erityisesti kaikenlaiset sopimukset, sekä kirjalliset että suulliset, hiljaisesti hyväksytyt ja muut konkludenttiset sopimukset. Perustamissopimuksen 109 I artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti muuntokurssit voidaan vahvistaa vasta 1 päivänä tammikuuta 1999. Muuntokurssien vahvistamista koskevista säännöistä säädetään eräitä euron käyttöönottoon liittyviä säännöksiä koskevassa neuvoston asetuksessa [. ]. Pyöristysongelmien välttämiseksi määritellään vain muuntokurssit, jotka ilmaisevat yhden euron kunkin jäsenvaltion kansallisena rahayksikkönä. Kahdenväliset kurssit johdetaan euron kursseista; mainitussa neuvoston asetuksessa määritetään tähän tarkoitettu sitova laskumenetelmä. Käänteisiä kursseja, jotka ilmaisevat yhden kansallisen rahayksikön määrän euroyksikkönä, ei määritellä. Siirtymäkauden aikana käytössä on useita euron yksikköjä osallistuvien jäsenvaltioiden valuuttana: 'euroyksikkö' ja 'kansallisia rahayksikköjä'. Termiä 'euroyksikkö' käytetään erottamaan euroyksikköinä ilmoitetut euron desimaali-ilmaukset euron ei-desimaalisista, kansallisen valuutan määräisistä 'Kansallisilla rahayksiköillä' viitataan osallistuvien jäsenvaltioiden valuuttoihin, jotka olivat itsenäisiä valuuttoja ennen kuin ne korvattiin eurolla. ilmauksista. Siirtymäkauden päättymisen ajankohta päätetään myöhemmin. markkinoiden' 'Järjestäytyneiden sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annettuun direktiiviin 93/22/ETY. Siihen sisältyvät säännöllistä vaihtokauppaa, arvopaperien maksua ja toimitusta, yhteissijoituspalveluyritysten osuuksia, rahamarkkinavälineitä, rahoitusfutuurisopimuksia, termiini- ja vaihtosopimuksia sekä rahoitus- ja maksuvälineoptioita koskevat markkinat. määritelmä viittaa 2 artikla Ensimmäisen virkkeen perusteella, yhdessä 17 artiklan kanssa, euro otetaan käyttöön osallistuvien jäsenvaltioiden rahayksikkönä 1 päivänä tammikuuta 1999. Viittauksella jäsenvaltioihin (eikä rahaliittoon) ilmaistaan selkeästi, että euro on kunkin jäsenvaltion rahayksikkö. Tämän ansiosta voitaneen välttää sopimussuhteiden jatkuvuuteen liittyvät epäselvyydet erityisesti kansainvälisellä tasolla. Artiklassa erotetaan toisistaan valuutan nimi (euro) ja laskentayksikkö (yksi euro), jossa kaikki valuuttamäärät ilmoitetaan. Veronassa syyskuussa 1996 kokoontuneen epävirallisen ECOFIN-neuvoston tekemän sopimuksen mukaisesti euro jakautuu sataan senttiin. Kuten johdanto-osan kappaleissa selitetään, sentti-nimityksen määritelmällä ei haluta estää nimityksen yleisessä kielenkäytössä esiintyvien muotojen käyttöä, sanotun kuitenkaan asettamatta kyseenalaiseksi periaatetta, jonka mukaan yhteisen rahan ja sen alayksikköjen nimestä voidaan päättää ainoastaan yhteisön tasolla. 3 artikla Tässä artiklassa säädetään aikaisempien kansallisten rahayksikköjen korvaamisesta eurolla tietyn muuntokurssin mukaisesti, mikä luo "uusiutuvan yhteyden" jokaisen aikaisemman valuutan ja uuden valuutan välille. Näin ollen siinä varmistetaan sopimusten ja muiden oikeudellisten asiakirjojen jatkuvuus nominalismin periaatteen mukaisesti. Osallistuvien jäsenvaltioiden aikaisemmat kansalliset rahayksiköt korvataan 1 päivänä tammikuuta 1999. Kansallisten rahayksikköjen asemaa ja käyttöä koskevat siirtymämääräykset eivät vaikuta korvaamiseen oikeudellisessa mielessä. 4 artikla Tässä artiklassa määritetään EKPJ:n laskentayksikkö, jota ei ole mainittu täsmällisesti perustamissopimuksessa eikä EKPJ:n pöytäkirjassa. On syytä todeta, että tässä säädöksessä, joka tulee voimaan vasta 1 päivänä tammikuuta 1999, ei määritellä laskentayksikköä EKP: n perustamisen ja kolmannen vaiheen alkamisen väliseksi ajaksi. Jos päätetään käyttää kori-ecua, joka on Euroopan rahapoliittisen instituutin laskentayksikkö, tällä asetusluonnoksella varmistettaisiin, että euro on laskentayksikkö 1 päivästä tammikuuta 1999; siinä tapauksessa tämä artikla olisi luonteeltaan toteava. 5 artiklassa rajoitetaan 6, 7, 8 ja 9 artiklan soveltaminen siirtymäkauteen. 5 artikla 6 artikla 6 artiklassa esitetään 1 artiklassa määritelty kansallisen raliayksikön käsite. Käyttämällä 1 kohdan ensimmäistä virkettä otetaan tilapäisesti käyttöön yhteisen raliayksikön, euron, muut jakotavat (2 artiklassa säädetyn pysyvän jakotavan lisäksi). Tällä lauseella EY:n lainsäätäjä käyttää toimivaltaansa esittäen haluamansa määrän erilaisia yhteisen rahan jakotapoja, minkä tahansa yhteisen rahayksikön murto-osan osalta ja minkä tahansa nimen avulla. Tällöin voidaan käyttää muuntokertoimia, jotka ovat pienempiä kuin yksi. Kansalliset alajaottelut ovat edelleen voimassa. Artiklan ansiosta on mahdollista käyttää yhteistä rahaa paitsi sen omalla nimellä, myös aikaisempien kansallisten raliayksikköjen muodossa ja niiden yksikköinä; kansallisista rahayksiköistä tulee euron ilmentymiä. Kolmannessa virkkeessä varmistetaan, että tämän asetuksen kanssa sopusoinnussa olevaa kansallista rahalainsäädäntöä sovelletaan edelleen siirtymäkauden aikana. Tämä koskee lähinnä seteleihin ja metallirahoihin liittyviä säännöksiä. 2 kohdassa ilmaistaan selkeästi, että ei ole oikeudellisesti merkityksellistä, viitataanko oikeudellisessa asiakirjassa kansalliseen rahayksikköön vai euroyksikköön. Tämän säännöksen mukaisesti euroyksikön ja kansallisen rahayksikön määräiset sopimukset ovat yhtä päteviä. Edellä mainittu koskee myös lainsäädäntöä ja muita oikeudellisia asiakirjoja. 7 artikla Tämä artikla koskee yksinomaan ennen 1 päivää tammikuuta 1999 tehtyjä oikeudellisia asiakirjoja. Ilman tällaista säännöstä olisi epäselvää, olisiko esimerkiksi 31 päivänä joulukuuta 1998 tehtyä kansallisen rahayksikön määräistä vaadetta pidettävä 1 päivänä tammikuuta 1999 euroyksikköinä ilmaistuna euromääräisenä vaateena vai kyseisessä kansallisena rahayksikkönä ilmaistuna euromääräisenä vaateena. Tämän artiklan mukaan esimerkiksi 100 Ranskan frangin maksamiseen velvoittava sopimus velvoittaa 1 päivästä tammikuuta 1999 samansuuruisen euromäärän maksamiseen (tämä johtuu 3 artiklasta), mutta ilmaistuna 100 Ranskan frangina, joka on euron alayksikkö. Vasta siirtymäkauden jälkeen oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyviä viittauksia kansallisiin rahayksikköihin pidetään 14 artiklan mukaisesti viittauksina euroyksikköön (ja siten velvoitteina, jotka on toteutettava euroyksikössä). Artiklassa säilytetään ennallaan nykyiset yksikköarvot; sopimuspuolia ei estetä sopimasta yksikköarvon muuttamisesta eikä lainsäätäjää muuttamasta laissa esiintyvää valuutan yksikköarvoa. Sillä ei myöskään pysäytetä yleistä lakien säätämistä. 8 artikla päättämän Tässä artiklassa luodaan pakottamattomuusperiaatteen ja kieltämättömyysperiaatteen välinen tasapaino Madridin Eurooppa-neuvoston viiteskenaarion mukaisesti. Ensimmäisessä kohdassa säädetään, että oikeudellisen asiakirjan yksikköarvo - joko euroyksikkö tai kansallinen rahayksikkö - pidetään ennallaan. Siinä varmistetaan, että asiaa koskevassa oikeudellisessa asiakirjassa laki) määrättyä rahayksikköä käytetään kaikkien kyseisen oikeudellisen asiakirjan mukaisesti suoritettavien toimien (tiliotteet, laskut, maksusuoritukset jne. ) yhteydessä. Sen vuoksi, huolimatta seuraavien kohtien säännöksistä, talouden toimijoiden tarvitsee käyttää vain sovittua yksikköä, joko euroa tai kansallista rahayksikköä. (esimerkiksi sopimus tai 10 Samalla tavoin 1 kohdassa varmistetaan, että yhden yksikön käyttöä - esimerkiksi kirjanpidon julkaisemista - koskevia lakeja sovelletaan niissä mainitun yksikköarvon mukaisesti. 1 kohdassa ei tietenkään estetä velallista tapauksissa, joissa ei nimenomaisesti ole sovittu maksun suorittamisesta muuna kuin käteisenä, suorittamasta euroyksikön määräistä velkaa hyväksyttynä kansallisen maksamalla raliayksikön määräisinä seteleinä tai metallirahoina. laillisena maksuvälineenä suorituspaikassa Osapuolet voivat 2 kohdan mukaan sopia käyttävänsä jotakin muuta yksikköarvoa kuin sitä, jota heidän sopimussuhteensa perustana olevassa oikeudellisessa asiakirjassa käytetään. Kolmannessa kohdassa pyritään parantamaan euron ja kansallisten raliayksikköjen välistä vaihdettavuutta keskenään tilisiirtojen osalta. Siinä annetaan velalliselle mahdollisuus maksaa velkansa euroyksikkönä tai sopimuksessa määrättynä kansallisena rahayksikkönä. Tässä säännöksessä ilmaistaan myös selkeästi, että eurotilille maksun vastaanottavalla pankilla on oikeus suorittaa tarvittava muunto hyvittääkseen määrän tilille kulloisenakin kansallisena rahayksikkönä, tai päinvastoin, kysymättä maksunsaajan suostumusta. Säännös rajoittuu kotimaassa tapahtuviin euron tai kansallisen rahayksikön määräisiin maksuihin. toimenpiteitä edistääkseen Neljännen kohdan mukaan jäsenvaltiot voivat euroyksikön käyttöä kahdessa erityisessä tapauksessa, vaikka nämä toimenpiteet voivat velvoittaa tiettyjä talouden toimijoita käyttämään euroyksikköä. Ensimmäinen luetelmakohta käsittää julkisen ja yksityisen velan. Tätä säännöstä ei sovelleta muussa kuin arvopapereiden muodossa olevaan velkaan, esimerkiksi pankkitileihin, lainoihin jne. Toinen luetelmakohta käsittää 1 artiklassa määritellyt järjestäytyneet markkinat. toteuttaa Viidennessä kohdassa esitetään pakottamattomuusperiaatteesta tehtävien poikkeusten luettelon viimeinen kohta. Sanamuoto tukeutuu Madridin Eurooppa-neuvoston hyväksymän viiteskenaarion 12 kohtaan, jonka mukaan "(julkisen sektorin toimintaa koskeva euron käytön yleistymisen) aikataulusta säädetään yhteisön siten, että jäsenvaltioille jätetään mahdollisesti jonkin verran liikkumavaraa". lainsäädännössä Kuudennessa kohdassa vahvistetaan nettoutusta ym. koskevat säädökset, joiden mukaan euroyksikköä ja kansallisia rahayksikköjä pidetään samana rahayksikkönä. 9 artikla Tässä artiklassa vahvistetaan, että kansalliset setelit ja metallirahat ovat edelleen laillisia maksuvälineitä siirtymäkauden aikana. Niiden asema laillisina maksuvälineinä rajoittuu siihen alueeseen, jolla ne olivat laillisia maksuvälineitä ennen kolmannen vaiheen alkua. Asema päättyy viimeistään kuusi kuukautta siirtymäkauden päättymisen jälkeen (katso 15 artikla). 10 artikla Tämä artikla viittaa perustamissopimuksen 105 a artiklan määräyksiin. Sanamuodolla "laskevat liikkeeseen" ei pyritä määrittelemään ennakolta kysymystä siitä, kuka varsinaisesti laskee setelit liikkeeseen (EKP vai kansalliset keskuspankit). Ainoastaan euromääräiset il setelit ovat laillisia maksuvälineitä kaikissa osallistuvissa jäsenvaltioissa, päinvastoin kuin kansalliset setelit. 11 artikla ei artiklassa säädetään metallirahoja Koska Tässä laillisena perustamissopimukseen maksuvälineenä, tässä artiklassa niille annetaan se. Metallirahojen velasta vapauttavan vaikutuksen riippumatta kunkin yksikköarvon nimellisarvosta. Artiklaan ei sisälly säännöksiä jäsenvaltioiden oikeudesta laskea liikkeeseen keräily- tai muistorahoja. rajaksi asetetaan 50 metallirahaa sisälly määräyksiä metallirahojen säännöistä. asemasta koskevista 12 artikla Tässä artiklassa säädetään setelien ja metallirahojen suojelemisesta jäljennöksiltä ja väärennöksiltä. Säännöksessä ei aseteta suoranaisia standardeja mutta velvoitetaan jäsenvaltiot varmistamaan riittävät pakotteet. Tämä ei estä yhteisten toimenpiteiden toteuttamista tulevaisuudessa osana unionin ensimmäistä tai toista pilaria. 13 artikla Tässä artiklassa luetellaan säännökset, joita sovelletaan siirtymäkauden päättymisestä alkaen joko määräaikaisesti tai toistaiseksi. 14 artikla Siirtymäkauden päätyttyä kansallisia rahayksikköjä ei enää ole. Artiklassa vahvistetaan, että tästä ajankohdasta alkaen siirtymäkauden lopussa voimassa olleissa oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyviä viittauksia kansallisiin rahayksikköihin pidetään viittauksina euroyksikköön. Tämä johtuu 2 ja 3 artiklasta. Artiklassa selvitetään, että konkreettinen "yksikköarvojen uusiminen" laatimalla uudelleen aikaisempiin kansallisiin rahayksikköihin viittaavat oikeudelliset asiakirjat ei ole tarpeen voimassaolon varmistamiseksi. Voi kuitenkin olla muita syitä, joiden vuoksi yksikköarvojen uusiminen on tietyissä tapauksissa suotavaa tai jopa välttämätöntä. Kansallisen lainsäätäjän on virallisesti mukautettava laeissa ym. esiintyvät viittaukset kansallisiin rahayksikköihin kohtuullisen ajan kuluessa. Siirtymäkauden jälkeen viittaukset aikaisempiin kansallisiin rahayksikköihin eivät ole enää päteviä tehtäessä sopimuksia ym. , koska uuden sopimuksen viittaus aikaisempaan kansalliseen rahayksikköön olisi viittaus termiin, jota ei tunneta rahalainsäädännössä. 15 artikla Tällä artiklalla pyritään helpottamaan vanhojen setelien ja metallirahojen vaihtamista uusiin siirtymäkauden päättyessä. Kansalliset setelit ja metallirahat saavat olla käytössä laillisina maksuvälineinä enintään kuuden kuukauden ajan siirtymäkauden päättymisen jälkeen. Joustavuuden vuoksi jäsenvaltiot voivat lyhentää tätä määräaikaa sen mukaan, kuinka nopeasti siirtyminen voidaan saattaa päätökseen kunkin jäsenvaltion alueella. 12 16 artikla Tässä artiklassa jäsenvaltioille annetaan valtuudet päättää, kuinka kauan siirtymäkauden jälkeen ne edelleen hyväksyvät liikkeelle laskemansa kansallisen rahayksikön määräiset setelit ja metallirahat. Nämä määräajat voivat vaihdella kansallisten määräysten ja käytäntöjen mukaisesti. Jäsenvaltiot voivat päättää hyväksyä kansallisen raliayksikön määräiset setelit ja metallirahat toistaiseksi. 13 Ehdotus: Neuvoston asetus eräistä euron käyttöönottoon luttyvista saannoksista (KOMISSION ESITTÄMÄ) 14 Ehdotus: Neuvoston asetus eräistä euron käyttöönottoon liittyvistä säännöksistä 96/0249 (CNS) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 235 artiklan, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan rahapoliittisen instituutin lausunnon, sekä katsoo, että (1) Eurooppa-neuvosto on Madridissa 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1995 pidetyssä kokouksessaan vahvistanut, että talous- ja rahaliiton kolmas vaihe alkaa 1 päivänä tammikuuta 1999 perustamissopimuksen 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti; perustamissopimuksen 109 k artiklan mukaisesti euron yhteisenä rahana käyttöön ottavat jäsenvaltiot ovat jäsenvaltioita, joita ei koske poikkeus, (2) lisäksi päätetään, että Euroopan yhteisen rahan nimi on "euro"; perustamissopimuksessa Euroopan rahayksiköstä käytetyn yleisen ecu-nimen asemesta käytetään euro-nimeä; euro on niissä jäsenvaltioissa, joita ei koske poikkeus, valuutta, joka jaetaan sataan alayksikköön, jonka nimi on "sentti", (3) perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen mukaan on annettava euron käyttöä koskevan oikeudellisen perustan määrittelemisestä asetus heti kun tiedetään jäsenvaltiot, joita ei koske poikkeus; toimiessaan perustamissopimuksen 109 I artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti kolmannen vaiheen alkamispäivänä neuvosto kiinnittää peruuttamattomat muuntokurssit, (4) yhteismarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja yhteiseen rahaan siirtymisen kannalta on tarpeen taata kaikkien jäsenvaltioiden markkinoiden toimijoille eräitä euron käyttöönottoon liittyviä säännöksiä koskeva oikeusvarmuus hyvissä ajoin ennen siirtymistä kolmanteen vaiheeseen, (5) 109 1 artiklan 4 kohdan kolmatta virkettä, jonka mukaan neuvosto voi niiden jäsenvaltioiden yksimielisyydellä, joita ei koske poikkeus, toteuttaa muut toimenpiteet, jotka ovat tarpeen otettaessa yhteinen raha nopeasti käyttöön, voidaan käyttää oikeudellisena perustana vasta sitten kun on päätetty 109 j artiklan 4 kohdan mukaisesti, mitkä jäsenvaltiot täyttävät yhteisen rahan vahvistamiseksi vaadittavat edellytykset; sen vuoksi on tarpeen 15 käyttää 235 artiklaa sellaisten säännösten perustana, joiden osalta oikeusvarmuuden aikaansaaminen on erityisen kiireellistä, tulee tammikuuta 1999 ja eurosta (6) perustamissopimuksen 109 g artiklassa tarkoitettua ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3320/941 määriteltyä ecua ei enää määritellä valuuttaosuuksista koostuvana korina 1 itsenäinen valuutta; muuntokurssien päivästä vahvistamista koskeva neuvoston päätös ei sinänsä muuta ecun ulkoista arvoa; yhtä ecua, joka on valuuttaosuuksista koostuva korivaluutta, vastaa yksi euro; näin ollen neuvoston asetus (EY) N:o 3320/94 on vanhentunut ja se on kumottava; yksityisoikeuden alaan kuuluvissa oikeussuhteissa oletetaan, että osapuolet ovat oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvillä ecu-viittauksilla halunneet viitata perustamissopimuksen 109 g artiklassa tarkoitettuun ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3320/94 määriteltyyn ecuun; jatkuvuutta koskevat säännökset voivat täyttää markkinoille tarkoitettua oikeusvarmuutta koskevan tavoitteensa vain, jos ne tulevat voimaan mahdollisimman pian, (7) yleisesti hyväksytyn oikeusperiaatteen mukaan uuden valuutan käyttöön ottaminen ei vaikuta oikeudellisten asiakirjojen sopimusvapauden periaatetta on jatkuvuuteen; noudatettava; oikeusvarmuuden edistämiseksi on tarkoituksenmukaista vahvistaa, että oikeudellisten asiakirjojen ja varsinkin sopimusten jatkuvuuden periaatetta sovelletaan aikaisempien kansallisten rahayksikköjen ja euron sekä perustamissopimuksen 109 g artiklassa tarkoitetun ja neuvoston asetuksessa (EY) Nro 3320/94 määritellyn ecun ja euron välillä; tämä tarkoittaa erityisesti sitä, että kiinteäkorkoisten asiakirjojen osalta euron käyttöön ottaminen ei muuta velallisen maksettavana olevaa nimelliskorkoa, (8) lisäksi jatkuvuusperiaatteen selkeä vahvistaminen myötävaikuttaa sopimussuhteiden jatkuvuuden tunnustamiseen kolmansien maiden lainkäyttövallan alueella, (9) oikeudellisen asiakirjojen määritelmään käytettyyn termiin sisältyvät muun muassa kirjalliset ja suulliset, hiljaisesti hyväksytyt ja muut konkludenttiset sopimukset, (10) toimiessaan perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti neuvosto määrittelee euron muuntokurssit kunkin sellaisen jäsenvaltion kansallisena rahayksikkönä, jota ei koske poikkeus; näitä muuntokursseja olisi käytettävä kaikissa euron ja kansallisten rahayksikköjen välisissä tai kansallisten rahayksikköjen välisissä muunnoissa; kansallisten rahayksikköjen välisissä muunnoissa olisi käytettävä sitovaa laskumenetelmää, (11) euron käyttöön ottaminen edellyttää rahamäärien pyöristämistä; pyöristyssäännöistä on päätettävä ajoissa, jotta talous- ja rahaliiton valmisteluihin jää riittävästi aikaa ja jotta siirtyminen siihen tapahtuu vaikeuksitta, Ecun määritelmää koskevan voimassa olevan yhteisön lainsäädännön yhtenäistämisestä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen voimaantulon jälkeen 22 päivänä joulukuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 3320/94 (EYVL N:o L 350, 31. 12. 1994) 16 (12) jotta muuntaminen voitaisiin suorittaa mahdollisimman täsmällisesti, muuntokurssit olisi määriteltävä kuuden merkitsevän numeron tarkkuudella, kuusinumeroinen kurssi tarkoittaa kurssia, jossa, vasemmalta lukien ja alkaen ensimmäisestä numerosta, joka on muu kuin nolla, on kuusi numeroa, ja (13) perustamissopimuksen 109 f artiklan 6 kohdan mukaisesti on kuultava Euroopan rahapoliittista toimivallan alueelle kuuluvissa yhteisön säädösehdotuksissa, instituuttia kaikissa sen ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: Tässä asetuksessa: / artikla 'oikeudellisilla asiakirjoilla' tarkoitetaan säädöksiä, hallinnollisia määräyksiä, lainkäyttöpäatöksiä, sopimuksia, yksipuolisia oikeustoimia, muita maksuvälineitä kuin seteleitä ja metallirahoja sekä muita asiakirjoja, joilla on oikeusvaikutus, 'muuntokursseilla' tarkoitetaan peruuttamattomasti kiinnitettyjä muuntokursseja, jotka neuvosto on vahvistanut perustamissopimuksen 109 I artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti, 'kansallisilla rahayksiköillä' tarkoitetaan niiden jäsenvaltioiden rahayksikköjä, joita ei koske poikkeus, siten kuin kyseiset yksiköt on määritelty niiden rahalainsäädännössä kolmannen vaiheen alkua edeltävänä päivänä, 'euroyksiköllä' tarkoitetaan yhteistä rahayksikköä, jonka jäsenvaltiot, joita ei koske poikkeus, ovat ottaneet käyttöön 1 päivänä tammikuuta 1999, 2 artikla (1) Oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvät viittaukset perustamissopimuksen 109 g artiklassa tarkoitettuun ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3320/94 määriteltyyn ecuun korvataan 1 päivästä tammikuuta 1999 viittauksella euroon siten, että yksi ecu vastaa yhtä euroa. Jos oikeudellisessa asiakirjassa viitataan ecuun ilman kyseistä määritelmää, siinä oletetaan viitattavan perustamissopimuksen 109 g artiklassa tarkoitettuun ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 3320/94 määriteltyyn ecuun. (2) Kumotaan neuvoston asetus (EY) N:o 3320/94 1 päivästä tammikuuta 1999. 17 3 artikla Euron käyttöön ottaminen ei muuta mitään oikeudellisen asiakirjan ehtoja eikä vapauta minkään oikeudellisen asiakirjan mukaisesta suoritusvastuusta eikä anna osapuolelle oikeutta oikeudellisen asiakirjan yksipuoliseen muuttamiseen tai irtisanomiseen. Tätä säännöstä sovelletaan, jolleivät osapuolet ole sopineet muusta. 4 artikla (1) ilmaistaan kunkin sellaisen Muuntokurssit kiinnitetään yhtenä eurona, jäsenvaltion kansallisena rahayksikkönä, jota ei koske poikkeus. Muuntokurssit kiinnitetään kuuden merkitsevän numeron tarkkuudella. joka (2) Muuntokursseja ei pyöristetä eikä lyhennetä muunnettaessa. (3) Muuntokursseja käytetään muunnettaessa euroyksikköjä kansallisiksi rahayksiköiksi tai kansallisia rahayksikköjä euroyksiköiksi. Muuntokursseista johdettuja käänteisiä kursseja ei käytetä. (4) jonkin kansallisen Muunnettaessa toisen kansallisen rahayksikön määräisiksi rahamäärä muunnetaan ensin euroyksikkönä ilmaistuksi joka pyöristetään vähintään kolmen desimaalin tarkkuudella ja joka sitten muunnetaan toisen kansallisen rahayksikön määräiseksi. rahayksikön määräisiä rahamääräksi, rahamääriä 5 artikla Rahamäärät, jotka maksetaan tai tilitetään 4 artiklan mukaisen euroyksiköksi muuntamisen jälkeisen pyöristämisen yhteydessä, pyöristetään ylös- tai alaspäin lähimpään senttiin. Kansalliseksi rahayksiköksi muunnetut rahamäärät pyöristetään ylös- tai alaspäin lähimpään alayksikköön tai, jos alayksikköä ei ole, lähimpään yksikköön, taikka kansallisen käytännön mukaisesti kansallisen rahayksikön alayksikön tai yksikön kerrannaiseen tai murto-osaan. Jos muuntokurssin soveltamisen tulos on täsmälleen yksikköjen keskivälissä, määrä pyöristetään ylöspäin. 6 artikla Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. 18 Ehdotus: Neuvoston asetus euron käyttöön ottamisesta (KOMISSION ESITTÄMÄ) 19 Ehdotus: Neuvoston asetus euron käyttöön ottamisesta 96/0250 (CNS) EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 109 1 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen, ottaa huomioon komission ehdotuksen, ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon, ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoo, että tässä asetuksessa määritellään (1) jäsenvaltioiden euron rahalainsäädäntö; sopimussuhteiden jatkuvuutta, oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvien ecuun tehtävien viittausten korvaamista euroon tehtävillä viittauksilla sekä pyöristystä koskevat säännökset sisältyvät jo neuvoston asetukseen [. ]; tarvittaessa on harkittava muita oikeuden aloja koskevia toimenpiteitä kuten kaksoishinnoittelua ja muuntopalkkioita, ottaneiden käyttöön (2) Eurooppa-neuvosto päätti Madridissa 15 ja 16 päivänä joulukuuta 1995 pidetyssä kokouksessa, että Euroopan yhteisen rahan nimi on "euro"; perustamissopimuksessa Euroopan rahayksiköstä käytetyn yleisen ecu-nimen asemesta käytetään euro-nimeä; euro on niissä jäsenvaltioissa, joita ei koske poikkeus, rahayksikkö, joka jaetaan sataan alayksikköön, jonka nimi on "sentti"; sentti-nimen määritelmä ei estä nimen yleisessä kielenkäytössä esiintyvien muotojen käyttöä jäsenvaltioissa, (3) toimiessaan perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan kolmannen virkkeen mukaisesti neuvosto lukuun ottamatta muut toteuttaa muuntokurssien kiinnittämistä toimenpiteet, jotka ovat tarpeen otettaessa euro nopeasti käyttöön, (4) aina kun jäsenvaltiosta tulee perustamissopimuksen 109 k artiklan 2 kohdan mukaisesti jäsenvaltio, jota ei koske poikkeus, neuvosto toteuttaa perustamissopimuksen 109 1 artiklan 5 kohdan mukaisesti muut toimenpiteet, jotka ovat tarpeen otettaessa euro nopeasti käyttöön kyseisen jäsenvaltion ainoana rahayksikkönä, (5) perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti neuvosto kiinnittää kolmannen vaiheen alkamispäivänä muuntokurssit, joihin osallistuvien jäsenvaltioiden rahayksiköt kiinnitetään peruuttamattomasti ja joiden mukaisesti euro korvaa kyseiset rahayksiköt, 20 (6) säädöksiä tulkittaessa on otettava huomioon, että euroyksikön ja kansallisten ei ole raliayksikköjen välillä valuuttakurssiriskiä, tai kyseisten kansallisten rahayksikköjen välillä (7) määriteltäessä oikeudellisia asiakirjoja termillä 'sopimus' tarkoitetaan muun muassa kirjallisia ja suullisia sopimuksia, hiljaisesti hyväksyttyjä ja muita konkludenttisia sopimuksia, tarvitaan siirtymäkausi (8) jotta siirtyminen euroon siihen tapahtuisi vaikeuksitta, osallistuvien jäsenvaltioiden rahayksikköjen eurolla korvaamisen ja eurosetelien ja tämän kauden aikana kansalliset rahayksiköt -metallirahojen käyttöönoton välillä; määritellään euron alayksiköiksi; ja kansallisten rahayksikköjen välinen oikeudellinen vastaavuus, siten vahvistetaan euroyksikön (9) euro on Euroopan keskuspankin (EKP) ja osallistuvien jäsenvaltioiden keskuspankkien laskentayksikkö; tämä ei estä kansallisia keskuspankkeja pitämästä kansallisen rahayksikön määräistä kirjanpitoa siirtymäkauden aikana, erityisesti henkilöstönsä ja julkishallinnon osalta, (10) siirtymäkauden aikana laaditut euroyksikön tai kansallisen rahayksikön määräiset oikeudelliset asiakirjat ovat päteviä; jollei toisin ole sovittu, talouden toimijoiden on otettava huomioon oikeudellisessa asiakirjassa käytetty yksikköarvo kaikkien kyseisen oikeudellisen tätä yleissääntöä koskevia asiakirjan mukaisesti suoritettavien poikkeuksia tarvitaan maksujärjestelmien joustavan toiminnan varmistamiseksi; jotta tarvittaessa voidaan määritellä maksamaton velka uudelleen euroyksikkönä ja muuttaa järjestäytyneiden markkinoiden toimintamenettelyjen laskentayksikkö, jäsenvaltioiden on voitava toteuttaa tarkoituksenmukaiset toimenpiteet, toimien yhteydessä; (11) julkisen sektorin kanssa tehtävissä liiketoimissa osallistuvat jäsenvaltiot voivat sallia euroyksikön käytön, mutta sen käyttöön voidaan velvoittaa ainoastaan yhteisön lainsäädännön perusteella, (12) perustamissopimuksen 105 a artiklan mukaisesti neuvosto voi toteuttaa toimenpiteitä kaikkien metallirahojen yksikköarvojen ja teknisten eritelmien yhdenmukaistamiseksi, (13) setelit ja metallirahat tarvitsevat riittävän suojan väärennöksiltä, (14) kansallisten rahayksikköjen määräiset setelit ja metallirahat menettävät asemansa laillisina maksuvälineinä viimeistään kuusi kuukautta siirtymäkauden päättymisen jälkeen; käytännön syistä voi olla tarkoituksenmukaista ottaa eurosetelit ja -metallirahat käyttöön jo hieman ennen siirtymäkauden päättymistä, ja (15) siirtymäkauden päättymisestä alkaen oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyviä viittauksia kansallisiin rahayksikköihin on pidettävä viittauksina euroyksikköön kulloisenkin muuntokurssin mukaisesti; sen vuoksi olemassa olevissa oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyvien yksikköarvojen konkreettinen uusiminen ei ole tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi; neuvoston asetuksessa [. ] määriteltyjä pyöristyssääntöjä sovelletaan myös siirtymäkauden päättyessä tai siirtymäkauden jälkeen tehtyihin muuntoihin; selvyyden vuoksi voi olla suotavaa suorittaa konkreettinen yksikköarvojen uusiminen niin pian kuin on 21 tarkoituksenmukaista; rahayksikköjä ei voi enää käyttää sitovasti laadittaessa uusia oikeudellisia asiakirjoja, siirtymäkauden päättymisestä alkaen aikaisempia kansallisia ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN: Iosa MÄÄRITELMÄT / artikla Tässä asetuksessa: 'osallistuvilla jäsenvaltioilla' tarkoitetaan (maat A, B,. ) 'oikeudellisilla asiakirjoilla' tarkoitetaan säädöksiä, hallinnollisia määräyksiä, lainkäyttöpäätöksiä, sopimuksia, yksipuolisia oikeustoimia, muita maksuvälineitä kuin seteleitä ja metallirahoja sekä muita asiakirjoja, joilla on oikeusvaikutus, 'muuntokursseilla' tarkoitetaan peruuttamattomasti kiinnitettyjä muuntokursseja, jotka neuvosto on vahvistanut perustamissopimuksen 109 1 artiklan 4 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti, 'euroyksiköllä' tarkoitetaan 2 artiklan toisessa virkkeessä määriteltyä rahayksikköä, 'kansallisilla rahayksiköillä' tarkoitetaan osallistuvien jäsenvaltioiden rahayksikköjä siten kuin kyseiset yksiköt on määritelty niiden rahalainsäädännössä kolmannen vaiheen alkua edeltävänä päivänä, 'siirtymäkaudella' tarkoitetaan ajanjaksoa, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 1999 ja päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2001, markkinoilla' 'järjestäytyneillä sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla annetun direktiivin 93/22/ETY liitteen B osassa lueteltujen toimittamista koskevia välineiden säännöllistä vaihtamista, maksamista markkinoita, ja siihen sisältyvät maksuvälineiden säännöllistä vaihtamista, maksamista ja toimittamista koskevat järjestelmät. tarkoitetaan ja Sijoituspalveluista arvopaperimarkkinoilla 10 päivänä toukokuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/22/ETY (EYVL N:o L 141, 11. 6. 1993, s. 27) 22 H osa OSALLISTUVIEN JÄSENVALTIOIDEN RAHAYKSIKKÖJEN KORVAAMINEN EUROLLA 2 artikla Osallistuvien jäsenvaltioiden yhteinen raha on euro. Rahayksikkö on yksi euro. Yksi euro jakautuu sataan senttiin. Euro korvaa osallistuvien jäsenvaltioiden rahayksiköt muuntokurssien mukaisesti. 3 artikla 4 artikla Euro on Euroopan keskuspankin (EKP) ja osallistuvien jäsenvaltioiden keskuspankkien laskentayksikkö. m osa SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET 5 artikla Siirtymäkauden aikana sovelletaan 6, 7, 8 ja 9 artiklaa. 6 artikla (1) Euro jaetaan kansallisiin rahayksikköihin muuntokurssien mukaisesti. Sen kaikki alajaottelut säilytetään. Jollei tämän asetuksen säädöksistä muuta johdu, sovelletaan edelleen osallistuvien jäsenvaltioiden rahalainsäädäntöä. (2) Jos oikeudellisessa asiakirjassa viitataan kansalliseen rahayksikköön, tämä viittaus on yhtä pätevä kuin viittaus euroyksikköön. 7 artikla Osallistuvien korvaamispäivänä olemassa olevissa oikeudellisissa asiakirjoissa käytettyä yksikköarvoa. jäsenvaltioiden rahayksikköjen korvaaminen eurolla ei muuta 23 8 artikla (1) jotka Toimet, velvoittavien käyttöön rahayksikön oikeudellisten suoritetaan rahayksikön kansallisen euroyksikön käyttöön velvoittavien määräisinä. Toimet, oikeudellisten asiakirjojen mukaisesti, suoritetaan kyseisen raliayksikön määräisinä. suoritetaan kansallisen asiakirjojen mukaisesti, suoritetaan jotka (2) 1 kohdan säännöksiä sovelletaan, jolleivät osapuolet ole sopineet muusta. (3) Huolimatta 1 kohdan säännöksistä velallinen voi maksaa minkä tahansa euroyksikön tai osallistuvan jäsenvaltion kansallisen rahayksikön määräisen ja kyseisessä joko jäsenvaltiossa maksettavan määrän hyvittämällä euroyksikkönä tai kansallisena rahayksikkönä. Määrä voidaan hyvittää velkojan tilille hänen tilinsä yksikköarvon määräisenä, jolloin mahdollinen muuntaminen suoritetaan muuntokurssien mukaisesti. sen velkojan tilille (4) Huolimatta 1 kohdan säännöksistä jokainen osallistuva jäsenvaltio voi toteuttaa toimenpiteitä, jotka voivat olla tarpeen muutettaessa kansallisten rahayksikköjen määräisten maksamattomien velkojen yksikköarvot euroksi; tätä säännöstä sovelletaan obligaatioihin ja arvopaperistettuun velkaan, annettaessa järjestäytyneiden markkinoiden muuttaa toimintamenettelyjensä laskentayksikkö kansallisesta rahayksiköstä euroyksiköksi. (5) (6) Osallistuvat jäsenvaltiot voivat antaa muita kuin 4 kohdassa mainittuja euroyksikön käyttöä koskevia määräyksiä ainoastaan yhteisön säädetyn aikataulun mukaisesti. lainsäädännössä Nettoutuksen, vastakuittauksen ja vaikutuksiltaan samanlaisia toimia sallivia tai määrääviä kansallisia säädöksiä sovelletaan rahavelvoitteisiin riippumatta niiden yksikköarvosta, jos kyseinen yksikköarvo on euron tai kansallisen rahayksikön määräinen, suoritetaan muuntokurssien mukaisesti. jolloin mahdollinen muuntaminen 9 artikla Kansallisen rahayksikön määräiset setelit ja metallirahat säilyttävät asemansa laillisena maksuvälineenä kolmatta vaihetta edeltävänä päivänä voimassa olleiden aluerajojen sisällä. 24 IV osa EUROMÄÄRÄISET SETELIT JA METALLIRAHAT 10 artikla EKP ja osallistuvien jäsenvaltioiden keskuspankit laskevat liikkeeseen euromääräiset setelit viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2002. Huolimatta 15 artiklasta nämä setelit ovat ainoita seteleitä, joilla on laillisen maksuvälineen asema kaikissa kyseisissä jäsenvaltioissa. / / artikla Osallistuvat jäsenvaltiot laskevat liikkeelle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2002 euron ja sentin määräisiä metallirahoja noudattaen yksikköarvoja ja teknisiä eritelmiä, jotka neuvosto voi vahvistaa perustamissopimuksen 105 a artiklan 2 kohdan toisen virkkeen mukaisesti. Huolimatta 15 artiklasta nämä metallirahat ovat ainoita metallirahoja, joilla on laillisen maksuvälineen asema kaikissa kyseisissä jäsenvaltioissa. Lukuun ottamatta liikkeeseen laskevaa viranomaista ja liikkeeseen laskevan jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä erityisesti nimettyjä henkilöitä kenelläkään ei ole velvollisuutta hyväksyä enempää kuin 50 metallirahaa yksittäisenä maksusuorituksena. 12 artikla Osallistuvien jäsenvaltioiden on varmistettava riittävät jäljennösten ja väärennösten vastaiset pakotteet, Vosa LOPPUMÄÄRÄYKSET 13 artikla Siirtymäkauden päättymisestä alkaen sovelletaan 14, 15 ja 16 artiklaa. 14 artikla Siirtymäkauden lopussa voimassa olleissa oikeudellisissa asiakirjoissa esiintyviä viittauksia kulloistenkin kansallisiin muuntokurssien ja neuvoston asetuksessa [. ] säädettyjen pyöristyssääntöjen mukaisesti. rahayksikköihin euroyksikköön viittauksina pidetään 25 15 artikla Edellä 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kansallisen rahayksikön määräiset setelit ja metallirahat ovat laillisia maksuvälineitä kyseisten aluerajojen sisällä enintään kuuden kuukauden ajan siirtymäkauden päättymisen jälkeen; tätä määräaikaa voidaan lyhentää kansallisella lainsäädännöllä. 16 artikla Setelien ja metallirahojen liikkeeseen laskijat hyväksyvät edelleen liikkeeseen laskemansa setelit ja metallirahat euroa vastaan muuntokurssin mukaisesti noudattaen osallistuvan jäsenvaltion lakeja ja käytäntöjä. VI osa VOIMAANTULO 17 artikla Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 1999. Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa. 26 Rahoitusta koskeva liite Nämä ehdotukset eivät vaikuta Euroopan yhteisön talousarvioon. 27 Pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskeva liite Nämä kaksi asetusluonnosta vaikuttavat välittömästi kaikkiin kansalaisiin ja talouden kaikkiin osa-alueisiin. Niillä on merkitystä varsinkin pankkitoiminnalle ja jakeluajoille, joilla kansalaiset kohtaavat muutosten välittömät kaupalliset vaikutukset. Uuteen tilanteeseen mukautumisen vaikutukset vaihtelevat yrityskohtaisesti. Pienet ja keskisuuret yritykset saattavat todeta mukautumisen kustannusten olevan suhteellisesti korkeammat, jos siirtymistä ei suunnitella riittävän ajoissa. Komissio työskentelee läheisesti näiden alojen kanssa voidakseen tunnistaa mahdolliset ongelmat täsmällisemmin. 28 ISSN 1024-4492 KOM(96) 499 lopuUinen ASIAKIRJAT FI 09 10 01 Luettelonumero : CB-CO-96-524-FI-C ISBN 92-78-10383-7 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg sn


title: Utkast till gemensam ståndpunkt antagen av rådet på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska unionen, om upphävandet av det ekonomiska och finansiella embargot gentemot före detta Jugoslavien (framlagda av kommissionen)

eurovoc_concepts:
EU law
EU relations
UN resolution
Yugoslavia
economic sanctions
international sanctions

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 16. 10. 1996 KOM(96) 508 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING CEG) om upphävande av förordningarna (EEG) nr 990/93 och (EG) nr 2471/94 avseende avbrytandet av ekonomiska och finansiella förbindelser med Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien och Montenegro), de FN-skyddade områdena i Kroatien och de områden i Bosnien-Hercegovina som kontrolleras av bosnisk-serbiska styrkor Utkast till BESLUT FATTAT VID SAMMANTRÄDET I RÅDET AV FÖRETRÄDARNA FÖR REGERINGARNA I EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPENS MEDLEMSSTATER om upphävande av beslut 93/23 5/EKSG om handeln mellan Europeiska kol- och stålgemenskapen och Federala republiken Jugoslavien (Serbien och Montenegro) Utkast GEMENSAM STÅNDPUNKT antagen av rådet på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska Unionen, om upphävandet av det ekonomiska och finansiella embargot gentemot före detta Jugoslavien (framlagda av kommissionen) MOTIVERING Förenta nationernas säkerhetsråd har genom punkt 4 i resolution 1022 (1995) beslutat att det kommer att upphäva embargot gentemot före detta Jugoslavien på den tionde dagen efter genomförandet av de första fria och rättvisa val som föreskrivs i fredsavtalet, under förutsättning att de bosnisk-serbiska styrkorna har dragit sig tillbaka från, och fortsatt att respektera, de separeringszoner som föreskrivs i fredsavtalet. Val ägde rum den 14 september 1996 och säkerhetsrådet har fattet det beslut som avses ovan. Följaktligen måste den befintliga gemenskapslagstiftningen om embargot gentemot före detta Jugoslavien upphöra att gälla. Detta är avsikten med bifogade förslag till en rådets förordning för Europeiska gemenskapen, ett EKSG-beslut och en gemensam ståndpunkt. I enlighet med punkt 7 i resolution 1022 (1995) kommer dessa förslag inte att inverka på tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1733/94 som avser förbud mot att fullgöra vissa krav som embargot ger upphov till. Förslag till RÅDETS FÖRORDNING flBGï om upphävande av förordningarna (EEG) nr 990/93 och (EG) nr 2471/94 avseende avbrytandet av ekonomiska och finansiella förbindelser med Förbundsrepubliken Jugoslavien (Serbien och Montenegro), de FN-skyddade områdena i Kroatien och de områden i Bosnien-Hercegovina som kontrolleras av bosnisk-serbiska styrkor EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 73g och 228a i detta, med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkt av den. 1996, antagen på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska unionen, om upphävandet av embargot gentemot före detta Jugoslavien1, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: » Förenta nationernas säkerhetsråd har i enlighet med punkt 4 i dess resolution 1022 (1995) beslutat att upphäva de åtgärder som införts genom dess resolutioner 757 (1992), 787 (1992), 820 (1993), 942 (1994), 943 (1994), 988 (1995); 992 (1995), 1003 (1995) och 1015(1995). Under dessa omständigheter måste rådets förordningar (EEG) nr 990/932 och (EG) nr 2471/943 upphöra att gälla. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Förordningarna (EEG) nr 990/93 och (EG) nr 2471/94 skall upphöra att gälla. EGTnrL. ,. , s. EGT nr L 102, 28. 4. 1993, tillfåUigt upphävd genom förordning (EG) nr 462/96 (EGT nr L 65, 15. 3. 1996, s. 1). EGT nr L 266, 15. 10. 1994, s. 1, tillfälligt upphävd genom förordning (EG) nr 462/96 (EGT nr L 65, 15. 3. 19%, s. 1). Artikel 2 Medlemsstaterna frisläppa all egendom som lagenligen beslagtagits i enlighet med Förordning (EEG) nr 990/93, förutsatt att sådan egendom som blivit föremål för reklamation, retentionsrätt, dom eller servitut eller som tilhör en person, ett partnerskap, ett företag eller en annan enhet som befunnits eller anses vara insolvent i enlighet med laf eller bokföringsregler i den berörda medlemsstaten, skall förbli i beslag till dess den frisläpps i enlighet med tillämplig lag. Artikel 3 Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs gemenskapernas officiella tidning. i Europeiska Den skall tillämpas från och med den 4 oktober 1996. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den. 1996. På rådets vägnar Ordförande Utkast till BESLUT FATTAT VID SAMMANTRÄDET IRÂDET AV FÖRETRÄDARNA FÖR REGERINGARNA I EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPENS MEDLEMSSTATER om upphävande av beslut 93/23 5/EKSG om handeln mellan Europeiska kol- och stålgemenskapen och Federala republiken Jugoslavien (Serbien och Montenegro) (96/. /EKSG) I EUROPEISKA KOL- OCH FÖRETRÄDARNA FÖR REGERINGARNA STÅLGEMENSKAPENS MEDLEMSSTATER, FÖRSAMLADE I RÅDET, HAR BESLUTAT FÖLJANDE med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkt av den. 1996, antagen på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska unionen, om upphävandet av embargot gentemot före detta Jugoslavien4, och med beaktande av följande: Förenta nationernas säkerhetsråd har i enlighet med punkt 4 i dess resolution 1022 (1995) beslutat att upphäva de åtgärder som införts genom dess resolutioner 757 (1992), 787 (1992), 820 (1993), 942 (1994), 943 (1994), 988 (1995), 992 (1995), 1003 (1995) och 1015(1995). Under dessa omständigheter måste beslut 93/23 5/EKSG upphöra att gälla. Kommissionen samtycker till beslutet. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Beslut 93/235/EKSG skall upphöra att gälla. Artikel 1 Artikel 2 Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. EGTnrL. ,. , s. Det skall tillämpas från och med den 4 oktober 1996. Utfärdat i Bryssel den. 1996. Ordförande Utkast GEMENSAM STÅNDPUNKT antagen av rådet på grundval av artikel J 2 i Fördraget om Europeiska unionen, om upphävandet av det ekonomiska och finansiella embargot gentemot före detta Jugoslavien (96/. /GUSP) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA STÅNDPUNKT med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel J 2 i detta, med beaktande av punkt 4 i resolution 1022 (1995), antagen av Förenta nationemas säkerhetsråd. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 De tillämpliga skyddsåtgärder rörande före detta Jugoslavien som införts i enlighet med Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 757 (1992), 787 (1992), 820 (1993), 942 (1994), 943 (1994), 988 (1995), 992 (1995), 1003 (1995) och 1015 (1995) skall upphöra att gälla. Artikel 2 Denna gemensamma ståndpunkt skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Utfärdad i Bryssel den. 1996. På rådets vägnar Ordförande ISSN 1024-4506 KOM(96) 508 slutlig DOKUMENT SV 02 il Katalognummer : CB-CO-96-512-SV-C ISBN 92-78-10153-2 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg \


title: INTERROGAZIONE SCRITTA n. 2813/96 dell'on. Philippe-Armand MARTIN alla Commissione. Controllo della circolazione dei prodotti soggetti ad accisa

eurovoc_concepts:
Spain
customs document
customs formalities
customs regulations
excise duty
fruit product
interpretation of the law
intra-EU trade
transport document
wine

formats: html print


title: SCHRIFTELIJKE VRAAG nr. 2718/96 van Annemarie KUHN aan de Commissie. Groeihormonen rBST voor runderen

eurovoc_concepts:
animal experimentation
cattle
hormone
import
livestock
marketing restriction
milk
milk product
third country
veterinary legislation


title: SCHRIFTLICHE ANFRAGE Nr. 2612/96 von Peter CRAMPTON an den Rat. Schließung der Flughäfen Florenz und Pisa

eurovoc_concepts:
European Council
Tuscany
air safety
airport
cessation of trading
competence of the Member States
head of State
head of government
public safety
transport safety