title: Rapport från kommissionen - Sysselsättning i Europa (1996)

eurovoc_concepts:
EU employment policy
fight against unemployment
labour market
unemployment
vocational training

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 09. 10. 1996 KOM(96) 485 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN Sysselsättning i EUROPA 1996 S a m m a n f a t t n i n, och k o m m e n t a r er — Med a r b e t s l ö s h e t en som u t m a n i ng Sammanfattning och kommentarer — Med arbetslösheten som utmaning I rapporten Sysselsättningen i Europa 1996 presenteras de aktuella utvecklingarna och trenderna vad gäller syssel sättningen och arbetsmarknaden i Europeiska unionen. I r a p p o r t en a n a l y s e r as den n u v a r a n de situationen och sammanfattas en mängd olika politiska frågor som man bör ta itu med för att sysselsättningsproblemet skall kunna lösas. Trender - År 1995 var antalet sysselsatta 148 miljoner, vilket är 1,1 miljoner fler än 1994. Trots detta var 4 miljoner färre personer sysselsatta än 4 år tidigare. - Sysselsättningsgraden är 60%, vilket är lägre än för 20 år sedan, och den har sjunkit betydligt sedan den se naste toppen 1991 då den utgjorde 63%. - Arbetslösheten är ihärdigt hög. I mitten av 1996 var i medeltal 10,7% arbetslösa, vilket bara är något under toppen på 11,3% som nåddes i april 1994. - Arbetslösheten bland ungdomar är fortfarande dubbelt så hög som bland vuxna. I medeltal är ungdomsarbets lösheten över 20%. - Andelen långtidsarbetslösa ökade under 1995 från 48% av samtliga arbetslösa till mer än 50%. Andelen perso ner som varit arbetslösa i över två år ökade från 27% till över 30%. - Kvinnorna har svarat för hela tillväxten i arbetskraften under de senaste 20 åren och deras förvärvsgrad ligger för närvarande på 70% i unionen som helhet. - Arbetslösheten bland kvinnor, som i juli 1996 låg på 12,5%, har inte påverkats av återhämtningen utan är fortfarande högre än bland männen i alla utom två med lemsstater. - Förvärvsarbetets karaktär håller på att förändras. Anta let personer som arbetar på nätter och veckoslut har ökar så gott som överallt. De flesta nya arbetstillfällen som har skapats på 1990-talet har varit deltidsarbeten. De tillfälliga arbetena svarade för hela ökningen i syssel sättningen bland männen och för knappt hälften av ökningen bland kvinnorna. - Under perioden 1988-95 har de förlorade arbetstillfälle na i stora företag i medeltal varje år till stor del upp vägts av att små och medelstora företag skapat nya ar betstillfällen. Företag med färre än 100 anställda har skapat nya arbetstillfällen i en takt om 259 000 per år, medan företag med fler än 100 anställda har förlorat 222 250 arbetstillfällen per år. - Den största nettoökningen av arbetstillfällen skedde inom tjänstesektorn, medan sysselsättningen fortsatte att minska inom jordbruket och industrin. - -3 - Den återhämtning av tillväxten som började 1994 avstannade så gott som helt i slutet av 1995, i huvudsak till följd av effekterna av den negativa utvecklingen på finansmarknaderna. tillväxten börja loppet av detta år och öka under igen inom hela 1997. Trots detta förväntas Områden för politiska insatser M e d l e m s s t a t e r na verkar ha litet handlingsutrymme i kampen mot arbetslöshet och marginalisering och det finns få alternativ. Traditionell efterfrågestyrning genom offentliga underskott har inte visat sig vara effektiv när det gäller att uppnå en hållbar tillväxt och en lösning på de strukturella problemen i de europeiska ekonomierna. Därför måste man fortsätta med en stabilitetsinriktad makro- ekonomisk politik som f ö r b ä t t r ar förtroendet för de finansiella marknaderna och hos konsumenterna. Pessimism i fråga om den tekniska utvecklingen, rädsla för en global liberalisering av handeln och en inställning att sko sig på andras bekostnad bör inte få leda till okoordinerade, isolerade insatser. En sysselsättningsfrämjande tillväxt bör grundas på en offen siv strategi för att främja ökad efterfrågan i stället för på en defensiv strategi som grundar sig på att man delar på de befintliga arbetena. Denna tillväxt bör drivas fram genom insatser som ökar innovationstakten och därmed breddar möjligheterna till att skapa nya arbetstillfällen och befästa befintliga arbetstillfällen. Detta kan endast åstadkommas genom en fyrdelad investeringsledd politik som består av följande: - - - - investering i den fysiska produktionskapaciteten, investering i mänskliga resurser, investering i en företagarvänlig miljö, investering i kunskaper och färdigheter. Dessutom måste reformerna inom produktions- och syssel sättningssystemen bidra till att möjliggöra en effektiv funk tion genom att inrikta sig på strukturella stelheter på produkt-, tjänste- och arbetsmarknaden. Samtidigt måste man ha klart för sig att reformerna bör ta hänsyn till principer som solidaritet och social rättvisa. Att kombinera effektivitet, anpassningsbarhet och trygg het bör ses som en styrka i det europeiska sättet att orga nisera produktionen och jämlikheten. Erfarenheterna i flera europeiska länder har visat att det är möjligt att bekämpa fattigdom och marginalisering genom att erbjuda skyddsnät för dem som inte kan anpassa sig till marknads krafterna, samtidigt som man u p p m u n t r ar till aktivt sökande av arbete och arbetstagare, vilket gynnar både flexibiliteten och tryggheten. S a m m a n f a t t n i ng och k o m m e n t a r er — Med a r b e t s l ö sa > M som u t m a n i ng Att skapandet av arbetstillfällen sker olika snabbt i USA och Europa beror på en mängd olika faktorer, bl. a. olika tillväxttakt inom produktionen, olikheter i sysselsätt ningstrenderna i olika branscher, större lönespridning i USA och skillnader i regleringsgraden på marknader för varor och tjänster. För höga indirekta arbetskraftskostna der har lett till snedvridningar i Europa till nackdel för lågavlönade, lågutbildade grupper. Denna snedvridning måste rättas till utan att byta ökad lönespridning mot ökad fattigdom. - Det finns avsevärda belägg för att de europeiska arbetsmarknaderna blir allt mer flexibla vad gäller organisationen av arbetet, regleringarna och arbetsti den. Ändå utnyttjas inte den sysselsättningspotential som denna ökade flexibilitet innebär. Det centrala i poli tiken bör vara strävan att fortsätta utvecklingen mot större flexibilitet, men med ny tonvikt på trygghet i förhållande till sysselsättning på den större arbetsmark nåden i syfte att säkerställa balansen mellan flexibilitet och trygghet. - Kompetensnivån hos den europeiska arbetskraften är en avgörande faktor i de framtida arbetstillfällenas po tentiella utveckling. Den utmaning som den nya tekni kens framfart innebär kräver ett omedelbart gensvar vad gäller att öka arbetskraftens kompetens. Ett språng krävs i fråga om investeringar i utbildning för att höja den allmänna utbildnings- och fardighetsnivän. Fortbild ningsprogram som grundar sig på partnerskap mellan myndigheter och företag behövs för att kunna hantera kraven på fortsatta strukturella förändringar. - Ytterligare tonvikt måste läggas på utbildning för ar betslösa för att förhindra att de förlorar kompetens och för att ge dem bättre tillgång till arbetstillfällen. En oproportionerlig andel av de arbetslösa har ingen eller en föråldrad utbildning och många äldre arbetstagare lämnar arbetskraften av samma skäl. - Ungdomar löper mycket större risk än vuxna att bli ar betslösa, trots att siffrorna i fråga är mindre än för tio år sedan eftersom allt fler ungdomar deltar i utbildning. En balanserad politik för ungdomar skall inbegripa insatser på utbudssidan för att förbereda ungdomarna för arbets livet och insatser på efterfrågesidan för att förbättra arbetsmarknadens funktion för ungdomarna. Aktiva ar betsmarknadspolitiska insatser bör koncentreras till ti diga, målinriktade åtgärder som knyter samman arbets livserfarenhet och utbildning. - Långtidsarbetslösheten är den svårbearbetade bestånds delen i problemet med arbetslösheten i Europa. Lång tidsarbetslösheten ökade åter 1995 till över 50% av de arbetslösa. De politiska insatserna måste inriktas inte bara på reintegrering av långtidsarbetslösa utan i ännu högre grad på förebyggandet av långtidsarbetslöshet ge nom att ge varje arbetssökande möjlighet till arbetsliv serfarenhet eller utbildning innan de uppnår tröskeln till långtidsarbetslöshet. - De offentliga arbetsförmedlingarna har en central roll vid genomförandet av dessa tidiga insatser. I medlems -4 som fleråriga staternas avtalats med program, Europeiska rådet, bör detta tas i beaktande. Tidiga åtgärder av detta slag bör inbegripa lämplig övervak ning av de personer som är mest utsatta, tillräckliga rådgivningstjänster och tillgång till ett lämpligt urval aktiva åtgärder. - Kvinnorna svarar för en allt större andel av unionens ar betskraft och en betydande del av de nya arbetstillfällen som skapas. Trots att jämställdhet till viss del har upp nåtts är den fortfarande ofullständig. Politikens huvu dinriktning bör även i fortsättningen vara att sätta lika möjligheter för kvinnor och män i centrum, samtidigt som kvinnors särskilda behov beaktas, dvs. behovet att kombinera arbetslivet och ansvaret for hemmet. De politiska insatserna bör inriktas på att avskaffa diskri mineringen av kvinnor på arbetsmarknaden liksom de svårigheter som hindrar dem från att förbättra sina karriärmöjligheter på arbetsmarknaden. Både kvinnor och män bör uppmuntras att göra okonventionella yrkesval för att på detta sätt bryta ner yrkesmässig segregation. - Sysselsättningsstrategin uppmanar medlemsstaterna att ge aktiva åtgärder en viktigare roll i arbetsmark nadspolitiken. Detta krav är förändra passiva arbetsmarknadsutgifter till aktiv politik och att stärka förebyggande åtgärder inom ramen för en aktiv politik. En förenlig med målen med budgetkonsolidering och stabila växel kurser. tudelat: att som denna är helt strategi - Det finns tecken som tyder på att man håller på att nå framsteg då det gäller att övergå till en mer aktiv ar betsmarknadspolitik. Ytterligare framsteg kräver större ansträngningar vad gäller inriktningen på arbetsmark nadspolitiken, en granskning av förmånssystemets inci tamentseffekter och ett erkännande av den offentliga ar betsförmedlingens centrala ställning. Politiska utmaningar: från osäkerhet till förtroende För a tt s y s s e l s ä t t n i n g s s t r a t e g in skall ha k r ä vs s å l u n da k o n c e n t r e r a de a n s t r ä n g n i n g ar s a m t l i ga m e d l e m s s t a t er och unionen på följande områden: framgång från tre - - - en ny avvägning mellan makroekonomisk och struktu rell politik en balanserad syn på effektivitet och rättvisa en balanserad syn på alla berörda parters deltagande Mycket har redan uppnåtts men ändå återstår mycket att göra. En f o r t s ä t t n i ng av den e u r o p e i s ka sysselsätt ningsstrategin ger de största möjligheterna till verkliga framsteg då det gäller att sörja för fler och bättre arbets tillfällen och för att höja levnadsstandarden för alla euro peiska medborgare. Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier som i sysselsättningsstrategin analyseras i rapporten Med ledning av de målsättningar och prioriteringar uppställts Sysselsättningen i Europa 1996 aktuell utveckling och i trender vad gäller sysselsättningen och arbetsmarknaden unionen. Av förra årets rapport framgick att man hade en försiktigt positiv inställning och att man hoppades att den begynnande produktionsuppgången i unionen skulle leda till att antalet arbetstillfällen skulle öka, även om effekterna på arbetslösheten totalt sett skulle bli små. I årets rapport bekräftas denna inställning, men det poängteras även att den europeiska arbetsmarknadens samtidigt som åtgärder som gör det möjligt for den totala produktionen att återhämta sig måste vidtas. struktur måste förbättras Den europeiska sysselsättnings strategin Den största grundläggande utma ningen för m e d l e m s s t a t e r na är fortfarande att höja sysselsätt ningsnivån i Europeiska unionen. Många förutsättningar för en håll bar tillväxt som genererar nya ar betstillfällen finns redan. Trots detta fmns inte alla nödvändiga förutsättningar och det arbetas heller inte hängivet på alla håll för att skapa dem. Det råder en osä kerhet, och en brist på tilltro, sam tidigt som de makroekonomiska förhållandena är stabilare än på många år. Den grundläggande utmaningen vad gäller både den makroekono miska politiken och arbetsmark nadspolitiken är fortfarande den samma — att bekämpa problemen med låg sysselsättningsgrad och hög arbetslöshet. Ända sedan den första oljekrisen fram till de mone tära kriserna 1992-1993, när ar betslösheten tredubblades från 5 till 15 miljoner, har både makroeko nomiska faktorer och strukturella särdrag bidragit till att Europas ar b e t s m a r k n ad h ar utvecklats så dåligt. Detta är orsaken till att unionens medlemsstater sedan Europeiska rådet i Essen i december 1994 har satsat på en europeisk sysselsätt ningsstrategi som grundar sig på en rad åtgärder för att stimulera sys- selsättningsskapande tillväxt, soci al solidaritet och lika behandling samt på särskilda insatser för att göra det möjligt för de svagaste grupperna på arbetsmarknaden att finna ett arbete. Denna strategi m å s te v a ra väl genomtänkt och alla relevanta poli t i s ka r i k t l i n j e r, i n k l u s i ve den makroekonomiska politiken och strukturpolitiken, måste förenas i kampen mot arbetslösheten. Den makroekonomiska komponenten i strategin innebär budgetkonsolide ring på medellång sikt och en lö neutveckling som beaktar att målet är monetär stabilitet och lönsamma investeringar. Löneutvecklingen bör också återspegla produktivitet som bestäms av färdighetsnivån- och i viss grad skillnader mellan olika regioner och branscher. Detta jämnar vägen för lägre räntor och högre investeringar, vilket kommer att leda till högre tillväxt och syssel sättning. i sitt Kommissionen efterlyste meddelande av den 5 juni 1996 en "förtroendepakt" för sysselsätt ningen. Denna skulle föra den Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar •> h strategier europeiska sysselsättningsstrate gin ett steg vidare genom att mobi l i s e ra a l la de p a r t er som är engagerade i processen för att ska pa arbetstillfällen, särskilt arbets marknadens parter. Den struktur- och arbetsmarknads politiska komponenten i den euro peiska s y s s e l s ä t t n i n g s s t r a t e g in kräver nya kraftiga investeringar i mänskliga resurser, främst i form av utbildning och yrkesutbildning. Dessutom måste stöd bl. a. ges till mer flexibla organisationsformer, till initiativ på lokal och regional nivå, inbegripet de territoriella pakter som omnämns i "förtroende- pakten", till en reducering av de indirekta arbetskraftskostnaderna för lågavlönade och lågutbildade ar betstagare och till effektivare ar betsmarknadspolitiska åtgärder. Särskilda insatser behövs för att integrera ungdomar på arbets marknaden, att förhindra långtids arbetslöshet och för att säkerställa lika möjligheter för kvinnor och män på arbetsmarknaden. Nedan granskas betydelsen av både de makroekonomiska och arbets- m a r k n a d s r e l a t e r a de faktorerna inom ramen för ovannämnda stra tegi och dessutom fastställs de om råden på vilka det krävs ytterligare insatser. Avsikten med denna rap port är emellertid inte att lägga fram en uttömmande analys av alla olika faktorer som kan påverka sys selsättningen i Europa. I synnerhet tre faktorer som eventuellt kan ha viktiga följder för sysselsättningen, både nu och i framtiden, är värda en mer detaljerad analys i kommande rapporter, nämligen de små och medelstora företagens roll (se Sys selsättningen i Europa 1994), effek t e r na av g l o b a l i s e r i n g en och liberaliseringen av handeln samt den planerade utvidgningen av unionen. Makroeko nomisk stabilitet och tilltro Den kraftiga återhämtningen un der 1994 och första halvåret 1995 ledde till goda förhoppningar om den europeiska ekonomins utveck ling med en tillväxtprognos på ca 3% för åren 1995 och 1996. Detta ingav även förhoppningar om att arbetsmarknaden skulle förbätt ras. En återhämtning av detta slag och i detta tempo var precis vad den europeiska ekonomin behövde. På grundval av de makroekono miska strategier, som fastställts i de ö v e r g r i p a n de e k o n o m i s ka riktlinjerna, kunde detta ha ut vecklats till den hållbara, investe- r i n g s l e d da så småningom skulle ha kunnat ska pa ny produktionskapacitet och därmed fler arbetstillfällen. Detta skulle sedan i sin tur ha kunnat leda till en gradvis minskning av arbetslösheten, vilket skulle ha kunnat underlätta de strukturella reformerna på arbetsmarknaden. En kartläggning av företagens in vesteringsplaner i slutet av 1994 visade tydligt att dessa planerade stora investeringar inom den när maste framtiden. t i l l v ä xt som Sedan dess har dock tillväxttakten bromsats upp, vilket fått direkta följder för utvecklingen på arbets marknaden. Sysselsättningen öka de måttligt från mitten av 1994 till 1995 då den var 0,8% och hade i början av 1996 så gott som avstan nat. Att utfallet blivit sämre än progno serna förutspådde beror främst på e f t e r s l ä p a n de effekter av två negativa tilldragelser på finans marknaderna. Den första var den världsomfattande uppgången av den långa räntan under 1994. Den andra och viktigare tilldragelsen - 6 '- var oron på valutamarknaden un der våren 1995, när EG-valutornas växelkurser utsattes för stora för ändringar. Dessa två tilldragelser hängde samman med och återspeg lade trovärdighetsproblem eller un d e r l å t e n h et a tt i tid t i l l ä m pa överenskomna konvergensbeslut i flera medlemsstater. Den bristande viljan att skära ned de strukturella budgetunderskot ten i samband med återhämtningen tycks ha haft en avgörande betydel se för uppgången av den långa rän tan (endast -0,2% av EU:s BNP under 1994 och -0,3% under 1995). Effekten var också mer uttalad i stater som ännu inte ansågs ha gjort tillräckligt för att konsolidera sina statsfinanser. Oron på valutamarknaden våren 1995 hade påtagligt negativa effek ter på både de ekonomier vars valu ta apprecierat och de ekonomier vars valuta deprecierat. I den första gruppen sjönk vinsterna i företagen i export/import-sektorn, något som tillsammans med en relativt re striktiv penningpolitik ledde till en nedgång i den privata konsumtio nen. I stater vars valuta deprecierat ledde försöken att dämpa deprecie ringens effekter på inflationen till att konsumtionen dämpades av högre räntor (räntor som redan pressats upp på en hög nivå efter som riskpremien ökat) och minskad köpkraft hos konsumenterna, me dan uppgången för exporten i viss mån motverkades av en lägre till växt på de främsta exportmarkna derna. Denna situation, i kombination med förväntningarna att det kommer att behövas ytterligare ansträngningar för att komma tillrätta med budge tunderskotten, har lett till att både konsumenternas och investerarnas framtidstro sjunkit. Tillväxten förväntas ta fart under andra halvan av året för att sedan öka under 1997 och 1998. Detta är en hypotes som bekräftas av ledan de indikatorer och utvecklingen överensstämmer väl med den pro gnos kommissionens avdelningar gjorde under våren. En gradvis ök ning från ca 1,5% under 1996 till ca 2,5% under 1997 förväntas, nå got som kommer att skapa 0,2% nya arbetstillfällen under 1996 och 0,6% nya arbetstillfällen un der 1997. Behovet av åtgärder De n e g a t i va effekter som den makroekonomiska utvecklingen på senare tid haft på sysselsätt ningen och arbetslösheten visar tydligt hur viktig en högre, hållbar t i l l v ä x t t a kt är i k a m p en mot arbetslösheten. Det har återigen visat sig att det finns ett akut be hov av att återställa en starkare tillväxttakt genom en omfördel ning av de olika politiska åtgärder na. Beroende på tidsperspektivet måste två förutsättningar uppfyl las för att detta skall kunna upp nås. På kort sikt: - Med tanke på lönernas, priser nas och lönsamhetens goda utveckling samtidigt som den internationella efterfrågan är stor, begränsas tillväxten inom produktion och sysselsättning i EU av bristen på förtroende, som in lägger band på den hemska efterfrågan. Med tanke på den senaste tidens framsteg vad gäller strävan till konver gens och den därav följande omfördelningen mellan de olika politiska åtgärderna har förut sättningar skapats för att den inhemska ekonomin skall kun na återhämta sig. Med arbet slusheten aom utmaning — frågeställningar och strategier Från politisk synpunkt bör ef terfrågan inte komma från bud get- eller loneexpansion utan genom att föilroendet återställs för att de övergripande ekono riktlinjerna skall kunna miska genomföras i sin helhet. Detta innebär att konsolideringen av skattesystemen fortgår, att en lämplig löneutveckling upprätt inom hela EU, att de hålls strukturella på skyndas och att ytterligare ut rymme bereds för en lättare penningpolitik. Budgetkonsoli deringen kommer att få positi va följder for näringslivet och för förtroendet bland konsu menterna endast om den full följs på ett trovärdigt sätt, dvs. genom att stöd av lägre ränte satser upprätthålls. reformerna Ett allvarligt hinder för tillväx ten på kort sikt skulle kunna vara en förnyad risk för oro på valutamarknaden. En sådan risk kan i princip uppstå i föl jande två fall: - Bristande av till den tilltro nominella konvergenspolitik som bedrivs i vissa med lemsstater i avsikt att upp fylla kraven för EMU. Detta skulle bara leda till en upp repning valutakrisen 1995 och få negativa följder för både produktionen och arbetsmarknaden i alla län för att detta der. Risken skulle inträffa uppstår bara om de överenskomna kon frångås vergenskriterierna till i eller räcklig omfattning. tillämpas inte - Inga realistiska utsikter till att arbetstillfällen kommer att skapas i andra medlems stater. Detta skulle kunna fundamental bero på en och i den nuvarande svaghet till sysselsättnings- växtstrategin och särskilt i det sociala samförstånd som är en för att förutsättning åter skapa tillväxt. Endast en återhämtning i en makro- ekonomiskt omgiv ning, där man gradvis åter går nya arbetstillfällen, kan säker ställa att strategin genom förs konsekvent. skapa stabil till att På medellång sikt: - En och (2,2% förutsatt investeringsledd tillväxt). Om arbetsproduktivitet tillväxt kommer att leda till kapacitets att utbyggnad, budgetkonsolideringen fortgår och så småningom leder till en balanserad att budget stabilitetskonflikter kan undvi kas både på lönesidan och på varu- och tjänstemarknader. För att märkbart kunna sänka arbetslösheten krävs att den hållbara tillväxttakten är högre än under de två senaste decen i genomsnittlig nierna trenden årlig åren i 1974-1996 även i fortsättning en ligger stabilt kring 2% per år kommer bara den del av tillväx ten som överstiger 2% att gene rera nya arbetstillfällen. Med tanke på att den totala arbets kraften troligen ökar med ca 0,6% per år, behövs det på me dellång sikt en tillväxttakt på 3-3,5%; för att fortskridande minska arbetslösheten i rimlig takt år) och öka sysselsättningsgraden inom EU. Detta är viktigt bl. a. för att ta itu med de framtida problem som uppstår när skatteunderla get minskar, eftersom ålders strukturen är sådan att den ar betande delen av befolkningen blir allt mindre. (0,5-1% per Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar h strategier 1 Årlig sysselsättningsförändring i unionen 1970-95 årlig procentuell förändring T 2 r IP • -1,2 miljoner arbetstillfällen 1975 H • "2. 5 miljoner arbetstillfällen 1980-84 -4,9 miljoner arbetstillfällen 1991-S 'I 70 75 80 85 90 -2 95 2 Medlemsstaternas sysselsättningsgrader 1985 och 1995 '/o av befolkningen i arbetsför ålder, 15-64 100 r T 100 Ur skulle resultera indirekta - Med en lägre tillväxttakt kan man minska arbetslösheten en dast genom att öka arbetsinten siteten. Ett sätt att göra detta är att minska den takt i vilken ar betskraft ersätts med kapital. Detta i en minskning av tillväxten i arbet sproduktivitet om denna mäts som produktivitet per person. Att skapa arbetstillfällen genom lokala initiativ är ett sätt att till fredsställa nya behov och ytterli gare ett sätt att öka sysselsätt detta ningstillväxten. perspektiv skulle en sänkning av de arbetskrafts kostnaderna för personer i den inkomstskalan lägre delen av också, såsom föreslagits i vitbo ken, kunna knytas till ett effek tivt skapande av arbetstillfällen. förena sänkningarna med Att att skapar nettoar- företagen betstillfallen, där arbetsgivaren endast kan dra nytta av skatte förmånerna om ett nytt arbets tillfälle skapas, kan minska död viktskostnader och förhindra undanträngningseffekter (då en viss grupp av arbetstagare som är föremål för stöd rekryteras på bekostnad av andra). Europe iska unionen måste anta den ut maning som följer av globalise- ringen och av att av de nyligen industrialiserade in tegreras som fulländade aktörer i världsekonomin och handels systemet. A ena sidan kommer detta att öka konkurrensen, i huvudsak inom tillverkningsin dustrin men även inom tjänste sektorn, och strukturpolitiska stödinsatser krävs därför för att göra det möjligt för individer och företag att anpassa sig till för ändringen. Integreringen av de sär tillväxtekonomierna; nya skilt i Central och Östeuropa, kommer också att skapa ett be hov av strukturell anpassning länderna Med arbeb ! -sheten som utmaning — frågeställningar och strategier både vad gäller företagens stra tegier och på arbetsmarknaden. A andra sidan är denna struktu rella anpassning nödvändig för att de europeiska företagen skall kunna utnyttja de sysselsätt- tillgången ningsmöjligher som till de nya marknaderna ger. Den främsta slutsatsen av den makroekonomiska analysen är att målsättningen att uppnå en högre tillväxttakt såsom beskrivs i de övergripande ekonomiska riktlin jerna måste ges högsta prioritet. Politiskt och socialt sett är det ta s a m t i d i gt o c k så d et m e st gynnsamma sättet att uppnå en varaktig lösning av problemet med i n om E U. hög a r b e t s l ö s h et Strukturella reformer på produkt - och arbetsmarknader kan bidra till detta, trots att de flesta struk t u r p o l i t i s ka å t g ä r d er som bör utgöra ett komplement till den makroekonomiska strategin har som mål att stimulera endogena till växtkrafter, dvs. främst agera genom en ökning av produktivite ten inom EU-ekonomin och ge nom att möjliggöra bedrivandet av en hållbar makroekonomisk politik. Låg sysselsättning, hög arbetslöshet långt kvar Inom unionen som helhet ökade sysselsättningen under 1995 för första gången sedan 1991, men det är fortfarande innan man kan ersätta de arbetstillfällen som försvann 1991 till 1994 (Ta bell 1). I Europa försvann ungefär fem miljoner arbetstillfällen under denna tidsperiod. År 1995 var anta let sysselsatta ca fyra miljoner läg re än fyra år tidigare (en minskning med 2,5%). I Finland och Sverige var antalet sysselsatta ca 10% lägre än fyra år tidigare. Antalet syssel satta fortsatte 1995 att sjunka i vis sa medlemsstater, bl. a. i Italien, Portugal och Tyskland. Sysselsätt ningsgraden inom unionen, som bara utgör ca 60%, är betydligt läg re än den var för 20 år sedan och ligger klart lägre än motsvarande siffra i USA och Japan där syssel sättningsgraden ökat sedan mitten på 70-talet (Tabell 3). Sammanta get har medlemsstaterna faktiskt bara lyckats något bättre i strävan att skapa arbetstillfällen till alla sökande än efter den andra ol jeprischocken på 1980-talet, men si tuationen varierar betydligt mellan de olika länderna (tabell 2). Arbetslösheten inom unionen var lägre under 1995 än under 1994. Arbetslösheten sjönk från sin hög sta nivå (11,3% i april 1994 till 10,7% i juli 1995), men låg sedan kvar på denna nivå innan den bör jade stiga igen i november 1995 för att uppgå till 10,9% under våren och 10, 8% i juli 1996. Endast fem av de femton medlemsstaterna har kun nat uppvisa en kontinuerligt sjun kande arbetslöshet sedan mitten av 1995 och i åtta medlemsstater har arbetslösheten ökat (tabell 4), sär skilt i Tyskland (8,9%, vilket är en uppgång från 8,1% ett år tidigare). Arbetslösheten skulle ha ökat ännu mer om det genomsnittliga ar betskraftsdeltagandet inte fortsatt att minska under 1995 precis som under de föregående fyra åren. Den na minskning är koncentrerad till två grupper: unga män och kvinnor under 25 är och män i alla ålders g r u p p e r. Det m i n s k a de ar betskraftsdeltagandet bland unga motsvaras nästan helt av ett ökat antal personer som deltar i grund- och vidareutbildning. Detta är re- 3 Sysselsättningsgrader 1973-95 Arbetslöshetstal 1973-95 % av befolkningen, 15-64 80 12 r % av arbetskraften H io Japan 70 60 50 i i i i —i i__i i—_i—i—i i_ 60 50 Q I I I I I 1 —1 I I I > • • * • ' 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 9- Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar K h strategier sultatet både av det arbete med lemsstaterna lagt ned på att öka utbildningsnivån och av ungdomar nas egna beslut att skjuta upp in trädet på arbetsmarknaden vid en tidpunkt då antalet arbetstillfällen är begränsat. Utöver detta kommer antalet ung domar som kommer in på arbets marknaden förmodligen att sjunka ytterligare av demografiska orsa ker, vilket kommer att leda till att det finns avsevärt färre personer på i n n e h ar a r b e t s m a r k n a d en som färska kunskaper och som skall er sätta det ökade antalet pensionärer i de övre åldersgrupperna. f å tt Den fortsatta trenden med förtids p e n s i o n e r i n g ar h ar en o p r o p o r t i o n e r l ig effekt på ar betskraftsdeltagandet för män över 50 år. Trots att den officiella pen sionsåldern i de flesta medlemssta terna är 65 år är endast en tredjedel av männen mellan 60 och 64 år inom unionen aktiva i arbetslivet, och motsvarande siffra för ålders gruppen 55-59 år är drygt två tred jedelar. Tråkigt nog kan man också notera att allt fler män mellan 25 och 49 år lämnar arbetsmarkna den. Produktionstillväxt och sysselsättning Den förnyade ökningen av syssel sättningen under 1995 återspeglar BNPs ökning. Arbetsmarknaden reagerar på förändringar i produk tionen med en viss eftersläpning, vilket är orsaken till att sysselsätt ningen i unionen totalt sett kan för väntas öka under 1996 trots den blygsamma BNP-ökning som förut- s p å t t s. Denna ökning kommer dock sannolikt att vara låg. BNP- ökningen är resultatet av en kombi- n a t i on av ökad p r o d u k t i v i t et (produktion per anställd) och ökad arbetsvolym (total sysselsättning). Under 1995 ökade produktiviteten med 1,7% och sysselsättningen med 0,8%. Trots detta har BNP-ökning- en lett till att sysselsättningen ökat mer i vissa länder än i andra. I Italien och Tyskland var ökningen av BNP under åren 1993-1995 un gefär som genomsnittet inom unio nen, men sysselsättningen sjönk. I andra medlemsstater som hade en liknande BNP-ökning (Belgien, Frankrike, Spanien, Storbritanni en och särskilt Nederländerna) öka de dock sysselsättningen. Behovet av att Öka den sysselsätt- ningsskapande tillväxten är ett av de prioriterade målen i den europe iska sysselsättningsstrategin, vars syfte är att säkerställa att den pro duktionstillväxt som sker omvand las till nya arbetstillfällen. Med andra ord är den politiska målsätt ningen inom unionen inte enbart att säkerställa en BNP-ökning för dess egen skull utan även ett sätt att skapa nya arbetstillfällen så att arbete kan erbjudas både arbetslö sa och personer som överhuvudta get inte söker arbete, eftersom de inte anser det meningsfullt. Me ningen är inte att takten på produk t i v i t e t s t i l l v ä x t en skall sjunka. Tvärtom är en hög produktivitets tillväxt en förutsättning för förbätt rad k o n k u r r e n s k r a ft och ökad välfärd. Skapandet av arbetstillfäl len i små och medelstora företag är ett exempel på detta. Under perio den 1993 — 1995 sammanföll en ökning på 10% av omsättningen i små och medelstora företag med att sysselsättningen ökade med mer än 5%, samtidigt som en lika stor ök ning av omsättningen bland stora företag endast bidrog med en ök ning på 3% i sysselsättningen. Den sysselsättningstillväxt som skett i unionen på senaste tiden, även i de länder som varit mest fram gångsrika när det gäller att omvand la tillväxt till nya arbetstillfällen, har varit klart lägre än den ökning som skett i USA, där BNP-ökningen bara var marginellt högre under pe rioden 1993 till 1995. Trots detta ökade antalet sysselsatta med i ge nomsnitt över 2% per år, medan ök ningen i Europa som helhet bara var marginell. Detta återspeglar delvis det faktum att USA har haft en lång varig produktionstillväxt sedan 1991, medan den europeiska ekono min är i början av en återhämtning. I grunden återspeglar detta faktum dock den underliggande skillnaden i hur många nya arbetstillfällen som skapas vid en given BNP-ökning, och på lång sikt har USA lyckats bättre i detta avseende. Det har gjorts olika analyser av skillnaden i tillväxtens arbetsinten sitet, men olika meningar råder om den relativa vikt som skall fästas vid olika faktorer. Två faktorer har haft betydelse. Den första är det stora antal arbetstillfällen som un der lång tid försvunnit inom den europeiska jordbruksnäringen och tillverkningsindustrin. Antalet ar betstillfällen som försvunnit är be t y d l i gt h ö g re än m o t s v a r a n de siffror i USA och kan förknippas med en högre produktionstillväxt i USA snarare än med lägre produk tivitetstillväxt, större konkurrens kraft och en dynamisk ekonomi. Den andra faktorn är det större an tal nya arbetstillfällen som skapats inom tjänstesektorn i USA där till växten i produktion (eller föräd lingsvärde) inte skilt sig särskilt mycket från Europa. Det är den sto ra sysselsättningstillväxten i rela tion till produktionen inom denna sektor som är grunden till att man i den amerikanska ekonomin som helhet har kunnat skapa så många nya arbetstillfällen. Det föreligger emellertid skillnader både i fråga om ökningen av sysselsättning inom tjänstesektorn och i fråga om den grad i vilken tjänsterna tillhan dahålls privat eller offentligt (se nedan). Denna sysselsättningstill växt är också förenad med låg ök ning av medellönen eller låg ökning av arbetskraftskostnaderna i all mänhet samt med en mångfald fak torer, t. ex. större lönespridning i den lägre delen av löneskalan, sär skilt under 1970- och 1980-talet, i kombination med en bättre funge rande marknad för tjänster. Denna flexibla löneskala i kombination med låg ersättning och begräns ningar i arbetslöshetsförsäkrings- systemet tvingar många arbetslösa att arbeta till' vilken lön som helst, vilket är en viktig faktor som förkla rar skapandet av lågproduktiva ar betstillfällen inom tjänstesektorn i USA. Behovet av åtgärder Av dessa skäl finns det inget utrym me för att frångå strategin och ingen anledning till självbelåtenhet på grund av den lilla minskning av ar betslösheten som vi sett sedan 1994. Moderniseringen av Europa måste fortsätta och den potential som unio nen har måste utvecklas fullt ut. - Den av inre marknaden skapar världens ekonomi största räknat i BNP och i köpkraft med 370 miljoner konsumenter. lagstift Harmoniseringen ningen på olika områden och undanröjandet av hinder för handel och för produktionsfak torernas fria rörlighet vad gäl ler tjänster, offentlig upphand ling eller finansmarknader, har lett till att handeln ökat inom följaktligen en EU. Detta är faktor som har betydelse för den framtida moderniseringen av den europeiska ekonomin, Med arbe! i- heten som utmaning — frågeställningar och strategier manlig kunskaper måste fortsätta. Den gamla massproduktionen med övervä gande arbetskraft med begränsade yrkeskunska per har försvunnit. Den moder na ekonomin är kunskapsbase rad och information och teknik spelar en avgörande roll när sättet att organisera arbetet förändras. Härigenom skapas en ekonomi som är baserad på människors och mångsidighet. Varje år försvin ner minst 10% av alla arbets tillfällen och ersätts av nya arbetstillfällen på nya verksam hetsområden och i nya företag med krav på nya kunskaper. De snabba av ar förändringarna betsgivarnas krav har inte kun nat uppvägas av nödvändiga åt gärder på utbudssidan för att förbättra arbetskraftens kun skaper. Denna tudelade arbets marknad är en av orsakerna till problemen på den europeiska arbetsmarknaden. Den europe långsiktiga iska konkurrensförmåga är därför beroende av nya, samordnade åtgärder där i mänskliga resurser, utbildning och vidareutbildning och i in tegrering av arbetslösa på ar betsmarknaden att leda till en förbättring av kun skapsnivån och en flexiblare ar betsmarknad. investeringar ekonomins kommer Denna strukturförändring skulle kunna säkerställa en varaktig ök ning av sysselsättningen på medel l å ng och l å ng s i k t. D e t ta bör kompletteras med en lämplig ut veckling av arbetskraftskostnader na. D e s s u t om bör t i l l r ä c k l i ga arbetsmöjligheter erbjudas den del av arbetskraften av vilken man rim ligtvis inte kan begära att den skall bli högutbildad, särskilt inom tjäns tesektorn. I synnerhet detta kom mer att göra det möjligt för den tillväxten och sysselsättningen. Denna process måste fullföljas och förbättras och dess fördelar bör utnyttjas fullt ut. Det bris tande samarbetet mellan med lemsstaterna när det gäller beskattning, särskilt den indi rekta beskattningen som krä ver enhälliga beslut, verkar för närvarande vara ett av de största hindren för möjligheter na att förena en marknad och femton olika, ej samordnade marknader med olika beskatt ningssystem. Infrastrukturen i Europa måste också utvecklas för att svara mot den inre marknaden och omvandlas från ett lappverk av nationella nät verk till ett verkligt transeuro- peiskt nätverk för transporter, energi och telekommunikation. Den gemensamma ekonomin kan, om den utnyttjas på rätt sätt, medföra stora tillväxtmöj ligheter och nya arbetstillfällen på ett sätt som de enskilda medlemsstaterna aldrig skulle kunna uppnå var för sig. Den europeiska monetära unio förutsätt nen skall säkerställa ningarna för fortsatt tillväxt och minskad arbetslöshet. Kon vergenskraven skall förbättra villkoren för en balanserad för delning av olika politiska insat ser. Den stabila makroekono miska ramen skall stimulera till investeringar och privat konsumtion. Vidare skall den monetära unionen ge möjlighe ter att fullt ut förverkliga den inre marknaden. Att skevheter- na i valutakurserna slutgiltigt avskaffas skall öka såväl insy nen och öppenheten vad gäller priser som konkurrensen och effektiviteten. Moderniseringen av de europe sysselsättningssystemen iska 11 Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier europeiska ekonomin att anta ut maningarna och möjligheterna med den ökande globaliseringen och den ökande konkurrensen från de nya tillväxtekonomierna och de nyligen industrialiserade länderna, som inte bara inbegriper länder i Sydos tasien utan också länder i Central och Östeuropa. Tillgången till nya m a r k n a d er innebär möjligheter som borde leda till att nya arbets tillfällen skapas. Utmaningen för Europa består i att utveckla nya områden för specialisering och ska pa sysselsättning mom nya sekto rer, i stället för att konkurrera inom sektorer där andra länder har lägre arbetskraftskostnader och där ökad globalisering av produktionen skul le kunna leda till ännu högre ar betslöshet inom unionen och till ett växande behov av protektionistiska åtgärder. Arbetstillfällen skapas och försvinner Mönstren för sysselsättningstill växten inom de olika sektorerna var ganska lika inom hela unionen un der 1995. Antalet arbetstillfällen ökade mest inom sektorerna före tagstjänster, hälsovård, utbildning, fritid och personliga tjänster samt miljö medan det, precis som tidiga re, försvann flest arbetstillfällen inom jordbruket och i de flesta medlemsstater även inom tillverk ningsindustrin (utom inom instru m e n t t e k n i k e n, v i l k et d e l v is sammanhänger med det växande miljöskyddet). Detta är en fortsätt ning på en långsiktig trend som syns lika tydligt i USA och Japan. Intressant nog är det även där mer eller mindre inom samma sektorer som flest arbetstillfällen skapats och samma sak gäller för de sekto rer där sysselsättningen minskat eller de sektorer, där ingen större förändring skett. Däremot fmns det skillnader i hur stora na varit. förändringar Under den senaste konjunkturcy keln har sysselsättningen i de små och medelstora företagen stått sig väl. Från 1988 till 1990 ökade sys selsättningen allmänt i företag av alla storlekar, men ökningen var mer märkbar i de små och medel stora företagen. Från 1991 fortsatte sysselsättningen att öka i de myck et små företagen (med färre än 10 anställda). I små företag (10-49) och medelstora företag (50-249) hölls sysselsättningen på samma nivå, medan sysselsättningen i de stora företagen började minska. Efter uppgången har emellertid sysselsättningen i stora företag återhämtat sig märkbart. Mellan 1980 och 1993 skapades 18 miljoner nya arbetstillfällen inom tjänstesektorn i Europa, jäm fört med 22 miljoner i USA. Propor tionellt sett var ökningen av antalet tredjedel nya arbetstillfällen en större i USA än i Europa. Offentliga tjänster (hälsovård, sociala tjänster och utbildning) bidrog tillsammans till att syssel med fritidssektorn sättningen ökade med nästan 1% per år i USA medan motsvarande siffra i Europa och Japan var ca 0,5% per år. I övrigt var det, såväl i Europa som i USA, bara sektorerna företagstjänster, distribution samt hotell- och restaurangbranschen som i absoluta tal skapade ett större antal nya arbetstillfällen. skillnader beror i huvudsak på för ändringar i sysselsättningssituatio nen inom i n d u s t r i n, eftersom sysselsättningen inom jordbruket sjönk i alla tre ekonomierna — om än i olika grad. Kvantitativt sett var antalet förlorade arbetstillfällen i dessa båda sektorer av större vikt för den europeiska arbetsmarkna dens dåliga utveckling jämfört med USA än det att nya arbetstillfällen skapades i lägre takt inom tjänste sektorn. Om nya arbetstillfällen inom tjänstesektorn hade skapats i samma takt som i USA, skulle EU ha skapat ytterligare 7 miljoner ar betstillfällen samtidigt som till v e r k n i n g s i n d u s t r in i praktiken förlorade 6 miljoner arbetstillfällen mer än i USA och jordbrukssektorn tillsammans med byggnadssektorn tillsammans förlorade ytterligare ca 4 miljoner arbetstillfällen. Att sysselsättningen utvecklats mycket bättre inom industrin i USA jämfört med tjänstesektorn, beror på snarare på en större pro duktionstillväxt än på en lägre pro duktivitetstillväxt. Den senare har faktiskt också varit högre än i Europa under de senaste 15 åren och har därigenom, med draghjälp från dollarn som devalverats kraf tigt mot andra valutor, bidragit till att öka amerikanska producenters k o n k u r r e n s f ö r m å ga b å de på hemmamarknaden och på export m a r k n a d en och d ä r m ed också bidragit till ökningen av produk tionen. En större skillnad mellan Europa och USA, och i ännu högre grad jämfört med Japan, fanns inom in dustrin och jordbruket. I Europa minskade sysselsättningen inom dessa två sektorer med samman lagt 13 miljoner. I USA var minsk ningen strax under 2 miljoner och i Japan ökade sysselsättningen nå got inom dessa sektorer. Dessa Inom tjänstesektorn däremot tycks produktionstillväxten ha varit i stort sett densamma i USA och Europa och det större antalet nya arbetstillfällen återspeglar i detta fall en mycket lägre tillväxt i pro duktiviteten i den förra, m. a. o. ett mer arbetsintensivt mönster i ut vecklingen. Detta tycks dock inte bara kunna förklaras med en lägre 12 Med arbct: !<< heten som utmaning — frågeställningar och strategier genomsnittlig ökning av lönerna i tjänstesektorn, den amerikanska eftersom reallöneökningen inom tjänstesektorn (+3,9% under perio den 1984-1994) inte varit så myck et lägre än i E u r o pa (+4,7%). Orsaken kan också vara större lö nespridning, särskilt i den lägre de len av inkomstskalan under 1970- och 1980-talet, då en betydande an del av de arbetstillfällen som skapa- d es a m e r i k a n s ka tjänstesektorn var avsedda för låg avlönade arbetstagare. inom d en Under 1990-talet tycks dock tren den i USA ha brutits. När man un dersöker inom vilka sektorer de nya arbetstillfällena skapats, verkar det som om det är områden som ställer stora krav på kvalificerade arbetskraft. Det har faktiskt varit så att 68% av nettotillväxten av hel tidsarbete under perioden 1994— 1996 skedde inom arbetskategorier med löner över genomsnittet. Dess utom låg 52% av sysselsättnings tillväxten inom de 30% som hör till toppskiktet. Denna utveckling har åtföljts av en förändring av politiken i USA där man nu i mycket större utsträck ning betonar behovet av att förbätt ra kvaliteten i arbetet, särskilt vad gäller lågkvalificerade yrken. Rege försöker nu förbättra och ringen utvidga yrkesutbildning och an- ställningsbarhet. Denna konver g e ns i p o l i t i k en som b e d r i vs återspeglades i slutsatserna från G7-mötet i Lille. Rörlighet mellan sektorer och omsättning av arbetstillfällen na i sysselsättnm^sstatistiken som normalt ägnas mest uppmärksam het. I genomsnitt hade en av åtta sysselsatta i unionen vid varje given tidpunkt antingen inget arbete alls eller ett arbete inom en annan sektor föregående år. Om man lägger till antalet som byter arbete inom sam ma sektor, får man fram en siffra som tyder på en årlig omsättning av arbetstillfällen på ca ett av sex, en siffra som tycks överensstämma med genomsnittet i USA. I vissa medlemsstater, t. ex. Spam en, Dan mark, Nederländerna eller Storbri tannien, är denna siffra ännu högre. Rörligheten mellan de olika sekto rerna har dock mycket litet samband med sysselsättningstillväxten eller med om sektorerna expanderar eller krymper. Viktigare tycks den kun skapsnivå vara som arbetstagaren måste ha för att utföra uppgiften och därmed hur mycket utbildning som behövs. Inom jordbruket är omsätt ningen på arbetstillfällen därför (räknat i antal sysselsatta) 20-25% per år, medan motsvarande siffra inom hotell- och restaurangbran schen är nästan 30%. Hos banker, och offentlig för försäkringsbolag valtning, där utbildningskraven i re gel är betydligt högre, är det däremot bara ca 9% av de sysselsatta varje år som är nya inom denna sektor. Detta återspeglar i viss mån svårigheterna för personer som byter yrke (i stället för att byta till liknande arbeten inom olika sektorer) i ett flertal län tycks der, något som fortfarande vara en orsak till inflexibilitet på arbetsmarknaden. Det kan emeller tid ifrågasättas om det ökade antalet tvåförsörjarhushåll är en faktor som begränsar den geografiska rörlighe ten. Både i Europa och USA tillkommer och försvinner varje år många ar betstillfällen. Denna omsättning är mycket högre än nettoförändringar Behovet av åtgärder En jämförelse mellan de erfarenhe ter som gjorts i Europa och USA vad 13- gäller skapandet av nya arbetstill fällen väcker flera frågor som inte kan besvaras på ett enkelt sätt. och - USA har lyckats skapa fler ar- betstillfallen och också en form av tillväxt som skapar fler nya till arbetstillfällen. Orsakerna detta slutsatser vilka medlemsstaterna i Europeiska unionen skall dra av detta mås te diskuteras och det rör sig om sociala, politiska, kulturella och ekonomiska faktorer. Det fak tum att lönespridningen i den nedre delen av inkomstskalan är större i USA än i Europa är en viktig faktor, men även and ra faktorer, som t. ex. skillnaden rörlighet (av i arbetskraftens många olika skäl) och skillna den i regleringar på varu- och tjänstemarknaderna, har bety delse. Även om det är tveksamt om denna sorts differentiering av lönerna är förenlig med den sociala modellen, europeiska tilltagande fmns det ändå en enighet i synen på hur proble men skall lösas. Detta framgick av slutsatserna från G7-grup- pens möte angående sysselsätt ningen, där man sade att man inte skall tvingas välja mellan ökad arbetslöshet eller större löneskillnader. Ändå finns det tveklöst ett behov av pragma tiska reformer för att undanröja eventuella felaktiga incitament för arbetssökande och få arbets marknader som fungerar bätt re. I detta sammanhang skulle en sänkning av de indirekta ar betskraftskostnaderna, särskilt för anställda med låga löner, kunna förbättra sysselsättning en. Effekterna skulle dock för modligen vara begränsade, vil ket gör det ännu viktigare att en förutsättningar skapa tillväxt som är större än ök ningen av produktiviteten och för Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar i. h strategier att ta itu med övriga faktorer som eventuellt kan hindra den europeiska ekonomins tillväxt möjligheter. Även om arbetsmarknadspoliti ken till stor del koncentrerar sig på tillväxtsektorerna i sig och på åtgärder för att stimule ra utvecklingen av nya initia tiv, så beror Europas misslyck ande när det gäller att uppnå en tillräckligt hög sysselsätt ningstillväxt på att de krym pande sektorerna har förlorat många arbetstillfällen. Dessa förluster beror till största delen inte på tekniska framsteg och automatisering, utan på en läg re ökning av produktionen. Detta visar på behovet att för bättra konkurrenskraften och förutsättningar på skapa bättre marknaderna. Omsättningen av arbetstillfäl len tyder inte på att arbets in- marknaderna är speciellt flexibla, i alla fall inte i det avseendet att de i onödan hind rar arbetstagare att byta arbete mellan två sektorer. Siffrorna tyder dock på att lågutbildade arbetstagare står för en stor del av dessa byten och att det kan- 5 Förändring i deltids- och heltidssysselsättning 1987-95 _% av total sysselsättning under basaret 1967 1968 1969 1990 1991 1992 1993 1994 1995 ske är lättare för dem att byta mellan olika aktiviteter än vad det är för arbetstagare med högre och mer specialiserad ut bildning. Flexibilitet och trygghet Under de senaste åren har det i den allmänna debatten i allt större grad framförts den åsikten att de europe iska arbetsmarknaderna måste bli flexiblare och att detta skulle vara en strukturell förutsättning för ökad konkurrensförmåga och sys selsättningstillväxt. Vad denna flexibilitet egentligen innebär, hur den skall åstadkommas och om den verkligen är en förutsättning för tillväxt råder det dock delade me ningar om. Samtidigt finns det dock omfattande belägg för att de euro peiska arbetsmarknaderna blir allt flexiblare vad avser arbetets orga nisation, regelverk och arbetstids bestämmelser. Under de senaste åren har antalet personer som arbetar på nätter och veckoslut ökat i de flesta delarna av unionen, och trots att många helst inte gör det (en studie som nyligen utfördes bland arbetsgivare i fem länder visar att företagen har svårt att hitta personal som skall arbeta på lördagar) tyder detta på att man är på väg mot mer flexibla överens kommelser på arbetsmarknaderna. Samtidigt har veckoarbetstiden för de personer som arbetar heltid knappt förändrats överhuvudtaget under de senaste 10 åren och den har faktiskt ökat under perioden 1990-1995. Nedgången i den ge nomsnittliga arbetade tiden, som kunnat iakttas i unionen under det senaste decenniet, beror delvis på att arbetstillfällen nu återfinns inom andra sektorer (särskilt bety delsefulla är de arbetstillfällen som gått förlorade inom jordbruket där man i allmänhet arbetar många timmar), men främst på att deltids arbetena blir allt fler. Faktum är att flertalet av de nyska pade arbetstillfällena i början av 1990-talet var deltidsarbeten, både för kvinnor och för män, och att denna trend höll i sig under 1995 (Figur 5). Ca 71% av de nyskapade arbetstillfällena för män och ca 85% av arbetstillfällena för kvinnor var deltidsarbeten. Detta tyder på att arbetsmarknaderna håller på att bli mer flexibla, men även att an ställningsvillkoren för deltidsan s t ä l l da ofta är s ä m re än för heltidsanställda. Dessutom har den relativt låga ökningen av antalet heltidsarbeten för män förmodligen bidragit till att dessa lämnat ar betsmarknaden. Den största upp gången av deltidsarbete bland män har skett i den aktiva åldersgrup pen där det ökat med 50% under perioden 1990-1995. En stor del av dessa män har tagit deltidsarbete, eftersom de inte kunnat hitta något heltidsarbete. På samma sätt var en stor andel av de arbetstillfällen som skapades under 1995 tillfälliga arbeten. De tillfälliga arbetena stod för hela sys selsättningstillväxten bland män nen i unionen och knappt hälften av tillväxten bland kvinnorna. Även om tillfälliga arbeten står för en för hållandevis liten del av den totala sysselsättningen inom unionen (ca 12%), så tog över hälften av de ar betslösa som fick arbete under 1995 tillfälliga arbeten. En något större andel av gruppen under 25 år tog •tillfälliga arbeten (51% jämfört med 45% för personer i åldrarna mellan 25 och 49 år). Även om vissa av dessa arbeten omfattade en period av utbildning var detta inte skälet till att man tog det tillfälliga arbe tet. Andelen arbetslösa som fick så- 14- Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier dan utbildning på arbetsplatsen var faktiskt mindre än andelen perso ner som redan hade arbete. För ma joriteten av dessa personer var det tillfälliga arbetet alltså det enda som fanns att få. Sambandet mellan tillfälliga arbe ten och utbildningsnivå är inte detsamma i hela unionen och man kan inte dra den generella slutsat sen att tillfälliga arbeten och låg kunskapsnivå följs åt. Det stäm mer att det i unionens södra delar finns en relativt stor andel lågut- bildade bland dem som har tillfäl liga arbeten, men i unionens norra delar är sannolikheten att ett till fälligt arbete sköts av en person med hög u t b i l d n i n g s n i vå dock större än att det sköts av en lågut- bildad person. De flesta medlemsstater anser att en flexibel organisation av arbetet är centralt för att man skall kunna ändra sysselsättningstrenden. Det ta skall ske särskilt genom att un derlätta deltidsarbete och tillfälliga anställningsavtal, men också ge nom att förändra arbetstidsbestäm melserna. Övriga bestämmelser, särskilt vad gäller rekrytering och uppsägning, kan påverka skapan det av arbetstillfällen och den snabbhet med vilken företagen an passar sin arbetskraft till föränd ringar. I flera medlemsstater har man infört flexiblare anställnings villkor vid skapandet av nya arbets tillfällen. Behovet av åtgärder Av det som beskrivits ovan kan slutsatsen dras att den europeiska ekonomin är flexiblare nu än för tio år sedan, men att detta ännu inte haft en synbar effekt på skapandet av arbetstillfällen. Detta kan tyda på att det fortfarande finns hinder för en ökad sysselsättning. Detta v ä c k er f r å g an om v a r f ör den potential för att skapa nya arbets tillfällen som de mer flexibla ar b e t s s ä t t en och a r b e t s t i d e r na skapat inte låter sig utnyttjas fullt ut. Förklaringen tycks ligga i det sätt på vilket företagen genomför omorganisationen av arbetet och produktionen. Sådana åtgärder begränsas oftast till marginella för ändringar av arbetskraften i företa gen, t. ex. sker expansion genom att man lägger ut arbete på entrepre nad, genom tillfälliga kontrakt och atypiska anställningsförhållanden. För att dra full nytta av den syssel sättningspotential som det mer flexibla sättet att organisera arbe tet medför behöver, vi en positivare och öppnare attityd som mer aktivt involverar de sysselsatta i proces sen. All politik som rör omfördel ning av arbete måste ha som mål att sänka trösklarna mel lan de interna och externa ar betsmarknaderna så att arbets lösa kan få arbete och personer med deltidsarbete eller tillfälli ga anställningskontrakt kan övergå till säkrare heltidsarbe ten. Om man bedriver en flexi bel politik, som gör det enklare att anställa personer på deltid eller på kontrakt, tillfälliga väcker detta frågor som berör det sociala skyddsnätet och lika möjligheter för kvinnor och män. fördelar En arbetstidsförkortning i kom bination med en förnuftig omor skulle ganisation av arbetet för kunna medföra både anställda och arbetsgiva re. Spridning av innovativa sätt att organisera arbetet, innova förändringar av arbetsti tiva derna och tips om hur man på bästa sätt kan genomföra orga nisationsförändringar bör upp 15 muntras, särskilt när dessa rik tar sig till små och medelstora företag. Man bör också utveckla modeller där man kombinerar kortare arbetstider med skatte fördelar eller socialförsäkrings något som hittills förmåner, bara prövats i mycket begrän sad omfattning och då främst på företagsnivå eller lokalt. De stelheter som fortfarande finns på varu- och tjänstemark naderna utgör ett hinder för att man skall kunna dra full nytta av arbetsmarknadernas ökade flexibilitet. Dessa stelheter måste undersökas och sedan måste åtgärder vidtas för att undanröja dem. Det "lärande företaget" måste bli en viktig del på vägen mot ökad flexibilitet. Detta kommer att ställa krav på nya former av samarbete mellan företag, andra organisationer och utbil dare för att säkerställa att nöd vändiga nya och föränderliga yrkeskunskaper finns tillgäng liga. En förnyelse av yrkeskun skaperna på arbetstid kan vara av större betydelse för ökad flexibilitet än en minskning av arbetstiden skulle vara. Företagens förmåga att anpas sa sig till förändringar i tekno login och på marknaden beror på hur effektivt de kan utnyttja resurserna, de icke-materiella särskilt forskning och utveck ling, innovation och livslångt lärande. För att kunna anta denna utmaning och samtidigt upprätthålla balansen mellan flexibilitet och trygghet måste företagen organiseras på ett sätt som ger alla arbetstagare till kunskap ständig och så att de ras anpassningsförmåga och at- tillgång information, Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar- och strategier traktivitet på arbetsmarknaden förstärks. genom anställnings Arbetskraftens kontinuerligt barhet måste utbild upprätthållas ning. Om detta inte sker kom mer företagen, när de inför flex iblare anställningsformer med lägre anställningstrygghet som avser att ge företagen möjlighet att snabbt anpassa sig till för ändringar i behovet av arbets kraft, kanske att sakna incita ment att investera i utbildning även för sina fast anställda. Stora japanska företag investe rar i utbildning inom ramen för "livstidsanställningen" så att avkastningen på investeringar na företaget. Ökad flexibilitet får i Europa inte definieras som minskad Företa anställningstrygghet. gens förmåga att anpassa sig till marknadens behov och tek niska förändringar bygger på välutbildad arbetskraft. stannar inom Ett europeiskt koncept som tar hänsyn till trygghet i relation till anställning bör inrikta sig på att öka arbetskraftens an ställningsbarhet snarare än att skapa trygghet på en viss ar betsplats och därigenom främja både flexibilitet och beredska pen att byta arbete som ett led i en process för att höja produkti viteten och sysselsättningen. ett och tillräckligt Ökad flexibilitet vad gäller an ställningsbarhet anställ ningstrygghet förutsätter att det socialt finns skyddsnät. Erfarenheter från vissa länder visar att en flexibel ekonomi kan upprätthållas ge nom en kombination av effektiv arbetsmarknadspolitik och ett fullgott socialt skyddsnät. Höga produktionsvolymer kan under stödja ett system grundat på samförstånd om vilka roller och vilket ansvar arbetsmarknads politiken, arbetsgivarna och ar betstagarna har för att skapa en flexibel marknad. Utvecklingen på den danska arbetsmarkna den under senare tid är ett exempel på en sådan samför danska ståndslösning. exemplet visar dock också på be hovet av att ett sådant system måste åtföljas av noggranna kontroller och regler för genom förandet, så att man undviker att kostnaderna skenar iväg och att man skapar ett system där det inte lönar sig att arbeta. Det I fråga om alla relevanta arbets marknadssystem, — anställnings skydd, arbetstid, social trygghet och arbetarskydd — krävs det ett radikalt nytänkande för att anpas sa dessa system till ett annorlunda organiserat arbetsliv. Konceptet trygghet för arbetstagare måste for muleras om och i högre grad foku s e r as på t r y g g h et g r u n d ad på anställningsbarhet än på trygghet grundad på individens arbetsplats. Debatten bör ändra inriktning och inte bara handla om reglering/av- reglering, utan istället handla om att man måste finna en ny balans mellan flexibilitet och anställning strygghet som både arbetsgivare och arbetstagare tjänar på. En ut bredd känsla av osäkerhet inte bara bland arbetslösa utan även bland människor som har arbete, har va rit en orsak till att konsumenternas framtidstro legat på en låg nivå, vilket i sin tur försvårat den ekono miska återhämtningen. Framtidens yrkeskunskaper Teknisk utveckling och konkurren sen mellan företagen påskyndar de strukturella förändringarna. Om tio år kommer 80% av den teknik vi använder idag att vara föråldrad och ha ersatts av ny, mer avancerad teknik. Vid samma tidpunkt kom mer 80% av arbetskraften att ha en formell utbildning som är äldre än tio år. Det kommer att vara ofrånkomligt att vidareutbilda arbetskraften. Under perioden 1983-1991 ökade antalet personer som arbetade som företagsledare, yrkesutbildade ar betstagare eller tekniker med över 25% per år, medan den totala sys selsättningstillväxten bara uppgick till ungefär 1% per år. Förändring en mot yrken som kräver allt högre utbildning fortsatte även under 1995 inom unionen. Ökad anställ ning av personer inom dessa yrkes kategorier stod för största delen av den totala sysselsättningstillväxten för både kvinnor och män under det året. En hög utbildning är dock inte nå gon garanti för att man får ett ar bete. I alla medlemsstater ökar andelen högutbildade personer som saknar arbete. Det fmns flera förklaringar till denna till synes märkliga paradox. Bättre utbild ning hos arbetskraften som helhet kommer troligen att medföra att andelen bättre utbildade bland de arbetslösa kommer att öka. Trots att utbildningsnivån ökar, är den utbildning och praktik som erbjuds inte alltid den som efterfrågas på arbetsmarknaden, varken vad gäl ler kunskapernas bredd eller deras flexibilitet. Den sektorvisa förändringen av sysselsättningen har stor betydel se för de krav som ställs på arbets t a g a r n as y r k e s k u n s k a p er och utbildningsnivå. De sektorer där flest nya arbetstillfällen skapas är i allmänhet, men inte alltid, de 16 Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier sektorer där arbetstagarna har re lativt hög utbildning, medan de sektorer inom vilka arbetstillfäl len försvinner ofta är sådana där arbetstagarna har relativt låg ut bildning. Inom de sektorer där ar betstillfällen försvinner h ar ca 45% av unionens arbetstagare ing en utbildning efter grundskolan och endast 13% har examen från universitet. Inom de sektorer där arbetstillfällen tillkommer saknar endast 27% utbildning efter grund skolan, medan 35% har examen från universitet, detta trots att hotell- och restaurangbranschen i n g år h ä r, en b r a n s ch d är utbildningsnivån är bland de lägs ta. Dessutom löper en avsevärt större andel lågutbildade risk att förlora sina arbeten än personer med hög re utbildning, oavsett om de arbe tar inom en expanderande sektor eller en sektor där arbetstillfällen försvinner. Slutsatsen av detta är helt klart att de sektorspecifika trenderna förstärker yrkestren derna inom sektorerna, och mins k ar b e h o v et av l å g u t b i l d ad arbetskraft samtidigt som behovet av arbetskraft med högre utbild ning ökar. U n d er de s e n a s te å r en h ar medlemsstaterna vidtagit en rad åtgärder för att förbättra yrkesut bildningens och praktikens struk tur, kvalitet och användbarhet både för sysselsatta och arbetslösa (ta bell 5). En rad instrument har använts för att stimulera investeringar i utbild ning för personer som har arbete. Till dessa hör utbildningsavgifter (IRL), tvingande lagstiftning för in vestering i utbildning (F) och skat telättnader eller nedsatta sociala avgifter (F, NL). En vanligt före kommande åtgärd är främjande av ledighet för utbildning (B, DK, D, F, P, FI, S). Alla medlemsstater har också en mängd utbildningsprogram för ar betslösa och i de flesta medlemssta- t e r na ä g n as en s t or del av arbetsmarknadspolitiken åt att främja deltagandet i dessa program (se nedan). Ändå finns det tecken som tyder på att andelen arbetslösa i åldern 25-59 år som deltar i ut bildningsåtgärder har sjunkit nå got under de tre senaste åren från 7,1% till 6,9%. Trots ovannämnda förbättringar är det tveksamt om den nuvarande takten på utvecklingen av mänskli ga resurser och befintliga institu tionella arrangemang är tillräcklig för att Europa skall kunna anta 2000-talets globala utmaningar. Behovet av åtgärder Utmaningen för politiken består alltså av två delar. Först måste man göra stora investeringar i mänskliga resurser för att höja den totala kunskapsnivån och där med reagera på trenden mot mer kvalificerade arbeten. Detta stäl ler krav på b ä t t re kvalitet och m a r k n a d s s t y rd u t b i l d n i ng och praktik samt på en marknadsan passning och förbättring av effek tiviteten i befintliga program. För det andra måste man förbereda ar betskraften på de kontinuerliga strukturella förändringarna. Det ta ställer krav på två former av åtgärder, dels för arbetslösa och personer som skall in på arbets marknaden för första gången, dels for den majoritet av personer som har ett arbete. - På en arbetsmarknad som stäl ler allt större krav på yrkeskva- lifikationer finns det för många arbetslösa som har otillräckliga 17- kvalifikationer. Personer med gamla eller inte längre aktuella kvalifikationer har svårigheter att återinträda på arbetsmark naden. När den genomsnittliga kunskapsnivån stiger, finns det en risk att de personer som har lägre utbildningsnivå hamnar på efterkälken och drabbas av social utslagning. Det behövs målriktade insatser för att höja deras kunskap till en nivå som ger dem möjlighet att konkur rera på den allt hårdare arbets marknaden. En ännu större utmaning ligger dock i att övertyga de personer som har ett arbete om att anpassa sig till de nya kraven. Detta är särskilt viktigt för arbetstagare med lägre utbild ning, eftersom en uppgradering eller utvidgning av befintliga kunskaper medan de har ett arbete skulle kunna visa sig vara den mest kostnadseffekti att va förebygga långtidsarbetslöshet och höja deras anställningsbar het. Större delen av utbild ningsprogrammen riktar sig till yngre personer (se nedan), inte till personer som redan har ar arbetat bete eller investeringen som har för 6 Befolkning i ålder 25-59 år efter utbildningsnivå, 1995 I postgymnasial utbildning I gymnasial utbildning 25-9 30-4 35-9 40-4 45-9 50-4 55- Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier 10-30 år och sedan förlorat sitt arbete. Förbättrad utbildning och bätt re utbildningsarrangemang bör grundas på ett samarbete mel lan näringsliv och regeringar så att båda kan arbeta för de krav arbetslivet ställer. Företagen måste inse sin roll när det gäl ler att tillhandahålla utbild ning till sina arbetstagare och den utbildning som sker i of fentlig regi måste uppfylla de behov som industrin och de sys selsatta har. Om arbetskraftens kunskaper skall uppgraderas kommer det ta att innebära stora föränd ringar i befintliga utbildnings- och praktikprogram för att des sa skall anpassas till informa tions- och kommunikationstek niken och sedan kunna hålla för jämn takt med den explosions artade utvecklingen även i fort sättningen. Detta tyder på att det kommer att uppstå ett nytt samspel mellan arbete och som istället utbildning tidigare mellan arbete och arbetslöshet. Utbildningssyste met måste förändras så att undervisningen blir mer inter aktiv istället för att vara enbart kunskapsförmedlande. Företag måste erbjuda praktikmöjlighe ter. Arbetslösa måste ges möj lighet att omskola sig istället för att hamna i långtidsarbets löshet, där kunskaperna går förlorade. En stor utmaning är att stoppa utvecklingen mot ett allt lägre arbetskraftsdeltagande bland äldre, särskilt män. Många av de personer som förtidspensio neras har låg utbildningsnivå 7 Ungdomsarbetslöshet i medlemsstaterna 1990 och 1995 DK D OR E F IR I L NI. A P Fl S UK E tt B DK D QR E F IR I L NL A P R 6 UK E16 % av arbetskraften, 15-24 % av befolkningen, 15-24 18 och förtidspensioneringen har ofta föregåtts av långtidsarbets löshet. Det verkar som om sam hället varken känner till eller bryr sig om dessa personer. Den europeiska ekonomins framtida konkurrensförmåga är beroen de av att dessa personer är arbetsmarknaden. aktiva på förbättra Insatser utbildning och yrkeskunskaper bör inriktas mer på denna grupp. för att Europa måste skapa en ny kultur med lärandet och praktiken som en livslång process där särskild vikt fästs vid kön, men som också i stör re utsträckning riktar sig till äldre och handikappade. Initiativet till detta tas nu genom "1996 — det E u r o p e i s ka å r et för l i v s l å n gt lärande" och kommissionens vit bok om utbildning (Lära och lära ut). Den mest brådskande uppgif ten är dock att stoppa den utveck ling som medför att de kunskaper som vuxna arbetstagare, både så dana som fortfarande arbetar och sådana som lämnat arbetslivet, har i allt större utsträckning blir förlegade. Strukturella mål för sysselsättnings- politiken f r ån E s s e n m ö t et S t r a t e g in u n d e r s t r ök b e h o v et a tt av prioritera vissa eftersatta grupper på arbetsmarknaden: arbetslösa ungdomar, långtidsarbetslösa och arbetslösa kvinnor. E f t er d e t ta v i d a r e u t v e c k l a des denna strategi i enHetsrappor- ten inför rådets möte i Madrid och i i n t e r i m s r a p p o r t en inför Europeiska rådets möte i Florens. Följande tre strukturella mål for- Med arbets!ösheten som utmaning — frågeställningar och strategier mulerades för sysselsättningspoli tiken: - Integrera ungdomar i arbetsli vet: alla ungdomar skall ges den utbildning, praktik och ar betslivserfarenhet som behövs för att de skall få ett arbete. - Förebygga långtidsarbetslöshet: alla arbetslösa personer skall ges möjlighet till omskolning och réintégreras i arbetslivet innan de hamnar i långtidsarbetslös het. - lika möjligheter Inrikta all sysselsättningspoli tik på för kvinnor och män: en aktiv poli tik för att bryta diskriminering en på arbetsmarknaden bör be drivas genom att man på nytt använder sig av deltidsarbete som en övergångslösning och som ett sätt att förena arbetsliv och fritid både för kvinnor och män. Målsättningen med dessa stuktu- relia mål är inte a tt begränsa sysselsättningspolitiken till vissa grupper. Tvärtom, målsättningen är att utveckla en överskådlig politik som får hela arbetsmarkna den att fungera bättre. Integreringen av ungdomar på arbetsmarknaden Ungdomsarbetslösheten är fortfa rande dubbelt så hög som vuxenar betslösheten, i genomsnitt över 20%. Gapet mellan ungdomsar betslösheten och vuxenarbetslös heten minskade märkbart under andra halvan av 1980-talet, när ar betslösheten sjönk men ökade igen under konjunkturnedgången i bör jan på 1990-talet. Men gapet är fortfarande mindre än det var för tio år sedan och antalet som berörs är mycket lägre på grund av tillba kagången i arbetskraftsdeltagan de parat med att antalet ungdomar minskade (Tabell 6). i de Antalet ungdomar som inträtt i ar betskraften under 1995 i unionen skulle ha minskat naturligt även utan något bortfall i arbetskraftsdel tagande, eftersom denna ålders g r u pp m i n s k ar f l e s ta medlemsstaterna. Enbart denna de mografiska effekt minskade ung domsarbetskraftens storlek med omkring 1% 1995, och om man dess utom tar hänsyn till förändringen i arbetskraftsdeltagande är tillbaka gången 3% enbart under detta år. Till skillnad från i andra åldersgrup per är denna utveckling nästan lika för kvinnor och män. Många av de åtgärder som vidtas av medlemsstaterna för att förbättra förutsättningarna för ungdomar att få arbete syftar till att ge dem möj lighet att skaffa sig rätt kompetens och kvalifikationer för arbetsmark naden och undvika arbetslöshet. Särskilt har åtgärderna koncentre rats till att minska antalet ungdo mar som i förtid slutar sin utbildning och/eller yrkesutbildning som låg kval ificerade. Några medlemsstater garanterar en yrkesutbildningsplats till de ungdo mar som vill ha en sådan plats när de slutat den obligatoriska skolut bildningen (NL, UK). Andra med lemsstater garanterar ett visst antal platser på gymnasiet för att säker ställa att de som önskar fortsätta skolutbildningen skall få möjlighet till detta (FI, S). Flera medlemssta ter har som mål att öka utbildnings deltagandet på olika nivåer (F, I, E, UK). Till och med i medlemsstater som har en lång tradition av system med lärlingsutbildning vidtas åtgär der för att stärka dessa eller förbätt 19- ra lärlingsutbildningens anseende bland arbetsgivare och ungdomar. Andra medlemsstater utvecklar el ler bygger ut sina yrkesutbildnings- system för a tt göra dessa mer attraktiva. Behovet av åtgärder Eftersom sysselsättningsgrad och arbetslöshet bland ungdomar är känsliga för arbetsmarknadens ut veckling i stort, bör ett framgångs r i kt för h a n d l i n g s p r o g r am ungdomar inbegripa insatser både på utbudssidan för att utrusta ung domarna tillräckligt för arbets marknaden och på efterfrågesidan för att förbättra arbetsmarkna dens funktionssätt och angripa de underliggande orsakerna till hög och ihållande ungdomsarbetslös het. för inte som att de - På utbudssidan är ett tidigt in gripande att lösningen förhindra att ungdomar blir ar betslösa och senare långtidsar betslösa. Undersökningar anty der har kvalifikationer löper fyra gång er så stor risk att bli arbetslösa som de som har kvalifikationer. Insatser bör koncentreras på att minska analfabetism och misslyckad skolgång och höja utbildningsnivån. Några länder har mfört kvantitativa och tids bestämda mål för att förbättra förhållandena. Där sådana mål finns bör de understödjas ge nom tillräckliga resurser. - För arbetslösa ungdomar bör aktiva politiska åtgärder vidtas mycket tidigare än vad som för närvarande är fallet. Om alltför stor vikt läggs vid lagbestäm melser i samband med prövning av rätt till förmån, kan det leda till att ungdomarna hamnar i alltför långa vänteperioder och Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier öka risken för att den akti arbetsmarknadspolitiken va blir ett stöd och bihang till bi dragssystemet istället för att i förebyggande syfte medverka till att dessa ungdomar kom mer ut i arbetslivet. till relevant När ungdomarna kommer ut på arbetsmarknaden bör de få till rådgivning gång och vägledning och möjlighet att utveckla den kompetens och de erfarenheter som behövs. Ett sätt att uppnå detta är att modernisera modellen med lärlingsutbildning, där sådan finns, och att utveckla program som i huvudsak motsvarar det ta tvådelade system. För dem som redan har yrkeskvalifika tioner är det viktigast att få ett arbete som ger dem möjlighet att få relevant yrkeserfarenhet. Länder som ger garantier att erbjuda arbetslivserfarenhet el ler yrkesutbildning efter en viss arbetslöshet verkar ha tids lyckats minska ungdomsarbets lösheten. Att bistå med arbetslivserfa renhet är fundamentalt. Arbetsmarkna- ingångsjobb och 8 Långtidsarbetslöshet i unionen 1986-95 % av de arbetslösa Q arbetslösa > 1 år • arbetslösa > 2 or 1986196719881989199019911992199313941995 dens parter spelar en nyckelroll i denna process och vad gäller utvecklingen av nya former av arbetsorganisation (tjänstledig het, flexibel pensionsålder osv. ) och flexibel arbetstid för att skapa ytterligare möjligheter för ungdomar att komma ut på arbetsmarknaden. För att förebygga och bekämpa ar betslösheten och särskilt långtids arbetslösheten bland ungdomar i E u r o pa k r ä vs en m å l r i k t a d, tidigt insatt och aktiv arbetsmark nadspolitik som förenar arbetsliv serfarenhet och möjligheter till yrkesutbildning för de tre miljoner ungdomar som redan varit arbets lösa i minst sex månader. Åtgärder na bör utformas så att denna grupp får så lång livsarbetstid som möjligt och så att de minskar risken för arbetslöshet senare i livet. Förebyggande av långtidsarbetslöshet Under 1995 ökade långtidsarbets lösheten i Europeiska unionen från 48% av de arbetslösa till över 50% (EUR-12). Andelen som varit ar betslös i två år eller längre ökade ännu mer, från 27% till över 30% (Tabell 7). Långtidsarbetslösheten har fortsatt att öka sedan 1992, då andelen var den lägsta på tio år (41%). En mycket större andel av dem som nu är arbetslösa har haft en tidigare arbetslöshetsperiod (ofta långtidsarbetslöshet) jämfört med dem som nu har arbete. Dessutom tycks andelen av arbetskraften med tidigare arbetslöshetsperio der ha ökat över tiden. Omkring 45% av ungdomarna under 25 år i unionen har varit arbetslösa an tingen innan eller efter de börjat sitt första arbete. Långtidsarbetslöshet är resultatet av ut- och inflöden till arbetslöshe ten. Uppgifter från några medlems stater visar att ca 20% av de som blir arbetslösa troligtvis kommer att bli långtidsarbetslösa. Långtidsarbetslöshet leder även till kompetensförlust. Individer förlo rar inte endast självförtroende och självaktning när de är arbetslösa under en längre period utan även attraktionskraft på arbetsmarkna den. Denna process får djupgående konsekvenser för individen och för ekonomin som helhet. Långtidsarbetslöshetens omfatt ning återspeglar bristerna i ekono min och sysselsättningspolitiken. Den övergripande sysselsättnings situationen förklarar en del av problemet, men de olika arbets m a r k n a d s p o l i t i s ka strategierna har lika stor inverkan. Medlemssta ter med en aktiv arbetsmarknads politik har i större utsträckning långtidsarbets lyckats förhindra löshet ( L u x e m b u r g, D a n m a r k, Österrike, Sverige). De flesta medlemsstaterna har fört en bidragsinriktad arbetsmark nadspolitik med små inslag av akti va åtgärder och dessa har ofta varit koncentrerade på att hitta boteme del, men inte att förebygga långtids arbetslöshet. Åtgärder för att hitta botemedel är nödvändiga och vikti ga, men om arbetsmarknadspoliti ken begränsas till sådana åtgärder finns en risk att man sänder fel signaler till de arbetssökande, före tagen och arbetsförmedlingarna, vilket försenar åtgärder och därmed upprätthåller, eller till och med ska par långtidsarbetslöshet. Behovet av åtgärder Man måste angripa långtidsarbets lösheten genom politiska åtgärder 2 0- från två håll: réintégrera de lång tidsarbetslösa på arbetsmarkna den, och förhindra att de arbetslösa blir långtidsarbetslösa. Detta sätt att behandla problemet motiveras av två överväganden. För det första skall de förebyggande åtgärderna förhindra ytterligare ökning av långtidsarbetslösheten genom att utgå från antalet långtidsarbetslö sa, längden på arbetslöshetstidspe- r i o d e r na och r i s k en a tt bli arbetslös. För det andra är åtgär derna troligtvis mer kostnadseffek- t i va om å t g ä r d er v i d t as n är personerna fortfarande har själv förtroende och attraktionskraft på arbetsmarknaden. - Reintegreringen på arbetsmark naden bör påbörjas långt innan människor blir långtidsarbetslö sa och modfällda. Av medlems staternas program fleråriga måste klart framgå att denna fö rebyggande inriktning kommer att förverkligas i arbetsförmed lingarnas dagliga arbete. - För att man skall kunna vidta åtgärder på ett tidigt stadium krävs systematisk övervakning av personer som riskerar att bli långtidsarbetslösa. Den lokala arbetsförmedlingen måste kla ra att ge vägledning och rådgiv ning av hög kvalitet. - Lyckad reintegrering inbegri per ofta yrkesutbildning för nya, mer kvalificerade arbeten. i större Om kvalifikationerna till utsträckning lokala företagens förbättras ekonomins behov, framtidsutsikterna för de ar betslösa. anpassas den och - Kombinerade åtgärder som innefattar yrkesutbildning och yrkeserfarenhet kan underlätta att för de långtidsarbetslösa Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier i ett ak förebyggande handlings ett viktigt element tivt, program. syfte och Tidigt i n s a t ta å t g ä r d er är det avgörande elementet i kampen mot i l å n g t i d s a r b e t s l ö s h e t, b å de f ö r e b y g g a n de för reintegrering. För att man skall k u n na t i l l f r e d s s t ä l la de olika behoven hos de långtidsarbetslösa behövs ett mångsidigt handlan de. D e t ta lämpliga i n b e g r i p er stödstrukturer, kombinerad yrkes utbildning och arbetslivserfarenhet och a k t iv m e d v e r k an av de offentliga arbetsförmedlingarna. Främjande av lika möjligheter för kvinnor och män Lika möjligheter för kvinnor och män är ett av huvudmålen i den europeiska sysselsättningsstrate gin. Delvis beror detta på att kvin nor i ökad utsträckning kommit ut på arbetsmarknaden och spelar en större roll i den europeiska ekono min. I en viss utsträckning upplever kvinnor därför redan nu en verklig, dock ofullständig, utveckling i rikt ning mot jämlikhet vad gäller såväl tillgång som möjligheter, arbetsför hållanden och ersättning. Kvinnor h ar u n d er de senaste 20 åren eller mer stått för hela till växten vad gäller arbetskraften i unionen, och de kommer troligtvis att göra det i framtiden också. Kvin nors förvärvsfrekvens, till exempel vad gäller gruppen mellan 25 och 49 år, har ökat under den korta pe rioden mellan 1987 och 1995, från 63% till drygt 70% av invånarna i de 15 medlemsstaterna (Tabell 8). Den ökade under samma period i alla medlemsstater med undantag i^ör Danmark, Finland och Sverige, där komma över motståndet mot yrkesutbildning och motivera dem genom att möjligheterna på arbetsmarknaden betonas. Arbetslivserfarenheter upp skattas mer av arbetsgivarna än "renodlad" yrkesutbildning. Sysselsättningsskapande åtgär der bör bygga på aktivt samar finansie bete och gemensam ring som berör alla aktörer på den lokala arbetsmarknaden. Framför allt bör arbetsmark nadsparternas aktiva deltagan de betonas. Mindre omfattande program för att skapa arbets tillfällen som riktar sig till de mest utsatta grupperna erbju der ofta större möjligheter och är mer kostnadseffektiva än några av de mer omfattande programmen. och Mer allmänt är lyckade och fö rebyggande reintegreringsstra- tegier för att komma åt lång social tidsarbetslöshet utslagning beroende av utveck lingen av mer övergripande in stitutioner och stödstrukturer deltidsarbeten, (heltids- egenföretagande, utbildning och yrkesutbildning, harmoni mellan arbete och familj). och Effektiviteten och värdet av den aktiva arbetsmarknadspo litiken för att förebygga och be kämpa långtidsarbetslöshet bör inte bedömas endast på grund val av hur många som på kort sikt får arbete, utan även på grundval av anställningsbarhet på lång sikt. Konceptet med tillfälliga ar betsmarknader med korttidsar att till som hjälper beten at upprätthålla eller återfå traktionskraften arbets marknaden, bör utvecklas som på 2 1- Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier andelen kvinnor som arbetar fortfa rande är hög, över 80%. Ökningen har varit särskilt markant i länder som Spanien och Irland där nivån var mycket låg i början av perioden och steg från omkring 40% till näs tan 60%. Den kvinnliga sysselsätt ningsgraden har också ökat, utom i de tre nordiska medlemsstaterna, där den i Finland och speciellt i Sverige sjönk mer än arbetskrafts deltagandet. Kvinnors förvärvsfre kvens och sysselsättningsgrad är emellertid vad gäller denna ålders grupp fortfarande lägre än i USA, där den förra är närmare 80% och den senare omkring 75%- vilket är en skillnad på mellan 6 och 7 miljo ner sysselsatta kvinnor (dvs. med hänsyn till invånarantalet). Medan kvinnors förvärvs- och sys selsättningsgrader har ökat med ti den, männens minskat. Drygt 62% av de nettoarbetstillfällen som ska pades inom unionen under 1995 gick, liksom under perioden när mast innan, till kvinnorna snarare än till männen. I en viss utsträck n i ng d et å t e r s p e g l ar d e t ta sysselsättningens sektorsvisa för ändringsmönster där det skapats arbetstillfällen inom tjänstesektorn och där tillbakagången inom jord brukssektorn och industrin, där övervägande män är sysselsatta, fortsatt, De sektorer som har den snabbaste tillväxten är de som har en opropor- t i o n e r l i gt hög a n d el k v i n n or anställda. Inom unionen innehas mer än 60% av arbetstillfällena inom dessa sektorer av kvinnor och en liknande andel ytterligare ska pade arbetstillfällen går snarare till kvinnor än till m ä n. Män h ar däremot fler än 70% av arbetstill fällena inom de krympande in dustrisektorerna. En betydande Kvinnors (ålder 25-49 år) arbetskraftsdeltagande och sysselsättningsgrad i medlemsstaterna, 1987 och 1995 100 r -i 100 andel av kvinnorna inom den väx ande tjänstesektorn har en hög ut bildning med högskoleexamen eller m o t s v a r a n d e. Omkring 70% av kvinnorna med sådana kvalifikatio ner arbetade inom dessa sektorer 1995, i motsats till endast 46% av männen med liknande utbildnings nivå. Ännu mer påtagligt är att knappt mer än 40% av kvinnorna med endast grundläggande utbild ning också arbetade inom de växan de sektorerna jämfört med endast 14% av männen. Kvinnors arbetslöshet har emeller tid k n a p p a st p å v e r k a ts av uppsvinget och har i alla medlems stater med undantag av Storbritan nien och Sverige förblivit högre än männens. Den genomsnittliga ar betslöshetsgraden bland kvinnor i u n i o n en h ar u n d er p e r i o d en 1994-1995 gått tillbaka mindre än för män. Från mitten av 1995 till våren 1996 har kvoten såväl för män som för kvinnor hämtat sig i u n g e f är s a m ma u t s t r ä c k n i n g. Tyskland är emellertid ett undan för tag eftersom arbetslösheten män har ökat mycket snabbare än för kvinnor, men detta återspeglar i stor utsträckning den betydande tillbakagången av kvinnor från ar betsmarknaden i f. d. DDR, där de ras förvärvsfrekvens varit särskilt högt. Behovet av åtgärder ett för sysselsättningen - Kvinnors fortsatta arbetskrafts deltagande viktigt är element i den framtida utveck lingen i Europa, särskilt med hänsyn till den framtida demografiska utvecklingen. En hög förvärvs frekvens bland kvinnor har ett samband med höga sysselsätt ningsnivåer och snabb totala ekonomisk utveckling. Politiken bör därför inriktas på att säker- B DK D GR E F IR I L NL A P Fl S UK E15 E15 inkluderar de nya tyska delstaterna; Fl, S 1985; S 25-44; vnstra stapeln; 1987; hgra stapeln: 1995 22 ställa och underlätta tillgången på lämpliga arbetstillfällen för kvinnor. Trots att en större andel av de arbetstillfällen som skapas till faller kvinnor snarare än män, är det sant att kvinnor i unio nen drabbas hårdare av arbets löshet än män. Det är viktigt att vidta lämpliga politiska åt gärder för att säkerställa att kvinnor behandlas rättvist och jämlikt på arbetsplatsen och ges möjlighet att förena arbete med vårdande uppgifter utan att därför behandlas orättvist i yrkeskarriären. Av avgörande betydelse är fler och effektivare inrättningar, som gör det möjligt för familje medlemmarna att förena arbete med ansvar för familjen (inbe gripet både barn- och äldreom sorg). Detta innebär att alla be stämmelser bör revideras, som gör att kvinnor direkt eller in direkt behandlas orättvist när de är mammalediga eller lediga för att ta vårdansvar. Det är mycket viktigt att inte glömma bort de män vars kvali fikationer inte längre efterfrå gas på arbetsmarknaden och som är dömda till sysslolöshet oavsett om det kallas långtidsar betslöshet eller förtidspension. Hittills har inga effektiva åtgär der vidtagits för att återföra dem til! arbetsmarknaden och politiken koncentreras fortfa rande på passiva åtgärder som former inkomststöd (arbetslöshetsstöd, sjukpension, förtidspension socialbi drag). i olika eller För att arbetsmarknadspoliti ken skall präglas av jämställd hetspolitik krävs en värdering Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier eller yrkesutbildning än att bara ge inkomststöd till de arbetslösa och att ändra utgifterna från konsum tion till investeringar. Sätten att uppnå detta är emellertid olika. I vissa länder ett direkt utbyte av passiva utgifter mot aktiva utbild nings- och arbetsplatserbjudanden prioriteras, och nya åtgärder syftar snarare till att öka möjligheterna till nya arbetstillfällen. I andra län der har man strävat efter att förena inkomststöd och aktiva program med omstrukturering av arbetslös hetsförsäkringen för att sporra till aktivt arbetssökande som skall leda till ett förbättrad komplementari- tet mellan dessa båda utgiftskate gorier. i n e f f e k t i v a, De offentliga arbetsförmedlingar nas roll uppfattas i alla medlems stater som nyckelinstrumentet i kampen mot arbetslösheten och för att uppnå en hög flexibilitet på ar betsmarknaden. Som en reaktion på kritiken att arbetsförmedlingar i na s k u l le v a r it betraktande av att behoven på ar betsmarknaden förändrats, har de flesta medlemsstater nyligen om s t r u k t u r e r at sina arbetsförmed lingar. Detta har ofta inneburit en decentralisering, avreglering och en utvidgning av de privata förmed lingarna, samt att erbjuda de ar betssökande en mer målinriktad rådgivning och en satsning på att höja nivån på rådgivningen till kun derna. Under 1995 gav de 15 medlemssta- terna ungefär ut 180 miljarder ECU på arbetsmarknadspolitiska åtgärder, av vilka 63 miljarder gick till aktiva åtgärder. Endast litet över en tredjedel av de totala utgifterna gick till åtgärder som speciellt anpassats till att främja reintegreringen av de arbetslösa snarare än att ge dem inkomst stöd. för att fastställa om regering ens politik har oavsiktliga, oför utsedda men viktiga konsek venser för könsrelationerna. Politiska åtgärder bör därför syfta till att avskaffa all diskriminering och allt som hindrar kvinnor från att förbättra sin situation på ar betsmarknaden. Kvinnors arbete kännetecknas av alltför låga löner, atypiskt arbete, osäkra arbetsför hållanden och för få karriärmöjlig heter. Från passiva till aktiva åtgärder för att främja arbetskraftsdelta gande och tillgång till arbete Ett antal faktorer, särskilt den makroekonomiska utvecklingen har spelat en viktig roll vad gäller uppkomsten av massarbetslöshe ten. Men strukturella faktorer har också bidragit. Ökad arbetslöshet är resultatet av två faktorer: fler människor blir arbetslösa och ar betslöshetsperioderna blir längre. Obalans i arbetsmarknadspolitiken kan ha förvärrat den strukturella arbetslösheten genom att endast er bjuda inkomststöd till merparten av de arbetslösa istället för hjälpa dem att höja sin kompetensnivå för en omstart på den nya mer kompe- ten sin riktade arbetsmarknaden. Detta kan ha bidragit till att lång tidsarbetslöshet och social utslag- ning uppkommit. I de fleråriga sysselsättningspro grammen bekräftas att de offentli från ga u t g i f t e r na bör flyttas passiva till aktiva åtgärder. Det är mer meningsfullt att finansiera sysselsättningsskapande åtgärder - 23 Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier En ökad medvetenhet om att ande len aktiva åtgärder i de flesta med lemsstater utgör en relativt liten del av de totala utgifterna och den alarmerande höga långtidsarbets lösheten har medfört att många åt g ä r d er v i d t a g i ts för a tt flytta utgifterna från passivt inkomststöd till aktiva arbetsmarknadsåtgärder för att hjälpa de arbetslösa att få ett arbete. Detta är svårt att uppnå, särskilt under en konjunkturnedgång då antalet arbetslösa ökar och utgör en belastning på resurserna. Den se naste utvecklingen vad gäller utgif terna visar att passiva åtgärder tränger undan de aktiva åtgärder na under en nedåtvändande kon junktur. Mellan 1990 och 1994 hade den genomsnittliga andelen aktiva åtgärder av de sammanlagda utgif terna i unionen minskat från 36% till 33%> innan den ökade till 35%> under 1995. Ökningen under 1995 kan dels hän föras till en svag tillbakagång av- arbetslösheten, dels till identifier- bara ansträngningar för att aktive a r b e t s m a r k n a d s p o l i t i k e n. ra Denna strategi begränsas inte till att ersätta passiva utgifter med ak tiva utgifter. En viktig del av denna strategi har varit en genomgång av bidragssystemet för arbetslösa för att säkerställa att nivån och varak tigheten av dessa bidrag och social bidrag inte är något hinder för incitamenten att söka arbete och i högre grad integrera inkomststöd i aktiva program. Behovet av åtgärder - För att en sådan ändring av po litiken skall vara framgångsrik krävs åtgärder för att göra en översyn av målen och samver kan mellan både aktiva och passiva åtgärder och en gransk ning och förstärkning av de in strument som används. ningen. Man bör noga se över programmen och definiera de effektivaste lösningarna. av inkomststöd Det bör ske tillsammans med incitament en granskning av förmånssyste seffekterna met. Detta bör syfta till att två mål uppnås. För det första bör det ändra enskilda preferenser från passivt till aktivt arbetssökande och sys selsättning. För det andra bör det syfta till att ge de arbetslö sa tillgång till anpassade pro gram så att de skall kunna lösa sina problem mer varaktigt. En sådan ändring från passiva till aktiva åtgärder är avgörande, inte endast för reintegreringen av de som redan är arbetslösa utan även för att kunna utnytt ja hela arbetskraftens produkti va potential. Men detta kan en dast uppnås om det finns en förståelse klar och gemensam för det ömsesidiga ansvaret mellan de arbetslösa och de of fentliga institutioner som finns för att hjälpa dem att få ett ar bete. Medlemsstaterna vidtar många olika åtgärder för att öka för månernas stimulanskraft, sär skilt vad gäller att anställa arbetstagare med lägre utbild ning och att få dem till att ac ceptera ett nytt arbete hellre än att gå arbetslösa. Sådana åt gärder måste avvägas noga mellan de direkta och indirekta effekterna. De kan öka pressen på den arbetslöse att acceptera arbete, men att hindra dennes make. De kan minska margi nalskatten för låginkomsttaga re, men öka den median- eller genomsnittlönen. Detta kan minska den totala arbetskost naden för arbeten som inte krä ver högre kompetens, men med en betydande effekt på beskatt - 24 lång - Medlemsstaterna har använt för att rad medel en utveckla och reformera de of fentliga arbetsförmedlingarna Politiken har hittills varit kon centrerat på decentralisering, reglering och att i större ut sträckning inrikta sin verksam het på grupper med särskilda behov. Ytterligare reformer bör inriktas på att stärka de offent liga arbetsförmedlingarnas fyra huvudfunktioner så att de kan spela en stor roll för aktivering en av arbetsmarknadspolitiken. Den första av dessa funktioner traditionellt arbetsför- är den sammanför medlande, arbetssökande med arbetser- bjudanden. Den andra är infor mationsfunktionen, som infor merar de arbetssökande och arbetsgivarna om program och tredje den åtgärder, och den vägledande funktionen som ger de arbetssökande råd om möj ligheter, utbildning, omskol ning och system. Den fjärde är den producerande funktionen, som innebär förvaltning av åt gärdsprogram i koordination med de andra funktionerna och inkomststödsystemet. som Den politiska utmaningen: från osäkerhet till förtroende Med den i n re m a r k n a d en t ar Europa ett språng in i modernise ringen av ekonomin. Den utgör en ram för tillväxtoch sysselsättnings- orienterad makroekonomisk poli tik, vilket i sin tur gör det möjligt för medlemsstaterna att bättre utnytt- Med arbetslösheten som utmaning — frågeställningar och strategier de och präglande för att för att tillfredsställa de svårast drab bade gruppernas behov — ung domar och långtidsarbetslösa — samtidigt som man säker ställer lika möjligheter för alla. - Det aktiva engagemanget av alla som berörs av besluten. En ekonomi som kännetecknas av effektivitet och rättvisa och ett rättvist samhälle kan endast fungera om både arbetstagare och arbetsgivare har en gemen sam och balanserad uppfatt ning om sin roll och sin funk tion i detta samhälle. Europa har medlen att lösa sina sysselsättningsproblem. Vägen till denna lösning ligger i att träffa ett antal avgörande och svåra politiska val. S a m a r b e t s v ä g e n, som är kännetecknet och lösenordet i byg gandet av Europa alltsedan gemen skapen grundades, ger den bästa chansen att överbrygga det osäkra klimatet och att med tillförsikt fort sätta in i framtiden. ja multiplikatoreffekten, vilket sär skilt betonas i kommissionens stra tegi för sysselsättningen i Europa — en förtroendepakt. Tillsammans med det fortsatta stödet för syssel sättningen från insatserna från ge- s t r u k t u r f o n d e r, m e n s k a p e ns särskilt Europeiska socialfonden som spelar en viktig roll vad gäller att främja ekonomisk och social sammanhållning inom medlems staterna, betonar den möjligheten av integreringsprocessen. Denna möjlighet har än så länge inte ut nyttjats fullt ut. Konsekventa, sam ordnade insatser ger ett bättre resultat än summan av enskilda oli ka åtgärder i varje medlemsstat. Denna strategi innebär att det noll- summespel, där vart och ett av medlemsländerna söker att uppnå fördelar på andras bekostnad, bor de ersättas av ett vinstspel med samordnad tillväxtpolitik, som in ger förtroende hos konsumenter och investerare. Denna rapport har pekat ut de in satsområden som man fortfarande behöver inrikta sig på om den euro peiska sysselsättningsstrategin skall fullföljas med framgång. Ram verket finns. Uppgiften är nu att få det att fungera. Nyckeln till fram gång ligger i att kunna förena mål som ofta är motstridiga: En konsekvent strategi som ba lanserar makroekonomisk poli tik och strukturpolitik för att den europeiska ar förbättra betsmarknadens funktion sam tidigt för att som åtgärder främja den ekonomiska åter hämtningen vidtas. En konsekvent strategi som ba lanserar effektivitet och rättvi sa, för att främja skapandet av produktiv sysselsättning, me dan man följer strukturella mål för integrering och förebyggan- 25 ISSN 1024-4506 KOM(96) 485 slutlig DOKUMENT sv 04 05 Katalognummer : CB-CO-96-500-SV-C ISBN 92-78-09910-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg di?


title: ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΚ) αριθ. 1951/96 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ της 9ης Οκτωβρίου 1996 για τον καθορισμό των δασμών κατά την εισαγωγή στον τομέα του ρυζιού

eurovoc_concepts:
CCT duties
agri-monetary policy
import
rice


title: Les aides de l'Union européenne pour le développement de la pêche en Suède (1994-1999).

eurovoc_concepts:
EU initiative
FIFG
Structural Funds
Sweden
aquaculture
fishing industry


title: REGULAMENTO (CE) Nº 1944/96 DA COMISSÃO de 9 de Outubro de 1996 que fixa as restituições à exportação do açúcar branco e do açúcar em bruto tal qual

eurovoc_concepts:
Montenegro
Serbia
export refund
raw sugar
trade restriction
white sugar


title: Bilan fourrager 1970-1971/1977-1978 : Ressources.,Bilancio foraggero 1970-1971/1977-1978 : Risorse.,Feed balance sheet 1970-1971/1977-1978 : Resources.,Foderbalancer 1970-1971/1977-1978 : Ressourcer.,Futterbilanz 1970-1971/1977-1978 : Aufkommen.,Voederbalansen 1970-1971/1977-1978 : Beschikbare hoeveelheden.

eurovoc_concepts:
EU Member State
agricultural product nomenclature
agricultural statistics
animal feedingstuffs
fodder


title: SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 2674/96 af Alexandros ALAVANOS til Kommissionen. Psykiatrisk behandling og førerbevis

eurovoc_concepts:
Council of the European Union
EC Directive
EU law - national law
Greece
competence of the Member States
confidentiality
driving licence
national implementing measure
psychiatric confinement
traffic regulations

formats: html print


title: KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1948/96 av den 9 oktober 1996 om inledandet av en stående anbudsinfordran för korn som innehas av det svenska interventionsorganet

eurovoc_concepts:
Sweden
award of contract
barley
export licence
intervention agency
product quality