title: Komission kertomus - Työllisyys Euroopassa (1996)

eurovoc_concepts:
EU employment policy
fight against unemployment
labour market
unemployment
vocational training

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 09. 10. 1996 KOM(96) 485 lopull. KOMISSION KERTOMUS Työllisyys EUROOPASSA 1996 Tiivistelmä - K u i n ka työllisyyden h a a s t e i s i in v a s t a t a an Tiivistelmä - Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan Työllisyys Euroopassa 1996 -kertomuksessa esitetään Euroopan unionin työllisyyden ja työmarkkinoiden viimei simmät suuntaukset. Siinä analysoidaan nykytilannetta ja hahmotellaan poliittisia kysymyksiä, joihin on otettava kantaa, jos työllisyyteen liittyvät ongelmat halutaan rat kaista. Suuntaukset - Vuonna 1995 työpaikkoja oli 148 miljoonaa eli 1,1 miljoo naa enemmän kuin vuonna 1994, mutta edelleen neljä mil joonaa vähemmän kuin neljä vuotta aikaisemmin. - Nykyinen 60 prosentin työllisyysaste on alhaisempi kuin 20 vuotta sitten, ja se on laskenut huomattavasti vuo desta 1991, jolloin se oli 63 prosentin huipputasolla. - Työttömyysaste pysyy edelleen korkeana: vuoden 1996 puolivälissä se oli keskimäärin 10,7 prosenttia eli vain hieman alhaisempi kuin korkeimmillaan huhtikuussa 1994, jolloin se oli 11,3 prosenttia. - Nuorisotyöttömyys on keskimäärin 20 prosenttia eli edelleen kaksinkertainen verrattuna aikuisten työttö myyteen. - Vuonna 1995 pitkäaikaistyöttömien osuus kaikista työt tömistä nousi 48 prosentista yli 50 prosenttiin. Yli kaksi vuotta työttömänä olleiden osuus nousi 27 prosentista yli 30 prosenttiin. - Naiset ovat vastanneet työvoiman koko kasvusta 20 vii me vuoden aikana, ja naisten osuus 25—49-vuotiaasta työvoimasta on nyt 70 prosenttia koko unionin alueella. - Vuonna 1994 alkanut kasvun elpyminen jokseenkin pysähtyi vuoden 1995 lopussa lähinnä rahoitusmarkki noiden epäsuotuisan kehityksen vuoksi. Kasvun odote taan kuitenkin jatkuvan tämän vuoden aikana ja kiihty vän vuonna 1997. Poliittisen toiminnan alueet Jäsenvaltioiden liikkumavara torjuttaessa työttömyyttä ja syrjäytymistä näyttää olevan kapea, eikä vaihtoehtoja ole paljon. Perinteisellä kysynnän ohjailemisella valtion ali jäämien avulla ei ole onnistuttu saamaan aikaan kestävää kasvutulosta eikä ratkaisemaan Euroopan kansantalouk sien rakenteellisia ongelmia. Sen vuoksi on edelleen harjoitettava vakauteen tähtäävää makrotaloudellista politiikkaa, joka p a r a n t aa luottamusta rahoitusmarkkinoilla ja kuluttajien keskuudessa. Ei pidä antaa periksi teknologiapessimismille, pelätä maailman kaupan vapautumista eikä tavoitella vain omaa etua haja naisilla, yksittäisillä toimenpiteillä. Työllisyyttä edistävä kasvu ei saa perustua nykyisten työ paikkojen jakamiseen pohjautuvaan puolustusstrategiaan vaan kysynnän kasvua edistävään hyökkäysstrategiaan. Tätä kasvua olisi ylläpidettävä pyrkimyksillä suurempaan innovatiivisuuteen, jolla avataan uudet työllisyyden läh teet ja lujitetaan olemassa olevia työpaikkoja. Tämä voi daan saavuttaa investoimalla neljään osa-alueeseen: - - aineelliseen tuotantokapasiteettiin, taitotietoon ja inhimillisiin voimavaroihin, - yrittäjyyttä edistävään ympäristöön ja infrastruktuu - Naisten työttömyysaste oh 12,5 prosenttia heinäkuussa 1996, eikä talouden elpyminen ole vaikuttanut siihen. Naisten työttömyysaste on miesten työttömyysastetta kor keampi kaikissa jäsenvaltioissa kahta lukuun ottamatta. riin, - tietoihin j a taitoihin. - Työn luonne muuttuu. Yö- ja viikonlopputyötä tekevien määrä on noussut lähes kaikkialla. Useimmat 1990-lu- vun uusista työpaikoista ovat olleet osa-aikaisia. Määrä työllisyyden kasvusta oli aikaistyön osuus miesten 100 prosenttia ja naisten työllisyyden kasvusta hieman vajaat 50 prosenttia. - Vuotuisten keskiarvojen tasolla vuosina 1988-95 suur ten yritysten työpaikkojen menetykset on suurelta osin korvattu pk-yritysten uusilla työpaikoilla. Alle 100 työn tekijän nettotyöllisyyttä 259 000 työpaikalla vuosittain, kun taas yli 100 työnte kijän yritykset ovat menettäneet nettomääräisesti las kettuna 222 250 työpaikkaa vuodessa. lisänneet yritykset ovat - Palveluala loi eniten uusia työpaikkoja nettomääräisesti laskettuna, kun taas maatalouden ja teollisuuden työlli syys taantui edelleen. — -3 Lisäksi myös tuotanto-ja työllisyysjärjestelmien uudistuk sissa on puututtava tavaroiden ja palveluiden markkinoil la s e kä työmarkkinoilla vallitsevaan r a k e n t e e l l i s e en joustamattomuuteen, jotta ne voivat toimia tehokkaasti. Samanaikaisesti on selvää, että uudistusten on noudatet tava yhteisvastuun ja yhteiskunnallisen oikeudenmukai s u u d en p e r i a a t t e i t a. T e h o k k u u s, s o p e u t u m i s k y ky ja turvallisuus ovat eurooppalaisen tuotannon ja yhtäläisten mahdollisuuksien järjestämistavan vahvuus. Useiden Eu roopan maiden kokemus on osoittanut, että on mahdollista torjua köyhyyttä ja syrjäytymistä järjestämällä turvaverk koja niille, jotka eivät pysty kilpailemaan markkinavoimi en kanssa ja toisaalta kannustaa aktiivista työnhakua ja työntekijöiden rekrytoimista, mikä edistää sekä jousta vuutta että turvallisuutta. Työpaikkojen m ä ä r än erilaiseen kasvuvauhtiin Yhdysval loissa ja Euroopassa on monia syitä, kuten erilainen tuo- Tiivistelmä - K u i n ka työllisyyden haasteisiin v a s t a t a an tannon kasvuvauhti, toimialakohtaisten työllisyyssuun- tausten erot, suurempi palkkahajonta Yhdysvalloissa sekä tavaroiden ja palveluiden markkinoita koskevan sääntelyn erot. Kohtuuttoman suuret välilliset työvoimakustannuk set ovat luoneet Euroopassa pienipalkkaisiin, vähemmän koulutettuihin ryhmiin kohdistuvia vääristymiä. Nämä vääristymät on poistettava siten, ettei kasvanut palkkaha jonta korvaudu suuremmalla köyhyydellä. - Monet ja työaikajärjestelyjen tekijät osoittavat Euroopan työmarkkinoiden muuttuvan joustavammiksi työn organisoinnin, lainsää osalta. dännöllisen kehyksen Lisääntyneen joustavuuden tuomat työllistävät mahdol lisuudet eivät kuitenkaan toteudu. Politiikassa olisi kes kityttävä jatkamaan joustavuutta lisäävää suuntausta asettaen uudeksi painopisteeksi työhön liittyvän turvan laajemmilla työmarkkinoilla, jotta voitaisiin taata jous tavuuden ja turvallisuuden välinen tasapaino. - Eurooppalaisen työvoiman ammattitaidon taso on tule vien työpaikkojen kehityksen kannalta ratkaiseva teki jä. Uuden tekniikan kehityksen luoma haaste edellyttää pikaisia toimia työvoiman ammattitaidon tason kohotta miseksi. Koulutukseen on sijoitettava paljon nykyistä enemmän koulutuksen ja ammattitaidon kokonaistason nostamiseksi. Tarvitaan viranomaisten ja yritysten väli täydennyskoulutusohjel seen yhteistyöhön perustuvia mia jatkuvan rakennemuutoksen aiheuttamien vaati musten täyttämiseksi. - On myös korostettava enemmän työttömien koulutusta, jolla voidaan torjua ammattitaidon rapistumista ja hel pottaa työttömien työnsaantia. Suhteettoman suuri osa työttömistä on ammattitaidottomia tai heidän taitonsa eivät ole ajan tasalla, ja monet vanhemmista työnteki jöistä jättävät työelämän samasta syystä. - Nuorten työttömyys on paljon todennäköisempää kuin aikuisten, vaikkakin asia koskee nykyisin harvempia kuin kymmenen vuotta sitten, koska entistä useammat nuoret jatkavat koulutuksen parissa. Tasapainoinen tarjontaan nuorisopolitiikka käsittää sekä työvoiman liittyviä toimenpiteitä, jotka valmentavat nuoria työelä mään, että työvoiman kysyntään liittyviä toimenpiteitä, jotka parantavat työmarkkinoiden toimintaa nuorten kannalta. Aktiivisen työmarkkinapolitiikan olisi keski tyttävä hyvissä ajoin työn ja koulutuksen yhdistäviin kohdennettuihin toimenpiteisiin. - Pitkäaikaistyöttömät ovat Euroopan työttömyysongel man hankalin osa; heitä on jälleen vuonna 1995 yli 50 prosenttia työttömistä. Politiikassa on keskityttävä lisäksi pitkäaikaistyöttömien uudelleenintegroimisen enemmänkin pitkäaikaistyöttömyyden ehkäisemiseen tarjoamalla jokaiselle työnhakijalle työtä tai koulutusta ennen kuin hänestä tulee pitkäaikaistyötön. - Näiden varhaisten toimenpiteiden toteuttamisesta vas taavat lähinnä työvoimatoimistot. Jäsenvaltioiden olisi otettava tämä huomioon Eurooppa-neuvoston hyväksy missä monivuotisissa ohjelmissaan. Varhaisiin toimenpi teisiin olisi sisällytettävä uhanalaisimpien ryhmien seu ranta, asianmukaiset neuvontapalvelut sekä tarkoituk senmukaiset aktiiviset toimenpiteet. - Naisten osuus unionin työvoimasta kasvaa koko ajan, ja myös heidän osuutensa uusista työpaikoista on merkit tävä. Vaikka tasa-arvon suhteen onkin edistytty, se ei ole toteutunut kaikilta osin. Politiikan liikkeelle paneva na voimana olisi oltava naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien ulottaminen kaikkialle (mainstrea- ming) ottaen samalla huomioon naisten erityiset tarpeet, jotka liittyvät työn ja perhevelvollisuuksien yhteensovit tamiseen. Politiikassa on keskityttävä estämään naisten syrjintä tekijät, jotka estävät naisia parantamasta työmarkkina-asemaansa. Naisia ja miehiä olisi kannustettava tekemään epäsovin naisia uravalintoja ja siten murtamaan työelämän syr jinnän perusta. työmarkkinoilla ja poistamaan - Työllisyysstrategian mukaisesti jäsenvaltioita kehote taan painottamaan aktiivisia toimenpiteitä työmarkki napolitiikassaan. Tämä vaatimus on kaksiosainen: pas siiviset on muutettava aktiiviseksi politiikaksi, ja ehkäiseviä toimenpiteitä on vahvistettava aktiivisen politiikan avulla. Tällainen strategia sopii kaikin puolin yhteen budjetin vakautta misen ja vakaiden valuuttakurssien kanssa. työmarkkinakustannukset - Muutos kohti aktiivisempaa työmarkkinapolitiikkaa on ilmeisesti alkanut. Kehityksen jatkuminen edellyttää työmarkkinapoliittisten toimenpiteiden voimakkaampaa keskittämistä, etuusjärjestelmän kannustusvaikutusten tarkastelua sekä työvoimatoimistojen keskeistä osuutta työmarkkinapolitiikassa. Poliittinen haaste: epävarmuudesta luottamukseen Työllisyysstrategian onnistuminen edellyttää kaikkien jä senvaltioiden ja unionin yhtenäistä toimintaa kolmella alueella: - makrotaloudellisen ja rakenteellisen politiikan tasapai nottaminen - - tehokkuuteen ja oikeudenmukaisuuteen tähtäävä stra tegia kaikkien asianosaisten osallistumiseen tähtäävä strate gia Paljon on jo saavutettu, m u t ta paljon on vielä tekemättä. Eurooppalaisen työllisyysstrategian j a t k a m i n en tarjoaa parhaat mahdollisuudet todelliseen edistykseen, jolla luo daan enemmän ja parempia työpaikkoja ja nostetaan kaik kien Euroopan kansalaisten elintasoa. Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja analysoidaan ja tavoitteiden ja ensisijaisten alojen valossa. Työllisyys Euroopassa 1996 -kertomuksessa työllisyyden ja työmarkkinoiden nykysuuntauksia kehitystä unionin alueella työllisyysstrategiassa määriteltyjen Viimevuotisessa kertomuksessa tuotiin esille varovaisen optimistinen näkemys, jonka mukaan unionin alueella yleistyvä tuotannon elpyminen saisi aikaan uusien työpaikkojen nettomääräistä kasvua, joskin sen vaikutukset työttömyyteen olisivat vähäisiä. Tämä näkemys tämän vuoden kertomuksessa, jossa vahvistetaan työmarkkinoiden huomautetaan, että Euroopan rakenteellista toteutetaan muita toimenpiteitä elpymisen samalla kun kasvun tulosta on parannettava tehostamiseksi. tuotannon kuitenkin Eurooppalainen työllisyysstrategia T y ö l l i s y ys E u r o o p an u n i o n in alueella on jäsenmaiden suurin h a a s t e. Vaikka on olemassa jo monta kestävän, työllistävän kas vun perusedellytystä, kokonaisra kenne on vielä hyvin puutteellinen ja sitoutuminen rajallista. Epävar muus ja luottamuksen puute val litsevat, vaikka makrotaloudelli set olosuhteet ovat v a k a a m m at kuin vuosiin. S e kä t y ö l l i s y y s p o l i t i i k an e t tä makrotalouspolitiikan perustehtä v ä nä on e d e l l e en a l h a i s t en työllisyyslukujen ja korkeiden t o r j u n t a. t y ö t t ö m y y s l u k u j en Sekä makrotaloudelliset ja raken teelliset tekijät ovat osaltaan vai k u t t a n e et E u r o o p an heikkoon työllisyystilanteeseen aina ensim mäisestä öljykriisistä lähtien vuo sien 1992 ja 1993 rahapoliittisiin kriiseihin s a a k k a, jona a i k a na työttömyys on kolminkertaistunut 5 miljoonasta 15 miljoonaan. j ä l k e en J o u l u k u u s sa 1994 E s s e n i s sä p i d e t yn E u r o o p p a - n e u v o s t on k o k o u k s en u n i o n in jäsenmaat ovat tästä syystä sitou tuneet noudattamaan eurooppa laista työllisyysstrategiaa, joka perustuu työllistävään kasvuun tähtääviin, toisiinsa liittyviin toi menpiteisiin, yhteiskunnalliseen tasa-arvoiseen yhteisvastuuseen, kohteluun ja erityisiin toimiin, j o i l la p y r i t ä än h e l p o t t a m a an työmarkkinoilla h e i k o i m m a s sa asemassa olevien ryhmien työhön- pääsyä. Tämä strategia edellyttää yhden nettyä mallia, jossa kaikki - myös makrotaloudelliset ja rakenteelli set - asiaankuuluvat poliittiset t o i m e n p i t e et m y ö t ä v a i k u t t a ja vat työttömyyden torjuntaan t u k e v at t o i s i a a n. S t r a t e g i an makrotaloudellinen osa perustuu budjetin vakauttamiseen, jonka tavoitteena on keskipitkän aikavä lin tasapaino, ja ansiokehitykseen, jossa otetaan huomioon vakaan r a h a p o l i t i i k an ja k a n n a t t a v i en investointien tavoitteet. Ansiokehi tyksen olisi myös heijastettava am mattitaidon perusteella määritet t yä t u o t t a v u u t ta s e kä j o s s a in määrin alueellisia ja toimialakoh taisia eroja. Tämä mahdollistaa al haisemmat korot ja suuremmat in vestoinnit, jotka edistävät kasvua ja työllisyyttä. Komissio on 5. kesäkuuta 1996 antamassaan tiedonannossa esittä nyt työllisyyttä koskevaa luotta mussopimusta, jolla eurooppalai n en t y ö l l i s y y s s t r a t e g ia e t e n ee Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja uuteen vaiheeseen siten, että kaik ki työpaikkojen luomiseen osallis tuvat, erityisesti työmarkkinaosa puolet, ovat mukana toiminnassa. Eurooppalaisen työllisyysstrategi an rakenteelliset ja työmarkkinoi hin liittyvät osatekijät edellyttävät uutta panostusta inhimillisiin voi mavaroihin, erityisesti koulutuk sen avulla ja työllisyyden edistä m i s tä t y ön j o u s t a v a m m an organisoinnin avulla sekä alueelli sen ja paikallisen tason aloitteiden edistämistä mukaan lukien luotta mussopimuksessa tarkoitetut alue sopimukset. Lisäksi tarvitaan pie n i p a l k k a i s t en ja v ä h e m m än koulutettujen työntekijöiden välil listen työvoimakustannusten vä hentämistä ja tehokkaampaa työ m a r k k i n a p o l i t i i k k a a. E r i t y i s tä huomiota olisi kiinnitettävä nuor ten integroimiseen työelämään, pit käaikaistyöttömyyden ehkäisemi seen s e kä m i e s t en ja n a i s t en yhtäläisten työelämän mahdolli suuksien saavuttamiseen. Tässä kertomuksessa tarkastel l a an s e kä m a k r o t a l o u d e l l i s ta liittyvää e t tä t y ö m a r k k i n o i h in tilannetta, jossa edellä mainittu strategia toteutetaan, ja määritel lään alueet, joilla tarvitaan uusia toimenpiteitä. Kertomuksessa ei k u i t e n k a an p y r i tä e s i t t ä m ä än k a i k e n k a t t a v aa y h t e e n v e t oa m o n i s ta e r i l a i s i s ta t e k i j ö i s t ä, jotka mahdollisesti v a i k u t t a v at työllisyystilanteeseen. Euroopan Kolmea tekijää, jotka mahdollises ti vaikuttavat merkittävällä taval la työllisyyteen sekä nyt e t tä ja t u l e v a i s u u d e s sa - p i e n t en tehtävät keskisuurten yritysten työllisyystilan ( k a t so Euroopan netta koskeva 1994), g l o b a l i s o i t u m i s en ja k a u p an vapautumisen vaikutukset sekä unionin mahdollinen laajenemi nen - tarkastellaan yksityiskoh taisemmin myöhemmissä kerto muksissa. kertomus Makrotalouden vakaus ja luotettavuus n o in j a t k u n ut k a s v a v an Vuodesta 1994 aina vuoden 1995 p u o l i v ä l i in s e l k eä elpyminen herätti toiveita Euroo t a l o u d en m y ö n t e i s e s tä p an kehityksestä. Tuotannon ennustet- t i in k o l me prosenttia vuosina 1995 ja 1996, minkä odotettiin parantavan myös työllisyystilannetta. Vauhdiltaan ja rakenteeltaan elpyminen oli juu ri sitä, mitä Euroopan talous tarvit si. Jäsenvaltioiden ja yhteisön t a l o u s p o l i t i i k an y l e i s l i n j o i s sa esitetyn makrotaloudellisen strate- g i an p e r u s t e e l la t ä mä olisi voitu muuttaa kestäväksi inves- tointivetoiseksi kasvusuuntauk- l i s ää s e k s i, j o ka olisi l u o n ut tuotantokapasiteettia ja sen myötä työpaikkoja. Näin olisi luotu perus ta työttömyyden asteittaiselle vä työmarkkinoiden henemiselle ja rakenteellisten uudistusten hel pommalle toteuttamiselle. Vuoden 1994 lopussa suoritetut yritysten investointeja koskeneet kyselyt vahvistivat ensimmäisten, voimak kaiden osakepääomahankkeiden olemassaolon. Sittemmin kasvu on hidastunut selvästi, mikä on vaikuttanut suo raan työmarkkinakehitykseen si ten, että vuoden 1994 puolivälissä alkanut lievä työllisyyden kasvu, joka oli parhaimmillaan 0,8 pro senttia vuonna 1995, on jokseen kin pysähtynyt vuoden 1996 alus sa. Odotettua huonommat tulokset johtuvat lähinnä rahoitusmarkki noiden kahden vastakkaisen ilmi ön viivästyneistä vaikutuksista. Ensinnäkin pitkäaikaiskorot sekä maailman että yhteisön markki noilla n o u s i v at h u o m a t t a v a s ti vuoden 1994 aikana. Toinen, tär -6 keämpi tekijä oli keväällä 1995 koettu valuuttakurssien voimakas h e i l a h t e l u, j o n ka a i k a na EY:n valuuttojen väliset suhteet vaihte livat huomattavasti ja äkillisesti. l i i t t y v ät N ä mä k a k si toisiinsa ja heijastelivat useiden j ä s e n m a i d en v ä l i l lä s o v i t un konvergenssipolitiikan uskotta v u u s o n g e l m ia t ai s i t ä, e t tä kyseistä politiikkaa ei sovellettu ajoissa. i l m i ö tä Pitkäaikaiskorkojen nousuun on useita syitä. Yksi merkittävä syy on se, e t tä e l p y m i s en a l e t t ua ei t o t e u t e t tu m ä ä r ä t i e t o i s ia r a k e n t e e l l i s t en t o i m e n p i t e i tä ( a i n o a s t a an b u d j e t t i a l i j ä ä m i en -0,2 prosenttia EU:n bruttokan s a n t u o t t e e s ta v u o n na 1994 ja -0,3 prosenttia vuonna 1995) leik kaamiseksi. Tämä oli selvimmin nähtävissä maissa, joissa ei ollut vielä ymmärretty, että julkistalou den leikkaukset tulisivat jatku maan. Vuoden 1995 alussa koettu valuut takurssien heilahtelu vaikutti hy vin kielteisesti sekä revalvoituvien e t tä devalvoituvien valuuttojen kansantalouksiin. Ensiksi maini tussa ryhmässä vienti/tuontialan voitot kutistuivat, mikä yhdessä edelleen melko tiukan rahapolitii kan kanssa sai aikaan yksityisten kulutussuunnitelmien tarkistami sen alaspäin. Myös devalvaatio- maissa pyrkimykset devalvaation i n f l a a t i o v a i k u t u s t en hillitsemi seksi heikensivät kysyntää kohon neiden korkojen myötä (jo riski- p r e e m i on k a s vu oli n o s t a n ut korkoja). Kuluttajien ostovoima heikentyi, ja viennin voimakkaan kasvun vastapainona oli jossain m ä ä r in vientimarkkinoiden hi taampi kasvu. Tällainen tilanne - yhdessä sen kä sityksen kanssa, että välittömiä li sätoimenpiteitä tarvitaan budjetti a l i j ä ä m än k o r j a a m i s e k si - on Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja horjuttanut sekä kuluttajien että sijoittajien luottamusta. Kasvun odotetaan jatkuvan vuoden jälkipuoliskon aikana ja kiihtyvän vuosina 1997 ja 1998. Tärkeimmät mittarit osoittavat tähän suuntaan, ja kehitys noudattaa komission y k s i k ö i d en k e v ä ä l lä t e k e m iä ennusteita. Kasvun lisäykseksi en nustetaan 1,5 prosenttia vuonna 1996 ja 2,5 prosenttia vuonna 1997, ja työllisyyden kasvuksi 0,2 pro senttia vuonna 1996 ja 0,6 prosent tia vuonna 1997. Tarvittavat toimenpiteet Viimeaikaisen makrotaloudellisen kehityksen odotettua kielteisem- mät vaikutukset työllisyyteen ja työttömyyteen osoittavat selvästi, kuinka tärkeä tekijä suuri, kestävä kasvu on työttömyyden torjunnan kannalta. On pyrittävä palaamaan takaisin voimakkaan kasvun tielle yhdistämällä eri menettelytavat uskottavalla ja tasapainoisella ta valla. Tämän saavuttamiseksi on täytettävä kahdenlaiset edellytyk set, jotka riippuvat ajanjakson pi tuudesta. Lyhyellä aikavälillä: - ottaen huomioon hyvän tuloksen palkkojen, hintojen, kannatta vuuden ja voimakkaan kansain välisen kysynnän osalta, EU:n tuotannon ja työllisyyden kas vua rajoittaa ainoastaan sisä markkinoiden kysyntää hillitse vä luottamuspula. Kun otetaan huomioon täh täävän politiikan viimeaikainen edistyminen sen myötä ja tapahtunut siirtymä politiikan painopisteessä, sisämarkkinoi den kasvun uudelleenelpymisen edellytykset täyttyvät. lähentymiseen - politiikan kannalta olisi lisä budjetti- tai palkankorotusvaa pyrittä sijaan timusten ja palauttamaan luottamus vä yhteisön jäsenvaltioiden talouspolitiikan yleislinjojen täysipainoiseen soveltamiseen. Toisin sanoen on jatkettava valtiontalouden vakauttamista, tarkoituksenmu ylläpidettävä kaista koko ansiokehitystä EU:n alueella, nopeutettava ra kenneuudistuksia sekä luotava uusia mahdollisuuksia rahapo litiikan höllentämiselle. Budje tin vakauttaminen vaikuttaa myönteisesti yritysten ja kulut tajien luottamukseen vain, jos sitä jatketaan uskottavalla ta valla, toisin sanoen pitämällä korot alhaalla. Lyhyen aikavälin kasvun huo mattavana esteenä on valuutta- häiriöiden uusiutumismahdolli- suus. Tällainen mahdollisuus voi toteutua lähinnä kahdessa tapauksessa: täytt Luottamus EMU-ehtojen joidenkin tähtäävään miseen jäsenmaiden muodolliseen kon- vergenssipolitiikkaan horjuu. Tämä olisi pelkkää vuoden 1995 valuuttakriisin toistoa, joka va hingoittaisi kaikkien maiden tuotantoa ja työllisyyttä. Näin kävisi vain, jos sovituista kon- vergenssitavoitteista luovuttai siin tai jos niitä sovellettaisiin puutteellisesti. joissakin - Uskottavat työllisyyttä lisää vät mahdollisuudet puuttu vat jäsenmaissa. Tämän saisi aikaan jokin pe rusluonteinen heikkous kas työllisyysstrategiassa vu- ja tai erityisesti kasvusuunta- uksen palauttamiseen vaa yhteiskunnallisen dittavan yksimielisyyden puuttumi nen. Ainoastaan elpyminen, joka palauttaa työllisyyden kasvun vähitellen, varmistai si koko strategian johdonmu kaisuuden. Keskipitkällä aikavälillä: - - tuotantokapasiteetin kasvu on seurausta investointivetoisesta kasvusuuntauksesta, jos budje tin vakauttaminen johtaa asteit tain tasapainoiseen budjettiin ja jos vakautta koskevat ristiriidat voidaan estää sekä palkkapoli tiikassa että tavaroiden ja palve luiden markkinoilla. Jotta työt tömyyttä vähennettäisiin mer kittävästi, kestävän kasvun on oltava suurempaa kuin kahtena viime vuotena (vuosikasvu kes kimäärin 2,2 prosenttia). Jos kasvu säilyy vuosien 1974-96 tasolla - nykyisellään noin kaksi prosenttia vuodessa - ainoas taan kaksi prosenttia ylittävä osuus kasvusta luo työpaikko- ja. Työvoima lisääntyy todennä köisesti 0,6 prosenttia vuodessa, aikavälin joten kasvun olisi oltava 3-3,5 pro senttia vähentääkseen työttö myysastetta tyydyttävällä taval la (0,5-1 prosenttia vuodessa) ja nostaakseen siten EU:n työlli syysastetta. Tämä on tärkeää muun muassa väestön ikäänty misestä johtuvien valtiontalou den ongelmien ratkaisemiseksi tulevaisuudessa. keskipitkän tapa jos kasvu on tätä pienempää, työllisyyttä lisätä ainoa liittyviä työhön olisi korostaa kasvun Tämä osatekijöitä. voidaan tehdä esimerkiksi kor vaamalla työtä pääomalla en tistä vähäisemmässä määrin. Tämä vähentäisi henkilökohtai sena tuotoksena mitatun työn tuottavuuden kasvua. Työpaik tarpei kojen luominen uusiin siin paikallisten vastaavien aloitteiden avulla on uusi tapa lisätä kasvun työllisyysvaiku tuksia. Näin valkoisessa kirjas sa esitetty välillisten työvoima kustannusten vähentäminen alimmissa palkkaluokissa voi tehokkaaseen taisiin yhdistää Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja 1 Vuotuinen muutos unionin työllisyydessä vuosina 1970-95 vuotuinen muutos prosentteina 2 r. • • • ' -2 2 Työllisyysaste jäsenmaissa vuosina 1985 ja 1995 prosenttia työikäisestä väestöstä (15-64-vuotiaat) 100 r i 100 ja joiden ryhmään työpaikkojen luomiseen. Yhdis tämällä vähennykset yritysten työpaikkojen nettomäärän kas vuun siten, että työnantaja saa verohelpotuksen vain luotujen uusien työpaikkojen perusteel la, voidaan keventää kustan- nuskuormitusta ehkäistä syrjäyttämistä (toimintaa, jossa lukeutuvia tiettyyn työntekijöitä, työllistä mistä kannustetaan, otetaan palvelukseen vanhojen työnte kijöiden kustannuksella). Euroopan unionin on vastatta va globalisoitumisen haastee seen sekä uusien teollisuusmai den liittymiseen maailman ta lous- ja kauppajärjestelmään. lisää kilpailua ennen Tämä tehdasteollisuudessa, muuta mutta myös palvelualoilla - edellyttäen, että ja ihmisten sopeutumista muu yritysten tokseen tuetaan rakennepoliit tisin toimenpitein. Lisäksi eri tyisesti Keski- ja Itä-Euroopan voimakkaasti kasvavien kan santalouksien integroiminen edellyttää rakenteellisia muu toksia sekä yritysstrategioiden työmarkkinoiden osalta. että Toisaalta eurooppalaiset yrityk set rakenteellisia muutoksia voidakseen hyödyn tää uusien markkinoiden tuo mia työllisyysmahdollisuuksia. tarvitsevat ja M a k r o t a l o u d e l l i s en a n a l y y s in tärkein johtopäätös on, että paluu y h t e i s ön j ä s e n v a l t i o i d en talouspolitiikan yleislinjoissa esite tylle korkeamman kasvun uralle on poliittisesta ja yhteiskunnallisesta näkökulmasta ensisijainen tavoite, jonka kautta voidaan saavuttaa py syvä ratkaisu EU:n työllisyysongel maan. Tavara- ja työmarkkinoiden rakennemuutoksilla voidaan myö tävaikuttaa tähän, joskin useim milla rakennepoliittisilla toimenpi teillä - joiden olisi täydennettävä makrotaloudellista strategiaa - py ritään herättämään sisäsyntyisiä 8 - Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja kasvutekijöitä, toisin sanoen lähin nä kasvattamalla EU:n talouden tuottavuutta ja helpottamalla kes tävän makrotalouspolitiikan to teuttamista. Alhaiset työllisyysluvut, korkeat työttömyysluvut Kokonaisuutena EU:n työllisyysti lanne parani vuonna 1995 ensim mäisen kerran sitten vuoden 1991, m u t ta on vielä paljon tehtävää vuosina 1991-94 menetettyjen t y ö p a i k k o j en k o r v a a m i s e k si (kaavio 1). Euroopassa menetettiin kyseisenä ajanjaksona viisi miljoo naa työpaikkaa, ja työssäkäyviä oli noin neljä miljoonaa vähemmän kuin neljä vuotta aikaisemmin (2,5 prosentin taantuma). Suomes sa ja Ruotsissa työssäkäyvien mää rä oli noin 10 prosenttia pienempi kuin neljä vuotta aikaisemmin. Työllisyys taantui edelleen vuonna 1995 joissakin jäsenmaissa, kuten Saksassa, Italiassa ja Portugalissa. Unionin työllisyysaste, vain noin 60 prosenttia, on huomattavasti al haisempi kuin 20 vuotta sitten ja selvästi alhaisempi kuin Yhdysval loissa ja Japanissa, joiden työlli syysaste on noussut 1970-luvun puolivälin jälkeen (kaavio 3). Itse asiassa jäsenmaiden kyky järjestää työtä sitä haluaville on vain hieman parempi kuin toisen öljykriisin jäl keen 1980-luvulla, vaikka tilanne vaihteleekin selvästi eri maiden vä lillä (kaavio 2). Vuonna 1995 unionin työttömyys aste oli alhaisempi kuin vuonna 1994. Se oli k o r k e i m m i l l a an 11,3 prosenttia huhtikuussa 1994 ja laski 10,7 prosenttiin heinäkuu hun 1995 mennessä. Työttömyys aste pysyi ennallaan, kunnes se alkoi jälleen nousta marraskuussa 1995; keväällä se oli 10,9 prosent tia ja heinäkuussa 1996 10,8 pro s e n t t i a. A i n o a s t a an v i i d e s sä 15 jäsenmaasta työttömyys on vä hentynyt jatkuvasti, ja kahdeksas sa jäsenmaassa työttömyys on li sääntynyt (kaavio 4), erityisesti Saksassa (8,9 prosenttia; 12 kuu l u ku oli k a u t ta a i k a i s e m m in 8,1 prosenttia). Työttömyyden lisääntyminen olisi ollut vielä huomattavampaa, jollei t y ö t ä t e k e v i en k e s k i m ä ä r ä i n en osuus kokonaisväestöstä olisi edel leen laskenut vuonna 1995 neljän edeltävän vuoden tapaan. Tämä laskusuuntaus keskittyy kahteen ryhmään: alle 25-vuotiaisiin naisiin ja kaikenikäisiin miehiin. Työtäte kevien nuorten osuuden lasku on miltei yhtä suuri kuin yleiseen ja ammatilliseen koulutukseen osal listuvien m ä ä r än kasvu. Tämä h e i j a s t aa j ä s e n m a i d en pyrkimyksiä ammattitaidon paran tamiseen että nuorten päätöstä ly k ä tä työmarkkinoille siirtymistä työmahdollisuuksien ollessa rajalli set. s e kä Lisäksi työmarkkinoille tulevien nuorten määrän laskua vahvista vat todennäköisesti perusluonteiset ikärakenteen muutokseen liittyvät seikat. Siten työmarkkinoilla on huomattavasti vähemmän ihmisiä, joilla on uudenlaista ammattitaitoa ja jotka korvaisivat kasvavia eläk keelle siirtyviä vanhempia ikäryh miä. Edelleen jatkuva varhaiseläkkeelle j ä ä m i s tä suosiva s u u n t a us on vaikuttanut suhteettoman voimak kaasti yli 50-vuotiaiden miesten 3 Työllisyysaste vuosina 1973-95 4 Työttömyysaste vuosina 1973-95 prosenttia työvoimasta an prosenttia 15-64-vuottaasta väestöstä Japani U SA „ -- 615 70 60 80 70 60 50 i — i — i — i — i — i — i — i —' ii i — i — i — i — i — i — < — i — i — i ". i i ' —I 50 1973 1975 1 9 77 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja osuuteen. Huolimatta siitä, että useimmissa jäsenmaissa virallinen eläkeikä on 65 vuotta, vajaa kol mannes 60-64-vuotiaista ja run saat kaksi kolmannesta 55-59-vuo- tiaista unionin alueella asuvista miehistä on edelleen ansiotyössä. Huolestuttavinta on se, että par haassa työiässä olevien ryhmässä eli 25-49-vuotiaiden miesten jou kossa työmarkkinoilta vetäytymi nen on yhä yleisempää. Tuotannon kasvu jatyöllisyys Vuonna 1995 jälleen kasvuun kään tynyt työllisyys heijastaa BKT:n kasvua. Työllisyys reagoi tuotan non muutoksiin viiveellä, minkä vuoksi työllisyystilanteen voidaan vuonna 1966 olettaa paranevan vain hitaasti eikä todennäköisesti k o v i n k a an m e r k i t t ä v ä s ti koko unionin alueella huolimatta nykyi sen ennusteen mukaisesta hitaasta BKT:n kasvusta. BKT:n kasvu on seurausta sekä tuottavuuden kas vusta (arvonlisä työntekijää kohti) että työn määrästä (kokonaistyölli syys). Vuonna 1995 tuottavuus kas voi 1,9 prosenttia ja työllisyys 0,6 prosenttia. Joissakin maissa BKT:n kasvu on kuitenkin paranta nut työllisyystilannetta enemmän kuin muissa. Saksassa ja Italiassa BKT:n kasvu vuosina 1993-95 oli suurin piirtein unionin keskiarvon luokkaa, mutta työllisyystilanne heikkeni. Muissa samanlaisen kas vun jäsenmaissa (Belgia, Espanja, Ranska, Iso-Britannia ja erityisesti Alankomaat) työllisyystilanne pa rani. Työllistävän kasvun lisääminen on yksi eurooppalaisen työllisyysstra tavoitteista, tegian ensisijaisista joilla pyritään varmistamaan lisää t y ö p a i k k o ja t u o t a n n on t u o va kasvu. Toisin sanoen unionin poli tiikan tavoitteena ei ole BKT:n kas vun varmistaminen itsetarkoituk sellisesti vaan keinona luoda työ paikkoja työttömille ja niille, jotka ovat luopuneet työnhausta työmah dollisuuksien puuttumisen vuoksi. Sen tavoitteena ei ole tuottavuuden kasvun hidastaminen. Suuri tuot tavuuden kasvu on päinvastoin ta louselämän paremman kilpailuky vyn ja hyvinvoinnin välttämätön edellytys. Tästä ovat esimerkkinä pk-yritysten luomat työpaikat. Vuosina 1993-95 pk-yritysten liike vaihto kasvoi 10 prosenttia, ja sa mana ajanjaksona niiden työllisyys parani yli 5 prosenttia, kun taas suurten yritysten samansuuruinen liikevaihdon kasvu paransi työlli syyttä vain 3 prosenttia. Unionin työllisyyden viimeaikai nen kasvu oli jopa niissä maissa, jotka ovat parhaiten onmstuneet m u u n t a m a an k a s v un u u s i k si t y ö p a i k o i k s i, p i e n e m p ää k u in Yhdysvalloissa, jossa BKT kasvoi vain hieman vuosien 1993 ja 1995 v ä l i s e nä a i k a n a, m u t ta j o s sa työssäkäyvien määrä kasvoi keski määrin yli 2 prosenttia vuodessa verrattuna Euroopan mitättömään kokonaiskasvuun. Tämä heijastaa o s i t t a in s i tä t o s i s e i k k a a, e t tä Yhdysvalloissa tuotanto on jatku vasti kasvanut vuodesta 1991, kun taas Euroopassa talouden elpymi nen on vasta aluillaan. Suurelta osin se kuitenkin heijastaa perus luonteista eroa uusien työpaikko jen n e t t o m ä ä r ä i s e s sä kasvussa BKT:n kasvuyksikköä kohti. Tämä kasvu on pitkällä aikavälillä ollut Yhdysvalloissa paljon suurempaa kuin Euroopassa. On esitetty useita analyyseja työ hön liittyvien kasvun osatekijöi den eroista, vaikka eri tekijöiden merkityksestä ei ollakaan yksi mielisiä. Erään tärkeän osatekijän m u o d o s t a v at h u o m a t t a v at työ paikkojen menetykset pitkällä ai kavälillä Euroopan maataloudes sa t e h d a s t e o l l i s u u d e s s a. Euroopassa menetykset ovat olleet ja 10 o l e n n a i s e s ti s u u r e m p ia k u in Yhdysvalloissa, jossa ne ovat liitty neet pikemminkin suurempaan tuotannon kasvuun kuin vähäi seen tuottavuuden kasvuun, pa rantuneeseen kilpailukykyyn ja dynaamisuuteen. e r o ja Toinen tärkeä osatekijä on uusi en t y ö p a i k k o j en n e t t o m ä ä r än suurempi kasvu Yhdysvalloissa palvelualalla, jossa tuotannon (tai arvonlisän) k a s vu ei ole j u u ri p o i k e n n ut E u r o o p a s t a. Koko Yhdysvaltain talouden työllisyyttä suuresti lisäävä kasvu perustuu tämän alan suureen työllisyyden kasvuun verrattuna tuotantoon. s e kä k u i t e n k in On palvelualojen työllisyyden kasvun s u u r u u d e s sa e t tä siinä, missä m ä ä r in p a l v e l u ja t a r j o t a an yksityisesti tai julkisesti (tarkem min jäljempänä). Tämä työllisyys- tulos liittyy myös keskimääräisten p a l k a n k o r o t u s t en a l h a i s e en tasoon tai työvoimakustannusten vähäiseen nousuun yleensä sekä m o n i in m u i h in s y i h i n, k u t en k a s v a n e i s i in p a l k k a e r o i h in alimmissa palkkaluokissa sekä erityisesti palvelumarkkinoiden p a r e m p a an t o i m i n t a an 1970- ja 1980-luvulla. P a l k k a - a s t e i k on j o u s t a v u us s e kä v ä h ä i t a r j o a v a, sen v a k u u t u s s u o j an rajoitettu työttömyysvakuutusjär- j e s t e l m ä, j o n ka vuoksi monien työttömien on tehtävä työtä hyvin erilaisin palkkaehdoin, selittävät tuottavien palvelualojen v ä h än työpaikkojen syntymistä Yhdys valloissa. Tarvittavat toimenpiteet Eurooppalaisen työllisyysstrategi an toteuttamista ei täten voida" viivyttää eikä tyytyä työttömyy den l i e v ä än l a s k u un vuodesta 1994. Euroopan nykyaikaistamis ta on jatkettava ja hyödynnettävä kaikki unionin tarjoamat mahdol lisuudet. Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja Sisämarkkinoiden perustamisen myötä on syntymässä BKT. lla mitattuna maailman suurin ta lousjärjestelmä, jonka takana on 370 miljoonan kuluttajan osto voima. Eri alojen lainsäädäntöä on yhdenmukaistettu ja kaupan sekä palvelualojen, julkisten hankintojen ja rahoitusmarkki noiden tuottavien tekijöiden va paan liikkuvuuden esteitä pois tettu, minkä seurauksena EU:n sisäinen kauppa on kasvanut. Tämä on vaikuttanut osaltaan Euroopan talouden, kasvun ja työllisyyskehityksen nykyaikais tumiseen. Tätä prosessia on jat kettava ja tehostettava, ja sen tuomat edut on hyödynnettävä mahdollisimman hyvin. Jäsen maiden yhteistyö verotuksen alalla on riittämätöntä, erityi sesti välillistä verotusta koske vissa päätöksissä, jotka edellyt tävät yksimielisyyttä. Riittämä tön yhteistyö näyttää olevan yksien markkinoiden ja 15 yh- teensovittamattoman, verotus järjestelmiltään erilaisen mark kina-alueen yhteensovittamisen suurimpia esteitä. Euroopan inf rastruktuuria on myös kehitet tävä yhtenäismarkkinoille sopi vaksi siirtymällä kansallisten verkostojen sekamelskasta to dellisiin Euroopan laajuisiin lii kenne-, energia-ja televiestintä verkkoihin. Oikein hyödynnetty nä yhteinen talous tarjoaa mah dollisuuksia kasvulle ja uudelle työllisyydelle tavalla, jota yksit täiset maat eivät voi saavuttaa yksin toimiessaan. kestävän vähenevän Euroopan talous- ja rahaliitto varmistaa kasvun työttömyyden ja edellytykset. Konvergenssin jatkamisen vaatimus parantaa tasapainoisten toimintaohjelmi en yhdistämisen edellytyksiä. Vakaa makrotaloudellinen kehys vilkastuttaa investointe ja ja yksityistä kulutusta. Li talous- ja rahaliitto säksi sisämarkkinoi mahdollistaa den kaikkien mahdollisuuksien toteuttamisen. Valuuttakurssi- häiriöiden pysyvä poistaminen parantaa hintojen avoimuutta, kilpailua ja tehokkuutta. - Euroopan työn tieto ja vuosi katoaa työllisyysjärjestelmi- en nykyaikaistaminen. Massa pääasiassa ja tuotantoon ammatillisesti miespuolisiin, yksipuolisiin työntekijöihin nojautunut työllisyysjärjestelmä on vanhentunut. Nykyaikainen kansantalous perustuu tietoon, joten tekniikka ovat keskeisessä asemassa muokat organisoimista; taessa tuloksena on ihmisten ammatil lisiin taitoihin ja monipuolisuu teen perustuva kansantalous. Joka ainakin työpai 10 prosenttia kaikista koista ja niiden tilalle syntyy uusien menetelmien ja uusien yritysten tarjoamia uusia työ paikkoja, joihin edellytetään uu denlaisia taitoja. Työmarkkinoi den kysynnän nopeisiin muu toksiin ei ole kuitenkaan varau tarjolla olevan duttu riittävästi työvoiman ammattitaitoa paran toimenpiteillä. Kahden tavilla nopeuden ovat yksi Euroopan työmarkkinaon- gelmien perussyistä. Euroopan talouden pitkäaikainen kilpailu kyky riippuu sen vuoksi uudesta yhteensovitetusta ratkaisumal lista, jossa inhimillisiin voima varoihin, koulutukseen ja uudel leenkoulutukseen sekä työttömi uudelleenintegroimiseen en sekä investoiminen parantaa tarjolla olevien työntekijöiden ammattitaidon tasoa että työ markkinoiden joustavuutta. työmarkkinat Tällä rakenteellisella muutoksella v a r m i s t e t t a i s i in t y ö l l i s y y d en k e s t ä vä k a s vu k e s k i p i t k ä l lä ja p i t k ä l lä a i k a v ä l i l l ä. T ä tä täydennettävä pyrkimystä olisi - 1 1- tarkoituksenmukaisella työvoima- kustannuskehityksellä. Lisäksi on huolehdittava riittävistä työmah dollisuuksista erityisesti palvelua lalla sille työvoiman osalle, jonka ei voida kohtuudella olettaa hank kivan korkeaa ammattitaitoa. Eri tyisesti tämän ansiosta Euroopan talouden on mahdollista vastata haasteisiin ja hyödyntää mahdolli suuksia, jotka ovat seurausta li sääntyvästä globalisoitumisesta ja kilpailusta uusien teollisuusmai den ja voimakkaasti kasvavien t a h o l t a, mu k a n s a n t a l o u k s i en kaan lukien Kaakkois-Aasian sekä K e s k i- jä I t ä - E u r o o p an m a a t. Uusille markkinoille pääsy tarjoaa mahdollisuuksia, joiden avulla oli si voitava luoda työpaikkoja. Tämä edellyttää uusien erikoistumisalo jen ja uusien työpaikkoja luovien alojen kehittämistä Euroopassa sellaisen toiminnan asemesta, jos sa alhaiset työvoimakustannukset ovat tärkein keino kilpailtaessa näiden maiden kanssa. Tuotannon kasvava globalisoituminen alhais ten työvoimakustannusten aloilla voisi johtaa unionissa yhä suurem paan työttömyyteen ja voimak p r o t e k t i o n i s t i s ia k a a m p i in toimenpiteitä koskeviin vaatimuk siin näillä aloilla. Työpä ikkoj en luominen ja vähentäminen Työllisyyden kasvun toimialakoh t a i n en j a k a u t u m i n en oli hyvin samanlaista eri puolilla unionia vuonna 1995. Yritys-, terveys- ja koulutuspalveluiden, vapaa-ajan ja henkilökohtaisten palveluiden sekä ympäristönsuojelun alalla syntyi nettomääräisesti eniten työ paikkoja, kun taas aiempaan ta paan maataloudessa ja tehdasteol l i s u u d e s sa ( l u k u un o t t a m a t ta l a i t e t e k n i i k k a a, j o ka o s i t t a in liittyy ympäristönsuojelun yleisty- Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja m i s e e n) m e n e t e t t i in e n i t en työpaikkoja u s e i m m i s sa j ä s e n maissa. Tämä on jatkoa pitkäai kaiselle suuntaukselle, joka on yhtä selvästi nähtävissä Yhdysval loissa ja Japanissa. Niiden kan santalouksissa työllisyys on kas v a n ut eniten p i t k ä l ti samoilla t o i m i a l o i l la k u in E u r o o p a s s a. Samaten työllisyyden heikentymi nen tai ennallaan pysyminen on k e s k i t t y n yt s a m o i l le a l o i l l e. Muutosten laajuudessa on kuiten kin havaittavissa eroja. Viime s u h d a n n e j a k s on a i k a na pk-yritysten työllisyyskehitys oli s u o t u i s a a. Vuosina 1988-1990 työllisyystilanne parani kaikenko koisissa yrityksissä, mutta erityi sesti p k - y r i t y k s i s s ä. V u o d e s ta 1991 kaikkein pienimpien, alle 10 työntekijän yritysten työlli syystilanne on parantunut. Pienis sä (10-49 työntekijän) ja keskisuu- r i s sa t y ö n t e k i j ä n) yrityksissä työllisyys pysyi ennal laan, kun taas suurissa yrityksissä alkoi l a s k u s u u n t a. E l p y m i s en alettua suurten yritysten työlli syystilanne on jälleen kohentunut huomattavasti. ( 5 0 - 2 49 Palvelualoilla saatiin 13 vuoden a i k a n a, v u o s i na 1 9 8 0 - 1 9 9 3, E u r o o p a s sa 18 m i l j o o n aa ja Yhdysvalloissa 22 miljoonaa uutta t y ö p a i k k a a. S u h t e e l l i s e s ti laskettuna työpaikkojen m ä ä r än k a s vu oli Yhdysvalloissa noin kolmanneksen suurempaa kuin Euroopassa. Kunnallisten palve luiden (terveys-ja sosiaalipalvelut sekä koulutus) ja vapaa-ajan toi minnan osuus työllisyyden kas vusta oli Yhdysvalloissa lähes yksi p r o s e n t ti ja Japanissa noin puoli prosenttia vuodessa. Ainoat muut toimialat, joilla työpaikkojen nettomääräi n en k a s vu oli h u o m a t t a v aa Euroopassa ja Yhdysvalloissa, oli vat yrityspalvelut, jakelu sekä ho telli-ja ravintola-ai a. ja E u r o o p a s sa Paljon suurempi ero Euroopan ja Y h d y s v a l t a in ja v a r s i n k in Euroopan ja Japanin välillä vallit si teollisuudessa ja maataloudes sa. Euroopassa näillä kahdella toimialalla menetettiin 13 miljoo naa työpaikkaa. Yhdysvalloissa menetettiin vajaat kaksi miljoo naa työpaikkaa, kun taas Japanis sa t y ö l l i s y y s t i l a n ne k o h e n t ui jonkin verran. Nämä erot johtuvat ensisijaisesti teollisuuden työlli syystilanteen muutoksista, sillä m a a t a l o u d en t y ö l l i s y y s t i l a n ne heikkeni kaikilla kolmella talous alueella, joskaan ei samassa mää toimialalla rin. Näillä kahdella menetettyjen luku määrä on tärkeämpi tekijä selitet täessä Euroopan (Yhdysvaltoihin verrattuna) huonoa työllisyystu e s ta kuin palvelualojen uusien työpaikkojen vähäinen määrä: jos palvelualoilla olisi luotu uusia työpaikkoja samaan tahtiin kuin Yhdysvalloissa, EU olisi tosin luonut seitsemän miljoonaa uutta tehdasteolli työpaikkaa, m u t ta suudessa menetettiin tosiasialli sesti kuusi miljoonaa työpaikkaa enemmän kuin Yhdysvalloissa, ja maataloudessa ja rakennusalalla menetettiin yhteensä noin neljä miljoonaa työpaikkaa. työpaikkojen Yhdysvaltain parempi työllisyys- tulos teollisuudessa h e i j a s t a a, toisin kuin palvelualoilla, pikem minkin paljon suurempaa tuotan non k a s v ua k u in v ä h ä i s e m p ää tuottavuuden kasvua. Itse asiassa t u o t t a v u u d en k a s vu on o l l ut s u u r e m p aa k u in E u r o o p a s sa 15 v i i me v u o d en a j a n, m i kä y h d e s sä dollarin d e v a l v a a t i on kanssa muihin valuuttoihin näh den vauhditti Yhdysvaltain tuotta- jien kilpailukyvyn v o i m a k a s ta kasvua sekä koti- että vientimark kinoilla ja siten edisti tuotannon kasvua. Palvelualoilla tuotannon kasvu näyttää toisaalta olleen Yhdysval 12 loissa paljolti Euroopan tasolla; työpaikkojen t ä s sä tapauksessa määrän suurempi kasvu heijastaa tuottavuuden paljon vähäisempää k a s v ua Y h d y s v a l l o i s s a, toisin työllisyyspainotteisempaa sanoen kehitystä. T ä mä ei kuitenkaan n ä y tä liittyvän yksiselitteisesti keskimääräisten palkankorotus ten alhaiseen tasoon Yhdysvaltain palvelualoilla, koska palvelualojen reaalipalkkojen nousu (+ 3,9 pro senttia vuosina 1984-1994) ei ollut j u u r i k a an k u in Euroopassa (+ 4,7 prosenttia). Se voisi liittyä myös s u u r e m p a an palkkahajontaan erityisesti alim m i s sa p a l k k a l u o k i s sa 1970- ja 1980-luvulla, jolloin huomattava osuus Yhdysvaltain palvelualoilla luoduista uusista työpaikoista oli t a r k o i t e t tu pienipalkkaisille ja vähemmän koulutetuille työnteki jöille. a l h a i s e m pi Suunta näyttää kuitenkin käänty neen 1990-luvulla. Tiedot uusien toimialakohtaisesta työpaikkojen j a k a u t u m i s e s ta Yhdysvalloissa osoittavat, että työllisyyden kasvu on keskittynyt korkeaa ammatti taitoa edellyttäviin tehtäviin. Itse asiassa 68 prosenttia kokopäiväis ten työpaikkojen nettomääräisestä k a s v u s ta v u o s i na 1 9 9 4 - 1 9 96 keskittyi työpaikkaryhmiin, joissa maksettava palkka on keskipalk kaa suurempi. Lisäksi 52 prosent tia työllisyyden kasvusta kohdis tui työpaikkaryhmien ylimpään 30 prosenttiin. Samanaikaisesti Yhdysvalloissa on tapahtunut politiikan muutos. Nyt korostetaan enemmän tarvet ta erityisesti vähemmän koulutus ta e d e l l y t t ä v i en t y ö p a i k k o j en l a a d un p a r a n t a m i s e e n, m i n kä v u o k si Y h d y s v a l t a in h a l l i t us laajenta pyrkii parantamaan ja maan koulutusmahdollisuuksia ja työllistymistä. Tämä poliittisten katsantokantojen lähentyminen ilmenee Lillessä järjestetyn työlli- Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja s y y t tä k o s k e n e en G 7 - m a i d en huippukokouksen päätelmissä. Toimialakohtainen liikkuvuus ja työpaikkojen vaihtuvuus l u o t u j en Sekä Euroopassa että Yhdysval l o i s sa v u o s i t t a in ja menetettyjen työpaikkojen määrä on melkoinen, m o n i n k e r t a i n en verrattuna työllisyyden nettomuu- t o k s i i n, j o t ka o v at y l e e n sä huomion kohteena. Unionin alu eella keskimäärin joka kahdeksas tiettynä vuotena työssäkäyvä joko ei seuraavana vuonna ollut töissä lainkaan tai työskenteli toisella alalla. Kun tähän lisätään niiden henkilöiden määrä, jotka vaihta vat työpaikkaa saman toimialan sisällä, saadaan vuotuiseksi työ paikkojen vaihtuvuuden frekvens siksi 1:6, joka näyttää olevan sa t a s o l la Y h d y s v a l t a in m a l la kanssa. Joissakin j ä s e n m a i s s a, k u t en E s p a n j a s s a, T a n s k a s s a, Alankomaissa ja Isossa-Britanni assa, vaihtuvuus on tätäkin korke ampi. Toimialojen välisellä liikkuvuu della ei ole paljonkaan yhteyttä toimialojen työllisyyden kasvu vauhtiin, eikä se osoita edes, onko meneillään nousu- vai laskusuun taus. Tärkeämpää näyttää olevan työntekijöiltä edellytetty ammatti- t a i to s e kä e p ä s u o r a s ti t y ön t a r v i t t a v an s u o r i t t a m i s e en koulutuksen laajuus. Niinpä maa taloudessa vuotuinen työpaikko jen vaihtuvuus (vain työntekijöi den lukumäärän perusteella) on 2 0 - 25 p r o s e n t t ia ja hotelli- ja ravintola-alalla lähes 30 prosent t i a. S i tä v a s t o in p a n k k i- ja vakuutusalalla sekä julkishallin nossa, jossa koulutusvaatimukset o v at s e l v ä s ti korkeammat, uusia työntekijöitä on vuosittain vain noin yhdeksän työntekijöistä. p r o s e n t t ia alan k e s k i m ä ä r in Tämä heijastaa jossain m ä ä r in sitä, kuinka hankalaa ihmisten on s i i r t yä t o i s e en a m m a t i s ta (verrattuna liikkumiseen eri toi mialojen samanlaisten työpaikko jen välillä) tietyissä maissa, mikä on edelleen yksi työmarkkinoiden joustamattomuuden syitä. Sen si jaan ei ole näyttöä siitä, että kah den työntekijän kotitalouksien kasvava määrä rajoittaisi alueel lista liikkuvuutta. Tarvittavat toimenpiteet Euroopan ja Yhdysvaltain työlli syyden kasvun vertailu tuo esille poliittisia kysymyksiä, joihin vas taaminen ei ole helppoa. ja luova unionin saavutettu - Yhdysvalloissa on onnistuttu luomaan enemmän työpaikko ja paremmin kasvun työllisyyttä malli. Tämän syyt ja Euroo pan jäsenmaiden opiksi otettavat asiat liittyvät yhteiskunnallisiin, poliittisiin, kulttuurisiin ja taloudellisiin tekijöihin, ja niistä on keskus teltava. Vaikka palkkahajonta alimmissa palkkaluokissa on tärkeämpi tekijä Yhdysvallois sa kuin Euroopassa, asiaan tekijät, vaikuttavat muutkin liikku kuten erot työvoiman syistä) vuudessa ja palvelui den markkinoita koskevassa sääntelyssä. on kin kyseenalaista, voidaanko samanlaista palkkojen eriyttä mistä eurooppalai seen yhteiskuntamalliin, on gelman ratkaisutavasta ollaan yhä yksimielisempiä. Tämän osoittavat G7-maiden työlli syyttä koskeneen huippukoko uksen päätelmät, joiden mu saisi kaan vaihtoehtoina ei olla työttömyyden lisääntymi nen ja tuloerojen kasvaminen. tarvitaan Joka uudistuksia käytännöllisiä tapauksessa tavaroiden (monista sovittaa Vaikka ja - 13 alimpiin työnhakua jarruttavien tekijöi den poistamiseksi ja paremmin toimivien työmarkkinoiden luomiseksi. Tältä osin erityises ti palkkaluokkiin kohdennettu välillisten palkka kustannusten vähentäminen edistäisi työllisyyden kasvua. Vaikutukset ovat kuitenkin todennäköisesti rajalliset, joten on sitäkin tärkeämpää täyttää tuottavuussuuntausta kor keamman kasvun edellytykset ja ottaa huomioon kaikki muut tekijät, jotka saattavat estää Euroopan taloudellisen kasvun mahdollisuuksia. suuren ylläpitämisessä taantuvilla Vaikka politiikalla on taipu m us keskittyä kasvaviin toi mialoihin sekä uuden toimin nan kehittämistä vilkastutta toimenpiteisiin, Euroo viin tar epäonnistuminen pan työllisyyden peeksi on kasvun toimi s e u r a u s ta työpai aloilla menetetyistä koista. Tämä ei johdu siitä, e t tä työpaikkoja menetetään ja teknologisen automaation vaan syynä on tuotannon vähäinen kasvu. Siksi on korostettava t a r v e t ta p a r a n t aa kilpailuky kyä suotuisampia luoda markkinaedellytyksiä. edistyksen vuoksi, ja perusteella rajoitettaisiin vaihtuvuuden Työpaikkojen laajuuden työ markkinoita ei voi pitää liian joustamattomina ainakaan sil tä osin, että työntekijöiden liikkuvuutta toimialalta toisel le kohtuutto masti. Tiedot osoittavat kui tenkin, että vähemmän koulu tettujen työntekijöiden liikku vuus on suurinta ja että hei dän on kenties helpompaa siir tyä tehtäviin kuin enemmän koulutettujen ja yleensä erityiskoulutuksen saaneiden työntekijöiden. toisenlaisiin Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja Joustavuus ja työn turvaaminen Viime vuosina käydyssä keskuste lussa on yhä useammin todettu, että Euroopan työmarkkinoiden joustavuutta on lisättävä, koska tämä on kilpailukyvyn ja työllisyy den kasvun välttämätön rakenteel linen edellytys. Huomattavasti vä hemmän yksimielisiä ollaan siitä, mitä joustavuudella oikeastaan tarkoitetaan, kuinka siihen pääs tään ja onko se riittävä kasvun edellytys. Samaan aikaan on näh tävissä monenlaisia seikkoja, jotka osoittavat Euroopan työmarkkinoi den olevan muuttumassa jousta vammiksi työn organisoinnin, lain- s ä ä d ä n n ö l l i s en k e h y k s en ja työaikajärjestelyjen osalta. Yö- ja viikonlopputyötä tekevien ihmisten määrä on kasvanut viime vuosina useimmilla unionin alueil la, vaikkakaan monet eivät ole ha lukkaita siihen (äskettäin tehty sel vitys, johon osallistui työnantajia viidestä maasta, osoitti, että yritys ten on vaikea löytää työvoimaa lau antaiksi). Suuntaus on siis kohti joustavampia työaikajärjestelyjä. Samanaikaisesti kokopäivätyötä tekevien keskimääräinen viikko- 5 Muutos osa-aikaisessa ja kokopäivä toimisessa työllisyydessä vuosina 1987-96 orosenttia kokonaistyöisyydMa 1967 1968 1969 1990 1991 1992 1993 1994 199S työaika on muuttunut tuskin lain k a an kymmenen viime vuoden aikana ja itse asiassa pidentynyt vuosien 1990 ja 1995 välisenä aikana. Keskimääräisen työajan lyhentyminen kymmenen viime vuoden aikana on osittain seuraus ta työllisyyttä koskevista muutok sista eri toimialoilla (erityisesti t y ö p a i k k o j en m e n e t y k s e s tä t e h d ä än m a a t a l o u d e s s a, j o s sa pitkiä työpäiviä), mutta pääasialli sena syynä on lisääntynyt osa-aika työ. Suurin osa 1990-luvun alun uusista nettolukumääräisistä työpaikoista oli osa-aikaisia - sekä naisten että miesten kohdalla - ja tämä suunta us jatkui vuonna 1995 (kaavio 5). Noin 71 prosenttia miesten uusista nettomääräisistä työpaikoista oli osa-aikaisia, naisilla noin 85 pro senttia. Tämä osoittaa suuntausta kohti joustavampia työmarkkinoi ta, kun otetaan lisäksi huomioon, että osa-aikatyöntekijöillä on vä hemmän työhön liittyviä oikeuksia k u in k o k o p ä i v ä t y ö n t e k i j ö i l l ä. Lisäksi miesten kokopäivätyöpaik- kojen vähäinen kasvu on todennä köisesti ollut osasyynä heidän ve täytymiseensä työmarkkinoilta. Miesten osa-aikaisen työskentelyn huomattava kasvu koskee parhaas sa työiässä olevien ryhmää, jossa kasvu on ollut 50 prosenttia vuosi na 1990-95. Merkittävä osa näistä miehistä on ottanut osa-aikatyön, koska eivät ole löytäneet kokopäi vätyötä. Samaten suuri osa vuonna 1995 luoduista työpaikoista oli määrä aikaisia. Määräaikaistyön osuus m i e s t en työllisyyden k a s v u s ta unionissa oli 100 prosenttia ja osuus naisten työllisyyden kasvus ta hieman vajaat 50 prosenttia. Vaikka määräaikaisen työskente lyn osuus unionin koko työllisyy destä on suhteellisen pieni (noin 12 prosenttia), vuonna 1995 työ paikan löytäneistä työttömistä yli 14 50 prosenttia sai juuri määräai kaista työtä. Hieman suurempi osuus alle 25-vuotiaista sai määrä aikaisen työpaikan (51 prosenttia verrattuna 45 prosenttiin 25-49- vuotiaista). Vaikka joihinkin työ paikkoihin sisältyy koulutusjakso, tämä ei ole määräaikaisen työpai kan ottamisen syy. Yrityksessä an nettavasta koulutuksesta hyötyvi en työttömien osuus oli itse asiassa pienempi kuin jo työssäkäyvien. Näin ollen useimpien saatavilla ei ollut muuta kuin määräaikaisia työpaikkoja. Määräaikaistyön ja koulutustason välinen suhde ei ole yhtenäinen uni onin alueella, eikä voida sanoa yleistäen, että määräaikaiset työ paikat ja vähäinen koulutus liitty vät yhteen. On totta, että unionin eteläosissa vähemmän koulutettu jen osuus määräaikaistyötä teke vistä on suhteellisen suuri, kun taas pohjoisosissa on todennäköi sempää, että korkeasti koulutettu henkilö on määräaikaisessa työsuh teessa vähemmän koulutettujen si jaan. U s e i m m at j ä s e n m a at p i t ä v ät t y ö l l i s y y s m a l l in m u u t t a m i s en perusedellytyksenä joustavien työ järjestelyjen laajentamista erityi sesti keventämällä osa-aikatyön ja määräaikaisten sopimusten sään nöstelyä, mutta myös uudistamalla t y ö a i k aa k o s k e v aa s ä ä n t e l y ä. Muut, erityisesti palvelukseen otta mista ja erottamista koskevat sää dökset voivat vaikuttaa työpaikko jen luomiseen sekä siihen, kuinka nopeasti yritykset soveltavat muu tokset työvoimaansa. Monissa jä senmaissa katsotaan joustavampi en t y ö o l o s u h t e i d en ja u u s i en työpaikkojen välillä olevan erityi nen yhteys. Tarvittavat toimenpiteet Vaikka edellä mainitut seikat osoit tavatkin, että Euroopan taloudessa on enemmän j o u s t a v u u t ta kuin tämän kymmenen vuotta sitten, vaikutus työpaikkojen luomiseen ei ole selvästi nähtävissä. On siis mahdollista, että joitakin työllisyy den kasvun esteitä on vielä olemas- s y y tä k y s y ä, m i k si s a. On joustavampien työ- ja työaikajär jestelyjen työllistävät mahdollisuu det eivät toteudu. Vastaus näyttää liittyvän tapaan, jolla yritykset organisoivat uudelleen tuotanto aan ja työjärjestelyjään. Toimenpi teet rajoittuvat usein marginaalis ta työvoimaa koskeviin muutoksiin lisäämällä ulkopuolisten palvelu j en k ä y t t ö ä, m ä ä r ä a i k a i s ia s o p i m u k s ia ja e p ä t y y p i l l i s iä t y ö j ä r j e s t e l y j ä. J os h a l u t a an t y ön h y ö d y n t ää organisointimuotojen työllistävät m a h d o l l i s u u d et k a t t a v a s t i, on o i k e u t e t t ua o t t aa k ä y t t ö ön myönteinen ja laaja-alainen ratkai sumalli, joka nivoo työntekijät aktiivisiksi prosessin osapuoliksi. u u s i en jotta - Työn uudelleen jakamista kos kevat pyrkimykset riippuvat sisäisten ja ulkoisten työmark esteiden kinoiden välisten madaltamisesta, työttö mät pääsevät työhön ja osa-ai kaiset ja määräaikaistyötä te kevät pääsevät turvatumpaan kokopäivätyöhön. Joustavuutta edistävien ohjelmien käyttöön otto, joilla esimerkiksi helpote taan osa-aikaisten tai määräai työllis kaisten työntekijöiden esiin tämistä, kysymykset yhteiskunnan tur vaverkosta ja miesten välisestä tasa-arvosta. sekä naisten nostavat - Työajan järkevän uudelleenor ganisoinnin myötä lyhenevä työ aika voi tuoda etuja sekä työn antajille että työntekijöille. In työnorganisoinnin novatiivisen leviämisen edistämistä, työajan muuttamista ja organisaatio muutoksen hallintaa koskevaa hyvää toimintatapaa olisi kehi Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja tettävä erityisesti pieniä ja kes kisuuria yrityksiä ajatellen. Oli si myös kehitettävä kokeiluja, joissa yhdistetään ly hentäminen ja verohelpotukset tai sosiaaliturvaetuudet; sellai sia on toistaiseksi tehty vähän ja pääasiassa yritys- tai paikalli sella tasolla. työajan jäykkyys estää työmarkkinoiden palveluiden ja Tavaroiden markkinoilla edelleen vallitse joustavi va täysien en toteutumi mahdollisuuksien sen. Joustamattomuuden syyt on selvitettävä ja ne on pyrittä vä poistamaan. 'Oppimiseen kannustavasta yri tyksestä' on tultava olennainen osa joustavuutta. Tämä edellyt tää uudenlaisia yhteistyön muo toja yritysten, järjestöjen ja kou luttajien välillä, jotta tarvittavia uusia ja muuttuvia taitoja olisi tarjolla. Ammattitaidon paran työ taminen nykyisenlaisella ajalla voi edistää joustavuutta enemmän kuin työajan lyhentä minen. mukautua kyky Yritysten tekniikan ja markkinoiden muu toksiin riippuu siitä, miten te hokkaasti ne kykenevät hyödyn tämään muita kuin aineellisia varoja ja erityisesti tutkimus-ja kehitystyötä, innovatiivisuutta sekä elinikäistä oppimista. Jotta yritykset täyttäisivät nämä vaa timukset ja säilyttäisivät samal la joustavuuden ja turvan väli sen tasapainon, ne on organisoi tava siten, että ne tarjoavat kai jatkuvan kille mahdollisuuden tietoa, jolloin työntekijät voivat paran taa mukautumiskyky ään ja työllistymismahdollisuuksiaan. työntekijöille saada Työvoiman työllistymismahdol lisuuksia on ammatillisen kou lutuksen avulla jatkuvasti tuet - 15 tava. Muussa tapauksessa pe rusteet sijoittaa työvoiman kou luttamiseen saattavat heiketä, kun yritykset mukautuakseen nopeasti muuttuviin työmarkki noiden vaatimuksiin kehittävät joustavampia työsopimuksia, joi den myötä työpaikan varmuus heikkenee. Japanilaiset suuryri tykset sijoittavat koulutukseen elinikäisen työsuhteen järjestel missä, jolloin koulutuksen tuo ma hyöty pysyy yrityksessä. Eu roopassa joustavuus ei saa mer kitä sitä, että työpaikan säilymi nen vaarantuu. Yritysten kyky mukautua markkinoiden ja tek niikan muutoksiin riippuu am mattitaitoisesta ydintyövoimas ta ja sen yhteistyökyvystä. turvasta työpaikan Eurooppalaisessa näkemykses sä olisi työntekijöiden keskityttävä työllistymismahdollisuuksiin työmarkkinoilla eikä varmuu teen nimenomaan olemassa ole vasta työpaikasta. Siten edistet täisiin sekä joustavuutta että kykyä hyväksyä muutoksia osa na prosessia, jossa parannetaan tuottavuutta työpaikkojen ja luomista. työllisty Suurempi joustavuus mismahdollisuuksien ja turvan yhteydessä riippuu asianmukai sesta sosiaaliturvan tasosta. Ko kemukset eräissä maissa osoit tavat, että joustava talous on mahdollista ylläpitää yhdistä mällä tehokas, aktiivinen työ markkinapolitiikka ja korkea so siaaliturvan taso. Korkea tuoton ja tuotannon taso voivat luoda perustuu joka järjestelmän, yhteisymmärrykseen työmark kinapolitiikalle, työnantajille ja työntekijöille markkinoiden joustavuuden takaamiseksi kuu luvista tehtävistä ja velvoitteis ta. Tanskan työmarkkinapolitii kan viimeaikaiset suuntaukset tällaisesta yh- ovat esimerkki Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja teisymmärrykseen perustuvasta järjestelmästä. Tanskan koke mukset kuitenkin osoittavat myös, että tällainen järjestelmä edellyttää lisäksi tiukkoja val vontaa ja toimeenpanoa koske via määräyksiä, joilla hillitään talousarvioon koituvia kustan nuksia ja ehkäistään työvoiman tarjontaa rajoittavia tekijöitä. Keskeisiä työmarkkinajärjestel miä — työllisyysturvaa, työaikaa, sosiaaliturvaa sekä työterveyttä ja -turvallisuutta — on arvioitava perinpohjaisesti uudelleen, jotta ne voidaan sopeuttaa uudella ta valla järjestettyyn työelämään. Uudessa työelämässä työntekijöi tä koskevan turvan käsite on muo toiltava uudelleen siten, että siinä keskitytään turvaan, joka perus tuu työllistettävyyteen työmarkki- n o i l la e i kä n i i n k ä än y k s i l ön t y ö p a i k a s t a a n. v a r m u u t e en Y k s i n k e r t a i s t a v a s ta s ä ä n t e l yn tarpeellisuutta koskevasta kes kustelusta olisi siirryttävä etsi mään uutta, joustavuuden ja työl- l i s t y m i s m a h d o l l i s u u k s i en turvaamisen välistä tasapainoa, josta olisi konkreettista hyötyä sekä työntekijöille että työnanta jille. Laajalle levinnyt, sekä työttö mien että työssä käyvien keskuu turvattomuuden dessa vallitseva ilmapiiri on osaltaan lisännyt ku luttajien varovaisuutta ja heiken tänyt elpymisnäkymiä. Tulevaisuuden taidot T e k n i n en kehitys ja y r i t y s t en v ä l i n en k i l p a i lu k i i h d y t t ää r a k e n n e m u u t o s t a. K y m m e n en vuoden kuluttua 80 prosenttia nyt käyttämästämme tekniikasta on vanhentunutta, ja sen tilalla on uusia, kehittyneempiä tekniikoita. Silloin 80 prosenttia työvoimasta t y ö s k e n t e l ee yli k y m m e n en vuotta vanhan koulutuksen poh jalta. Työvoiman ammattitaidon taso k o h o aa v ä i s t ä m ä t t ä. V u o s i na 1983-1991 johtajiksi tai ammatti- tai teknisiksi työntekijöiksi luoki teltujen henkilöiden määrä kasvoi yli 25 prosenttia vuodessa, vaikka kokonaistyöllisyys kasvoi vain noin prosentin vuodessa. Työpaikkojen siirtyminen enemmän ammattitai toa vaativiin ammatteihin jatkui unionissa vuonna 1995. Lisäänty neet työpaikat näissä ammateissa selittävät suurimman osan niistä uusista (sekä miesten että naisten) työpaikoista, joita kyseisen vuoden aikana oli avoinna. Korkea koulutustaso ei kuitenkaan takaa työpaikkaa. Kaikissa jäsen maissa on yhä enemmän korkeasti k o u l u t e t t u ja työttömiä. T ä h än näennäisesti ristiriitaiseen tilan teeseen on monia syitä. Yleinen koulutustason nousu merkitsee luultavasti myös sitä, että ammat titaitoisempien osuus työttömistä kasvaa. Vaikka koulutustaso nou see, nykyinen koulutus ei monissa tapauksissa tuo vaadittuja taitoja sen enempää moninaisempien val miuksien kuin suuremman jousta vuudenkaan osalta. T o i m i a l a k o h t a i s et työllisyyden muutokset vaikuttavat huomatta vasti työvoimaa koskeviin taito-ja koulutusvaatimuksiin. Alat, joilla työpaikkojen määrä kasvaa kaik kein nopeimmin, ovat yleensä aloja, j o i l la t y ö n t e k i j ät o v at suhteellisen korkeasti koulutettu ja. Työpaikat puolestaan vähene vät aloilla, joilla koulutuksen ja ammattitaidon taso on suhteelli sen matala. Taantuvilla aloilla. unionissa noin 45 prosenttia työn tekijöistä oli käynyt vain perus koulun ja 13 prosentilla oli yliopis totutkinto tai vastaava. Korkean kasvun aloilla sitä vastoin vain 27 prosentilla oli ainoastaan perus koulutus ja 35 prosentilla yliopis totutkinto, vaikka näihin aloihin kuuluu hotelli- ja ravintola-ala, - 16 jossa toimivan työvoiman koulu tustaso on yksi heikoimmista. Lisäksi huomattavasti suurempi osa niistä, joilla on matala koulu tustaso, on vaarassa menettää työ paikkansa kuin ne, joilla on enem män valmiuksia, riippumatta siitä, työskentelevätkö he kasvavalla vai heikkenevällä alalla. Tämä viittaa selvästi siihen, että toimialakohtai set suuntaukset vahvistavat toimi alojen sisäisiä ammattikohtaisia suuntauksia ja saavat aikaan sen, että työntekijöitä, joilla on heikko ammattitaito, tarvitaan vähemmän ja niitä, joilla on korkeampi koulu tustaso, tarvitaan enemmän. J ä s e n m a at ovat viime vuosina t e h n e et paljon p a r a n t a a k s e en t y ö n t e k i j ö i d en t y ö t t ö m i en ammatillisen koulutuksen raken teita, laatua ja sopivuutta (kaa vio 6). ja Moninaisilla keinoilla on koetettu edistää investointeja työssäkäyvien kouluttamiseen, m u k a an lukien koulutuksen rahoittamiseksi kan nettavat maksut (IRL), pakolliset koulutusinvestoinnit (F), verohel potukset tai sosiaalivakuutusmak sujen vähennykset (F, NL). Laajalti käytetty toimenpide on opintova paan edistäminen (B, DK, D, F, P, FIN, SV). K a i k i l la j ä s e n m a i l la on myös moninaisia koulutusohjelmia työt tömille. Useimmissa työllisyyden edistäminen on työmarkkinapoli tiikkojen aktivoimisen kulmakivi (katso jäljempänä). Tästä huoli m a t ta on k u i t e n k in o l e m a s sa merkkejä siitä, että 25-59-vuotiai- den, ammatilliseen koulutukseen osallistuvien työttömien osuus on l a s k e n ut kolmen viime vuoden aikana 7,1 prosentista 6,9 prosent tiin. Edellä mainituista parannuksista h u o l i m a t ta on s y y tä e p ä i l l ä, ovatko nykyinen i n h i m i l l i s t en voimavarojen kehittämisen tasoja v a k i i n t u n e et i n s t i t u t i o n a a l i s et järjestelyt riittävät, jotta Euroop pa kykenee vastaamaan 2000-lu- vun maailmanlaajuisiin haastei siin. Tarvittavat toimenpiteet Politiikalle a s e t e t tu h a a s te on siksi k a h t a l a i n e n. E n s i n n ä k in inhimillisiin voimavaroihin on sijoitettava paljon nykyistä enem män. Siten k o h o t e t a an yleistä ammattitaidon tasoa vastaamaan s u u n t a u s t a, joka tarjoaa enem m än a m m a t t i t a i t oa v a a t i v ia työpaikkoja. Tämä edellyttää sitä, että l a a tu p a r a n e e, m a r k k i n at o h j a i l e v at k o u l u t u s ta ja e t tä h u o m a t t a v a s ti p a r a n n e t a an nykyisten j ä r j e s t e l m i en tehok kuutta ja tarkoituksenmukaisuut t a. T o i s e k si on k o u l u t e t t a va työvoimaa, joka kykenee vastaa maan jatkuvan rakennemuutok sen tarpeisiin. Tämä edellyttää toisaalta toimia, jotka koskevat t y ö m a r k k i n o i l le t y ö t t ö m iä ja ensi kertaa tulevia, ja toisaalta toimia, jotka koskevat jo työssä olevia, joita on suurin osa työvoi masta. - Työmarkkinoilla, jossa ammat jatkuvasti titaitovaatimukset kasvavat, monilla liian työttömillä on riittämätön am mattitaito. Niiden, joiden kou lutus on vanhentunut tai puut teellinen, on vaikea päästä ta kaisin töihin. Yleinen ammatti taidon tason nousu merkitsee sitä, että ne, joilla on matalam pi koulutus, joutuvat yhä hei kompaan asemaan, ja heillä on entistä suurempi vaara syrjäy tyä yhteiskunnasta. On erityi parantamaan sesti pyrittävä näiden ihmisten ammattitaitoa, jotta he voivat kilpailla tehok kaammin yhä kilpailuhenki- semmillä työmarkkinoilla. Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja työssä Suurempi haaste on kuitenkin jo uudelleenkouluttaa olevat työntekijät, jotta he so peutuvat uusiin vaatimuksiin. Tämä on erityisen tärkeää niil le työntekijöille, joilla on heikko ammattitaito. Heidän ammatti taitonsa parantaminen ja laa jentaminen työpaikalla saattaa olla merkittävin ja hyödyllisin pitkäaikaistyöttömyy sijoitus den ehkäisemiseksi ja työllisty mismahdollisuuksien edistämi seksi. Suurin osa koulutuksesta ja uudelleenkoulutuksesta jär jestetään nuorille (katso jäljem pänä) eikä työssä jo oleville tai niille, jotka ovat olleet 10, 20 tai 30 vuotta työssä ja sitten menettäneet työpaikkansa. jotta P a r a n n e t un koulutusta koske van suunnittelun ja tarjonnan teollisuuden pitäisi perustua ja hallituksen väliseen yhteis molemmat työhön, ottaisivat huomioon työelä män vaatimukset. Teollisuu den on että sen tehtävänä on tarjota kou lutusta työvoimalleen, ja val tion koulutuksen tarjoaman teollisuuden on vastattava tarpeita ja työntekijöiden toi veita. tunnustettava, uudelleenkoulutusta eikä pitkä taitojen aikaistyöttömyyttä ja rapistumista. - On suuri jäävät haaste saada pysäytetyksi se kehitys, että iäkkäät, erityisesti miespuoliset työntekijät pois työmarkkinoilta. Monilla var haiseläkkeelle jäävillä on heik ko ammattitaito ja he jäävät jatkuneen eläkkeelle pitkään työttömyysjakson jälkeen. Näyttää siltä kuin yhteiskunta olisi ollut neuvoton ja välinpitä suhteensa. mätön työvoi Euroopan man tuleva kilpailukyky riip puu näiden ihmisten jatkuvasta työntekoon. osallistumisesta Ammatillista arvostusta ja am mattitaitoa parannettaessa olisi keskityttävä voimakkaammin tähän ihmisryhmään. heidän talouden ja a i e m p aa E u r o o p an on k e h i t e t t ä vä uusi elinikäisen oppimisen järjestelmä, jossa otetaan huomioon erityisesti sukupuoli ja joka on s u u n n a t tu t e h o k k a a m m in vanhemmalle väestölle ja vammai sille. Ensimmäisiä toimenpiteitä e l i n i k ä i s en o v at E u r o o p an oppimisen vuosi 1996 ja komission ja v a l k o i n en k i r ja " O p e t us Työvoiman ammattitaitoa ko hotettaessa uudistettava on huomattavasti koulutusta, niin että tieto se mukautuu suuriin ja viestintätekniikan tulevina muutoksiin ja pysyy tasalla tieto- ja vuosina ajan viestintätekniikan kehityksen kanssa. Tämä edellyttää uutta ja koulutuksen välistä työn vuorovaikutusta perinteisen työn ja työttömyyden välisen vuorovaikutuksen asemesta. Koulutusjärjestelmässä on siir ryttävä opettamisesta oppimi seen. Yritysten on tarjottava enemmän käytännön harjoitte tarjottava lua. Työttömille on 1 7- 6 25-59-vuotiaan väestön koulutustaso vuonna 1995 prosenttia kokonaismäärästä 25-9 30-4 35-9 40-4 45-9 50-4 55-9 tiin edelleen, ja sen perusteella ase tettiin työllisyyspolitiikalle kolme rakenteellista tavoitetta. siirtymätoimenpiteenä ja jossa miesten ja naisten perhe- ja työelämäsovitetaanyhteen". Kuinka työlliHyydon haasteisiin vastataan —ongelmiaja ratkaisumalleja oppiminen: kohti kognitiivista yhteiskuntaa". Kiireellisintä on t ä y s i - i k ä i s en k u i t e n k in e s t ää t y ö s sä k ä y v än väestön taitoja vanhenemasta yhä enemmän, ja tämä koskee sekä työssä olevia että työelämästä poisjääneitä. Työllisyyspolitiikan rakenteelliset tavoitteet Essenin kokouksessa esitetyssä uudelleentyöllistämistä koskevas sa strategiassa korostettiin, että kolme työmarkkinoilla heikossa asemassa olevaa ryhmää - nuoret, pitkäaikaistyöttömät ja työttömät naiset - on asetettava etusijalle. Madridin huippukokouksen pohjal ta ja t e h d y s sä k a t s a u k s e s sa Firenzen huippukokouksen väli kertomuksessa strategiaa kehitet - Nuorten integrointi työelämään: "kaikilla nuorilla olisi oltava sellainen koulutuksen ja työko kemuksen taso, että heidät voi daan työllistää'' - Pitkäaikaistyöttömyyden eh käiseminen: "kaikilla työttömil lä olisi oltava mahdollisuus uudelleenkoulutukseen ja työ elämään integroitumiseen, en nen kuin heistä tulee pitkäai kaistyöttömiä" - Yhtäläisten mahdollisuuksien ulottaminen kaikkiin työlli syysohjelmiin: "työmarkkinoil la olisi noudatettava aktiivis ta, syrjintää ehkäisevää poli tiikkaa, jossa osa-aikatyötä pi ennen, toisin kuin detään, 7 Nuorisotyöttömyys jäsenmaissa vuosina 1990 ja 1995 • OK DM E F I I prosenttia työvoimasta (15-24-vuotlaat) I W, M A > 1 K ( II 1 DR O OD I F A I L I*. A P Pl S UK Bl» prosenttia väestöstä (15-24-vuotiaat) 18- Näiden rakenteellisten tavoitteiden tarkoituksena ei ole rajoittaa toi menpiteitä koskemaan vain tiettyjä ryhmiä. Tarkoituksena on päinvas toin kehittää kattava toimintaoh jelma, jolla työmarkkinat kokonai t o i m i m a an s u u t e na s a a t a i s i in paremmin. Nuorten integroiminen työmarkkinoille Nuorisotyöttömyys on keskimäärin 20 prosentin tasolla, eli se on edel leen kaksi kertaa korkeampi kuin aikuisten työttömyys. Työttömyy den vähentyessä 1980-luvun jälki puoliskolla nuorisotyöttömyyden ja aikuisten työttömyyden välinen kuilu kaventui tuntuvasti, mutta se syveni jälleen 1990-luvun alun la man aikana. Kuilu on kuitenkin ka peampi kuin kymmenen vuotta sit ten, ja työttömiä nuoria on paljon vähemmän, koska työssä käyviä on kaiken kaikkiaan vähemmän ja nuorten osuus väestöstä on pienen tynyt (kaavio 7). Vuonna 1995 työvoimaan lasketta vien nuorten määrä olisi laskenut unionissa, vaikka kaikkien työssä käyvien määrä ei olisikaan laske nut, koska kyseisen ikäryhmän koko pienenee useimmissa jäsen m a i s s a. T ä mä v ä e s t ö r a k e n t e en muutos yksistään vähensi, nuoren työvoiman määrää noin prosentin vuonna 1995. Kun tähän lisätään yleinen työssä käynnin lasku, nuo ren työvoiman määrä laski noin kol me prosenttia kyseisenä vuonna. Toisin kuin muissa ikäryhmissä, nämä suuntaukset koskevat miltei tasapuolisesti miehiä ja naisia. Monilla toimilla, joita jäsenmaat ovat toteuttaneet parantaakseen nuorten työllisyysnäkymiä, pyri- tään luomaan heille mahdollisuus työmarkkinoilla hankkia oikeat, tarvittavat taidot ja pätevyys ja välttää näin työttömiksi joutumi nen. Toimilla on erityisesti keski tytty vähentämään niiden nuorten määrää, jotka lähtevät koulutus järjestelmistä ennenaikaisesti, jol loin heillä on vain heikko pätevyys tai ei pätevyyttä lainkaan. Jotkut jäsenmaat takaavat haluk kaille, oppivelvollisuuden edellyt tämän koulun päättäville nuorille harjoittelupaikan (NL, UK). Toiset puolestaan takaavat, että keskias teen oppilaitoksissa on riittävästi opiskelupaikkoja, jotta kaikki ha lukkaat saavat opetusta (FIN, SV). Useat jäsenmaat ovat asettaneet tavoitteita lisätäkseen osallistu mista eri tasoilla (F, IT, ES, UK). Jopa sellaisissa jäsenmaissa, joissa on pitkään ollut oppisopimusjärjes telmiä, on koetettu vahvistaa näitä järjestelmiä ja parantaa niiden ar vostusta työnantajien ja nuorten keskuudessa. Joissakin jäsenmais sa kehitetään ja laajennetaan am matillisen koulutuksen järjestel miä, jotta ne kiinnostaisivat nuoria enemmän. Tarvittavat toimenpiteet Yleiset muutokset työmarkkinoilla vaikuttavat suuresti nuorten työlli syyteen ja työttömyyteen. J o t ta nuorisoa koskeva strategia voisi on nistua, siihen on kuuluttava työvoi man tarjontaan liittyviä toimenpi teitä, jotka valmistavat nuoret työmarkkinoille, asianmukaisesti ja työvoiman kysyntään liittyviä toimenpiteitä, jotka edistävät työ markkinoiden toimivuutta. Lisäksi strategian on tartuttava korkean ja pysyvän nuorisotyöttömyyden pe rimmäisiin syihin. - Tarjontapuolella voidaan var haisella asioihin puuttumisella estää nuoria joutumasta työttö miksi ja sitten vähitellen pitkä Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja aikaistyöttömiksi. On todisteita siitä, että ne, joilla ei ole amma tillista pätevyyttä, ovat neljä kertaa suuremmassa vaarassa joutua työttömiksi kuin ne, joilla on ammatillinen pätevyys. Poli tiikassa olisi keskityttävä vä hentämään lukutaidottomuutta sekä parantamaan koulumenes tystä ja koulutustasoa. Jotkut maat ovat asettaneet määrälli siä ja aikaan sidottuja tavoittei ta koulutustason parantamisek si. Olemassa olevia tavoitteita pitäisi tukea asianmukaisin va roin. Työttömiä nuoria koskevat ak toimenpiteet tiiviset poliittiset olisi käynnistettävä nykyistä paljon varhaisemmassa vaihees sa. Jos korostetaan liiaksi lain säädäntöä, joka koskee oikeuk sia etuuksiin, nuoret saattavat jäädä ajanjaksoiksi odottamaan. Tämä lisää vaaraa, että aktiivinen työmarkkinapoli tiikka alkaakin tukea ja palvella etuusjärjestelmää sijaan, että se etukäteen pyrkisi saa maan nuoret työhön. pitkiksi sen Kun nuoret tulevat työmarkki noille, heidän pitäisi saada yhte näisessä muodossa neuvoja ja opastusta, ja heille pitäisi suoda mahdollisuus kartuttaa vaadit tavia taitoja ja kokemusta. Yksi keino on uudenaikaistaa ole massa olevia oppisopimusjärjes telmiä ja kehittää ohjelmia, jois sa otetaan huomioon kaksiosai sen järjestelmän keskeiset asiat. Niille, joilla jo on ammatillinen saada pätevyys, on työkokemusta. Maat, jotka ta kaavat nuorille työtä tai harjoit telua työttömyyden vaiheessa, ovat onnistuneet vä hentämään nuorisotyöttömyyttä huomattavasti. tärkeintä tietyssä Työkokemuksen sen työpaikan ja ensimmäi tarjoaminen on 19 työjärjestelyjä ensisijaisen tärkeää. Työmark kinaosapuolilla on keskeinen asema kokemusten tarjoamises sa ja kehitettäessä uutta luo via (sapattiva paat, osa-aikaeläkkeet jne. ) ja joustavia työaikoja, jotka luovat auttavat lisätyöpaikkoja ja nuoria pääsemään työmarkki noille. Euroopan nuorten työttömyyden ja erityisesti pitkäaikaistyöttömyy den ehkäiseminen ja torjuminen v a a t ii k o h d e n n e t t u j a, v a r h a in toteutettuja, aktiivisia työmarkki- natoimenpiteitä, joilla järjeste tään työkokemusta ja koulutus mahdollisuuksia niille kolmelle miljoonalle nuorelle, jotka ovat olleet työttöminä vähintään kuusi kuukautta. Näillä toimenpiteillä olisi p y r i t t ä vä m a k s i m o i m a an nuorten mahdollisuudet elinikäi seen työhön ja vähentämään vaa raa, että he joutuvat työttömiksi myöhemmin. Pitkäaikaistyöt tömyyden ehkäiseminen Vuonna 1995 pitkäaikaistyöttömi en määrä kasvoi unionissa 48 pro sentista yli 50 prosenttiin kaikista työttömistä (EUR12). Niiden työt tömien määrä, jotka olivat vailla työtä kaksi vuotta tai kauemmin, kasvoi vielä enemmän, 27 prosen tista yli 30 prosenttiin (kaavio 8). Pitkäaikaistyöttömien määrä on kasvanut jatkuvasti vuodesta 1992, johon asti heidän osuutensa oli py synyt kymmenen vuotta 41 prosen tissa. Paljon suurempi osuus tällä hetkel lä työttöminä olevista on aiemmin kin ollut työttömänä (usein pitkäai kaistyöttömänä) kuin niistä, jotka ovat tällä hetkellä työssä. Työttö mäksi jossain vaiheessa joutuvan Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan -ongelmiaja ratkaisumalleja työvoiman osuus näyttää kasva neen ajan myötä. Noin 45 prosent tia unionin alle 25-vuotiaista nuo rista on joutunut työttömäksi joko ennen aloittamistaan ensimmäi sessä työpaikassaan tai sen jäl keen. Pitkäaikaistyöttömyys on seuraus ta työttömyyden ja työllisyyden vä lisestä epäsuhdasta. Joistakin jä s e n m a i s ta t o d i s t e et s a a d ut osoittavat, että noin 20 prosenttia työttömiksi joutuvista jää luulta vasti pitkäaikaistyöttömiksi. Pitkä aikaistyöttömyys johtaa ammatti t a i d on r a p i s t u m i s e e n. P i t k i nä työttömyysjaksoina ihmiset menet tävät itsevarmuutensa ja kyvyn ar vostaa itseään sekä mahdollisuu tensa tulla työllistetyiksi. Tällä on kauaskantoisia seurauksia yksit täisille ihmisille ja koko kansanta loudelle. s e l i t t ää Pitkäaikaistyöttömyyden taso on merkki talous- ja työllisyyspolitii kan heikkouksista. Kokonaistyölli- o s an s y y s t i l a n ne o n g e l m a s t a, m u t ta e r i l a i s et työmarkkinapoliittiset strategiat ovat aivan yhtä tärkeitä. Jäsen maat, jotka harjoittavat ennakoi vaa politiikkaa, ovat onnistuneet muita paremmin ehkäisemään pit- 8 Pitkäaikaistyöttömyys unionissa vuosina 1986-95 prosenttia työttömistä 1986198719881989199019911992199319941995 käaikaistyöttömyyttä (Luxemburg, Tanska, Itävalta, Ruotsi). Useimmissa jäsenmaissa noudate t a an etuuskeskeistä strategiaa, johon kuuluu pienenä osana aktii visia toimenpiteitä, joilla keskity tään usein korjaamaan eikä ehkäi semään pitkäaikaistyöttömyyttä. Korjaavat toimenpiteet ovat tar peellisia ja tärkeitä, mutta jos jä senmaat rajoittuvat toteuttamaan vain korjaavia toimenpiteitä, on olemassa vaara, että työttömiin työnhakijoihin, yrityksiin ja työ voimatoimistoihin v a i k u t e t a an väärällä tavalla, hidastetaan toi mintaa ja siten ylläpidetään tai jopa aiheutetaan pitkäaikaistyöt tömyyttä. Tarvittavat toimenpiteet Poliittisissa toimissa pitkäaikais työttömyyden ongelmaa on lähes tyttävä kahtaalta: pitkäaikaistyöt tömät on integroitava uudelleen työelämään ja toisaalta työttömiä on estettävä joutumasta pitkäai kaistyöttömiksi. Tälle toiminta mallille on kaksi perustetta. Ensin näkin ehkäisevien toimenpiteiden tarkoituksena on pysäyttää ihmis ten ajautuminen pitkäaikaistyöttö miksi, ja niiden on kohdistuttava pitkäaikaistyöttömien m ä ä r ä ä n, työttömyysjaksojen pituuteen ja ko konaistyöttömyyteen. Toiseksi toi menpiteistä on luultavasti enem män hyötyä, jos toimet toteutetaan siinä vaiheessa, kun yksilöllä on vielä itseluottamusta ja mahdolli suudet työllistyä. - Takaisin integroi työelämään minen olisi aloitettava kauan ennen kuin ihmisistä tulee pit käaikaistyöttömiä. Jäsenmaiden on selkeästi ilmaistava moni vuotisissa ohjelmissa, että tätä yhteisesti hyväksyttyä ehkäise vää toimintamallia sovelletaan työvoimatoimistojen jokapäiväi sessä työssä. 20 Varhaiset toimenpiteet edellyt pitkäaikaistyöttömyyden tävät uhkaamien yksilöiden järjestel mällisestä seurantaa. Paikallis ten työvoimatoimistojen on kyet tävä antamaan korkeatasoista opastus-ja neuvontapalvelua. Jotta takaisin työelämään integ roiminen onnistuisi, se vaatii usein koulutusta uusiin, enem män ammattitaitoa vaativiin töi hin. Kohdentamalla koulutus vastaamaan paremmin yritysten ja paikallisen talouden ammatti taitovaatimuksia parannetaan työttömien työnsaantimahdolli suuksia. Yhdistetyt koulutus- ja työhar- joittelutoimenpiteet saattavat auttaa poistamaan koulutuk seen kohdistuvaa vastustusta ja motivoivat pitkäaikaistyöttömiä osoittamalla heille työllisyys mahdollisuuksia. Työnantajat han arvostavat työssä kertynyt tä kokemusta enemmän kuin puhdasta ammatillista koulu tusta. Työllisyyttä luovien järjestelmi en olisi perustuttava aktiiviseen yhteistyöhön ja yhteisrahoituk seen, joihin osallistuvat kaikki paikallisten työmarkkinoiden toimijat. Työmarkkinaosapuol ten aktiivista osallistumista olisi erityisesti korostettava. Pienillä työpaikkoja luovilla ohjelmilla, jotka on kohdistettu kaikkein heikoimmassa asemassa oleviin ryhmiin ja yhteisöihin, on usein paremmat onnistumismahdolli suudet ja ne ovat kannattavam pia kuin jotkut suurista järjes telmistä. Yleisesti ottaen pitkäaikais työttömyyden ja yhteiskunnas ratkaisemi ta syrjäytymisen seksi ehkäi suunniteltujen, syyn ja uudelleen integrointiin strategioiden tarkoitettujen Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja riippuu onnistuminen laajojen instituutioiden ja tukirakentei den kehityksestä (kokopäivätyö ja osa-aikatyö, itsensä työllistä minen, koulutus, perheen ja työnyhteensovittaminen). - Sitä, miten hyvin ja tehokkaasti aktiivinen työmarkkinapolitiik ka ehkäisee ja torjuu pitkäai kaistyöttömyyttä, ei pitäisi arvi oida vain sen perusteella, miten se kykenee luomaan lyhytaikai sia työpaikkoja vaan myös sen perusteella, miten se edistää työllistettävyyttä pitkällä aika välillä. - Tärkeänä osana ennakoivaa, en strategiaa ehkäisevää nalta olisi kehitettävä lyhytaikaisia työpaikkoja tarjoavia siirtymä vaiheen jotka työmarkkinoita, ihmisiä säilyttämään auttavat tai saamaan takaisin työllistet tävyytensä. Varhaiset toimet ovat äärimmäi sen tärkeitä ehkäistäessä pitkäai kaistyöttömyyttä ja integroitaessa pitkäaikaistyöttömiä takaisin työ elämään. Pitkäaikaistyöttömyy den luonne edellyttää eritytynyttä lähestymistapaa, jolla vastataan pitkäaikaistyöttömien erilaisiin tarpeisiin. Se vaatii asianmukai sia tukirakenteita, ammatillisen koulutuksen ja työharjoittelun yh distämistä sekä julkisten työvoi matoimistojen aktiivista osallistu mista. Naisten ja miesten yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen N a i s t en ja m i e s t en y h t ä l ä i s et mahdollisuudet on Euroopan työlli syysstrategian keskeinen tavoite. Tämä johtuu osittain siitä, että naiset ovat entistä enemmän mu kana työmarkkinoilla ja heidän asemansa muuttuu koko ajan kes keisemmäksi Euroopan talouden kannalta. Naiset saavatkin jo jos sain määrin kokea todellista vaik kakin epätäydellistä tasa-arvon edistystä työnsaannissa, työmah dollisuuksissa, työoloissa ja palk kauksessa. Unionin työvoiman koko kasvu on 20 viime vuoden ajan tai pidem päänkin ollut naisten ansiota, ja heidän ansiotaan se on luultavasti vastaisuudessakin. Esimerkiksi naisten osuus 25-49-vuotiaasta l i s ä ä n t y n yt t y ö v o i m a s ta on 1 9 8 7 - 1 9 95 v ä l i s e nä l y h y e nä jaksona 63 prosentista vähän yli 70 prosenttiin 15 j ä s e n m a a s sa (kaavio 9). H e i d än o s u u t e n sa kasvoi tuona aikana kaikissa jä s e n m a i s sa l u k u un o t t a m a t ta Tanskaa, Suomea ja Ruotsia, jois sa heitä on edelleen yli 80 prosent tia sen i k ä i s e s tä t y ö v o i m a s t a. Määrä on kasvanut erityisen pal jon maissa, joissa se oli pieni kysei sen jakson alussa, kuten Espanjas sa se kasvoi noin 40 prosentista noin 58-59 prosenttiin. Tämän ikäryh o s a l l i s t u v at m än työelämään kuitenkin vähemmän kuin USA:ssa, missä heitä on lähes 80 prosenttia — tosiasiallinen ero työssä käyvien naisten määrässä on kuusi miljoonaa (kun otetaan huomioon kokonaisväestömäärän ero). I r l a n n i s s a, m i s sä n a i s et ja Naisten työllisyyden ja työelä mään osallistumisen taso on ajan myötä kohonnut, kun taas miehil lä taso on laskenut. Naiset, eivät kä suinkaan miehet, saivat yli 62 prosenttia uusista työpaikois ta, joita on luotu unionissa vuonna 1995 ja koko lähimenneisyydessä. Jossain määrin tämä kuvastaa toi mialakohtaisia työllisyystilanteen muutoksia. Työpaikkoja on luotu lähinnä palvelualoilla, kun taas miesvaltaiset maatalouden ja tuo 21 tannon työpaikat ovat jatkuvasti vähentyneet. Työllisyys k a s v aa kaikkein no peimmin aloilla, joilla n a i s t en osuus työvoimasta on suhteetto man suuri. Unionissa yli 60 pro senttia näiden alojen työpaikoista on naisilla, ja naiset vievät yhtä suuren osan uusista työpaikoista. Miehiä on sitä vastoin yli 70 pro sentissa taantuvien teollisuusalo j en t y ö p a i k o i s t a. H u o m a t t a va osuus naisista, jotka työskentele vät kasvavilla palvelualoilla, on korkeasti koulutettuja ja heillä on yliopistotutkinto tai vastaava kou l u t u s t a u s t a. Noin 70 prosenttia näistä korkeasti koulutetuista nai sista työskenteli kyseisillä aloilla vuonna 1995, kun taas yhtä korke alle koulutetuista miehistä niillä työskenteli vain 46 prosenttia. M e r k i t t ä v ä m p ää on k u i t e n k in ehkä se, että kasvavilla aloilla t y ö s k e n t e li m y ös h i e m an yli 40 prosenttia niistä naisista, joilla on vain perustason koulutus; vas taavasti koulutetuista miehistä n ä i l lä aloilla t y ö s k e n t e li vain 14 prosenttia. Talouden elpyminen ei kuitenkaan ole j u u ri v a i k u t t a n ut n a i s t en työttömyyteen, vaan se on kor keammalla tasolla kuin miehillä kaikissa jäsenmaissa lukuun Isoa- B r i t a n n i aa ja Ruotsia. Naisten keskimääräinen työttömyys unio nissa laski vähemmän kuin miehil lä vuosina 1994-1995. Vuoden 1995 puolivälistä kevääseen 1996 sekä miesten että naisten työttö myys kuitenkin kasvoi aika lailla saman verran, kunnes se sitten va kiintui. Saksa on poikkeus siinä mielessä, että siellä miesten työt tömyys on kasvanut paljon nope ammin kuin naisten työttömyys. Tämä johtuu lähinnä siitä, että suuri joukko naisia on jäänyt pois työelämästä entisessä Itä-Saksas sa, jossa heidän osallistumisensa taso oli erityisen korkea. Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja Tarvittavat toimenpiteet - Naisten jatkuva osallistuminen työmarkkinoilla on keskeinen osa Euroopan tulevaa työllisyys kehitystä, erityisesti jos ajatel laan tulevaa väestörakenteellis- ta kehitystä. Naisten korkea osallistumisen taso riippuu kor tulojen työllisyyden ja keasta kasvusta ja yleisestä taloudelli sesta kehityksestä. Siksi politii kassa on keskityttävä huolehti maan siitä, että naisille suodaan asianmukaiset ja soveliaat työ mahdollisuudet. - Naiset saavat suuremman osan uusista työpaikoista kuin mie het, mutta siitä huolimatta nai set kärsivät unionissa edelleen miehiä enemmän työttömyydes tä. On tärkeää panna täytän töön sopivia poliittisia toimia takaamiseksi, että naisia sen kohdellaan työpaikoilla oikeu denmukaisesti ja kohtuullisesti ja että heille suodaan kaikki mahdollisuudet yhdistää työnte ko ja kodinhoito vaarantamatta uramahdollisuuksiaan. tärkeää liittyvät On hyvin kehittää enemmän ja tehokkaampia pal veluja tukemaan kotitalouksien jäseniä, niin että he voivat sovit taa yhteen työnteon ja perhee seen velvollisuudet (sekä lasten että vanhusten hoi don). Tämä edellyttää, että tar kistetaan kaikkia niitä määrä yksiä, jotka rankaisevat suoraan tai välillisesti naisia silloin, kun he keskeyttävät työnteon äitiy den tai lastenhoidon vuoksi. tapauksessa Ei pidä missään lukuisia laiminlyödä miehiä, joiden ammattitaitoa ei enää tarvita työmarkkinoilla ja niitä 25-49-vuotiaiden naisten työmarkkinoille osallistuminen ja työllisyysaste jäsenmaissa vuosina 1987 ja 1995 100 rprosenttia väestöstä, 25-49-vuotiaat n 100 •työtön •työssä B DK D GR E F IR I L NL A P Fl S UK E15 E15 sisältää Saksan uudet osavaltiot; Fl, S 1985; S 25-44; vasen pylväs: 1987; oikea pylväs: 199 - 22 jotka joutuvat olemaan joutilai na pitkään, kutsuttiinpa jouti laisuutta sitten pitkäaikaistyöt tömyydeksi tai varhaiseläkkeel le siirtymiseksi. Toistaiseksi ei ole keksitty mitään tehokkaita toimenpiteitä, joilla heitä autet taisiin työelämään, ja politiikassa keskitytään edel leen monenlaisiin passiivisiin toimeentulotukeen liittyviin toi menpiteisiin (työttömyys-ja työ kyvyttömyysetuudet, varhai seläkkeet ja sosiaaliavustukset). takaisin hallitusten - Yhtäläisten mahdollisuuksien politiikan ulottaminen työmark kinapolitiikkaan edellyttää sukupuolen vaikutuksen arvi ointia, jotta voidaan selvittää, onko ohjelmilla tahattomia, ennalta arvaamatto mia ja suuria vaikutuksia suku puolten välisiin suhteisiin, vaik ka ohjelmia oletetaan sovelletta van yhtäläisesti naisiin ja mie hiin ja niiden oletetaan vaikut tavan heihin samalla tavoin. N a i s t en työllisyydelle on liian tyypillistä matala palkka, epätyy pillinen työ, epävakaat työolot ja heikot mahdollisuudet edetä uralla. Poliittisissa pyrkimyksissä olisi keskityttävä poistamaan työmark kinoilla esiintyvä syrjintä ja kaikki se, mikä estää naisia parantamasta asemaansa työmarkkinoilla. Passiivisista aktiivisiin toimenpiteisiin osallistumisen ja työnsaannin edistämiseksi Monet tekijät ja erityisesti makro talouden muutokset vaikuttivat joukkotyöttömyyden syntyyn. Myös rakenteellisilla tekijöillä on ollut Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja v a i k u t u k s e n sa siihen. Kasvava työttömyys johtuu kahdesta teki jästä: yhä useammat joutuvat työt t y ö t t ö m y y s j a k s ot t ö m i k s i, ja p i t e n e v ä t. H a r k i t s e m a t on työ markkinapolitiikka saattaa pahen taa rakenteellista työttömyyttä, jos se tarjoaa vain toimeentulotukea suurimmalle osalle työttömistä, sen sijaan että se antaisi heille vä lineet hankkia uusia taitoja, joilla aloittaa alusta uusilla, enemmän a m m a t t i t a i t oa korostavilla työ markkinoilla. Tällainen politiikka on saattanut edistää pitkäaikais työttömyyttä ja yhteiskunnasta syrjäytymistä. Monivuotiset työllisyysohjelmat tukevat sitä laajalle levinnyttä kä sitystä, että valtion menoja pitäisi siirtää passiivisista aktiivisiin toi menpiteisiin. On järkevämpää ra hoittaa työllistämistä tai ammatil- l i s ta k o u l u t u s ta k u in a n t aa työttömille toimeentulotukea, ja menoja kannattaa siirtää kulutuk sesta sijoittamiseen. Tämä tulos v o i d a an k u i t e n k in s a a v u t t aa monella eri tavalla. Joissakin ta pauksissa on ensisijaisesti vaih dettu passiiviset menot aktiivisiin, k u t en ammatilliseen koulutuk seen ja työpaikkoihin, ja uusissa toimenpiteissä korostetaan mah dollisuuksia saada uusi työpaikka. Joissakin tapauksissa on yritetty saada nämä kaksi menoluokkaa täydentämään toisiaan. Tällöin on yhdistetty toimeentulotuki ja ak tehokkaammin tiiviset ohjelmat järjestämällä työttömyysetuusjär- jestelmät uudelleen siten, että ne k a n n u s t a v at paremmin aktiivi seen työnhakuun. Kaikki jäsenmaat myöntävät, että julkiset työvoimatoimistot ovat keskeinen väline torjuttaessa työt tömyyttä ja tavoiteltaessa korkeaa j o u s t a v u u d en tasoa työmarkki noilla. Useimmat jäsenmaat ovat hiljattain uudistaneet työvoima- palvelujaan vastatakseen arvoste luun, jonka mukaan julkisten työ voimatoimistojen on todettu ole työmarkkinoiden van tehottomia m u u t t u v i in t a r p e i s i in n ä h d e n. Uudistuksissa on usein hajautettu julkisia työvoimatoimistoja, va pautettu ja asteittain laajennettu yksityistä työnvälitystoimintaa, alettu tarjota k o h d e n n e t u m p aa neuvontaa työttömille työnhaki joille ja lisätty asiakaskeskeistä ajattelua. Vuonna 1995 Euroopan unionin 15 jäsenmaata kuluttivat arviolta 180 miljardia ecua työmarkkinapo litiikkaan, joista 63 miljardia ecua käytettiin aktiivisiin toimenpitei siin. Vain hieman yli kolmannes ko konaiskuluista käytettiin toimen piteisiin, joiden tarkoituksena oli erityisesti edistää työttömien uu delleen integrointia eikä tukea hei dän toimeentuloaan. Ihmiset ovat yhä tietoisempia siitä, että aktiivis ten toimenpiteiden osuus useimpi en jäsenmaiden menoista on suh teellisen pieni sekä siitä, e t tä pitkäaikaistyöttömyyden taso on hälyttävän korkea. Tämä on saanut monet toimimaan sen hyväksi, että menoja siirrettäisiin passiivises t o i m e e n t u l on ta tukemisesta aktiivisiin työmarkki- natoimenpiteisiin, joilla heitä aute taan löytämään työtä. t y ö t t ö m i en Tätä on vaikea saavuttaa erityises ti laman aikana, jolloin työttömien määrä kasvaa ja aiheuttaa kustan nuspaineita. Viimeaikainen kus tannuskehitys osoittaa, että passii visella politiikalla on taipumus syrjäyttää aktiiviset toimenpiteet laman aikana. Vuosien 1990 ja 1994 välisenä aikana aktiivisten toimenpiteiden k e s k i m ä ä r ä i n en osuus unionin kokonaismenoista laski 36 prosentista 33 prosenttiin ja kasvoi jälleen 35 prosenttiin vuonna 1995. Vuoden 1995 kasvu johtuu osittain siitä, että työttömyys on hieman 23 s e l k e i tä laskenut ja osittain siitä, että on t o i m ia t o t e u t e t tu työmarkkinapolitiikan aktivoimi seksi. Kyseinen strategia ei rajoitu v a in s i i h e n, e t tä k o r v a t a an p a s s i i v i s et k u l ut a k t i i v i s i l l a. Tärkeä osa strategiaa on ollut se, että on uudistettu työttömyyse- tuusjärjestelmää. Uudistuksella on haluttu varmistaa, että työttö myyden ja siihen liittyvien sosiaa lietuuksien tasoja kesto eivät hei k e n nä työttömien h a l ua hakea työtä, ja siinä toimeentulotuki on sisällytetty kokonaisvaltaisemmin aktiivisten ohjelmien toteuttami seen. Tarvittavat toimenpiteet - Kyseisen kaltaisen poliittisen riip muutoksen onnistuminen tavoitteita puu siitä, miten uudelleen, miten arvioidaan aktiiviset ja passiiviset toimen piteet toimivat yhdessä sekä sii tä, miten käytettäviä keinoja tutkitaan ja vahvistetaan. - Poliittisen muutoksen tarkistettava lisäksi olisi etuuksia koskevien määräysten kannus tavuus. Tässä olisi pyrittävä kahteen asiaan. Ensinnäkin olisi muutettava yksittäisten ihmis ten asennetta niin, että he hake vat mieluummin aktiivisesti työ tä ja osallistuvat kuin ottavat passiivisesti vastaan toimeentu lotukea. Toiseksi olisi tarjottava yksilöllisiä ohjelmia, joiden avul la työttömät voivat löytää kestä vän ongelmiinsa. Tällainen siirtyminen passiivi sista aktiivisiin toimenpiteisiin on erittäin tärkeää jo työttöminä olevien uudelleen integroimisek si ja jotta koko työvoiman tuo tannollinen kapasiteetti saatai siin käyttöön. Tämä voidaan saavuttaa vain, jos työttömät keskinäisessä ovat selkeässä yhteisymmärryksessä niiden julkisten elinten kanssa, joiden ratkaisun Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja tehtävänä on auttaa heitä pää semään takaisin työhön. keinoja Jäsenmaat käyttävät monen lisätäkseen laisia erityisesti etuuskannustimia, saadakseen palkatuksi työnte kijöitä, joilla on heikko ammat titaito, ja saadakseen heidät ottamaan vastaan uusi työ paikka mieluummin kuin jää työpaikkaa. ilman mään toteu Tällaisia toimenpiteitä tettaessa on löydettävä tasa paino niiden suorien ja välillis ten vaikutusten välillä. Tämä ei ole helppoa. Toimenpiteet saattavat tehok kaammin työttömiä ottamaan vastaan työpaikkoja, mutta lannistaa heidän puolisoitaan. Ne saattavat laskea pienten palkkojen marginaaliverotusta mutta korottaa keskipalkkoja. Tämä saattaa vähentää vähän ammattitaitoa vaativien töiden kokonaistyövoimakustannuks ia, mutta tällä voi olla huomat tavia verotuksellisia vaikutuk sia. Ohjelmat on tarkistettava huolellisesti ja tehokkaimmat ratkaisut on yksilöitävä. painostaa erityistoimia Julkinen työvoimapalvelu on ratkaiseva keino tämän saavut tamiseksi, ja jäsenmaat toteut tavatkin monenlaisia toimenpi teitä kehittääkseen ja uudis- taakseen palveluja. Toistaiseksi ne ovat keskittyneet hajautta purkuun sääntelyn miseen, ja edellyttävien ryhmien kohdennettuun palve Lisäuudistuksissa lemiseen. vahvistamaan olisi pyrittävä julkisen työvoimapalvelun nel jää päätehtävää, jotta se voi si täysipainoisesti t y ö m a r k k i n a t o i m e n p i t e i d en toteuttamiseen. Ensimmäinen tehtävä on perinteinen työnväli tys, jossa autetaan työttömiä työnhakijoita ja työtä tarjoavia löytämään toisensa. Toinen teh osallistua ja tiedottaa työttömille tävä on työnantajille työnhakijoille ohjelmista toimenpiteistä. ja Kolmas tehtävä on neuvoa työt tömiä työnhakijoita ja kertoa heille työmahdollisuuksista, am matillisesta koulutuksesta, uu delleenkoulutuksesta ja niihin liittyvistä eri järjestelmistä. Nel jäs tehtävä on aktiivisten ohjel mien hoitaminen ja niiden yh teensovittaminen muiden tehtä vien ja toimeentulotukijärjestel mien kanssa. Poliittinen haaste: epävarmuudesta luottamukseen t a r j o a v at k e h y k s en Y h t e n ä i s m a r k k i n o i d en m y ö tä Eurooppa uudenaikaistaa huimas ti t a l o u t t a a n. Y h t e n ä i s m a r k k i n at ja m a h d o l l i s u u d en k a s v u un sekä työllisyyskeskeiseen makrotalou delliseen p o l i t i i k k a a n. Tällöin j ä s e n m a at v o i v at p a r e m m in hyötyä kerroinvaikutuksesta, ku ten komission "työllisyyttä koske luotta vassa eurooppalaisessa mussopimuksessa" korostetaan. Työllisyyttä t u e t a an j a t k u v a s ti yhteisön rakennerahastojen toi milla ja erityisesti Euroopan sosi aalirahastosta, jolla on tärkeä teh tävä edistettäessä jäsenmaiden välistä ja sisäistä taloudellista ja sosiaalista yhtenäisyyttä. Rahas tojen tuen tavoin luottamussopi m us i n t e g r o i m i s en mahdollisuudet. Näitä mahdolli suuksia ei ole vielä käytetty niin tehokkaasti kuin voitaisiin. Jatku va, yhteensovitettu toiminta tuot taa enemmän tulosta kuin yksit täiset, hajanaiset toimet kussakin j ä s e n m a a s s a. T ä mä edellyttää, että korvataan omaa etua ajavat, hedelmättömät ohjelmat hedel mällisellä, yhteensovitetulla kas vupolitiikalla, joka valaa uskoa kuluttajiin ja sijoittajiin. t uo e s i in -24 Tässä kertomuksessa on otettu esille toiminta-alueita, joita on edelleen käsiteltävä, jos Euroopan t y ö l l i s y y s s t r a t e g i aa h a l u t a an jatkaa menestyksellisesti. Kehys on olemassa; nyt strategia on vain saatava toimimaan. Onnistumisen avain on siinä, miten kyetään sovittamaan yhteen tavoitteet, jot ka ovat usein ristiriidassa keske nään: - määrätietoinen toimintamalli, jolla makrotalous- ja rakenne tasapai politiikka saatetaan noon Euroopan työmarkkinoi den toimintakyvyn parantami seksi. Tätä on täydennettävä talouden elpymistä edistävillä toimenpiteillä. - määrätietoinen jolla edistetään toimintamalli, jolla tehokkuus ja oikeudenmu tasapainoon kaisuus saatetaan ja tuottavan työllisyyden luomista. Samalla pyritään integraatiota, ehkäisyä ja levittämistä koskeviin raken teellisiin päämääriin, joilla vas tataan kaikkein heikoimmassa asemassa olevien ryhmien — nuorten ja pitkäaikaistyöttömi en — tarpeisiin ja taataan sa malla yhtäläiset mahdollisuu det. - koetetaan saada kaikki, joita asiat koskevat, osallistumaan ja päätöksentekoon. Tehokas oikeudenmukainen ja talous yhteiskunta voivat toimia vain, jos työnantajilla ja työntekijöillä on yhteinen ja harkittu näkemys asemastaan tehtävästään ja yhteiskunnassa. Euroopalla on keinot r a t k a i s ta työllisyysongelmansa. Ratkaisu edellyttää monia vakavia ja vaikei ta poliittisia päätöksiä. Yhteisön perustamisesta alkaen Eurooppaa on rakennettu yhteistyön voimalla ja yhteistyön nimeen vannoen. Yhteistyö tarjoaa parhaat mahdol- Kuinka työllisyyden haasteisiin vastataan - ongelmia ja ratkaisumalleja lisuudet p ä ä s tä e p ä v a r m u u d en ilmapiiristä ja suunnata tulevai suuteen luottavaisin mielin. 25 ISSN 1024-4492 KOM(96) 485 lopullinen ASIAKIRJAT FI 04 05 Luettelonumero : CB-CO-96-500-FI-C ISBN 92-78-09909-0 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg Ju#


title: QUESTION ECRITE no 2697/96 de Eva KJER HANSEN à la Commission. Campagne d'information sur le système européen de valorisation et de protection des produits alimentaires caractéristiques

eurovoc_concepts:
EU law
agricultural product
consumer information
designation of origin
foodstuff
labelling
location of production
production aid

formats: html print