title: Vihreä kirja alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa

eurovoc_concepts:
audiovisual programme
child protection
consumer protection
fundamental rights
information network

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 16. 10. 1996 KOM(96)483 lopull. VIHREÄ KIRJA ALAIKÄISTEN JA IHMISARVON SUOJELUSTA AUDIOVISUAALISISSA JA TIETOPALVELUISSA (kommission esittämä) SISÄLLYSLUETTELO JOHDANTO YHTEENVETO LUKU I Alaikäisten ja ihmisarvon suojelun ongelmakenttä 1. 2. 3. Alaikäisten ja ihmisarvon suojelun ongelmat Alalla tapahtuneet muutokset Ongelmien laajuus palvelulajin mukaan LUKU II Aineistoihin sovellettavat valvontasäännöt ja keinot alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi 1. 2. Yleiset ja yhteiset periaatteet Kansallisella tasolla toteutetut säännöt ja keinot Ihmisarvon suojelu 2. 1. 2. 2. Alaikäisten suojelun menettelyt Joukkoviestintäkasvatus 2. 3. LUKU III Euroopan unionin soveltamisala Välineet ja ensisijaiset toimet 1. 2. 3. Palvelujen vapaan liikkuvuuden periaate Yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa Yhteistyön ensisijaiset toimintalinjat PÄÄTELMÄT LIITTEET 1 3 7 7. 7 12 13 13 14 14 16 21 22 22 23 24 26 M it JOHDANTO Tämän vihreän kirjan tavoitteena on tarkastella haasteita, joita yhteiskunta kohtaa turvatessaan, että kaksi kansalaisten keskeisiä etuja koskevaa erityisaihetta eli alaikäisten ja ihmisarvon suojelu otetaan riittävällä tavalla huomioon nopeasti kehittyvässä audiovisuaalisten ja tietopalvelujen maailmassa. Siirtyminen yleisradiotoiminnan maailmasta ympäristöön, jossa perinteisen television rinnalla on olemassa on line -palveluja ja todella sekamuotoisia tuotteita, luo monia mahdollisuuksia. Tällaisen kehityksen todelliset mahdollisuudet riippuvat suoraan siitä tavasta, jolla koko yhteiskunta hakee oikean tasapainon yhtäältä sananvapauden ja yleishyödyllisten näkökohtien välillä, toisaalta uusien palvelujen syntyä edistävien politiikkojen ja sen seikan välillä, että on tarpeen estää joitakuita käyttämästä niiden luomia mahdollisuuksia väärin kaikkien muiden kustannuksella. Jotkut asiaan liittyvät näkökohdat vaativat eurooppalaisia ja jopa maailmanlaajuisia ratkaisuja. Toiset ovat yksittäisten valtioiden tai yksilöiden omia asioita. Komission mielestä on oikeutettua ja tarpeellista tarkastella tilannetta tässä yhteydessä kokonaisuutena, jotta voidaan tutkia lisäarvoa, joka päätöksenteon kunkin tason on tuotava, sekä kiinnittää erityistä huomiota Euroopan unionin tasolla tehtyihin poliittisiin aloitteisiin toissij aisuusperiaatteesta tinkimättä. Käsitellyt ongelmat - alaikäisten ja ihmisarvon suojelu - ovat ajankohtaisia poliittisia kysymyksiä. Kesäkuussa 1996 hyväksytyssä tietoyhteiskuntafoorumin ensimmäisessä vuosikertomuksessa niitä pidetään ensisijaisen tärkeinä oikeussuojaan liittyvinä asioina. Ne ovat myös jatkuvasti olleet sekä kansallisissa että yhteisöllisissä politiikoissa yleisön keskeistä etua koskevina kysymyksinä. Alaa koskevissa oikeudellisissa ja muissa toimissa on lähdetty perinteisen sähköisen joukkoviestinnän ominaispiirteistä (yleisradiotoiminta), joka on luonteeltaan keskitettyä ja joukko viestintää. Uusilla, syntymässä olevilla sähköisillä joukkoviestimillä on kaksi perustavaa laatua olevaa eroa - ne ovat hajautettuja ja lähempänä yksilöviestintää kuin joukkoviestintää. Vaikka tällaisten palvelujen todellinen sisältö on joskus sama - elokuva, uutiset, dokumentti - on nämä erilaiset piirteet tässä vihreässä kirjassa kuvataan otettava huomioon politiikkaa audiovisuaalisten ja tietopalvelujen kehitystä, tarkastellaan voimassa olevaa lainsäädäntöä ja kansallisen, yhteisön ja maailmanlaajuisen tason politiikkoja samoin kuin näiden vaikutusta uusien palvelujen kehittymiseen siltä osin kuin ne liittyvät aiheena olevaan kahteen ongelmaan. On tutkittu monia ja laajasti vaikuttavia toimintavaihtoehtoja sääntelystä itsesääntelyyn ja vanhempien valvontamahdollisuuksiin tiedotus- ja valistustoimia unohtamatta. laadittaessa. Siksi suhteen. Tiedonannossa Komission vihreän kirjan tavoitteena on käynnistää keskipitkän ja pitkän aikavälin keskustelu. Se esitetään samanaikaisesti vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskevan komission täydentäviä niin ajoituksen kuin tiedonannon kanssa. Nämä asiakirjat ovat ulottuvuudenkin liittyviin kysymysten Internetiin käsittelemiseksi lyhyen aikavälin toimia, jotka ovat laajempia kuin alaikäisten ja ihmisarvon suojelu. Vihreä kirja taas on luonteeltaan pitkän aikavälin asiakirja ja eri näkemyksiä kokoava, siinä käsitellään alaikäisten ja ihmisarvon suojelun erityisaihetta kaikissa sähköisissä joukkoviestinpalveluissa. Nämä asiakirjat ovat vastaus Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jotka olivat pyytäneet uusien palvelujen kehittymiseen liittyvän yhteisöpolitiikan lähempää tarkastelua. toisiaan esitetään Tässä yhteydessä komissio tähdentää, että yleistä etua nimenomaisesti koskevia tai epäsuorasti sivuavia aloitteita on jo käynnistetty tai otettu tutkittaviksi. Esimerkiksi komission tiedonanto Yleishyödylliset palvelut Euroopassa käsittelee radiota ja televisiota. Siinä todetaan yleishyödyllisten näkökohtien tällä alalla liittyvän ennen muuta lähetettävien ohjelmien sisältöön sekä niiden moraalisiin ja demokraattisiin arvoihin, joita ovat mm. yhteiskunnan moniarvoisuus, tiedottamisen etiikka ja intimiteettisuoja. Henkinen omaisuus kuuluu tekijänoikeuksia ja niiden lähioikeuksia tietoyhteiskunnassa käsittelevän vihreän kirjan piiriin. Kaupallista viestintää koskeva vihreä kirja keskittyy yleishyödyllisiin näkökohtiin lähinnä mainonnan ja suojelijatoiminnan osalta. Henkilöiden tietosuojasta on annettu direktiivi. "Televisio ilman rajoja" -direktiivi, jota ollaan tarkistamassa, sisältää yhteensovitettuja yhteisön säännöksiä muun muassa alaikäisten suojelusta. Ehdotus direktiiviksi sisämarkkinoiden sääntelyn avoimuudesta tietoyhteiskunnan palvelujen osalta helpottaa tulevan sääntelyn yhteensovittamista yhteisötasolla ja suojeltavaksi katsottavien yleishyödyllisten päämäärien vaalimista. Lisäksi toisenlaisia uusien audiovisuaalisten ja tietopalvelujen kehittymisestä seuraavia ongelmia - kuten kulttuurien ja kielten moninaisuutta - on käsitelty useilla viimeaikaisilla aloitteilla (kuten MEDIA II, INFO 2000 ja monikielisiä tietojärjestelmiä koskevat ohjelmat). Komissio tutkii näiden aloitteiden tulokset ja esittää aikanaan ajantasaistetun tilannekatsauksen täsmentäen uusien aloitteiden tarpeellisuuden. 3 YHTEENVETO Ihmisarvoa loukkaavien aineistojen ja alaikäisten suojeleminen heidän kehitystään haittaavilta aineistoitta ovat osoittautuneet ensisijaisen tärkeiksi, jotta uudet palvelut voivat kehittyä luottamuksen ilmapiirissä. Ellei tehokkaita keinoja pian tunnisteta ja toteuteta näiden yleisten etujen suojelemiseksi, on olemassa vaara, että kaikki uusien palvelujen kehitykseen liittyvät taloudelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset lupaukset jäävät toteutumatta. luvussa I pyritään Tämän vihreän kirjan joita audiovisuaalisten ja tietopalvelujen aineistolajit voivat aiheuttaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelun kannalta. Siinä korostetaan, ettei erilaatuisia ongelmia saa rinnastaa; kuten lapsipornografiaa, joka on lailla kiellettyä ja joka johtaa oikeudellisiin seuraamuksiin sekä lasten pääsyä aikuisille tarkoitettuihin pornografisiin aineistoihin, jotka ovat lapsille haitallisia mutta aikuisille sallittuja. Ratkaisut on kehiteltävä aineistolajien mukaan. tärkeimmät ongelmat, tunnistamaan Ratkaisujen on myös mukauduttava palveluympäristön kehittymiseen. Uudet televisiopalvelut kuten kertamaksupalvelut (pay-per-view) lisäävät yksilön valinnanvapautta. Ne eroavat joukkotiedotuksesta, jossa katsojan valittavana on joko katsoa tai olla katsomatta, ja tulevat lähelle editoijamallia, jossa katsoja valitsee ohjelmansa suuresta valikoimasta. On line-palvelut vievät kehitystä vielä pitemmälle kohti yksilöllisen viestinnän mallia. Maantieteellisesti jakelukanavat toimivat vähemmän kansallisesti ja entistä maailmanlaajuisemmin Internetin muodostaessa verkkojen maailmanlaajuisen verkoston. Lisäksi uusia aineistolajeja ilmaantuu. Perinteinen televisio-ohjelma, joka katsotaan alusta loppuun, on luonteeltaan lineaarinen, kun taas vuorovaikutteisuus antaa mahdollisuuden poiketa eri käsikirjoituksissa. Syntyy aineistojen sekamuotoja, joissa omintakeisesti yhdistetään pelit, mainonta ja tieto. Uusien palvelujen kehittyminen edellyttää joustavaa ympäristöä erityisesti sääntelyn osalta. Kunkin uuden palvelulajin toimintapiirteiden eritteleminen on tarpeen uudenlaisten ratkaisujen löytämiseksi. Uusiin palveluihin liittyvät riskit on kaikki tutkittava tarkkaan. Alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyvät uhkat edellyttävät niin julkisen vallan kuin kansalaistenkin paneutumista tähän asiaan. Kuitenkaan ei saa liioitella ongelmaa - vaikeudet syntyvät pikemmin uusien palvelujen erilaisesta luonteesta perinteisiin viestimiin verrattuna kuin niiden aineistoista. Luvussa II eritellään yhteisön ja valtioiden tason oikeudellisia ja perustuslaillisia määräyksiä. Siinä todetaan ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevassa eurooppalaisessayleissopimuksessa tarkoitettujen perusoikeuksien olevan perustana kaikille kansallisille säädöksille ja niiden tulleen vahvistetuiksi Euroopan yhteisön oikeuden yleisiksi periaatteiksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdassa. Erityisesti yleissopimuksen 10 artiklassa taataan oikeus sananvapauteen. Siinä määrätään lisäksi, että kyseistä oikeutta voidaan rajoittaa erityisistä terveydellisistä, moraalisista ja rikosten estämiseen liittyvistä syistä. Näin ollen sananvapaus ei toteudu Euroopassa missään täydellisenä, vaan siihen kohdistuu rajoituksia. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on jolloin suhteellisuustestillä verrataan rajoituksia ja yleissopimuksessa määrättyjä periaatteita keskenään. Euroopalla on näin yhteinen tarkasteluperusta - sananvapauden periaate ja suhteellisuustesti. Perustan ollessa yhteinen eri maiden säädökset poikkeavat suuresti toisistaan heijastaen kulttuuri- ja moraalinormien eroja. suhteellisuusperiaatteen, laintulkinnassaan luonut Uudet palvelut voivat yleisesti ottaen luoda uusia säädösten soveltamiseen liittyviä ongelmia. Esimerkiksi on entistä vaikeampaa määritellä vastuut, kun useampi toimija on mukana viestintäketjussa (verkon tarjoaja, verkkoyhteyden myöntäjä, palvelujen tarjoaja, aineistojen toimittaja). Vaikeudet kasvavat ketjun levittäytyessä useampaan maahan. Luvussa tarkastellaan sen jälkeen alaikäisten suojelua haitallisilta aineistoilta, kuten aikuisille tarkoitetut eroottiset aineistot, jotka eivät välttämättä ole laittomia. Joissakin jäsenvaltioissa alaikäisten suojelemisen periaate sisältyy yleisiin säädöksiin, joilla kielletään kaikkien viestimien osalta alaikäisten kehitystä haittaavien aineistojen toimittamisen näille (vaikka ne ovat aikuisille sallittuja). Toisissajäsenvaltioissa määräykset ovat erilaiset kullekin viestimelle. Joka tapauksessa alaikäisten suojelu edellyttää sellaisten keinojen löytämistä, että alaikäiset eivät pääse tekemisiin heille haitallisiin aineistoihin ja aikuisten pääsymahdollisuuksia samanaikaisesti rajoitetaan. Tekniikan viimeisin kehitys voi tarjota mahdollisuudet lisääntyneeseen vanhempien suorittamaan valvontaan niin television (väkivallan vastainen siru eli V-chip) kuin PICSin ( Platform for Internet Content Selection) osalta. Molemmissa tapauksissa aineistojen merkitseminen on avainasemassa. Uusia teknisiä mahdollisuuksia on television osalta vähemmän kuin linjamuotoisten palvelujen osalta, mutta kummankin etuna on tarjota ratkaisut ruohonjuuritasolta pikemmin kuin ylhäältäpäin, jolloin ennakkosensuuri käy tarpeettomaksi ja itsesääntelyn tehokkuus paranee. Luvussa III tarkastellaan tilannetta Euroopan unionin tasolla sekä yhteisön oikeuden että oikeus- ja sisäasioissa tehtävän yhteistyön kannalta. Palvelujen tarjoamisen vapaus on yksi perustamissopimuksessa taattavasta neljästä perusvapaudesta. Sen rajoittaminen on mahdollista pakottavista yleistä etua koskevista syistä kuten alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi, mutta rajoittamiseen on sovellettava erityisesti suhteellisuustestiä. Laittomien aineistojen torjunnassa jäsenvaltioiden välisellä yhteistyöllä oikeus-ja sisäasioissa havaitaan olevan perustavanlaatuinen merkitys ottaen huomioon uusien palvelujen kansainvälisen luonteen. Tällaisen yhteistyön välityksellä jäsenvaltiot pystyvät tehokkaammin vastustamaan laitonta käyttöä ja laittomia aineistoja. Lisäksi niiden välinen johdonmukaisuus helpottaa pyrkimyksiä maailmanlaajuisiin ratkaisuihin pääsemiseksi. tiedonvaihto, yhteinen kansallisen Luvussa tarkastellaan erilaisia mahdollisuuksia parantaa kansallisten hallintoviranomaisten yhteistyötä keskenään ja komission kanssa sekä yhteisön puitteissa että oikeus- ja sisäasioissa (järjestelmällinen tarkastelu, yhteisen itsesääntelykehyksen luominen, oikeus-ja sisäasioissa tehtävää yhteistyötä koskevat suositukset, yhteiset suuntaviivat kansainvälistä yhteistyötä varten). Lisäksi arvioidaan mahdollisuuksia edistää asianomaisten teollisuudenalojen välistä yhteistyötä (menettelytapasäännöt, yhteiset luokittelujärjestelmiäkoskevat standardit, PICS-järjestelmänedistäminen). Käyttäjien tietoisuuden kehittämistä ja viestintäkasvatuksellisia toimenpiteitä esitetään keskustelunaiheiksi. lainsäädännön Vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskevaan komission tiedonantoon sisältyviin politiikkamahdollisuuksiin pohjautuen luvuissa Ilja III esitetään keskusteltavaksi kysymyksiä, joita komissio pitää tulevien toimenpiteiden määrittelyn kannalta keskeisinä. Kysymykset ovat esiintymisjärjestyksessä seuraavat: Kvsvmvs 1: Minkälainen vastuu pitäisi teknisesti toteutettavan ja taloudellisesti järkevän rajoissa olla aineistojen viestintäketjussa toimivilla eri toimijoilla, aineiston luojasta loppukäyttäjään asti (minkä tyyppinen vastuu - rangaistus, yhteinen oikeus, julkaisu -ja millä perusteilla vastuusta voidaan vapauttaa)? Kvsvmvs 2: Miten toteutettujen toimenpiteiden suhteellisuutta valvotaan? Onko Euroopan unionin tasolla laadittava välimies- tai sovittelumenettelyjä? Jos on, mitkä menettelyt? Kvsvmvs 3: Kuinka määritellään oikea tasapaino yksityisyyden suojan (mukaan lukien se, että käyttäjille annetaan mahdollisuus toimia verkossa tuntemattomana) ja sen tarpeen välille, että laittomasti toimijat on saatava vastuuseen? Kvsvmvs 4: Onko vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitettujen laitteiden osalta etusijalle asetettava sääntely vai itsesääntely (jolle mahdollisesti vahvistetaan kehys)? Minkälaisia sääntöjä pitäisi laatia yleensä ja erityisesti Euroopan unionin tasolla? Kvsvmvs 5: Millaisissa tapauksissa (palvelutyyppi vai muut perusteet) vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitettujen laitteiden toimittamisen pitäisi olla järjestelmällistä? Onko laadittava pakollisia laitteiden toimittamismenettelyjä? Jos näin on, niin missä muodossa ja keille toiminnan harjoittajille? Mitkä ovat eri tapauksissa ne välttämättömät toiminnot, joita ehdotetuissa laitteissa pitäisi olla? Kvsvmvs 6: voidaan Kuinka toteuttaa aineiston merkitsemisen hajauttaminen ylikansallisissa audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa ottaen huomioon kansalliset, alueelliset ja yksilölliset herkkyyserot ? Kvsvmvs 7: Mitkä ovat ne standardointitekijät, jotka mahdollistavat digitaalisten palvelujen aineiston merkitsemisen johdonmukaisen kehittämisen Euroopan unionin tasolla (toimitettavien tietotyyppien standardointi, toimitettujen tai muiden tietojen koodauksen ja koodauksen purkamisen standardointi)? Kvsvmvs 8: Kuinka toteutetaan hallintoyhteistyö Euroopan unionin tasolla? Pitääkö sen olla virallista? Jos pitää, minkä toimielimen alaisuudessa? Kvsvmvs 9: Miten Euroopan ja kansainvälisen tason toiminta nivelletään toisiinsa? Onko asetettava etusijalle ratkaisujen etsiminen Euroopan unionin tasolla ennen kuin ratkaisuja pyritään edistämään kansainvälisellä tasolla vai pitääkö molempien toimien tapahtua samanaikaisesti? Mitkä ovat sopivimmat yhteydet kansainvälisessä yhteistyössä (G7, OECD, ITU, WTO vai kahdenvälinen kanssakäyminen)? Missä muodossa kansainvälisen yhteistyön on toteuduttava? LUKU I ALAIKÄISTEN JA IHMISARVON SUOJELUN ONGELMAKENTTÄ 7 luvussa pyritään Tässä tietopalvelujen aineistolajit voivat aiheuttaa alaikäisten ja ihmisarvon suojelun kannalta. tärkeimmät ongelmat, joita audiovisuaalisten tunnistamaan ja 1. Alaikäisten ia ihmisarvon suojelun ongelmat Sananvapauden soveltamisalasta riippumatta ovat alaikäisten ja ihmisarvon suojelu aina muodostaneet perustavanlaatuisen osan joukkoviestinten sääntelyä. Uusien joukkoviestinten syntyminen ei millään tavalla kyseenalaista näiden yleisten etujen pysyvyyttä ja tehokkaan suojelun välttämättömyyttä. Alaikäisten ja ihmisarvon suojelemiseksi toteutetut järjestelyt saatavat vaihdella maasta toiseen ja ajankohdasta toiseen. On kuitenkin tärkeää erottaa toisistaan kaksi aineistoihin liittyvää ongelmalajia: Ensinnäkin voidaan koko yhteiskunnalta kieltää tietynlaisten aineistojen käyttöön saaminen, riippumatta mahdollisten vastaanottajien iästä tai välineestä. Näiden kiellettyjen aineistojen joukosta voidaan erottaa, yli kansallisten lainsäädäntöjen, yleinen, ihmisarvoa räikeästi loukkaava aineistoluokka: kyse on pääasiassa sellaisista aineistoista, kuten lapsiporno, aiheettoman väkivallan äärimuodot ja rotuun tai muuhun perustuvan syrjinnän, tai vihaan tai väkivaltaan yllyttäminen. Toisaalta joidenkin, alaikäisten fyysiseen ja/tai henkiseen kehitykseen vaikuttavien aineistojen käyttöön saaminen kielletty on kielletty alaikäisiltä, mutta sallittu aikuisille. Tätä alaikäisten fyysiseen tai psyykkiseen terveyteen liittyvää tavoitetta ei pidä sekoittaa muihin, yleisiin etuihin liittyviin tavoitteisiin, kuten kuluttajansuojeluun, jotka voivat myös antaa aihetta alaikäisten suojelutoimenpiteisiin (eritoten kaupallisessa viestinnässä toimenpiteet, joilla tähdätään kaikin tavoin estämään heidän herkkäuskoisuutensa hyväksikäyttö)1. Nämä ongelmakentät sekoitetaan eri syistä joskus keskenään, mutta on erittäin tärkeää säilyttää ero näiden erilaisten ongelmien välillä: kyse on erillisistä päämääristä, jotka aiheuttavat erilaisia ongelmia ja vaativat erilaisia ratkaisuja. On esimerkiksi selvää, että täydellisen kiellon täytäntöönpano välineet eroavat selvästi keinoista, joilla rajoitetaan alaikäisten aineistojen käyttöön saamista ja aikuisten sattumanvaraista aineistojen käyttöön saamista. 2. Alalla tapahtuneet muutokset Uusien audiovisuaalisten ja tietopalveluiden syntyminen muuttaa ratkaisevasti alaikäisten ja ihmisarvon suojelua (katso liite II). Esimerkiksiyleisradiopalvelujensääntelyssäyhteisöntasolla(direktiivi89/552/EY)on nämä kaksi tavoitettaerotettu selvästi toisistaan: - alaikäisten suojelua koskevia sääntöjä sovelletaan kaikkiin ohjelmiin kaupalliset viestit mukaan tai muunlainen lähetys ei voi sisältää kuvia tai viestejä, jotka voivat vakavalla tavalla - kuluttajansuojasäännötjoita sovelletaan yleisradioituun mainontaan, sisältävät erityissäädöksiä, joilla alaikäisten herkkäuskoisuuden kaikenlainen hyväksikäyttö (ks. art. 16). haitata alaikäisten kehitystä (ks. art. 22);. pyritään välttämään lukien: mainos 2. 1 Television maailma: joukkotiedotusvälineistä editoijamalliin 8 Digitaalinen yleisradiotoiminta edistää todennäköisesti palvelujen huomattavaa lisääntymistä ja monipuolistumista: jokainen "digitaalikimppu" käsittää useita kymmeniä palveluja, joiden joukkoon kuuluvat kertamaksutelevisiopalvelut (PPV, pay-per-view) ja tilausvideon esiaste (NVOD). Tilausvideojärjestelmät (VOD, video-on-demand) ja monet uudet kaupalliset palvelut (etäostoksista vuorovaikutuksellisten pelien kautta etäpankkiin) toteutuvat vähitellen, ilman että nyt on mahdollista määritellä tarkasti niiden syntyyn liittyviä yksityiskohtia (infrastruktuurit, viestintäkeinot, sisältölajit. ). Käyttäjän TV ja salauksenpurkulaite/PC A__ Käyttäjän valinta "j J c ^ m- Sisältö H H-I e a S ö M O • O M > O H ^ • ^ • ^Ä Ohjelmantekijät Mainostajat > V ? * -j \ k % *X- ^Internet. h h Tämä kehitys merkitsee televisiomaailman siirtymistä "joukkotiedotusvälineen" logiikasta yhä lähemmäksi editoijamallia: taajuuksien puute ei enää rajoita palvelujen nopeaa lisääntymistä; palvelut monipuolistuvat ja niiden vaikutus suhteutuu kaikkiaan saatavilla olevien palvelujen määrän mukaan; television katsoja voi valita laajasta palvelujen ja ohjelmalajien valikoimasta, jotka ovat selvästi tunnistettavissa; 2. 2 On line -maailma: editoijamallista uudenlaiseen viestintämalliin On line -"isäntäpalvelujen" kuten CompuServes tai America On Line:n kehityksen (AOL), ja vieläkin enemmän Internetin eksponentiaalisen kasvun, arvellaan enteilevän tulevaisuuden on line -palvelujen massamarkkinoita. f< Sovitut kolmannet osapuolet sisällön tarjaoajina Viihde 1). Jtj Tietopalvelut || v i k = I TTT ====SÄ8ssaaJ ^ INTERNET \ § j ^ i a ^ ^ ^ ^ ^ P ^ ^V V Käyttäjän PC !>§ Sisältö l'i m\,. S VR \ 1 I L g. ^ J. ^. ,. ^. J Electronic postilaatikot &C Foorumit ]] Vuorovaikutteiset palvelut. sisällöt muilta käyttäjiltä, on line-palvelun tarjoaja hoitaa "'; j ,; On line-palvelut ovat sähköisiä viestintäjärjestelmiä, jotka tarjoavat tilauksen avulla laajan valikoiman suorituksia (sähköposti eli e-mail:istä tietoja, pelejä ja keskustelufoorumeita eli "rupattelulinjoja". ), joita voi käyttää puhelinverkon, modeemin ja tietokoneen avulla. Kauan sitten perustettujen BBS-palvelujen (Bulletin Board Services) lisäksi lisääntyvät kaupalliset "isäntäpalvelut" nopeasti Yhdysvalloissa ja tekevät tuloaan tietyille Euroopan markkinoille. Näiden verkkojen suljettu arkkitehtuuri takaa liiketoiminnan turvallisuuden tason, joka on mahdollistanut kaupallisten palvelujen nopean lisääntymisen. On line -palvelujen peruslogiikka on tyypiltään selvästi julkaisullinen: aineistoja toimitetaan ja niitä saadaan käyttöön yksilöllisestä tilauksesta. Mutta tiettyjen on line -palvelujen, ja erityisesti Internetin kautta2, syntyy uusi vuorovaikutteisen viestinnän malli: jokaisesta käyttäjästä tulee mahdollinen aineistojen toimittaja. Tällä lajiltaan ainutlaatuisella mallilla ei ole minkäänlaista yhteneväisyyttä olemassaolevien joukkoviestinten ja perinteisten televiestintämallien kanssa. Sen koko erikoislaatuisuus on otettava huomioon. Katso vahingollisiaja laittomia aineistoja Internetissä koskeva tiedonanto. 10 > Vi M 9 6 M > H H o S H v*\v Käyttäjän TV ja salauksenpurkulaite/PC » X K - w - v- :•••••-'••:. A. Käyttäjän valinta , ~ Sisältö V Ohjelmantekijät Mainostajat. „ *,*. ,. *. »& % V < "^ Internet J i M' ^ 2. 3 Kansalliset palvelut maailmanlaajuisissa verkoissa Temaattisten palvelujen ja maksullisten palvelujen ilmestyminen on laajentanut rajojen yli ulottuvien televisiolähetysten jakelua, vaikka nämä palvelut kohdentuvatkin pääasiassa ainoastaan yhdelle kielialueelle. Digitaalisen television nopea kehitys mahdollistaa erittäin erikoistuneiden palvelujen kehittämisen, joista jotkut eivät olisi taloudellisesti kannattavia rajoittuessaan yksittäiselle kansalliselle markkina-alueelle. Näiden palvelujen on siis hyödynnettävä markkinarakoja rajat ylittävään toimintaan perustuen saavuttaakseen siten riittävän yleisön. Teknologisesti VOD-järjestelmiä on vaikea tarkastella kansainvälisellä tasolla. Ulkomailla sijaitsevan palvelimen käyttö ei vaikuta yhteyskustannusten vuoksi laajasti ajatellen kannattavalta. Pidemmällä aikavälillä voisi VOD-järjestelmien kehitys sen sijaan seurata on line -palvelujen kehitystä. On line -palveluilla on jo kansainvälinen ulottuvuus suurten isäntäverkkojeni kuten AOL:än ja CompuServe:n, kautta. Aina kun tällainen palvelu syntyy uuteen maahan, koko verkko laajenee ja kaikki tilaajat voivat viestiä keskenään ja päästä käsiksi samoihin aineistoihin. Internet muodostaa jo globaalin verkon, jota lähes kaikilla mailla on mahdollisuus käyttää. Lisäksi itse Internetin rakenne tekee lähes mahdottomaksi sen, että tietty alue eristettäisiin maantieteellisesti. Tämä kehitys, jossa kansallisista palveluista tulee maailmanlaajuisia verkkoja, on merkittävä haaste alaikäisten ja ihmisarvon suojelulle. Se edellyttää toteutettavien keinojen syvällistä harkintaa ja soveltuvaa tasoa, joilla varmistetaan eurooppalaisten arvojen huomioonottaminen alaikäisten ja ihmisarvon suojelussa. 2. 4 Uudenlaisten aineistojen syntyminen 11 Television aineistoille ominainen lineaarinen malli (lähetys katsotaan alusta loppuun) on väistymässä monimutkaisemman rakenteen tieltä, jossa kehotetaan selaamaan annettuja tietoja vapaammin ja jopa reagoimaan sisältöön (kuten uusissa vuorovaikutteisissa välineissä: CD-ROM, CD-I, DVD. ). Sen lisäksi selvästi tunnistettavissa olevat aineistot (dokumentti, uutinen, mainos, elokuva. ) sulautuvat uusiksi sekamuotoisiksi aineistoiksi, joita on vaikea määritellä: samassa aineistossa voivat yhdistyä mainos, uutinen ja leikinomainen näkökulma, ilman että sen osatekijöitä on mahdollista selvästi erottaa toisistaan. Lopuksi, digitaalisessa maailmassa aineistoista tulee maailmanlaajuisesti liikkuvia', niitä voidaan helposti muuttaa ja jakaa monissa erilaisissa välineissä ja palveluissa. Tietokoneella luoduilla kuvilla voidaan luoda virtuaalimaailmoja ja käyttää piilovaikuttavaa aineistoa, mikä johtaa uuteen todellisuuden hämärtymiseen. Nämä suuntaukset synnyttävät paljon kysymyksiä. Miten voidaan tarkistaa tiedon tarkkuus (alkuperäinen viesti vaihdettu väärennettyyn, tekaistut yritykset tarjoamassa tekaistuja palveluja tai tuotteita)? Kuinka puolustaa henkilön tai yrityksen nimeen, imagoon tai maineeseen liittyviä erilaisia oikeuksia? Mikä on sekamuotoisen, todellisen ja virtuaalimaailman yhdistävän aineiston pitkän aikavälin yhteiskunnallinen vaikutus? Nämä kysymykset heijastelevat uusia pitkän aikavälin vaaroja, joita on vaikea arvioida, erityisesti alaikäisiin kohdistuvien vaarojen osalta. Ne on havaittava ja niitä on tarkasteltava huolellisesti. 2. 5 Syntyvaihe: uudet vaarat, uudet mahdollisuudet Tämä uusi, nopeasti kehittyvä ympäristö ei ole vielä lähelläkään vakiintumista. Mutta yhteisen digitaalisen kielen avulla voidaan harkita erilaisia lähentymishahmotelmia sekä vastaanottavien laitteiden tasolla (televisio, tietokone tai muu) ja infrastruktuurien (radioverkot, televiestintä, kaapeli tai satelliitti) että itse palvelujen tasolla. Uusien palvelujen kehitys tämän pitkän syntyvaiheen aikana voi tapahtua ainoastaan joustavassa ympäristössä - nimenomaan säännöstelyn tasolla - jonka on oltava valmiina sopeutumaan helposti alan nopeaan kehitykseen. Erilaiset lähentymishahmotelmat, samoin kuin vuorovaikutteisuuden moninaiset mahdollisuudet, tekevät perinteisten erotteluperusteiden automaattisen käytön erilaisten palvelujen erottelussa hankalammaksi (televisio/tietokone, yksityinen viestintä/julkinen viestintä, pisteestä pisteeseen -_viestintä/monipisteyhteysviestintä), samoin kuin yhtäläistämisen olemassa oleviin tiedotusvälineisiin. On tutkittava tarkkaan kunkin uuden palvelun tarjoamat toiminnot palvelun keskeisten piirteiden toteamiseksi. Näiden nopeiden muutosten vuoksi on syytä arvioida alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyvien uusien vaaratekijöiden syntyä. On kuitenkin hyödynnettävä niitä moninaisia mahdollisuuksia, joita uudet audiovisuaaliset ja tietopalvelut tarjoavat sisällön valvontaan. 3- Ongelmien laajuus palvelulajin mukaan 12 Alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyvien ongelmien luonne ja laajuus vaihtelee palvelun lajin mukaan. Joissakin maissa voi taajuisvälitteisten televisiokanavien myöhäisohjelmistossa olla eroottisia lähetyksiä ja maksullisilla kanavilla pornografisia aineistoja. Suojatut, ainoastaan pornografialle omistetut kanavat, ovat suhteellisen rajallinen ilmiö Euroopassa. Lisäksi hyvin monissa maissa keskustellaan paljon vaikeammin säännösteltävästätelevisioväkivallasta. On myös luultavaa, että PPV-, NVOD- ja VOD -palvelut tarjoavat usein eroottisia ja/tai pornografisia ohjelmia ja keskustelu väkivallasta koskee harvemmin niitä, varsinkin jos kuluttujia on informoitu asianmukaisesti saatavilla olevien ohjelmien tarkasta luonteesta. On line-palvelut tarjoavat joukon kaupallisia, aikuisille tarkoitettuja kohteita, jotka sisältävät eroottisia tai pornografisia kuvia maksua vastaan. Nämä "julkaistut" kohteet on selvästi tunnistettavissa. Huolimatta isäntäverkkojen suljetusta luonteesta, voidaan kaikkia muunlaisia aineistoja tavata myös käyttäjäystävällisissä sovelluksissa (keskusteluryhmät) tai sähköpostissa. Kuten vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskevassa tiedonannossa todetaan, Internet kuljettaa epäilemättä kaikenlaisia kiistanalaisia aineistoja, lapsipornografiasta kaikenlaiseen väkivaltaiseen tai herjaavaan aineistoon ja rotuvihan lietsontaan. Ongelmalliset kohteet on usein helposti tunnistettavissa ja se, että tietoja on etsittävä vapaaehtoisesti (osoitteiden tai hakupalvelujen kautta) tekee satunnaisen törmäämisen ei-toivottuihin aineistoihin lähes mahdottomaksi. Alaikäisten ja ihmisarvon suojelun saama huomattava sija sähköisissä palveluissa ei ole varmastikaan sattumaa. On syntymässä todellisia ongelmia, jotka oikeuttavat täysin viranomaisten ja kansalaisten niihin kohdistaman huomion. Uutuus piilee kuitenkin viestintämallien ulkoisessa olemuksessa, kestävät vertailun olemassaoleviin joukkoviestimiin, eikä itse aineistoissa. On nimittäin syytä epäillä, ettei uusissa palveluissa liiku sen enempää kiistanalaisia aineistoja kuin perinteisissä joukkoviestimissä on tähän asti liikkunut. Uudet palvelut tekevät ne kuitenkin näkyvä nimiksi ja suhteellisesti helpommin lähestyttävämmiksi koska ne eivät ole valvottavissa perinteisten viestimien tapaan. Vaikuttaa siis ratkaisevalta ymmärtääjokaisellepalvelulleominainen logiikka vastausten määrittämiseksi jotka LUKU II Aineistoihin SOVELLETTAVAT VALVONTASÄÄNNÖT JA -KEINOT ALAIKÄISTEN JA IHMISARVON SUOJELEMISEKSI 13 1. Yleiset ja yhteiset periaatteet Ennen kuin alamme tutkia valvontasääntöjä ja -keinoja, joita kansallisella tasolla on toteutettu alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi, on välttämätöntä korostaa, että nämä menettelyt kuuluvat kahden perusperiaatteen muodostaman kehyksen sisälle, jotka ovat osa kaikkia demokraattisia yhteiskuntia: sananvapaus ja yksityisyyden kunnioitus (katso liite III). 1. 1 Sananvapauden periaate Sananvapauden periaate taataan monissa kansainvälisissä sopimuksissa, joista ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskeva eurooppalainen yleissopimus (tästä eteenpäin "sopimus") on samalla kertaa kaikkein täydellisin sopimus ja tärkeä teos Euroopan unionille. Kaikki jäsenvaltiot ovat liittyneet tähän sopimukseen ja ovat, Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta, tehneet sananvapaudesta perustuslaillisen arvon. Vaikka tämä teksti ei suoraan sido Euroopan yhteisöä, sopimuksen sisältö on sisällytetty sen oikeusjärjestykseen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen F artiklan 2 kohdan sekä Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen antamien, yhteisön oikeuden yleisperiaatteisiin liittyvien tuomioiden välityksellä. Periaate ei kuitenkaan missään ole ehdoton. Valtio voi rajoittaa sananvapautta, mutta rajoituksia tarkat arviointiperusteet: rajoittavan toimenpiteen on oltava vastaus koskevat erittäin pakottavaan yhteiskunnalliseen tarpeeseen ja sen on oltava tehokas, ilman että sen määräämät rajoitukset ovat suhteettomia ollakseen välttämätön demokraattisessa yhteiskunnassa. Arviointi edellyttää suhteellisuustestin suorittamista. L2 Yksityisyyden kunnioituksen periaate Yksityisyyden kunnioituksen periaatteella on sama asema kuin sananvapauden periaatteella. Se taataan sopimuksen 8 artiklassa ja siinä esitetään samantapaisia rajoituksia kuin edellä esitettiin sananvapauden osalta. Erityisesti tiettyjen aineistojen kansallisten kieltomenettelyjen toteutuksen yhteydessä (erityisesti yksityisen viestinnän rikollisiin tarkoituksiin käyttämisen havaitseminen ja rankaiseminen) periaatteen tiukasti suhteellisuusperiaatetta. rajoittamista voidaan harkita, mutta tässäkin on noudatettava Meillä on sopimuksen ja yhteisön oikeusjärjestyksen yleisten oikeuksien periaatteiden huomioonottamisen ansiosta yhteinen perusta Euroopan sananvapauden ja yksityisyyden suojelun osalta. On kuitenkin todettava, että yhteinen perusta ei merkitse täysin samanlaista sääntökokonaisuutta. On kuitenkin korostettava näiden periaatteiden merkitystä: yhteisten sääntöjen asemesta Euroopalla on käytössään yhteinen sananvapautta tai yksityisyyden oikeutta rajoittavien sääntöjen arviointimenetelmä. Tämän menetelmän (suhteellisuustesti) on oltava merkittävä tekijä jäsenvaltioiden välisessä lähentymisessä alaikäisten ja ihmisarvon suojelun sääntelyä (tai itsesääntelyä)käsittelevien kysymysten osalta audiovisuaalisissa tai tietopalveluissa. 14 2. Kansallisella tasolla toteutetut säännöt ja keinot Alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskevan kansallisen sääntelyn ja muiden toimenpiteiden tutkiminen paljastaa selvästi jäsenvaltioiden oikeus- ja kulttuuriperinteiden eroavaisuudet (katso liite III). Voidaan kuitenkin erottaa suuria suuntaviivoja ja erityisongelmia. 2. 1 Ihmisarvon suojelu Kansallisen sääntelyn ensimmäinen olemassaoleva rajoite tähtää tietynlaisten aineistojen, jotka katsotaan sietämättömiksi niin yksilölle kuin yhteisöllekin sekä itse yhteiskunnan ja eritoten ihmisarvon perustaa vastaan hyökkääviksi, ehdottomasti laittomaksi tekemiseen. Kaikissa jäsenvaltioissa on yleismenettelyjä tietynlaisten aineistojen kieltämiseksi. Useimmissa tapauksissa ovat tällaisten aineistojen tuotanto, jakelu, tuonti ja mainonta kiellon kohteena ja niistä on seurauksena ankarat taloudelliset rangaistukset ja vankilatuomiot, joista on määrätty rikoslaissa tai erityisissä teksteissä. Yleisluontoisina tällaiset kiellot koskevat kaikkia välineitä ja palveluita, mukaan lukien ne, joita ei sääntöjä hyväksyttäessä ollut olemassa. Vastaanottajan tai käyttäjän ikä eivät tässä tapauksessa vaikuta asiaan. Suurimmassa osassa jäsenvaltioita on olemassa kieltoja, jotka koskevat yleisiä luokituksia, kuten hyvien tapojen vastaisia rivoja tai säädyttömiä tai ihmisarvoa loukkaavia aineistoja. Joissakin tapauksissa nämä käsitteet on laillisesti määritelty, toisissa tapauksissa on oikeuskäytännön tehtävänä tuoda esiin niiden merkitys. Ottaen huomioon nämä ominaispiirteet sekä tietyt erityisemmat säännöt, vaikuttaa mahdolliselta määrittää tietynlaiset aineistot, jotka on laajasti kielletty Euroopan unionissa. Kaikkein yksimielisimmin kielletty aineisto unionissa on varmasti lapsipornografia (valokuvien, liikkuvien kuvien muodossa). Tukholmassa äskettäin pidetyssä "pseudo-valokuvien" tai maailmanlaajuisessa lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisessa kongressissa kiinnitettiin huomiota tällaisen aineiston jakeluun tietoverkoissa ja vaadittiin tiukasti voimassaolevien kieltojen laajentamista koskemaan pelkkää lapsipornografian omistustakin. Turvautuminen yleiskäsitteisiin (rivous, hyvät tavat. ) mahdollistaa myös väkivaltaisen pornografian (mukaan lukien vastoin tahtoaan toimivia aikuisia sisältävä pornografia) ja eläimiin sekaantumisen erottamisen laajalti kielletyiksi Toinen aineistolaji, joka huomattavassa osassa maita on yleiskieltojen kohteena, on rotuvihaan ja/tai väkivaltaan yllyttäminen. Tavoite näyttää olevan yhteinen: kyse on kaikkien niiden aineistolajien torjunnasta, jotka suoraan tai epäsuoraan, lietsovat vihaa, syrjintää tai väkivaltaa henkilöitä tai henkilöryhmiä vastaan heidän rotunsa, kansallisuutensa, ihonvärinsä, sukupuolensa tai uskontonsa perusteella. Kansallisten sääntöjen väliset erot sekä niiden avoimuuden puute vaikeuttaa kansallisten sääntöjen soveltamista kansainvälisiin palveluihin ja verkkoihin sekä asianomaisten teollisuudenalojen liikkeelle saamista Euroopan tasolla. Lisäksi ne voivat aiheuttaa suhteettomia esteitä palvelujen vapaalle tarjoamiselle yhteisössä ja vaikeuttaa yhteisten arvojen puolustamista kansainvälisissä yhteyksissä. 15 Edelliseen liittyen komissio tunnustaa jäsenvaltioiden yhteistyön olennaisen merkityksen erityisesti oikeus-ja sisäasioiden yhteistyössä (katso luku III, 2 kohta). On tarpeen laatia yhteisiä määritelmiä siitä, mikä on laitonta. Lisäksi jäsenvaltioiden välistä rangaistuksia koskevaa sekä oikeudellista ja poliisiasiain yhteistyötä olisi vahvistettava. Kun kielletty aineisto on määritelty, jäsenvaltioiden on pantava kiellot täytäntöön tunnistamalla syylliset ja rankaisemalla heitä. Uusien audiovisuaalisten ja tietopalveluiden kohdalla tässä syntyy uusia ongelmia: keskitetyissä palveluissa on etuna selvästi tunnistettavissa oleva operaattori, jonka kanssa voi keskustella sopivista säännöistä ja joka ottaa vastuun niiden täytäntöönpanosta; sen sijaan hajautetuissa palveluissa on vaikea määrittää eri toimijoille kuuluvia vastuita viestintäketjussa, aineiston syötöstä aina loppukäyttäjän aineiston käyttöön (katso vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskeva tiedonanto). Laitonta aineistoa syöttävän käyttäjän vastuu näyttää olevan vakiintunut. Vastuun puuttuminen niiltä toiminnan harjoittajilta, jotka harjoittavat pelkkää aineiston siirtotoimintaa ilman minkäänlaista valvontaa, näyttää niin ikään olevan selvää. Sitä vastoin muiden osapuolten mahdollinen vastuu viestintäketjussa (erityisesti kaikki toiminta, joka edellyttää aineiston väliaikaista varastointia luettavassa muodossa) on edelleen avoin kysymys. Olennaista on varmistaa, mikä on teknisesti mahdollista ja taloudellisesti järkevää, ja säilyttää sananvapauden ja yksityisyyden suojelun sekä toisaalta alaikäisten ja ihmisarvon suojelun välinen tasapaino. Lisäksi verkkojen maailmanlaajuinen luonne rajoittaa kansallisen lainsäädännön tehokasta täytäntöönpanoa. Kansainvälisten verkkojen hajautettujen palvelujen kohdalla kiistanalaiset aineistot voidaan nopeasti siirtää muille palvelimille ja näin väistää mahdolliset rajoitukset. Sen vaaran lisäksi, että palvelimet "hajaantuvat" voimakkaasti kohti sallivampia maita, herättää tämä liikkuvuus kysymyksen mahdollisten kiistanalaisten kohteiden tai aineistojen "mustien listojen" päivityksestä. Lisäksi voi kiistanalaisia aineistoja ylläpitävien kohteiden sulkeminen osoittautua monissa tapauksissa suhteettomaksi, jos se merkitsee kaikkien saman palvelimen palvelujen ja aineistojen sulkemista. Sillä aikaa, kun odotellaan oikeuskäytännön kehittymistä, ovat erilaiset käytännön tapaukset herättäneet keskustelua jäsenvaltioissa. Vaikka jotkut jäsenvaltiot hahmottelevat sääntelyyn perustuvia vastauksia, tuo kyseisten toiminnan harjoittajien itsesääntely ensimmäiset vastaukset näihin käytännön ongelmiin (katso vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskeva tiedonanto). Koska irralliset kansalliset ratkaisut ovat rajallisia, Euroopan unionin tasolla työstettävä yhtenäinen kehys helpottaisi kansallisen lainsäädännön soveltamista estäen kuitenkin suhteettomien esteiden syntymisen palvelujen yli rajojen ulottuvalle kehitykselle sisämarkkinoilla. Ottaen huomioon vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskevassa tiedonannossa esitetyt alustavat suuntaviivat tämä yhtenäinen lähestymistapa voisi keskittyä seuraaviin kysymyksiin: 16 Minkälainen vastuu pitäisi teknisesti toteutettavan ja taloudellisesti järkevän rajoissa olla aineistojen viestintäketjussa toimivilla eri toimijoilla, aineiston luojasta loppukäyttäjään asti (minkä tyyppinen vastuu - rangaistus, yhteinen oikeus, julkaisu -ja millä perusteilla vastuusta voidaan vapauttaa)? Miten toteutettujen toimenpiteiden suhteellisuutta valvotaan? Onko Euroopan unionin tasolla laadittava välimies- tai sovittelumenettelyjä? Jos on, mitkä menettelyt? Kuinka määritellään oikea tasapaino yksityisyyden suojan (mukaan lukien se, että käyttäjille annetaan mahdollisuus toimia verkossa tuntemattomana) ja sen tarpeen välille, että laittomasti toimijat on saatava vastuuseen? 2. 2 Alaikäisten suojelun menettelyt Joissakin jäsenvaltioissa alaikäisten suojelun periaatteen yleinen soveltamisala ilmenee rikossäännöksistä, joissa kielletään toimittamasta alaikäisille aineistoja, jotka saattavat vahingoittaa heidän kehitystään, vaikka ne ovat laillisesti aikuisten käyttöön tarkoitettuja. Näitä säännöksiä sovelletaan yleisesti, riippumatta tavasta, jolla kielletty aineisto toimitetaan alaikäiselle. Niissä jäsenvaltioissa, joissa ei ole tällaisia yleissääntöjä, varmistetaan samanlainen suojelu jokaista joukkoviestintä koskevin erityissäännöin. Kaikissa tapauksissa edellyttää alaikäisten suojelua koskevan menettelyn toimeenpano niiden keinojen tunnistamista, jotka mahdollistavat, etteivät alaikäiset tavanomaisin keinoin saa käyttöönsä aineistoja, jotka voivat haitata heidän fyysistä tai henkistä kehitystään mahdollistaen kuitenkin aikuisille, jotka sitä haluavat, näiden aineistojen käyttöön saamisen. 2. 2. 1 Alaikäisten kiistanalaisten aineistojen käytön valvonta Alaikäisten tiettyjen aineistolajien käytön valvontaa koskevat säännöt riippuvat selkeästi palvelun lajista. Nämä keinot vaihtelevat palvelujen luonteen mukaan ja vaikka yleisradiomaailman ja on line -palvelujen välillä ilmenee joitakin yhteisiä seikkoja, tutkimme näitä kahta aluetta erikseen selventääksemme esitystä (katso liite IV). a) yleisradiopalvelut television kohdalla on tätä aikatauluihin perustuvaa estejärjestelmää voidaan lähetysten ohjelmointi mahdollistanut ohjelmien Perinteisen jakeluaikatauluun perustuvan suojelun: ohjelmia, jotka voivat vaikuttaa haitallisesti alaikäisiin, ei voida levittää vasta kuin myöhään illalla, jolloin lasten ei oleteta olevan television edessä. Teknisesti soveltaa kaikkiin yleisradiopalveluihin, mutta se ei välttämättä aina vastaa huomisen television logiikkaa. Lisäksi julkiset yleisradiotoiminnan harjoittajat ovat kehittäneet usein jotkut yksityiset vapaaehtoisuuteen perustuvia signaalijärjestelmiä, informoida joiden televisionkatsojia levitettävien ohjelmien luonteesta. Ohjelmaluokkiin, joiden epäillään voivan vaikuttaa alaikäisiin, liittyy erilaisia logoja. tarkoituksena on ja 17 Näiden järjestelmien tarkoituksena on kuitenkin ainoastaan helpottaa vanhempien tai kasvattajien harjoittamaa valvontaa, sillä heillä on ratkaiseva osuus tehokkaan suojelun toteuttamisessa. Uudet y leisradiopalvelut tarjoavat uusia ratkaisuja alaikäisten suojeluun. Ehdollinen käyttöoikeus, joka kuuluu kaikkiin maksullisiin palveluihin, tarjoaa monia mahdollisuuksia alaikäisten suojeluun: ensinnäkin tilaaminen sinällään tarjoaa vanhemmille tilaisuuden tarkistaa, ettei heidän lastensa valitsemassaan palvelussa ole aineistoja, jotka voivat olla ristiriidassa heidän herkkyystason kanssa toiseksi on tilaajan ja maksullisen palvelun välinen side usein saanut kyseiset palvelut joka sisältää levitettäviä ohjelmia koskevia neuvoja kehittämään kuluttajatietopolitiikan, vanhemmille lopuksi ehdotetaan vanhempien suorittaman valvonnan helpottamiseksi usein erilaisia teknisiä toimintoja; kyse voi olla yksinkertaisesta lukitusjärjestelmästä, joka mahdollistaa sen, että vanhemmat voivat esimerkiksi poissaollessaan estää lähetysten vastaanoton; kyse voi olla järjestelmästä, joka mahdollistaa lähetysten (tavallisesti häirittyjä) vastaanoton ainoastaan henkilökohtaista koodia (Personal Identification Number tai PIN), erityistä korttia tai luottokorttia käyttäen. Aikuisia koskevien palvelujen kohdalla tämä järjestelmä mahdollistaa, että vanhemmilla itsellään on oikeus vastaanottaa lähetykset. Vanhempien suorittaman valvonnan teknisten laitteiden synty on aiheuttanut laajaa keskustelua, eritoten mahdollisuudesta turvautua siihen ilmaistelevision kohdalla. Kanadan ja Yhdysvaltojen mallin mukainen järjestelmä, jonka avulla on mahdollista yhdistää aineistojen järjestelmällinen luokittelu vanhempien suorittamaan valvontaan, herätti erityistä kiinnostusta Euroopan parlamentissa ja neuvostossa uudistettaessa "Televisio ilman rajoja" -direktiiviä3. Kysymys on aiheuttanut keskustelua myös useissa jäsenvaltioissa. Tästä järjestelmästä käydyt keskustelut ovat tuoneet nopeasti esiin sekajärjestelmän toteuttamiseen liittyviä (erityisesti aineistojen luokittelua koskevia) vaikeuksia että perustavampaa laatua olevan, vielä ratkaisemattoman ongelman. Kyseiset teollisuudenalat ovat myös tunnustaneet alaikäisten suojelua koskevan kysymyksen tärkeyden ja työskentelevät parhaillaan käytännön ratkaisujen kehittämiseksi. Markkinoille on pian tulossa sähköisiä oppaita, joiden avulla voi selata televisio-ohjelmien monipuolista valikoimaa ja jotka tarjoavat tiettyjä mahdollisuuksia vanhempien suorittamaan valvontaan. Alun perin videonauhuriohjelmoinnin helpottamiseksi ja automatisoimiseksi monikanavaisessa ympäristössä tarkoitetut oppaat voivat purkaa ohjelmia koskevia monipuolisia tietoja, mukaan lukien alaikäisille ongelmallisia aineistoja koskevat tiedot. Digitaalisen television alalla tarjoavat koodauksen purkulaitteen käyttö ja sähköisten oppaiden omistuksen välttämättömyys saatavilla olevien ohjelmien runsauden takia mahdollisuuden kehittää ja aineistonvalvontalaitteita. MarkkinoiUetuonti vaiheessa televisionkatsojan digitaalisiin koodauksen purkulaitteisiin kohdistuva hintapaine ei ole tähän mennessä mahdollistanut tämän ulottuvuuden kytkemistä olemassaoleviin purkulaitteisiin. Mutta sitä mukaa kun markkinat kehittyvät ja jos se tuntuu vastaavan kuluttajien tarpeisiin, voidaan tällaiset toiminnot luoda kohtuullisin kustannuksin. informointi- Direktiivi 89/552. b) On line -palvelut 18 Päinvastoin kuin yleisradiopalveluissa, ei on line -palveluissa ole mahdollista erotella aineistoja levitysaikataulujen mukaan. Kaikkia saatavilla olevia palveluita voidaan käyttää jatkuvasti. Lisäksi aineistoja käytetään yksilöllisin perustein (tarkan sisällön valinta) käyttäjän valitsemalla hetkellä. Mahdolliset ratkaisut alaikäisten suojelun takaamiseksi voivat vaihdella verkkojen enemmän tai vähemmän avoimen luonteen mukaan. * Suljetut verkot Tilausvideojärjestelmillä on nykyisessä kehitysvaiheessaan ominaisuuksia, jotka helpottavat alaikäisten suojelua. Niitä tarjoavat operaattorit ovat selvästi tunnistettavissa ja heitä on suhteellisen vähän. Silloin kun ne eivät itse tarjoa aineistoja, ne luovat sopimussuhteita aineistojen toimittajien kanssa. Tämän rakenteen avulla on mahdollista luoda avoin vastuujärjestelmä tarjotuista aineistoista. Jos vaikuttaa selvästi suhteettomalta kieltää kaikki tällaisten palvelujen aineistot, jotka voivat haitata alaikäisiä, on mahdollista määritellä kyseisten operaattoreiden kanssa toimeenpantavat keinot, joiden avulla alaikäisiä voidaan tehokkaasti suojella. kiistanalaisten aineistojen tunnistaminen tai luokittelu sähköisten ohjelmaoppaiden avulla (esimerkiksi aikuisille tarkoitetun ajanvietealueen tunnistaminen) iän todistaminen maksua suoritettaessa tai ohjelman käytön alkaessa (pankkikortin tai henkilökohtaisen tunnusnumeron avulla) joitakin ohjelmaluokkia koskeva poisjättäytymismahdollisuus käyttäjän pyynnöstä (käyttäjällä olisi siis käyttöoikeus ainoastaan osaan saatavilla olevista aineistoista) vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitettujen valvontalaitteiden avulla voidaan sulkea tiettyjen ohjelmaluokkien käyttöön saaminen. Myös on line -isäntäpalvelujen julkaisuosalla (palvelun itsensä tarjoamat aineistot tai palvelun ja aineiston toimittajan väliseen sopimukseen perusteella tarjotut aineistot) on samantapaisia ominaispiirteitä, ja se tarjoaa siis vertailtavissa olevia ratkaisuja. Verkon koolla on tässä kuitenkin ratkaiseva merkitys: maailmanlaajuisessa verkossa voi osoittautua vaikeaksi määrittää ratkaisuja, jotka ovat kaikissa palvelun kattamissa maissa hyväksyttyjä. * Avoimet verkot Kun avoimissa verkoissa jokainen käyttäjä on mahdollinen aineiston toimittaja, on alaikäisten suojelua koskevan kysymyksen sääntely vaikeampi ratkaista. Sekä isäntäverkoissa että Internetissä luodaan, tutkitaan ja vaihdetaan tuhansia aineistoja keinoilla, jotka mahdollistavat enemmän tai vähemmän vuorovaikutusta käyttäjien kesken ja jotka edellyttävät erilaisia välittäjiä aineistojen toimittajan ja niitä käyttävien käyttäjien kesken. Alaikäisille vahingollisten aineistojen välittämisestä rikosoikeudelliseen osavastuuseen joutumisen uhkan vuoksi teollisuus on vapaaehtoisesti kehittänyt joukon mekanismeja alaikäisten suojelemiseksi. Nämä mekanismit voidaan ryhmitellä sen tason mukaan, jolla ne toimivat: aineiston toimittajan taso, yhteyden toimittajan taso ja käyttäjän taso. 19 Vain käyttäjän tasolla toimivat erilaiset suojelujärjestelmät mahdollistavat aikuisille täydellisen pääsyn Internetiin (tai on line -isäntäpalveluun) valvoen tai rajoittaen kuitenkin alaikäisten pääsyä. Nämä äärimmäisen vaihtelevat järjestelmät perustuvat kaikki ohjelmiin, joiden turvallisuus riippuu suuresti tuotteen teknisestä kehittyneisyydestä. Kaikkien järjestelmien yhteisen käyttäjien ennakkotunnistuksen lisäksi ehdotetaan erilaisia toimintoja: tietokoneen käytön estävä laite mahdollistaa sen, että vanhemmat voivat rajoittaa alaikäisten käyttöä silloin, kun he eivät itse ole paikalla verkossa liikkumisen muistiin merkintä (kohteet, joissa on käyty ja vaihdetut viestit. ) mahdollistaa, että vanhemmat voivat valvoa alaikäisten todellista palvelujen käyttöä aineistojen automaattinen seulonta mahdollistaa yhteyden automaattisen katkaisun ongelmallisiin aineistoihin. Tällaisten järjestelmien ensimmäinen sukupolvi toimii pääasiassa avainsanojen ja tiettyjen aineistolajien tunnistamisen perusteella (kuvat). Tämä rajoittaa suojelun tehokkuutta (tietyt avainsanat eivät riitä määrittämään sisältöalueita, jotka voivat vaikuttaa alaikäisiin) ja aiheuttaa merkittävän, ongelmattomiin sivuihin kohdistuvan rajoituksen kohteiden sulkeminen valikoidusti merkitsemällä aineistot siten, että niiden seulonta voidaan suorittaa sopivilla ohjelmilla. Kaikkiin audiovisuaalisiin ja tietopalveluihin voidaan sisällyttää valvontajärjestelmiä, erityisesti vanhempien suorittaman valvonnan muotoja. Kaikkiin kehittymässä oleviin palveluihin ei kuitenkaan ole saatavilla valvontajärjestelmiä eivätkä olemassa olevat palvelut aina tarjoa haluttua turvaa. Kaikille digitaalisille palveluille yhteisten mahdollisuuksien tutkimisen ja hyödyntämisen on oltava ensisijainen pyrkimys. Näiden kaikkien palvelujen mahdollisen rajat ylittävän luonteen vuoksi Euroopan unioni on huolissaan tämän kysymyksen eri näkökohdista, olivatpa suunnitellun toiminnan keinot ja muodot mitkä hyvänsä. Onko vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitettujen laitteiden osalta etusijalle asetettava sääntely vai itsesääntely (jolle mahdollisesti vahvistetaan kehys)? Minkälaisia sääntöjä pitäisi laatia yleensä ja erityisesti Euroopan unionin tasolla? Millaisissa tapauksissa (palvelutyyppi vai muut perusteet) vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitettujen laitteiden toimittamisen pitäisi olla järjestelmällistä? Onko laadittava pakollisia laitteiden toimittamismenettelyjä? Jos näin on, niin missä muodossa ja keille toiminnan harjoittajille? Mitkä ovat eri tapauksissa ne välttämättömät toiminnot, joita ehdotetuissa laitteissa pitäisi olla? 2. 2. 2 Aineistojen merkitseminen Sellaisten aineistojen tunnistaminen, jotka voivat haitata alaikäisiä, tuo heti esille erään perusongelman: toisaalta ei välttämättä vallitse edes lääketieteellistä yhteisymmärrystä siitä, mitkä aineistot voivat vaikuttaa alaikäisten moraaliseen tai fyysiseen kehitykseen; toisaalta alaikäiset eivät ole yhtenäinen luokka ja on kyseenalaista, että samat ongelmat koskisivat alle 4-vuotiaita lapsia ja 15-vuotiaita nuoria. 20 Nämä kaksi vaikeutta ovat käytännössä johtaneet joillekin joukkoviestimille, eritoten elokuville, toimeenpantujen laajaan yhteensopimattomuuteen. Palvelujen yhteydessä tällä moninaisuudella on seurauksia kyseisten aineistojen jakelun kannalta. valikoimaan kansallisten luokitusten suureen ja Uusien aineistojen valvontakeinojen käytön yhdistäminen palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen edellyttää kehitystä keskitetyistä luokitusjärjestelmistä kohti hajautettua aineistojen merkitsemistä, jossa suhtautumiserot otetaan paremmin huomioon. Tämän kehityksen kiireellisyys vaihtelee palvelujen luonteen mukaan. a) Yleisradiopalvelut Vanhempien suorittamassa valvonnassa tarvittavien laitteiden puuttuessa televisio-ohjelmien luokittelu perustuu keskitettyyn luokitteluun, josta vastaa yleisradiotoiminnan harjoittaja perustaen luokittelunsa enemmän tai vähemmän yksityiskohtaiseen sääntelyyn. Sähköisten ohjelmaoppaiden ja selainjärjestelmien kehityksen yhteydessä voidaan kehittää ratkaisuja, jotka mahdollistavat rajat ylittävissä palveluissa kansallisten herkkyystasojen eroavaisuuksien huomioonottamisen. ohjelmista annetut tiedot voivat olla eriytettyjä sen mukaan, mihin maahan palvelu kohdentuu (maita A ja B palvelevalla samalla palvelulla voi olla samaan ohjelmaan liittyen erilaisia luokituksia - A maassa A ja B maassa B) ohjelmien eri maissa luokittelu/merkintärakenteet). luokittelu/merkintä voi olla hajautettua (palvelulla on palvelemissaan b) On line -palvelut Myös tilausvideo- ja on line -isäntäpalvelut voivat luokitella itse tarjoamansa (tai muiden aineistontoimittajien sopimusten kautta tarjoamat) aineistot. Olematta vielä kovin järjestelmällistä käyttäjien tiedot alaikäisille mahdollisesti haitallisista aineistoista ovat kehittymässä. Sen sijaan Internetin avoin rakenne herättää kokonaan erilaisen kysymyksen aineistojen luokittelusta. Aineistojen "julkaisumuotojen" erilaisuus ja se, että jokainen käyttäjä on mahdollinen "julkaisija" edellyttää käytettävissä olevien aineistojen seulontaa. Seulontatapoja on kehitetty kolmenlaisia: seulonta mustien listojen avulla pyrkii estämään pääsyn kohteisiin, jotka on aineistojensa vuoksi luokiteltu ongelmallisiksi (alastomuus, väkivalta, seksi jne. ). Mustia listoja on vaikeaa pitää ajan tasalla. seulonta valkoisten listojen avulla sallii pääsyn ainoastaan ennalta määrättyihin kohteisiin; aineistojen saatavuus rajoittuu huomattavasti seulonta puolueettomien merkintöjen avulla tarjoaa käyttäjälle mahdollisuuden käyttää tarjoajan tai kolmannen osapuolen syöttämiä tietoja aineistoista omien valintaperusteidensa mukaan. Näiden eri luokittelumuotojen yhdistelmä antaa käyttäjälle mahdollisuuden luoda alaikäisten Internetin käytölle kaiken kaikkiaan turvallinen toimintaympäristö. Kokonaisvaltainen ratkaisu ongelmaan voidaan kuitenkin saavuttaa ainoastaan puolueettomiin merkintöihin perustuvan seulontajärjestelmän käyttöönotolla. 21 Kuten vahingollisia ja haitallisia aineistoja Internetissä koskevassa tiedonannossa todetaan, PICS (Platform for Internet Content Selection) tarjoaa avoimen, globaalin standardin tällaisen puolueettoman merkintäjärjestelmän toteuttamiselle. Euroopan unionin tasolla PICS:llä on puolellaan ratkaiseva etu siinä, että se tarjoaa hyvin joustavan aineistojen luokittelu- ja indeksointikehyksenja mahdollistaa eri kolmansien osapuolten toimittamien ja erilaisia tietoja sisältävien useiden luokittelujen yhdistämisen, niin että voidaan ottaa huomioon kansalliset, alueelliset tai henkilökohtaiset suhtautumiserot. PICS-järjestelmä sisältyy jo lukuisiin seulontajärjestelmiin ("PICS-yhteensopiva), mutta todellinen haaste eli merkittyjä aineistoja ja kriittisiä kohteita vastaan hyökkääminen on vielä edessä. Kuluttajien yksilöllisen kysynnän periaatteen mukaan toimivien palveluiden osalta on ensisijaisen tärkeää kannustaa aineistojen toimittajia ja kolmansia osapuolia merkitsemään aineistot aineistojen valvonnan, ja erityisesti vanhempien suorittaman valvonnan sopusointuisen kehityksen varmistamiseksi. Kuinka voidaan toteuttaa aineiston merkitsemisen hajauttaminen ylikansallisissa palveluissa niin, että se ottaa huomioon kansallisten, alueellisten ja henkilökohtaisten suhtautumistapojen moninaisuuden? Mitkä ovat ne standardointitekijät, jotka mahdollistavat erityisesti digitaalisten palvelujen aineiston merkitsemisen johdonmukaisen kehittämisen Euroopan unionin tasolla (toimitettavien tietotyyppien standardointi, toimitettujen tai muiden tietojen koodauksen ja koodauksen purkamisen standardointi) ? 2. 3 Joukkoviestintäkasvatus Sähköisten palvelujen ja ilmaisen yleisradiotoiminnan muuttuminen Internetin tarjoaman uuden viestintämallin mukaiseksi edellyttää uudenlaisen suhteen oppimista audiovisuaalisiin joukkoviestimiin (katso myös liite IV). Vanhempien ja lasten on opittava käyttämään uusia viestintävälineitä. Heille on tiedotettava niihin sisältyvistä uusista vaaroista sekä käytettävissä olevista suojelujärjestelmistä. Valistus, tietoisuuden kehittäminen ja koulutus ovat avainasemassa alaikäisten tehokkaassa suojelussa ja luottamuksen ilmapiirin luomisessa, josta uusien palvelujen kehitys on riippuvainen. Tässä yhteydessä "Oppiminen tietoyhteiskunnassa"4 -aloitteen pitäisi osaltaan edistää uusien nuoria näihin kysymyksiin tutustuttavien menetelmien leviämistä. KOM (96)471 lopullinen, 25. 1. 1996. LUKU III EUROOPAN UNIONIN SOVELTAMISALA VÄLINEET JA ENSISIJAISET TOIMET 22 Vaikka kysymys alaikäisten ja ihmisarvon suojelusta sähköisissä palveluissa kuuluukin pääasiassa jäsenvaltioiden toimivaltaan, se saa vastakaikua myös Euroopan unionin tasolla, yhteisön toimielimet ovat useaan otteeseen ilmaisseet sitoutumisensa näiden yleisten etujen suojeluun5. Yhteisön oikeuteen ja sen sisältämiin asiaa koskevien menettelyihin liittyen erityistä huomiota ansaitsevat seuraavat kaksi näkökohtaa: periaate palvelujen vapaasta liikkuvuudesta yhteisössä edellyttää perusteettomien esteiden poistamista ja toisinaan myös kansallisten lainsäädäntöjen lähentämiseen turvautumista sopimuksessa Euroopan alalle yhteistoimintamenettely, jota voitaisiin soveltaa joihinkin alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun uusissa sähköisissä palveluissa liittyviin näkökohtiin. unionista määrätään sisäasioiden oikeus- ja Komission näkemyksen mukaan yhteistyö kansallisten viranomaisten ja asianomaisten teollisuudenalojen kanssa sekä kansainvälinen yhteistyö ovat eri aloilla Euroopan unionin toiminnan painopistealueita. 1. Palvelujen vapaan liikkuvuuden periaate Palvelujen vapaa tarjoaminen on yksi neljästä perusvapaudesta, jotka ovat edellytyksenä sisämarkkinoiden luomiselle ja toiminnalle. (digitaalitelevisio, kertamaksutelevisiopalvelut, Uusien yleisradiopalvelujen kehittyminen tilausvideon esiaste) kuuluu direktiivin "televisio ilman rajoja" soveltamisalaan. Direktiivi sisältää yhteisiä säännöksiä, jotka koskevat alaikäisten ja ihmisarvon suojelua, ja sen avulla pannaan täytäntöön palvelujen vapaa liikkuvuus (ks. liite III). Yleisradiotoiminnan yleisestä mallista syntynyttä sääntökehystä on todennäköisesti arvioitava erityisesti suhteellisuuden kannalta ja sen toteuttamisessa on otettava huomioon todellisten käyttöön tulevien palvelujen luonne. Sitä vastoin ainoastaan lähetysmaan lain soveltamisen perusperiaatetta, johon alaikäisten ja ihmisarvon suojelun alalla on liitetty vastaanottavan valtion erityismenettely, ei pidä asettaa kyseenalaiseksi. Komissio tutkii läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden edustajien kanssa direktiivin määräysten toimivuutta erityisesti niiden uusiin yleisradiopalveluihin soveltamisen osalta. Direktiivin meneillään oleva muutostyö saattaa antaa sopivan virallisen kehyksen jäsenvaltioiden kassa tehtävälle yhteistyölle (yhteyskomitea). Muutostyö saattaa antaa komissiolle myös kaksinkertaisen valtuutuksen: yhtäältä komission pitäisi direktiivin soveltamisen jaksoittaisen arvioinnin yhteydessä kiinnittää erityistä huomiota tähän kysymykseen, toisaalta komission pitäisi yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehdä kysely niiden muiden toimenpiteiden mahdollisista eduista ja haitoista, joilla pyritään tekemään vanhemmille ja kasvattajille helpommaksi valvoa alaikäisten katsomia ohjelmia. Katso erityisesti parlamentin, neuvoston, jäsenvaltioiden edustajien ja komission 11 päivänä kesäkuuta 1986 antama rasismin ja muukalaisvihan vastainen yhteinen julkilausuma, joka epäilemättä on tähän mennessä annetuista julkilausumistajuhlallisin. 23 Kun yleisradiopalveluiden vapaa liikkuvuus taataan direktiivillä "televisio ilman rajoja", muiden audiovisuaalisten ja tietopalveluiden liikkuvuuteen yli rajojen sovelletaan sisämarkkinoita koskevia yleissääntöjä, erityisesti palveluiden tarjoamisen vapauden periaatetta. Jäsenvaltioilla on mahdollisuus toteuttaa kaikkiin uusiin palveluihin sovellettavia toimia, joiden perusteena ovat yleistä etua koskevat pakottavat syyt. Toimenpiteet olisivat siis oikeutettuja sillä ehdolla, että ne on tarkasti suhteutettu tavoiteltavaan päämäärään ja että ei ole olemassa muita vähemmän rajoittavia keinoja, joilla voidaan saada aikaan vastaava vaikutus. Palvelujen vapaaseen tarjoamiseen liittyy saman tyyppinen suhteellisuustesti kuin se, joka tuotiin esille sananvapauden periaatteen yhteydessä. Olipa kyseessä sääntely tai itsesääntely, komissio valvoo, että toteutettavat toimenpiteet eivät ole syrjiviä ja että niiden tehokas toteuttaminen on tarkasti suhteutettu tavoiteltavaan päämäärään*. Tämän periaatteen valossa sopusointuisen kehyksen luominen uusien audiovisuaalisten ja tietopalvelujen kehittämiselle on nähtävä tavoitteena, johon sopivilla keinoilla asteittain pyritään (palvelujen kehittymisen rytmi huomioon ottaen). Komission mielestä uusien palvelujen kehityksen nykyiseen vaiheeseen nähden on ennenaikaista esittää tarkkoja, ainakaan sääntelyyn liittyviä yhteisön tason ehdotuksia. 2. Yhteistyö oikeus- ja sisäasioissa Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa7 esitelty oikeus-ja sisäasioiden alan yhteistyö saattaa osoittautua hyödylliseksi alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun uusissa sähköisissä palveluissa liittyvien tiettyjen näkökohtien käsittelyssä, erityisesti toteutettaessa menettelyjä, joissa rangaistuksen uhalla kielletään tietyt aineistot. Koska rikosten ja rikkomusten määrittely vaihtelee eri maiden välillä, kaikista moitittavista toimista ei välttämättä seuraa rangaistusta kaikissa jäsenvaltioissa. Audiovisuaaliset ja tietopalvelut ovat luonteeltaan kansainvälisiä ja näin aineistojen laatijat tai toimittajat saattavat käyttää tilannetta väärin toimittamalla aineistoja maahan, jossa se on laitonta, sellaisesta maasta käsin, jossa se on laillista. Vaikka kyseisen maan lainsäädännössä kiellettäisiinkin tietyt aineistot saattaa olla ja vaaditaan oikeustoimiin rikoslainsäädännön soveltamisalan ulkopuolella ja maan rajojen sisällä toimivien viranomaisten ulottumattomissa. ryhtymistä, aineiston toimittaja laatija tai Sen vuoksi tarvitaan selvästikin jäsenvaltioiden välistä läheisempää yhteistyötä uusien teknologioiden laittomien aineistojen ja toimintatapojen torjumiseksi tehokkaasti. Yleisesti ottaen yhteistyötä rangaistuskäytännön, oikeusasioiden ja poliisiasioiden osalta on vahvistettava jäsenvaltioiden välillä. Jäsenvaltioiden toimintatapojen parempi johdonmukaisuus helpottaisi myös kolmansien osapuolten kanssa toteutettavaa yhteistyötä. Säännösluonteistentoimenpiteidenosaltaehdotustietoyhteiskunnanpalvelujakoskevaksiavoimuusmenettelyksi(KOM(96)392) toimii perusvälineenajollavarmistetaanyhteisön tasollayhtäältäyleisten etujen suojelun, kuten alaikäistenjaihmisarvonsuojelunjatoisaalta sähköisten palvelujen vapaan liikkuvuuden välinen tasapaino. Euroopan unionista tehdyn sopimuksen VI osasto sisältää oikeus-ja sisäasioiden alan yhteistyötä koskevia määräyksiä. 24 Sopimus Euroopan unionista sisältää välineet tällaiselle oikeus- ja sisäasioiden yhteistyölle. Viimeisimpiä esimerkkejä sisäasioiden ministerien tästä yhteistyöstä on oikeus- ja kokouksessaan 26. -27. 9. 1996 Dublinissa tekemä poliittinen sopimus, joka koskee poliisiasiain yhteistyön vahvistamista Europolissa pedofilian ja lapsilla ja naisilla käytävän kaupan lainsäädännön työn aloittamista torjumiseksi vähimmäisvaatimusten määrittelemiseksi. lasten hyväksikäyttöä koskevien sekä verkoissa, Muita yhteistyömuotoja voidaan tutkia sekä oikeudellisten kysymysten (salaukset ja nimettömänä toimiminen rikollisten luovutussopimukset jne. ) että käytännön näkökohtien osalta (esimerkiksi poliisiviranomaisten kouluttaminen tietojen vaihto käsiteltävistä tietoverkkojen käyttämiseen, rikosasioista, jotka liittyvät uusien sähköisten palvelujen käyttämiseen). rangaistussäännösten tietokoneen ja kansainväliset lähentäminen, 3. Yhteistyön ensisijaiset toimintalinjat Jotta johdonmukaisten Euroopan unionin tason ratkaisujen syntymistä voidaan helpottaa haittaamatta kuitenkaan vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskevassa komission tiedonannossa ehdotettuja lyhyen aikavälin toimia, komission mielestä sopivia yhteistyöaloja on tärkeää tarkastella erikseen. 3. 1 Hallinnollinen yhteistyö Kansallisten toimivaltaisten elinten hallinnollinen yhteistyö näyttää olevan ensisijaisen tärkeää unionin tason johdonmukaisen kehyksen määrittämisessä alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun on line -palveluissa (tilausvideosta Internetiin). Yhteistyön pitää liittyä erityisesti seuraaviin näkökohtiin: * * * * Tämän hetkistä kehitystä koskevien tietojen vaihto (käytännön ongelmat, oikeuskäytäntö, itsesääntely, sääntelyhankkeet jne. ) tekee mahdolliseksi ongelmakentän asiantuntemuksen lisäämisen yhteisössä Kansallisia lainsäädäntöjä ja niiden täytäntöönpanoa vertaava analyysi jäsenvaltioiden yhteisten laittomia aineistoja koskevien vähimmäisstandardien käyttöönoton edistämiseksi Suositusten ja suuntaviivojen laatiminen sisä-ja oikeusasioiden alan yhteistyötä varten. Tässä ei ole tarkoitus ennalta arvioida sisä-ja oikeusasioiden alan yhteistyön työohjelmaa, mutta nämä uusien palvelujen alaa koskevat ensisijaiset tavoitteet voidaan ottaa huomioon työssä, jolla on usein laajempi merkitys (rasismin ja muukalaisvihan, naiskaupan ja lasten kaupallisen hyväksikäytön vastainen taistelu jne. ) Itsesääntelyn kehyksen määrittäminen Euroopan tasolla niissä tapauksissa, joissa itsesääntelyä pidetään suotavana. Kehyksen tulee sisältää erityisesti: ne itsesääntelyn ehdot muodostavat tavoitteet, joihin alaikäisten ja ihmisarvon suojelun alalla pyritään periaatteet, jotka koskevat asianomaisten teollisuuden alojen edustusta Euroopan tasolla, sekä päätöksentekomenettelyt käyttäytymissääntöjen ja käytännön suojelutoimenpiteiden laatimisen aikataulu, jonka ovat laatineet kyseiset teollisuuden alat * Yhteisten suositusten ja suuntaviivojen laatiminen kansainvälistä yhteistyötä varten. Tarkoituksena on tunnistaa unionin tasolla tehdyn työn pohjalta yhteiset arvot ja periaatteet, joita voidaan puolustaa kansainvälisissä yhteyksissä. 3. 2 Asianomaisten teollisuuden alojen yhteistyö 25 Kun otetaan huomioon asianomaisten teollisuuden alojen olennaisen tärkeä merkitys alaikäisten ja ihmisarvon suojeluun liittyvien ongelmien ratkaisujen löytämisessä ja toteuttamisessa, on liikkeelle saamiseen ja välttämätöntä voida tukeutua näiden teollisuuden alojen laajaan tehokkaaseen järjestäytymiseen Euroopan tasolla. Teollisuuden alojen kyky ilmaista kantansa yksimielisesti todellisten edustuksellisten elinten välityksellä on ratkaisevan tärkeää tässä asiassa. Ne pääasialliset osa-alueet, joilla teollisuuden alojen pitää toimia, liittyvät seuraaviin: toimenpiteiden käyttäytymissääntöjen ja käytännön hallintojen yhteistyössä määritellyn kehyksen mukaisesti; mahdollisten yhteisten aineiston merkintästandardien tarpeiden tunnistaminen; PICS-standardin tai vastaavien avointen järjestelmien edistäminen, jotta saadaan nopeasti käyttöön mahdollisimman paljon merkittyjä aineistoja ja selainohjelmia ja/tai niiden kanssa yhteensopivia vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitettuja valvontalaitteita. laatiminen kansallisten 3. 3 Yhteistyö käyttäjille suunnatuissa tiedotus- ja tiedostamistoimissa Tämä kysymys kattaa sekä keskipitkän että pitkän aikavälin tavoitteet: uusien sähköisten palvelujen käyttäjät (erityisesti vanhemmat ja alaikäiset) on saatava tietoisiksi palvelujen sisältämistä erityisvaaroista ja heidät on saatava käyttämään olemassaolevia suojelukeinoja tehokkaasti; on edistettävä kansalaisyhdistysten ja -järjestöjen osallistumista aineiston merkintämenettelyyn (merkitsemisen antaminen kolmansien osapuolten tehtäväksi). on edistettävä kuluttajien ja kuluttajajärjestöjen ja osallistumista markkinoiden valvomiseen; on pyrittävä lisäämään vanhempien tiedostamista vastuustaan lastensa toimien valvomisessa. Toteutettavat keinot on tutkittava perusteellisesti. Komissio ehdottaa, että Euroopan unionin tasolla työskennellään vaiheittain keskittyen seuraaviin toimintalinjoihin: toteutettavina olevien aloitteiden tutkiminen (erityisesti tehokkuuden arviointi) ja hyväksi havaittujen käytäntöjen vaihto', yhteistyö asianomaisten tahojen kanssa (julkiset viranomaiset, koulutusyhteisöt, kuluttajayhdistykset, asianomaiset teollisuuden alat jne. ); aloitteiden tukemiseen keskittyneen toimintaohjelman laatiminen, joka tuo todellista lisäarvoa yhteisölle: yhteisten viestien ja ylikansallisten aloitteiden tunnistaminen (tiedotus- ja tiedostamiskampanjat, opetusmateriaalin tuottaminen jne. ) käyttäjäystävällisen otetaan tutkimuksen viidennen puiteohjelman erääksi painopistealueeksi. luomista koskeva tutkimus. Tämä tietoyhteiskunnan 3. 4 Uusien sähköisten palvelujen alaikäisten käyttöön saamisen edistäminen Komissio tutkii mahdollisuuksia tämän ensisijaisen tavoitteen ottamiseksi huomioon olemassa olevissa kasvatuksen ja aineistontuotannon yhteisöohjelmissa. Komissio kannustaa keskinäistä tiedottamista ja hyväksi havaittujen käytäntöjen vaihtoa soveltuvissa verkoissa Euroopan unionin tasolla. Kun otetaan huomioon tarkoituksenmukaisten kansallisten, yhteisön löytämisessä, on esitettävä joitakin työn järjestämiseen liittyviä kysymyksiä. tärkeys ja sen muotojen moninaisuus ratkaisujen toteutettavan yhteistyön tai maailmanlaajuisten tason 26 Kuinka toteutetaan hallintoyhteistyö Euroopan unionin tasolla? Pitääkö sen olla virallista? Jos pitää, minkä toimielimen alaisuudessa? Miten Euroopan ja kansainvälisen tason toiminta nivelletään toisiinsa? Onko asetettava etusijalle ratkaisujen etsiminen Euroopan unionin tasolla ennen kuin ratkaisuja pyritään edistämään kansainvälisellä tasolla vai pitääkö molempien toimien tapahtua samanaikaisesti? Mitkä ovat sopivimmat yhteydet kansainvälisessä yhteistyössä (G7, OECD, ITU, WTO vai kahdenvälinen kanssakäyminen)? Missä muodossa kansainvälisen yhteistyön on toteuduttava? PÄÄTELMÄT Huomio kohdistuu pääasiassa hajautettuihin palveluihin (ja erityisesti Internetiin). Niitä pidetään myös kiireellisimpinä alaikäisten ja ihmisarvon suojelun alalla. Euroopan unionilla näyttää olevan olennainen merkitys näille palveluille, vaikka sitä rajoittavatkin pelkästään kansallisiin ratkaisuihin liittyvät rajoitukset ja maailmanlaajuisten ratkaisujen laatimisen ja toteuttamisen vaikeudet. Sitä paitsi keskitettyjen palvelujen ylikansallisen kehittymisen mahdollisuudet toimivat perusteena tämän tyyppisille palveluille yhteisten ja/tai yhteensopivien ratkaisujen etsimiselle Euroopan unionissa. ja laittomia aineistoja Internetissä koskevassa Vahingollisia tiedonannossa esitettyjen ensimmäisten lyhyen aikavälin toimenpiteiden jatkoksi tämän vihreän kirjan sisältämien suuntaviivojen ja kysymysten tavoitteena on edistää syvällistä keskustelua johdonmukaisten puitteiden ihmisarvon suojelulle audiovisuaalisissa ja tietopalveluissa Euroopan unionissa. Komissio toivoo saavansa runsaasti erityisesti seuraaviin aiheisiin liittyvää palautetta: luomisen ehdoista alaikäisten ja tämän hetkisen tilanteen analyysiä koskevia kommentteja ja lisätietoja tämän hetkisestä kehityksestä (sääntelyn ja itsesääntelyn kehittyminen, tekninen kehitys jne. ) kommentteja kehiteltyjen suuntaviivojen ja ehdotusten sopivuudesta käytännön vastauksia esitettyihin kysymyksiin. Palaute olisi toimitettava viimeistään 28. 2. 1997 seuraavaan osoitteeseen: Euroopan komissio Pääosasto X Yksikkö X. D. 3 Gregory Paulger rue de la Loi 102/Wetstraat 102 Huone 5/23 B-1049 Bruxelles/Brussel sähköpostiosoite: gregory. paulger@dglO. cec. be ii LIITTEET 28 VALMISTELEVAT TYÖT LIITE I Tämän asiakirjan valmistelussa edettiin pääasiassa kahdella tavalla: jäsenvaltioita kehotettiin vastaamaan alaikäisten ja Toisaalta tietoyhteiskunnan palvelujen kehityksen yhteydessä koskevaan kyselylomakkeeseen*. Kaikki jäsenvaltiot suhtautuivat myönteisesti tähän kuulemismenettelyyn. Vastausten analysointi, jota tarkennettiin jäsenvaltioiden edustajien kokouksen2 yhteydessä sekä useiden jäsenvaltioiden täydentävillä osuuksilla, vahvistaa sopivan tilaisuuden tulleen keskustelulle Euroopan unionin tasolla. Itse asiassa näitä ongelmia tutkitaan, ja niistä keskustellaan suurimmassa osassa jäsenvaltioita, ja kysymyksiä käsitellään usein ensisijaisina. Kansallisten lähestymistapojen moninaisuuden yllä vallitsee yhteisenä periaatteena yhteisöllisten ja kansainvälisten ulottuvuuksien huomioonottaminen. ihmisarvon suojelua Toisaalta komissio on toteuttanut tätä vihreää kirjaa varten alaikäisten ja ihmisarvon suojelua tietoyhteiskunnassa koskevia tutkimuksia3. Tutkimukset käsittävät samanaikaisesti sekä kysymyksen sääntelyyn liittyvät että taloudelliset ja teknologiset näkökulmat 15 jäsenvaltiossa, Kanadassa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. Tässä asiakirjassa viitataan usein näihin tutkimuksiin, joista on saatavana yhteenveto Euroopan komissiosta. Lukuisten epävirallisten yhteyksien avulla on lisäksi voitu ottaa huomioon taloudellisten ja muiden alojen toimijoiden kehittämät analyysit. 1 Jäsenvaltioille lokakuussa 1995 osoitettu kyselylomake 2 Toimivaltaisten kansallisten viranomaisten edustajain kokous pidettiin 12 päivänä heinäkuuta 1996 Brysselissä 3 Nämä tutkimukset toteutti Hydra Associates, Lontoo 29 SÄHKÖISET PALVELUT LIITE II 1. Sanasto * Digitaalinen yleisradioina lähettämismuoto, joka eroaa perinteisestä, Digitaalinen yleisradiointi on uusi ohjelmien analogisesta muodosta. Kuvat muunnetaan digitaaliseksi tiedoksi (yleisradioinnin, televiestinnän ja tietotekniikan yhteinen digitaalinen kieli). Tämän numeerisen tiedon pakkaaminen (erityisten algoritmien avulla) vähentää huomattavasti televisiolähetyksen lähettämisen taajuusspektritarvetta. Käytännössä Eurooppaan on jo syntynyt tai valmisteilla useita digitaalitelevisiopalvelujen ryhmiä. * Kertamaksutelevisio (PPV) (pay-per-view, PPV) Kertamaksupalvelut tarjoavat katsojille mahdollisuuden valita lähetystarjonnasta haluamansa ja maksaa vain ohjelmista, joita he todella katsovat. Ne luokitellaan yleisradiopalveluiksi, koska palvelun avulla tarjotaan lähetyksiä yleisölle (vaikka yleisö rajoittuukin sopivan vastaanottolaitteen haltijoihin). Katsojan valinnanmahdollisuudet rajoittuvat teknisessä mielessä siihen, että hän päättää, mitkä osat salatuista lähetyksistä hän koodaa auki ja todella katsoo. Tämä on "point-to-multipoint" -palvelu (lähetys yhdestä lähetyspisteestä useampiin vastaanottimiin). * Tilausvideon esiaste (NVOD) Tilausvideon esiasteen periaate on melko pitkälle sama kuin PPV:n, mutta kuluttajan valintamahdollisuuksia laajentaa se, että sama ohjelma lähetetään rinnakkain lyhyin väliajoin. * Tilausvideo (VOD) Tilausvideojärjestelmät (VOD, video-on-demand) tarjoavat kuluttajille valikoiman maksullisia palveluja tilauselokuvista etäpankkitoimintaan ja etäostoksiin. Kuluttajalla on mahdollisuus valita haluamansa aineisto haluamanaan ajankohtana. Kuten kaikki todella vuorovaikutteiset palvelut, tämä on tosiasiassa televiestintäpalvelu, koska katsoja itse käynnistää ohjelman lähetyksen. Kyseessä on pisteestä pisteeseen -viestintä (yhdestä lähetyspisteestä yhteen vastaanottopisteeseen). * Videotekstipalvelut Ranskassa vuonna 1984 käynnistetty Télétel-verkko muodostaa maailman kehittyneimmän videotekstijärjestelmän. Yli kaksi kolmasosaa Ranskan väestöstä voi käyttää verkkoa erikoispäätteen avulla (minitel) ja hyötyä siten noin 25 000 erilaisesta palvelusta, nimenomaan liiketoiminnallisesta palvelusta. On line-palvelujen isäntäpalvelut 30 On line-palvelujen isäntäpalveluita pitävät hallussaan kolme pohjoisamerikkalaista operaattoria: AOL, jolla oli 4,5 miljoonaa tilaajaa maailmassa vuonna 1995, CompuServe (3,7 miljoonaa tilaajaa) ja Prodigy. CompuServe on parhaiten Euroopassa jalansijaa saanut palvelu, jolla oli 500 000 tilaajaa vuonna 1995 ja joka tavoittelee 1 miljoonaa vuonna 1996. Yhteistyössä Bertelsmannin kanssa on AOL aloittanut palvelun Saksassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Lisäksi Microsoft Network kehittää palveluita, joiden tähtäimessä ovat erityisesti Euroopan markkinat. Ja lisäksi vielä Planet Internet (jota valvoo Alankomaiden televiestinnän KPN- operaattori) kehittää eurooppalaista strategiaa. * Internet Internet on vaikeimmin määriteltävissä. Kyse on maailmanlaajuisesta tietokoneverkosta, jossa tietokoneet voivat viestiä keskenään yhteisten yhteyskäytäntöjen ansiosta. Alunperin Yhdysvalloissa sotilaallisiin tarkoituksiin syntynyt, sittemmin yliopisto- ja tiedeyhteisöjen käyttämä Internet on tullut suuren yleisön maailmanlaajuiseen käyttöön vasta viimeisten viiden vuoden aikana. Arviot Internetin maailmanlaajuisesta käyttäjämäärästä vaihtelevat 30 ja 50 miljoonan henkilön välillä ja kasvu on kaikkialla eksponentiaalista. Tästä johtuen Internet muuttuu nopeasti. Toistaiseksi sitä käytetään vielä pääasiassa tietojen etsimiseen ja sähköpostin lähettämiseen, mutta siitä voi tulla lukuisten kaupallisten palvelujen väline. Yksityiskohtainen kuvaus Internetin toiminnasta sisältyy vahingollisia ja laittomia aineistoja Internetissä koskevaan tiedonantoon. 2. Uusien audiovisuaalisten ja tietopalvelujen ympäristö Arkkitehtuuri KÄYTTÄJÄ VALITTAJA DIGITAALI TELEVISIO Pääte: Salauksenpurku- laite + TV INFRASTRUKTUURI JA VERKKO Satelliitti, kaapeli, radioverkot Pääte: Salauksenpurku- laite + TV Laajakaista- isän täverkko Pääte: modeemi + PC Isan täverkko TILAUSVIDEO- JÄRJESTELMÄ VOD (suljettu arkkitehtuuri) ON LINE- ISÄNTÄPALVELU (suljettu arkkitehtuuri ja hyvin vuorovaikutteiset palvelut) PALVELUT JA MULTIMEDIA- Aineistot Aineistot täysin televisiotoiminnan harjoittajan valvonnassa Pääasiassa kuva ja ääni Palvelut ja aineistot toimitetaan VOD- järjestelmäope- raattorin valvonnassa Teksti, liikkumattomat kuvat, kuva ja ääni Palvelut ja aineistot toimitetaan isäntäpalvelun valvonnassa; käyttäjät syöttävät aineistoja (sähköposti, BBS, "rupattelulinjat") Teksti, liikkumattomat kuvat, tietokoneohjelmat (äänet ja liikkuvat kuvat kehitteillä) 31 INTERNET (avoin arkkitehtuuri) Pääte: modeemi + PC Isäntäpalvelimen tarjoajat yhteyden toimittajat Muiden kuin isäntäverkkojen verkko Palvelut ja aineistot "toimitetaan"; käyttäjät syöttävät aineistoja (WWW- kotisivut, sähköposti, BBS, "rupattelulinjat") Teksti, liikkumattomat kuvat, tietokoneohjelmat (äänet ja liikkuvat kuvat kehitteillä) 32 LIITE III SÄÄNTELYKEHYS ALAIKÄISTEN JA IHMISARVON SUOJELEMISEKSI 1. YLEISET JA YHTEISET PERIAATTEET 1. 1 Sananvapauden periaate Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa määrätään: "1. Jokaisella on sananvapaus. Tämä oikeus sisältää vapauden pitää mielipiteitä sekä vastaanottaa ja levittää tietoja ja ajatuksia alueellisista rajoista riippumatta ja viranomaisten siihen puuttumatta. Tämä artikla ei estä valtioita tekemästä radio-, televisio- ja elokuvayhtiöitä luvanvaraisiksi. 2. Koska näiden vapauksien käyttöön liittyy velvollisuuksia ja vastuuta, se voidaan asettaa sellaisten muodollisuuksien, ehtojen, rajoitusten ja rangaistusten alaiseksi, joista on säädetty laissa ja jotka ovat välttämättömiä demokraattisessa yhteiskunnassa kansallisen turvallisuuden, alueellisen koskemattomuuden tai yleisen turvallisuuden vuoksi, epäjärjestyksen tai rikollisuuden estämiseksi, terveyden tai moraalin suojaamiseksi, muiden henkilöiden maineen tai oikeuksien turvaamiseksi, luottamuksellisten tietojen paljastumisen estämiseksi, tai tuomioistuinten arvovallan ja puolueettomuuden varmistamiseksi. " Euroopan yhteisö on sisällyttänyt sopimuksen sisällön omaan oikeusjärjestykseensä kahdella tavalla: - toisaalta Euroopan unionin sopimuksen F2 artiklassa määrätään, että: "Unioni pitää arvossa yhteisön oikeuden yleisinä periaatteina perusoikeuksia, sellaisina kuin ne taataan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyssä, Roomassa 4 päivänä marraskuuta 1950 allekirjoitetussa Euroopan yleissopimuksessa ja sellaisina kuin ne ilmenevät jäsenvaltioiden yhteisessä valtiosääntöperinteessä. " tunnustanut sananvapauden periaatteen toisaalta Euroopan yhteisön - asianmukaisuuden sellaisena, kuin se on julistettu Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklassa ja kytkee sen lukuisiin yleisiin yhteisöoikeuden periaatteisiin. 18 päivänä kesäkuuta 1991 antamassaan tuomiossa asiassa Elliniki Radiophonia Tileorassi yhteisöjen tuomioistuin totesi: tuomioistuin on Euroopan ihmisoikeussopimuksen 10 artiklaan viitaten on syytä muistuttaa, että jatkuvan oikeuskäytännön mukaisesti ovat perusoikeudet yhtenäinen osa yleisiä perusoikeuksia, joiden noudattamisen tuomioistuin takaa. Tähän liittyen tuomioistuin saa vaikutteita jäsenvaltioiden yhteisistä perustuslaillisista perinteistä, samoin kuin kansainvälisten asiakirjojen ihmisoikeuksien suojelua koskevista ohjeista, joiden kanssa jäsenvaltiot toimivat yhteistyössä tai joihin ne ovat liittyneet. Euroopan ihmisoikeussopimuksella on tässä yhteydessä erityinen merkitys (. ). Tästä seuraa, että yhteisössä on noudatettava näin tunnustetun ja taatun ihmisoikeuksien kunnioittamisen kanssa yhteensopivia toimenpiteitä jäsenvaltiot ovat tehneet sananvapaudesta perustuslaillisen arvon kansallisessa Kaikki oikeusjärjestelmässään lukuun ottamatta Yhdistynyttä kuningaskuntaa, jolla ei ole kirjoitettua perustuslakia. Kansalliset määräykset sananvapaudesta 33 Itävalta Belgia Tanska Suomi Ranska Kansallisen määräyksen lähde Hallitusmuoto - artikla 13 Hallitusmuoto - 19 artikla (& 25 artikla lehdistölle) Hallitusmuoto - kohta 77 Hallitusmuoto - 2 artikla 10 kohta Joukkoviestimet/sananvapau den lajit Puhuttu tai kirjoitettu, painettu tai kuvallinen esitys Kaikenlainen ilmaisu ja kaikki joukkoviestimet Kaikki joukkoviestimet Kaikki joukkoviestimet Ihmisoikeusjulkistus (perustuslaillinen teksti) - 11 artikla Kaikki joukkoviestimet Saksa Hallitusmuoto - 5 artikla Puhe, kirjoitus ja kuvat Kreikka Hallitusmuoto - 14 artikla Lehdistö Irlanti Hallitusmuoto - 40. 6. 1 artikla Vakaumuksen tai mielipiteen ilmaisu Ttâïïï Luxemburg Hallitusmuoto - 21 artikla kohta Hallitusmuoto - 24 artikla Alankomaat Hallitusmuoto - 7 artikla Portugali Espanja Hallitusmuoto - 16 artikla Hallitusmuoto - 20 artikla Kaikki joukkoviestimet Suullinen ilmaisu ja lehdistö, joskin tulkitaan laajemmin Lehdistö ja yleisradiointi ja muut joukkoviestimet vähäisemmässä määrin Kaikki ilmaisumuodot Missä tahansa joukkoviestimessä ilmaistut ajatukset ja mielipiteet Ruotsi Hallitusmuoto - RF kohta TF luku 1, kohta 1; YGL luku 1, kohta 1 RF - yleinen; TF - lehdistö; YGL - elokuva ja televisio, mahdollisesti on line - joukkoviestin Oikeuden vanhentumisaika Taannehtiva lainvalvonta Taannehtiva lainvalvonta Taannehtiva lainvalvonta Taannehtiva lainvalvonta; ensisijainen valvonta lastensuojelun osalta Riippuu kyseisestä välineestä - sen teknisistä rajoituksista ja 'vaikutuksesta' Taannehtiva lainvalvonta; erityisesti nuorison ja ihmisarvon suojelun lait Sellaisen aineiston taannehtiva lainvalvonta, jossa loukataan kristinuskoa tai muita tunnettuja uskontoja, presidenttiä tai vaarannetaan kansallista turvallisuutta tai joka on rivoa. Rajoitukset ovat sallittuja yleisen järjestyksen tai moraalin (jumalanpilkka, siveettömyys) sekä valtion viranomaisten suojelussa Rajoitukset perustuvat yleiseen moraaliperustaan Taannehtiva lainvalvonta Taannehtiva lainvalvonta; lehdistöön ja yleisradiointiin kuulumattomat joukkoviestimet voidaan sensuroida alle 16-vuotiailta Taannehtiva lainvalvonta Kunnioitukseen, yksityisyyteen, imagoon ja alaikäisten suojeluun liittyvät lait RF - lainvalvonta 'hyväksyttävää demokraattisessa yhteiskunnassa'; TF ja YGL - taannehtiva lainvalvonta, joka perustuu alaikäisten suojeluun, väkivaltaan, rasistiseen vihaan UK Lähde: Hydra 34 Käytännössä jäsenvaltioiden sananvapauden periaatteelle antama painoarvo vaihtelee niiden kulttuuri- ja oikeusperinteiden mukaisesti. Joissakin maissa se on johtanut kaikenlaisen joukkoviestinten keskitetyn valvonnan kieltämiseen, ja ratkaiseva asema on siten annettu joukkoviestinten itsesääntelylle. Toisissa maissa on valtion yleisen moraalin ja alaikäisten suojelu johtanut tiettyjen sensuurimuotojen säilyttämiseen suoralta kädeltä. suhteellinen Kanteiden ihmisoikeustuomioistuimen oikeudenkäyntimenettelyjen kesto tekevät sen oikeuskäytännöstä ennemminkin osatekijän kansallisten lainsäädäntöjen asteittaisessa painostuksessa kuin sananvapauden välittömän suojeluvälineen. ja Euroopan vähyys ja oppijärjestelmä pyrkivät tunnustamaan periaatteen kaksinkertaisen Oikeuskäytäntö ulottuvuuden: se takaa samalla kertaa sekä vapauden ilmaista tai viestiä ajatuksia ja tietoja että vapauden saada tai etsiä ajatuksia ja tietoja. Sähköisten palvelujen yhteydessä se soveltuu siten käytettäväksi yhtä hyvin itse palveluun kuin sen käyttäjiinkin. Periaatetta sovelletaan maiden välisiä rajoja huomioonottamatta. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin on vahvistanut, ettei sananvapaus käsitä ainoastaan laajasti loukkaamattomiksi katsottuja tietoja ja ajatuksia, vaan myös sellaisia, jotka voivat loukata, järkyttää tai häiritä1. Periaate ei kuitenkaan missään ole ehdoton. Valtio voi rajoittaa sananvapautta, mutta rajoituksia koskee erittäin tarkka, kolmen kumulatiivisen, suoraan Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytännöstä2 syntyneen perusteen kehys: -ensinnäkin rajoituksesta on määrättävä laissa (mielivaltaisuuden poissulkeva avoimuuden vaatimus) -toiseksi on rajoituksen oltava tarpeen eli sen on vastattava yhteiskunnallisesti pakottavaan tarpeeseen ja otettava huomioon demokraattisten yhteiskuntien omat arvot -lopuksi sen on pyrittävä yhteen, rajoitetusti määriteltyyn lailliseen tavoitteeseen; näiden laillisten tavoitteiden joukosta erityisesti moraalin ja kansanterveyden suojelu koskevat alaikäisten ja ihmisarvon suojelua. On helppo ymmärtää, että suurin vaikeus sisältyy rajoittavan lakitoimenpiteen tarpeellisuuden luonteen arvioimiseen ja lailliseen tavoitteeseen pyrkimiseen. Ei todellakaan riitä, että tuollainen toimenpide tuntuu "hyödylliseltä" tai "järkevältä". Toimenpiteen pakottava luonne voidaan päätellä ainoastaan toimenpiteen tehokkuuden syvällisen tutkimuksen avulla, samoin kuin sen edellyttämällä asioihin puuttumisen tasolla. Tämä analyysi muodostaa rajoittavien toimenpiteiden suhteellisuustestin. Tuomio "Handyside/United Kingdom", 1976 Ks. erityisesti tuomio "Handyside/United Kingdom", 1976; The Sunday Times/United Kingdom, 1979 35 Sopimuksen 10 artiklan viimeinen näkökohta ansaitsee erityistä huomiota sähköisten palvelujen yhteydessä. Artiklan ensimmäisessä kappaleessa selvästi määrättyä mahdollisuutta joidenkin toimintojen (yleisradiointi, televisio ja elokuva) alistamisesta viranomaismenettelyjen alaisiksi, on tulkittava koko 10 artiklan valossa3 ja siis sitä edeltävät periaatteet huomioon ottaen. Tästä seuraa, ettei tätä mahdollisuutta tule muuttaa sellaiseksi, että määrättäisiin sananvapauden rajoituksia, jotka eivät olisi edellä mainitun suhteellisuustestin mukaan oikeutettuja. Kansainvälisellä tasolla tarjoaa Yhdistyneiden kansakuntien kansalaisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien kunnioituksen sopimus yhteisen perustan demokraattisille maille. Siinä käsitellään sananvapautta artiklassa 19: "1. Jokaisella on oikeus mielipiteen vapauteen ilman ulkopuolista puuttumista. 2. Jokaisella on sananvapaus: tämä oikeus sisältää vapauden hankkia, vastaanottaa ja levittää kaikenlaisia tietoja ja ajatuksia riippumatta alueellisista rajoista joko suullisesti, kirjallisesti tai painettuna taiteellisessa muodossa tahi muulla hänen valitsemallaan tavalla. 3. Edellisessä kohdassa tarkoitettujen vapauksien käyttö merkitsee erityisiä velvollisuuksia ja erityistä vastuuta. Se voidaan sen tähden saattaa tiettyjen rajoitusten alaiseksi, mutta näiden tulee olla laissa säädettyjä ja sellaisia, jotka ovat välttämättömiä 1) toisten henkilöiden oikeuksien tai maineen kunnioittamiseksi, 2) valtion turvallisuuden tai yleisen järjestyksen ("ordre public"), terveydenhoidon tai moraalin suojelemiseksi. " Lisäksi on sananvapauden periaatetta käsitelty 10. joulukuuta 1948 annetun yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen 19 artiklassa. Suhtautumis- ja arvoerot ovat usein kuitenkin paljon merkittävämpiä eri maanosia edustavien maiden kuin Euroopan maiden välillä. Esimerkiksi sananvapauden periaatteella, sellaisena kuin se vakiinnutettiin Yhdysvaltain hallitusmuodon ensimmäisen muutoksen yhteydessä, on käytännössä paljon laajempi merkitys kuin samalla periaatteella Euroopassa. Ensimmäisen muutoksen yhteydessä toteutettu vihaan lietsovien puheiden suojelu muodostaa selkeän esimerkin tästä sananvapauden soveltamisalan erosta Yhdysvaltain ja suurimman osan Euroopan maista välillä: kesäkuussa 1992 (R. A. V. /City of St. Paul) ylin tuomioistuin antoi päätöksen siitä, ettei pelkästä vihamielisesti rasistisesta ilmaisusta pidä rangaista ainoastaan sen vuoksi, että viesti loukkaa jotakin yhteisöä. Tällaista puhetta voidaan rajoittaa vain, jos se edustaa selvää ja välitöntä vaaraa ja voi aiheuttaa käytännön vahinkoja. Ensimmäistä muutosta on kuitenkin käytetty lukuisten ei-verbaalisten ilmaisujen suojelussa, kuten kansallislipun polttamisessa, taide-esineiden näytteillepanossa sekä T-paitojen iskulauseissa. ' Ks. erityisesti CEDH:n tuomiot "Groppera Radio", 1990, "Autronic", 1990 ja "Informationsverein Lentia", 1993. 2. Yksityisyyden kunnioituksen periaate Euroopan ihmisoikeussopimuksen 8 artiklassa määrätään: 36 "1. Jokaisella on oikeus nauttia yksityis- ja perhe-elämäänsä, kotiinsa ja kirjeenvaihtoonsa kohdistuvaa kunnioitusta. 2. Viranomaiset eivät saa puuttua tämän oikeuden käyttämiseen, paitsi silloin kun laki sen sallii ja se on demokraattisessa yhteiskunnassa välttämätöntä kansallisen ja yleisen turvallisuuden tai maan taloudellisen hyvinvoinnin vuoksi, tai epäjärjestyksen ja rikollisuuden estämiseksi, terveyden tai moraalin suojaamiseksi, tai muiden henkilöiden oikeuksien ja vapauksien turvaamiseksi. " II !• KANSALLISET SÄÄNNÖT Kansallisella tasolla toteutetut säännöt ia keinot toisiinsa keskustasolta paikalliselle Erot ilmenevät ensinnäkin institutionaalisissa rakenteissa, jotka määrittävät toimivaltatasojen joilla on niveltymisen liittovaltiorakenne tai joilla on käytössään erilaisia alueellisia itsehallintomenettelyjä, on jaettava toimivaltaa tavalla, jota keskitetysti hallitut jäsenvaltiot eivät tunne. Edellisten on, tietyissä joukkoviestimiin liittyvissä näkökohdissa, otettava laajalti huomioon alueellisen suhtautumisen erot. jäsenvaltioiden, tasolle: Eroja ilmenee myös oikeuskäytännön suhteellisessa painoarvossa ("case law") sääntelyyn nähden ja jopa valamiehistön asemassa rangaistusta määrättäessä tavanomaiseen tuomiovaltaan verraten. Se ilmenee myös sääntelyviranomaisten suhteessa kyseisiin teollisuudenaloihin, erityisesti mitä tulee itsesääntelyn kannustamiseen. Se ilmenee myös etenkin tapojen ja moraalin herkkyyseroissa. Julkiset mielipiteet ja reaktiot ovat usein ratkaisevia alaikäisten ja ihmisarvon suojelussa, ja ne tuovat ilmi syviä kulttuurieroja. Kuvaavaa on, että on olemassa valtava ero väkivaltaisen aineksen suhteen herkkien, mutta seksuaalisen aineksen suhteen melko vapaamielisten pohjoismaiden ja seksuaalisten kysymysten suhteen erittäin herkkien, mutta vielä melko suvaitsevaisesti väkivaltaan suhtautuvien latinalaisten maiden välillä. Alaikäisten ja ihmisarvon suojelun alalla tämä erilaisuus tuntuu toisinaan olevan uhka yhdistymiselle ja vertailulle: samat yleiset muotoilut voivat saada aikaan erilaisia käytännön sovelluksia maan, ja jopa saman maan eri alueen, mukaan. Ehdotonta tuotanto- ja jakelukieltoa ja joidenkin tietynlaisen aineiston hallussapitoa koskevien kansallisten sääntöjen erot (ja avoimuuden puuttuminen) aiheuttavat useita merkittäviä ongelmia ylikansallisten palvelujen yhteydessä. 2. Tiettyjen aineistojen ehdottoman kiellon menettelyt 37 Tällaisten menettelyjen tuomioistuinten arvio in ti mar gin a ai ia: täytäntöönpano edellyttää aina toimivaltaisten viranomaisten ja -kielletyt aineistot voidaan määritellä yleisesti ja niitä voidaan tulkita tapauskohtaisesti ottaen huomioon paikan ja ajan yhteiskunnalliset arvot: tämä koskee lainsäädäntöä, jossa kielletään rivot ja säädyttömät aineistot ja joiden soveltaminen vaihtelee huomattavasti maan ja aikakauden mukaan; joissakin tapauksissa on oikeuskäytäntö laajentanut lehdistöä koskevat kiellot vähitellen koskemaan kaikkia joukkoviestimiä Yleiset aineistoluokat Maa A B DK D E y l e i s en a i n e i s t o l u o k an ehdoton kielto R R T I E I R R T F GR I L NL P S SF R T R T R R U K R T R: kielletyt rivot aineistot T: kielletyt hyvien tapojen vastaiset tai sopimattomat aineistot I: ihmisarvon vastaiset aineistot -kielletyt aineistot voidaan määritellä tarkemmin (väkivaltainen pornografia, vihaan yllyttäminen. ), mutta niiden laadun määrittelyä on usein tutkittava tietyssä yhteydessä Vihaan, syrjintään ja väkivaltaan yllyttämistä koskevat erityiset säännöt Maa Viha, syrjintä, väkivalta A X B X DK X D X E EIR X F X GR I L X NL P X S X SF X UK X -joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta (eritoten lapsipornografia joissakin maissa) ei kiellettyjen aineistojen hallussapito ole ainoa rikkomuksen peruste yksityisyyden suojelun vuoksi. Useimmiten on näitä aineistoja välitettävä toisille tai oltava aikeissa välittää niitä4. Tämän yksimielisyyden taakse kätkeytyy kiista kiellon perustasta ja soveltamisalasta. Kun kieltoa analysoidaan sananvapauden rajoituksena, rajoittuu se tuotantoon, tuontiin, viestintään tai hallussapitoon, jossa aikomuksena on viestiä näitä aineistoja toisille. Sen sijaan kun kielto säädetään estämään alaikäisten seksuaalistahyväksikäyttöäjasuojelemaan heitä tällaisiltarikoksilta, koskee se myös pelkkää tällaisten aineistojen hallussapitoaja tarjoaa toimivaltaisilleviranomaisillemahdollisuuksianäiden aineistojen ulosmittaukseen ja sääntöjen vastaisesti toimivan toimijan rankaisemiseen. Tässä yhteydessä on huomattava, että Tukholmassa äskettäin pidetyn maailmanlaajuisen lasten seksuaalisen hyväksikäytön vastaisen kongressin päätelmissä vaadittiin kansallisten lainsäädäntöjen vahvistamista ja niiden täytäntöönpanoa nimenomaan laajentaen olemassaolevat kiellot koskemaan pelkkää lapsipornografian hallussapitoa. "Seksuaalisen täysi-ikäisyyden" ikäraja vaihtelee maittain 38 Lapsipornografia A E Ë E DR E E Ë E ËIR Y Y GR Y I Y L Y NL E P Y S E Sf Y Maa L a p s i p o r n o grafia kielletty Y: kielto yleissäännön avulla (rivous, sopimattomuus. ) E: kierto erityissäännön avulla (lapsipornografia, lasten suojelu seksuaalista väärinkäyttöä vastaan) taiteelliset tai tieteelliset työt ovat yleensä kiellettyjen aineistojen ulkopuolella tietyt, edelleen voimassa olevat säännöt, ovat osoittautuneet käytännössä vanhanaikaisiksi. Nämä erilaiset ominaisuudet johtavat kieltoa koskevien yleissääntöjen avoimuuden puutteeseen, joka vaikeuttaa eurooppalaisten arvojen ja sääntöjen käytännön perustan tunnistamista. Joissakin kolmansissa maissa sovellettavat säännöt Maailmanlaajuisia palveluja ja verkostoja koskee ennalta koko kansallinen lainsäädäntö. Siten on Euroopan unionin ulkopuolella heikon demokratian maita, joissa sananvapauden kunnioituksen puute on johtanut kieltoyrityksiin tai ankariin uusien palvelujen käytön rajoituksiin, sekä vastaavasti maita, joista täydellinen valvonnan puute luo yleisesti kiellettyjen aineistojen jakelun "paratiisin". Toisaalta oikeuttavat niiden yleisperiaatteiden, jotka on määrätty eritoten Yhdistyneiden kansakuntien laatimissa yleissopimuksissa ja kansainvälisissä peruskirjoissa, yläpuolella vallitsevat hyvin erilaiset arvojärjestelmät usein hyvin erilaisia sääntelykehyksiä. Tämä vihreä kirja rajoittuu kuitenkin kolmeen kolmanteen maahan: Kanadaan, Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Mitä tulee yleisiin kieltomenettelyihin näissä kolmansissa maissa, ovat ne yksinkertaistettuina seuraavat: Kanada alistaa yleisen kieltomenettelyn alaisuuteen lapsipornografian ja rivojen aineistojen tuotannon ja jakelun (myös niiden pelkkä hallussapito on kiellettyä). Näillä aineistoilla tarkoitetaan kaikenlaista sukupuolen liiallista hyväksikäyttöä ja seksin yhdistämistä rikokseen, kauhuun, julmuuteen tai väkivaltaan. Lisäksi on kielletty kansanmurhaan tai vihaan yllyttäminen tunnistettavia henkilöitä käsittävää ryhmää kohtaan, samoin kuin tietoinen väärien tietojen levittäminen. 39 Yhdysvalloissa vallitsee lapsipornografian5 ja rivojen aineistojen yleinen kielto, joka niveltyy yhteen liittovaltion ja jokaisen osavaltion tasolla. Rivoja aineistoja koskeva kielto käsittää lähinnä kuvien muodossa olevat seksuaaliset aineistot (liikkumattomat tai liikkuvat kuvat). Sen sijaan hallitusmuodon ensimmäisen muutoksen sisältämä suojelu (perustuslaillinen sananvapauden periaate) koskee vihaa tai syrjintää lietsovia puheita, vaikka nämä puheet eivät aiheuttaisikaan välitöntä vaaranuhkaa henkilöille tai omaisuudelle. Myös Japanissa on olemassa rivojen aineistojen jakelun ja myyntitarkoituksessa tapahtuvan omistuksen yleinen kieltomenettely. Mutta tämän menettelyn täytäntöönpano perustuu laajalti eri teollisuudenalojen laatimiin käyttäytymissääntöihin ja voi vaihdella huomattavasti alueelta toiselle. Kiellettyä ei kuitenkaan ole rivojen aineistojen hallussapito yksityisiin tarkoituksiin tai valmistus vientitarkoituksiin. 3. Joukkoviestinten mukaan eriytetyt menettelyt Ehdottomien kieltomenettelyjen sääntelymenettelyiden kehittämiseen jokaiselle joukkoviestimelle. lisäksi ovat erilaiset pohdinnat johtaneet erityisten 3. 1 Menettelyjen moninaisuus Ehdottoman kiellon kohteena olevien aineistojen lisäksi meillä on vastassamme aineistoja, joiden tuotanto ja jakelu on periaatteessa sallittu. Erilaiset yleisen edun tavoitteet ovat kuitenkin johtaneet erityisrajoitusten kehittämiseen. -Alaikäisten suojelu erilaisilta aineistoilta, jotka voivat haitata heidän fyysistä tai henkistä kehitystään, on lähes maailmanlaajuinen, yleistavoite. Se voidaan sitä paitsi liittää "lasten oikeuksien" käsitteeseen, joka on julistettu Yhdistyneiden kansakuntien sopimuksessa. Vaikka ensisijainen vastuu asiasta onkin annettu vanhemmille, on viranomaisilla ja kyseisillä teollisuudenaloilla ratkaiseva asema tällä alueella. Muodossa tai toisessa alaikäisten suojelu synnyttää joukon rajoitteita, jotka koskevat sellaisten aineistojen jakelua, jotka ovat toisaalta täysin laillisia. -Halu suojella herkkiä ihmisiä eli "keskivertokansalaisia" sattumanvaraisesti kohtaamasta heitä mahdollisesti järkyttäviä aineistoja ja siten halu varata näiden aineistojen käyttöoikeus aikuisille, jotka sitä selvästi haluavat, edellyttää joitakin niiden jakeluun liittyviä rajoituksia. -Joidenkin jakelukeinojen niukkuus (taajuudet) on tehnyt välttämättömäksi kolmannen osapuolen ottamisen mukaan niiden jakamiseen ja niiden jakoperusteiden määrittämiseen, joissa otetaan huomioon yleinen etu. Näihin perusteisiin kuuluu perinteisesti rajoituksia, jotka koskevat kyseisten joukkoviestinten kautta mahdollisesti jaeltavia epäilyttäviä aineistoja. Näitä kolmenlaisia yleisen edun tavoitteita ei ole aina selvästi ilmaistu tai eroteltu kansallisissa lainsäädännöissä, mutta ne ovat innoittaneet huomattavasti joukkoviestinlajin mukaisten eriytettyjen menettelyjen kehitystä. Näiden tavoitteiden puolustaminen edellyttää itse asiassa jokaisen joukkoviestimen oman erityisyyden huomioonottamista, eritoten mitä tulee seuraaviin ominaisuuksiin: Joka voi joissakin osavaltioissa käsittää myös lapsipornografian hallussapidon yksityistä käyttöä varten. 40 joukkoviestimen oletettu vaikutus: kuvalla, eritoten liikkuva kuvalla, on siten perinteisesti ajateltu olevan tekstiä suurempi vaikutus sen levittäytymisaste yhteiskunnassa: jokaiseen olohuoneeseen "kutsuttu" televisio tai puhelin, jollainen on jokaisessa taloudessa, ovat suuremman huomion kohteena kuin muut, vähemmän laajalle levinneet joukkoviestimet joukkoviestimen kuluttajalle antamien valintojen aste: se riippuu samanaikaisesti sekä annetun joukkoviestinlajin aineistojen toimittajien lukumäärästä, tarjottujen aineistojen monipuolisuudesta, näiden aineistojen tiedon asteesta ja ennen kaikkea tavasta, jolla näihin aineistoihin pääsee käsiksi. Käytännössä näiden erilaisten ominaispiirteiden puolueetonta huomioonottamista erilaisissa sääntelytoimielimissä häiritsevät toisinaan vähemmän järkiperäiset osatekijät. Jotkut traagiset teot tuovat aika ajoin esille kysymyksen joukkoviestinten vastuusta väkivaltaisen käytöksen tai yhteiskunnan poikkeamien kehityksessä. Näissä tapauksissa julkisuuteen tulevat kansalaisten rajut reaktiot, joita lehdistö tuo laajalti esille, synnyttävät usein hätäisiä syytöksiä ja toimivaltaisten viranomaisten suhteettomia vastauksia. 3. 2 Vakiintuneet joukkoviestimet Sääntelystä ja muista kansallisella tasolla olemassaolevista toimenpiteistä tehty yksityiskohtainen tutkimus paljastaa joskus arkaluontoisiakin eroja jäsenvaltioiden välillä, mutta niistä huolimatta on mahdollista laatia nopea poikkileikkaus vakiintuneisiin joukkoviestimiin sovelletusta menettelystä. 3. 2. 1 Kustannustoiminta Kustannustoiminta vaikuttaa vähiten sananvapauden rajoituksille alistetulta joukkoviestimeltä. Vaikka on olemassa joitakin erityissääntöjä, jotka koskevat aineistoja6, tapahtuu valvonta yleisesti ottaen jälkikäteen7. Lisäksi on itsesääntely kehittynyt vain vähäisessä määrin, merkittävänä poikkeuksena lehdistöä ja journalismia erityisesti koskevat eettiset säännöt. Sen sijaan monet jäsenvaltiot (DK, E, F, G ja SF) ovat luoneet julkaisujen tallennusmekanismeja eli kustantajan julkaisemien aineistojen pakollisen valvonnan ja jopa erityisiä vastuujärjestelmiä, jotka poikkeavat yhteisöoikeuden vastuumenettelystä (F, P, SF). Nämä avoimuussäännökset ja/tai vastuusäännökset helpottavat kiistojen sovittelua. Saksassa on lisäksi luokittelujärjestelmä julkaisuille, jotka voivat haitata alaikäisiä: liittovaltion oikeusviranomainen luo virallisen luettelon näistä julkaisuista, joiden antaminen alaikäisten käyttöön on sen jälkeen täysin kielletty. Kyseiset aineistot ovat eritoten moraalittomia julkaisuja, väkivaltaa tai pornografiaa sisältäviä, rikokseen yllyttäviä, kansallissosialismia puolustavia, ihmisarvoa vastaan hyökkääviä tai huumeiden käyttöä lietsovia julkaisuja. Yleisiä rajoituksia ja alaikäisten suojeluun tähtääviä sääntöjä lukuunottamatta koskevat aineistoihin liittyvät säännöt pääasiassa journalistista etiikkaa (tietojen todenperäisyys ja puolueettomuus, yksityisyyden kunnioitus, henkilön imagon kunnioitus. ). Lisäksi jotkutlainsäädännöttoistavattiettyjäyleisiäperiaatteita(ne koskevat y leistämoraal ia, rivoutta, syrjinnän vastaisuutta. )teksteissäjotka koskevat erityisesti lehdistöä. Jäsenvaltioiden joukossa on kaksi poikkeusta jälkikäteisvalvonnan periaatteesta: Irlannissa Censorship of Publications Board toteuttaa siveettömien, rivojen, aborttia suosivien tai liialti rikoksista kertovien julkaisujen kieltämistä. Ranskassa pormestarit tai prefektit voivat jopa lakkauttaa julkaisun pyrkiessään yleisen järjestyksen suojelemiseen. 41 Vaikuttaa siltä, että merkittävimpiä ominaispiirteitä: tässä yleiskehyksessä otetaan huomioon joitakin kustannusalan - julkaisuala on perusolemukseltaan sananvapauden joukkoviestin ja erityisesti lehdistöllä on merkittävä asema demokratioiden toiminnassa - kuka tahansa voi toimittaa aineistoa, jota rajoittavat ainoastaan taloudelliset tekijät ja tämä julkaisemisen suhteellinen helppous takaa saatavilla olevien julkaisujen laajan monipuolisuuden - "julkaistun tuotteen" käyttöön saaminen edellyttää kuluttajan aktiivisuutta ja kiistanalaiset julkaisut on melko helppo pitää alaikäisten ulottumattomissa. 3. 2. 2 Elokuva ja video Taiteellisena ilmaisuna on elokuvalla laaja sananvapaus. Alaikäisten suojelu on johtanut kaikissa jäsenvaltioissa pakollisen tai vapaaehtoisen luokittelujärjestelmän luomiseen, jonka tavoitteena ikä elokuvateatteriin pääsemiseksi. Nämä yhteiseen on määrätä suositeltu tai vaadittu tavoitteeseen pyrkivät järjestelmät ovat hyvin erilaisia8 ja niiden täytäntöönpano heijastaa elokuvien luokittelusta kansallisella tasolla vastuussa olevien elinten suhtautumiseroja. Videoiden ja muiden audiovisuaalisten tuotteiden (CD-rom, videopelit. ) luokittelu ei ole niin kehittynyttä, mutta siinä pyritään, silloin kun sellainen on olemassa, ottamaan vaikutteita elokuvaa varten olemassaolevasta mallista9. 3. 2. 3 Yleisradiointi televisiossa Television yleisradiointiin kohdistuu erittäin kehittynyt aineistojen sääntely. Erilaiset tekniikat yhdistyvät jäsenvaltion mukaan sääntöjen asettamiseksi ja valvonnan varmistamiseksi: -sääntelykehys edellyttää suurimmassa osassa jäsenvaltioita sääntöjä, eritoten ihmisarvon ja yleisen moraalin osalta - yleisradiotoiminnan harjoittajien yksilölliset lupajärjestelmät (esitetty usein toimitusehdoissa, joissa on asetettu tarkat säännöt), jollaisia on suuressa osassa jäsenvaltioita, muodostavat voimakkaan rajoituskeinon (sääntöjen rikkominen voi johtaa luvan peruuttamiseen) -myös itsesääntely on hyvin kehittynyttä, oli sitten kysymys julkisen palvelun toimintaan kuuluvasta järjestelmästä tai yksityisen yleisradiotoiminnan harjoittajien omista aloitteista -myös lupaviranomaiset, joille on annettu toimivaltaa ja erilaisia välineitä, ovat nähneet päivänvalon suurimmassa osassa jäsenvaltioita. Tämän yleisesityksen sääntelykehyksissä kustannustoimintaa yksityiskohtaisiin sääntelymenettelyihin ja järjestelmälliseen valvontaan asti. harjoittajien lähellä olevista menettelyistä (DK, NL, S) aina selviä eroja yleisradiotoiminnan ilmenee lisäksi Yksinkertaisimmissa luokittelujärjestelmissäon ainoastaan kaksi elokuvaluokkaa (alaikäisille sallitut ja heiltä kielletyt) ja ainoastaan elokuvat, joiden toivotaan olevan sallittuja alaikäisille, joutuvat luokittelun kohteeksi. Joissakin muissa maissa kuuluu luokitteluun erilaisia luokkia iän mukaan. Joissakin tapauksissa luokan sisäinen luokittelu, "sallittu lapsille", on tarkoitettu ainostaan vanhempien vastuun ottamisen helpottamiseksi. Näissä tapauksissa alaikäiset voivat päästä elokuvasaliin aikuisten seurassa, vaikka luokittelu ei vastaakaan heidän ikäänsä. Toisissa tapauksissa on elokuvasalitoiminnan harjoittajan vastuulla varmistaa luokittelun noudattaminen tarkistamalla asiakkaidensa iät. Näiden menettelyjen välillä on kuitenkin tiettyjä eroja: merkintä voi olla puhtaasti tiedottava, sillä videokasettien myyjillä tai vuokraajillaei ole minkäänlaista vei voitettaharjoittaa valvontaa tiloissaan; videoteollisuuden itsesääntely on laajalti kehittynyttäjoko täydentäen tai korvaten rajoittavaa sääntelyä. 42 tai vähemmän samanlainen eri Vaikka ongelmia aiheuttava aineistolaji on enemmän jäsenvaltioissa (alastomuus/seksuaalisuus, aiheeton väkivalta, syrjintään tai vihaan yllyttäminen), on eri jäsenvaltioiden suhtautumisessa eroja, jotka ilmenevät näiden menettelyjen käytännön soveltamisessa eri jäsenvaltioissa. Television sääntelykehystä on usein perusteltu joukkoviestimen äärimmäisen laajalla levityksellä, ja sitä on sovellettu taajuuksien myöntämissäännöin (niiden niukkuuden vuoksi). 3. 2. 4 Audioteksti- ja videotekstipalvelut * Puhelinpalvelut Puhelimitse käytettävien palvelujen (audioteksti ja keskustelufoorumit) olisi periaatteessa oltava laajan sananvapauden suojelun kohteena puhelinviestinnän perinteisesti yksityisen luonteen vuoksi. Seksuaalisten palvelujen kehitys on kuitenkin aiheuttanut alaikäisten suojeluun liittyviä ongelmia10, jotka ovat johtaneet erityistoimenpiteisiin. Nämä palvelut ovat erilaisen käsittelyn kohteena sen mukaan, onko kyseessä (laskuttajana televiestintäoperaattori) vai suora, maksullinen palvelu (luottokortilla tai tilaamalla). televiestintäpalvelu lisäarvollinen Ensimmäisessä tapauksessa perustuu julkinen asiaan puuttuminen ja ennen kaikkea itsesääntely televiestintäoperaattoreiden yhteistyöhön. Ne ovat välttämättön välittäjä selvästi tunnistettavien palvelujen toimittajien ja kuluttajan välillä: ja palvelujen toimittajia yhdistävät televiestintäoperaattoreita sopimukset ovat mahdollistaneet sellaisista käyttäytymissäännöistä sopimisen, joiden laiminlyönti voi johtaa palvelun välittämisestä kieltäytymiseen tietynlaiset palvelut on tehty selvästi tunnistettaviksi erityisen numeroinnin avulla televiestintäoperaattoreiden on täytynyt tarj ota kuluttaj ille opt-out -vaihtoehtoj a (j oka estää tiettyjen palvelujen käyttöön saannin heidän puhelimestaan), opt-in -vaihtoehdoja tiettyjen (edellyttää erityistä pyyntöä tiettyjen palvelujen käyttöön saamiseksi) ja numeroiden sulkemisen pyynnöstä tai ehdollisen käyttöön saannin henkilökohtaista tunnusnumeroa käyttäen. Toisessa tapauksessa on välittäjän puuttuminen kuluttajan ja palvelun väliltä johtanut vapaampiin menettelyihin: useimmissa tapauksissa on luottokortin tai muunlaisen maksutavan käytön välttämättömyyttä pidetty riittävänä takuuna alaikäisten suojelemiseksi. Luvan edellyttäminen on kuitenkin joskus mahdollistanut näiden palvelujen alistamisen käyttäytymissääntöjen alaisiksi. Kaikki maat, jotka ovat muodossa tai toisessa panneet täytäntöön kansallisten puhelinpalvelujen säännöstelyn11, ovat kokeneet lisääntyneen turvautumisen ulkomaisiin palveluihin. Yritykset alistaa nämä palvelut saman menettelyn alaisiksi kuin kansalliset palvelut ovat törmänneet sekä teknisiin että diplomaattisiin vaikeuksiin. Käytännössä on suurimmassa osassa jäsenvaltioita lisäarvollisten televiestintäpalvelujen aiheuttama pääasiallinen ongelma se, että kuluttajat valittavatodottamattomallatavallakasvaneesta puhelinlaskustaan. Siten on vaikea arvioida kuluttajan suojelun ja alaikäisten suojelun tavoitteiden painoarvoa luotaessa tiettyjä sääntelymääräyksiä tai harjoittamalla itsesääntelyä. Esimerkiksi Kreikassa ovat pornografiset palvelut täysin kiellettyjä, mikä ylittää alaikäisten suojelun tavoitteen. * Videoteksti-palvelut 43 Videoteksti-palveluista on todellisuudessa tullut suuren yleisön palveluita ainoastaan Ranskassa ja Saksassa, mikä selittää erityistoimenpiteiden puuttumisen muista jäsenmaista. Ranskan laissa määrätään ainoastaan telemaattisten palvelujen ilmoitusjärjestelmästä, mutta televiestintäoperaattori (France Télécom), joka on anonyymin telemaattisen komitean alaisuudessa (Comité de la Télématique Anonyme), toteuttaa ylimmän telemaattisen neuvoston (Conseil Supérieur de la Télématique) määrittämiä suosituksia. Palvelujen toimittajien kanssa tehdyissä sopimuksissa on erilaisia aineistoja koskevia sääntöjä ja erilaisille, selvästi erityisen numeroinnin perusteella tunnistettaville palveluluokille on suunniteltu opt-in ja opt-out -mekanismeja. Saksassa on liiton ja osavaltioiden (Bund ja Länder) välisessä sopimuksessa (Btx-sopimus) asetettu yleissäännöt videoteksti-palvelujen julkaisemiselle, kun taas televiestintäoperaattori (Deutsche Telekom) on kehittänyt itsesäänteiyjärjestelmän, jota käytetään sitä ja palvelujen toimittajaa yhdistävissä sopimuksissa. * Itsesääntely kansainvälisellä tasolla Audio- ja videotekstipalvelut ovat synnyttäneet itsesääntelyhankkeita Euroopan tasolla ja kansainvälisellä tasolla: Televiestintäoperaattorit ja palvelujen toimittajat ovat laatineet rajat ylittävien audioteksti- ja videoteksti -palvelujen valvonnan ( 1994) pääajatukset Euroopan tietoteollisuusliiton suojeluksessa. Kansainvälisellä tasolla tähtää kansainvälisen telejoukkoviestintäliiton käytännön ohjeisto (1995) samoihin tavoitteisiin. Eräs niiden yhteisistä perusperiaatteista on vastaanottajamaan lakien kunnioittaminen. 3. 3 Uudet palvelut Uusia palveluja koskeva oikeusmenettely ei vielä ole kovin selvä, ja se on parhaillaan tutkimusten ja keskustelujen kohteena lukuisissa jäsenvaltioissa. Televisiota koskeva lainsäädäntö käsittää digitaalitelevision ja uudet yleisradiopalvelut (kertamaksutelevisio, tilausvideon esiaste). Näiden uusien palvelujen tietyt ominaispiirteet voidaan kuitenkin ottaa huomioon kansallisen järjestelmän joustavuustason mukaan. Esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa on Independent Television Commission (ITC)12 jo tunnustanut, etteivät yleisradiopalvelut enää muodosta homogeenista kokonaisuutta, kun otetaan huomioon kuluttajille tarjotut uudet valintamahdollisuudet: ilmaistelevisiota joustavampaa menettelyä on jo sovellettu maksullisiin televisiokanaviin13. Lisäksi ITC on ilmoittanut olevansa valmis poistamaan koeluonteisesti ohjelma-aikojen rajoitukset, kun kerran voidaan valvoa vaihtoehtoisin toimenpitein mitä alaikäiset katsovat. 12 " Yhdistyneen kuningaskunnan yleisradiopalvelujen suojeluelin (BBC. tä lukuunottamatta) Nämä palvelut vapautetaan perheohjelmointivelvoitteellaalkaen klo 20 (klo 21 sijasta), ja ne voivat levittää klo 22 alkaen ohjelmia, joiden levitys ilmaiskanavillaei tavallisesti ole sallittua. 44 Tilausvideota koskeva menettely ei ole lainkaan näin selkeä. Jäsenvaltioiden mukaan tällaiset palvelut tuntuvat kuuluvan enemmän yleisradiopalvelujen14 kuin televiestinnän sääntelyyn. Joissakin tapauksissa voidaan harkita näiden kahden yhdistämistä15. Joka tapauksessa keskustelua käydään tässä vaiheessa enemmän viranomaisten toimivallan määrittämisestä kuin sovellettavien sääntöjen luonteesta. Lisäksi on otettu käyttöön joitakin väliaikaisia lainsäädäntöjä, jotta helpotetaan pilottikokeilujen kehittämistä odoteltaessa näiden uusien palvelujen erityistarpeiden määritystä. On line- palveluita ja Internetiä ei vielä koske minkäänlainen kokonaissääntely tai itsesääntely jäsenvaltioissa16. Yleissäännöt on pantu selvästi täytäntöön, mutta niiden käytännön toteutusta on vielä line -palvelujen ja Internetin sääntely-yrityksistä Yhdysvalloissa osoitti erittäin selvästi yrityksen vaikeudet. testattava. Ainoa kokemus on Uusien palvelujen erityisongelmia (eritoten hajautettujen ja voimakkaasti vuorovaikutteisten palvelujen) analysoidaan vahingollisia Internetissä koskevassa tiedonannossa. laittomia aineistoja ja III DIREKTIIVI "TELEVISIO ILMAN RAJOJA" Alaikäisten suojelu on yksi niistä aloista, joita direktiivin avulla yhteensovitetaan. Joitakin määräyksiä liittyy myös ihmisarvon kunnioittamiseen. 1. Alaikäisten suojelu Alaikäisten suojelujärjestelmä nojautuu poikkeukselliseen menettelyyn (2 artiklan 2 kohta). sekä yhteisiin säännöksiin (22 artikla) että Ensinnäkin 22 artiklassa säädetään sen mukaan eriytetty menettely, kuinka vakavan vaaran ohjelmat mahdollisesti muodostavat alaikäisille: jotkut ohjelmat ovat kiellettyjä: "Jäsenvaltioiden on toteutettava aiheelliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niiden lainkäyttövaltaan kuuluvien harjoittajien lähetyksissä ei ole ohjelmia, jotka saattaisivat vahingoittaa alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystä, eikä varsinkaan pornografiaa tai aiheetonta väkivaltaa sisältäviä ohjelmia. " televisiolähetystoiminnan joitakin ohjelmia voidaan lähettää edellyttäen, että noudatetaan tiettyjä varotoimenpiteitä: "Tämä säännös koskee myös muita ohjelmia, jotka todennäköisesti vahingoittavat alaikäisten fyysistä, henkistä tai moraalista kehitystä, paitsi jos lähetysajan valinnalla tai teknisin keinoin on varmistettu, että lähetysalueen alaikäiset eivät tavallisesti kuule tai näe kyseisiä lähetyksiä" Esimerkiksi Ranskassa "audiovisuaalisen viestinnän" palveluja koskeva menettely käsittää ilmiselvästi VOD-palvelut, samoin kuin Broadcasting Act Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on British Telecomin Ipswichissa kokeilema VOD-järjestelmä saanut televiestintäluvan, ja sen aineistoa valvoo ITC. Ranskassa annettiin26. 7. 1996 lakijoka määrää Internet-yhteydentoimittajatantamaan asiakkailleen keinot vanhempien suorittamaan valvontaan. Lisäksi kehitetään eri jäsenvaltioissa parhaillaan itsesääntelyhankkeita Internetin osalta. 45 Määräävä peruste on siis lähetysten vahingollisuus alaikäisille. Vahingollisuuden arvioiminen jätetään ensisijaisesti jäsenvaltioiden tehtäväksi. Termejä "pornografia" ja "aiheeton väkivalta" käytetään tässä yhteydessä vain esimerkkeinä niistä ohjelmasisällöistä, joiden voidaan olettaa vakavasti vahingoittavan alaikäisten sisäistä kehitystä, eikä niistä anneta yhteistä määritelmää. Alaikäisten suojelua koskevien yhteisten säännösten lisäksi direktiivissä säädetään (2 artiklan 2 kohta), että jäsenvaltiot voivat väliaikaisesti estää televisiolähetyksen edelleenlähettämisen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: a) b) toisesta jäsenvaltiosta tulevassa televisiolähetyksessä rikotaan ilmiselvästi, törkeästi ja vakavasti 22 artiklan määräyksiä televisiolähetystoiminnan harjoittaja on edeltävien 12 kuukauden aikana rikkonut kyseistä määräystä vähintään kaksi kertaa. Tällaisessa tapauksessa erityisen menettelyn avulla etsitään sopiva asetus ennen kuin edelleenlähettämisen estäminen sallitaan komission valvonnan alaisuudessa. Komissio arvioi, ovatko toteutetut toimenpiteet yhteisön oikeuden mukaisia (suhteellisuus jne. ). Tätä menettelyä on toteutettu vain kaksi kertaa, mikä tapahtui Yhdistyneen kuningaskunnan aloitteesta, kun satelliitin välityksellä lähetettiin pornografisia ohjelmia (hard core) sisältäviä suojattuja palveluja. Komissio totesi marraskuussa 1995 antamassaan virallisessa lausunnossa17, että Yhdistyneen kuningaskunnan viimeisimmässä tapauksessa (XXXTV) toteuttamat toimenpiteet (koodauksen purkulaitteiden ja koodauksen purkukorttien markkinoinnin tai kyseisen palvelun myynnin edistämisen kieltäminen rangaistuksen uhalla) olivat yhteisön oikeuden mukaisia. 2. Ihmisarvon suojelu Direktiivissä (22 artiklan 2 kohta) annetaan yleinen kielto vihaan yllyttämisestä: "Jäsenvaltioiden on varmistettava myös, että ohjelmiin ei sisälly yllytystä rotuun, sukupuoleen, uskontoon tai kansallisuuteen perustuvaan vihaan. " Tämän määräyksen rikkomiseen sovelluskelpoista 2 artiklan 2 kohdassa mainittua menettelyä ei ole koskaan toteutettu tällä perusteella. 3. Direktiivin muuttaminen Kansallisten lainsäädäntöjen suhteellisen yhdenmukaistamisen järjestelmä, johon on liitetty vastaanottavien jäsenvaltioiden valitusmenettely, on ollut täysin toimiva tuntemassamme televisioympäristössä. Neuvoston 11 päivänä kesäkuuta 1996 antama yhteinen kanta ei tuo merkittäviä muutoksia 22 artiklan ja 2 artiklan 2 kohdan määräyksiin. Määräyksiä kuitenkin selvennetään ja vahvistetaan joissakin kohdissa. Alaikäisten ruumiilliselle, henkiselle tai moraaliselle kehitykselle vahingollisina tai vakavasti vahingollisina pidettyjen ohjelmien välisen eron selventämiseksi 22 artikla on jaettu kahteen erilliseen kohtaan. Kolmannessa kohdassa säädetään, että: Asiak. C(95) 2678 lopullinen, 3. 11. 1995. 46 * jäsenvaltioiden on lisäksi varmistettava, että kun tällaiset ohjelmat lähetetään koodaamattomassa muodossa, niitä edeltää äänimerkkinä annettu varoitus tai ne voidaan tunnistaa näiden ohjelmien koko keston ajan näkyvillä olevasta tunnusmerkistä. " Lisäksi uusi artikla esittelee kaksi komission velvoitetta: komission on direktiivin soveltamista käsittelevässä kausittaisessa kertomuksessaan kiinnitettävä erityishuomiota alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskeviin sääntöihin komission on yhdessä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehtävä tutkimus niiden muiden toimenpiteiden eduista ja haitoista, joilla pyritään tekemään vanhemmille ja kasvattajille helpommaksi valvoa alaikäisten katsomia ohjelmia. Lisäksi 2 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä on hieman muutettu erityisesti siitä syystä, että voidaan ottaa huomioon komission virallinen päätös kansallisella tasolla toteutettujen liittyvien alaikäisten estämistoimien yhteensopivuudesta yhteisön oikeuden kanssa. ihmisarvon suojelua koskevia sääntöjä rikkoviin palveluihin ja Koska Euroopan parlamentti kiinnittää erityistä huomiota alaikäisten ja ihmisarvon suojelua koskeviin kysymyksiin, muutettuihin ehdotuksiin pohjautuva toinen käsittely tuo luultavasti muutoksia tähän määräykseen. 47 LIITE IV TEKNISET VALVONTALAITTEET JA MUUT SÄÄNTELYKEHYKSEN ULKOPUOLISET TOIMENPITEET 1. Vanhempien suorittaman valvonnan laitteet televisioalalla Kanada on ollut edelläkävijä tässä asiassa: yleisradioinnin ja televiestinnän neuvosto (CRTC) aloitti 90-luvulla strategian, jonka tarkoituksena oli rajoittaa väkivaltaa televisiossa. Tähän strategiaan on alusta asti kuulunut 5 johtavaa periaatetta: siihen periaatteeseen perustuva yhteistyö, että television väkivalta on syynä lasten henkisiin terveysongelmiin lasten suojelu ja aikuisten sensuroimattomuus aiheettomaan tai ihannoivaan väkivaltaan keskittyminen, ilman että siihen sekoitetaan erotiikkaa tai muita moraalisia pohdintoja kaikkien osapuolten, joita asia koskee, liikkeellesaanti: yleisradiotoiminnan harjoittajat, ilmoittajat, tuottajat, vanhemmat, opettajat ja henkisen terveyden asiantuntijat kahdenlaisen näkökannan, lyhyen ja pitkän aikavälin, käyttöönotto. Käytännössä strategia perustuu täydentävien keinojen valikoimaan: yhdessä teollisuuden kanssa kehitetyt käyttäytymissäännöt lähetysten luokittelu väkivallan vastainen siru tai (V-chip)1 tiedotus- ja tiedostamisohjelma yleisölle ja joukkoviestintäkasvatus. Mitä tulee näiden eri keinojen suhteelliseen painoarvoon kokonaisstrategiassa, Kanadan viranomaiset arvioivat kolmen ensimmäisen keinon muodostavan ainoastaan 20 % ratkaisusta (väkivallan vastainen siru 10 %), ja olennaista on onnistua pitkällä aikavälillä muuttamaan asenteita tiedon, tiedostamisen ja kasvatuksen avulla (80%). Liittymällä hyvin varhaisessa vaiheessa tähän kanadalaishankkeeseen Yhdysvallat omaksui osittain saman lähestymistavan: televiestintälakia (Telecommunications Act) muutettiin siten, että television valmistajilta vaaditaan väkivallan vastaisen sirun liittämistä tuotteisiinsa. Kyseiset teollisuudenalat ovat siitä alkaen työskennelleet ohjelmien luokittelu- ja koodausjärjestelmän luomiseksi, jonka pitäisi olla toiminnassa tammikuusta 1997 alkaen. Lisäksi "Childrens programming" -laki edellyttää yleisradiotoiminnan harjoittajilta lastenohjelmien levittämistä koskevia ponnisteluja. Keskustelu Euroopassa, samoin kuin Yhdysvalloissa, keskittyi heti mahdollisuuteen vaatia vanhempien suorittaman valvonnan järjestelmää kansallisella tai yhteisön tasolla, ilman että tällaisen järjestelmän tavoitteita määritettiin selvästi. Väkivallan vastainen siru on tekninen laite, jonka on kehittänyt professori Tim Collins Simon Fraser -yliopistosta(Vancouver). Tämä mikrosiru, joka liitetään televisioon, kaapelivalitsimeen tai koodauksen purkulaitteeseen, purkaa kullekin lähetykselle annetun luokittelukoodin. Televisionkatsojavoi ohjelmoida tämän sirun sulkemaan sellaisten lähetysten signaalinjoiden luokitus ylittäähänen mielestään perheelle hyväksyttävän tason. Siten televisionkatsojavalitessaväkivaltatasonV3, eivät V4-ja V5-koodatut lähetykset näy ruudulla. Tarpeenmukaanvoisivatlähetystenluokittelukooditkoskeamuitakinkuinväkivaltanäkökohtia(alastomuus,erotiikka,kieli. ). On huomattava, että termien "väkivallan vastainen siru" tai " V-chip" käyttö viittaavatsuoraan tähän kanadalaissyntyiseenjärjestelmään. Viitattaessa laajempaan käsitteeseen on mielestämme parempi puhua vanhempien suorittaman valvonnan järjestelmistä tai laitteista. 48 Järjestelmän yleisen filosofian osalta voidaan Euroopassa kehitellyt pääväittämät tiivistää seuraavasti: Järjestelmän puolustajat ovat korostaneet ohjelmien ennakkosensuurin häviämistä sekä jokaiselle vanhemmalle tarjottua mahdollisuutta hallita, myös poissaollessaan, alaikäisten television katselua omaan arvojärjestelmäänsä perustuen; tällainen järjestelmä tarjoaisi siis suuremman sananvapauden yleisradiotoiminnan harjoittajille ja vanhempien yksilöllisten arvojen ja kasvatuksellisten valintojen paremman huomioonottamisen. Lisäksi toiset ovat korostaneet tällaisen järjestelmän etuja rajat ylittävien palvelujen kohdalla, sillä se voisi korvata osittain yhteensopimattomat sääntelyt. Järjestelmän vastustajat ovat korostaneet vaaraa, joka liittyy vastuun täydelliseen siirtoon yleisradiotoiminnan harjoittajilta vanhemmille: tällainen järjestelmä oikeuttaisi yleisradiotoiminnan harjoittajat tarjoamaan kaikenlaisia "sivutuotteita" ohjelmistossaan; toisaalta kaikki vanhemmat eivät ole valmiita tai kykeneviä harjoittamaan heille annettua vastuuta. Koska kyseessä on ilmaispalveluja koskeva järjestelmä, uhkaisi monia alaikäisiä vaara altistua ohjelmille, jotka voivat haitata heidän kehitystään. toisaalta Tämä perustavanlaatuinen ristiriita osoittaa, kuinka vähäisessä määrin Euroopassa käytävässä keskustelussa on otettu huomioon Kanadan kokemukset. Itse asiassa juuri tämän periaatteiden yhteentörmäyksen välttämiseksi on CRTC määritellyt ja rajoittanut strategiansa. Kanadassa väkivallan vastaista sirua ei pidetä itsessään lopullisena ratkaisuna, eikä myöskään yleispätevänä patenttilääkkeenä, joka yksin onnistuu ratkaisemaan kaikki ongelmat. Kanadan lähestymistavan ensisijaisen tärkeät osatekijät ovat tarkan tavoitteen ja pitkän aikavälin strategian määrittäminen. Jopa CRTC:n mielestä väkivallan vastainen siru on ainoastaan hyödytön "lelu", jos tiedostamiskampanja ei tuota tuloksia noin kymmenen vuoden kuluessa. Vanhempien suorittamaa valvontaa koskevan filosofisen keskustelun lisäksi on kiistelty erilaisista täytäntöönpanoon liittyvistä vaikeuksista. Useiden yleisradiotoiminnan harjoittajien yhteisen järjestelmän käyttöönotto edellyttää kaikkien levitettävien ohjelmien yhteistä ja järjestelmällistä luokittelua. Järjestelmän yhteinen luonne nostaa esiin kysymyksen luokittelusta vastaavasta viranomaisesta, valvonnasta ja mahdollisista rangaistuksista (keskitetty viranomainen vai operaattoreiden itsesääntely). Tämän keskustelun monimutkaisuus kasvaa sitä mukaa kuin kyseisten yleisradiotoiminnan harjoittajien määrä kasvaa huipentuen rajat ylittävään toimintaan. Luokiteltavien ohjelmien määrä ja erilaisuus nostavat esiin monia kysymyksiä joidenkin aineistojen vaikutuksen arvioinnista niiden asiayhteyden mukaan (esimerkiksi televisiouutisten väkivaltaiset kuvat) tai jopa mahdollisuuksia luokitella tiettyjä ohjelmia (suora keskustelu voi synnyttää odottamattomia puheita tai käyttäytymistä). Mahdollisesti pakolliseksi tuleva vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitetun valvontalaitteen asentaminen televisioihin jättää avoimeksi televisioiden uudistusrytmiin liittyvän pitkän siirtymävaiheen. Vanhat televisiot päätyvät sitä paitsi useimmiten lastenhuoneisiin. Lisäksi erityisen laitteen valinta vaikuttaisi teknologisia innovaatioita hidastavasti tällä erityisalueella ja estäisi näin kuluttajalta ratkaisut, jotka sopisivat ehkä paremmin hänen tarpeisiinsa. - Tällaisenjärjestelmän täytäntöönpano loisi lisäksi suhteellisen taloudellisen epävarmuuden. Itse asiassa yleisön määrä, johon mainoksin rahoitetun yleisradiotoiminnan talous laajalti 49 perustuu, kyseenalaistettaisiin osittain johtuen vaikeudesta analysoida, kuinka paljon vanhemmat todella käyttävät järjestelmää. Nämä erilaiset vaikeudet eivät varmasti ole ylitsepääsemättömiä, sillä Kanada ja Yhdysvallat ovat päättäneet kohdata ne. On kuitenkin todettava, että kysymyksestä keskustelleissa jäsenvaltioissa ovat muunlaiset tarkoitetun valvontalaitteen pakollisen käyttöönoton2. Euroopan parlamentin aloittama keskustelu Euroopan tasolla ei ole päättynyt. toimet syrjäyttäneet vanhempien suorittamaan valvontaan Laajoille joukoille tarkoitettujen sähköisten laitteiden valmistajat ovat erityisen huolestuneita vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitetun valvontalaitteen kehityksestä. EACEM3 otti äskettäin selkeästi kantaa tähän asiaan. Se tunnustaa hyödylliseksi kehittää järjestelmiä, joiden avulla vanhemmat voivat paremmin valvoa aineistoja, jotka alaikäiset saavat käyttöönsä, ja tukee tähän liittyen kaikkia aineistojen luokitteluun liittyviä hankkeita, pakolliset hankkeet mukaan lukien. Sen sijaan se korostaa, ettei vaatimus määrätystä teknisestä laitteesta olisi tuottava ratkaisu, sillä yksi erityisteknologia ei voi olla ihanteellinen koko käsittelyjärjestelmälle ja olemassaolevien tai tulevien aineistojen näytölle ja että voidaan harkita lukuisia malleja sen tavan mukaan, jolla vanhemmat toivovat käyttävänsä aineistojen luokittelusta saatavia tietoja. 2. Vanhempien suorittaman valvonnan laitteet on line -palveluiden alalla Vaikka on line -isäntäpalvelut ja tietyt aineistojen toimittajat ovat aina olleet tietoisia välttämättömyydestä suojella alaikäisiä tietynlaisilta aineistoilta, on erityissääntelyn uhka ja sittemmin käyttöönotto Yhdysvalloissa mullistanut radikaalisti ongelman perustan. Presidentti Clintonin 8. helmikuuta 1996 allekirjoittamassa televiestintälaissa (telecommunications act) esiteltiin joukko sähköisissä verkoissa liikkuvia aineistoja koskevia sääntöjä4. Pääasiassa näissä säännöissä tehdään sopimattomien ja selvästi alaikäisiä järkyttävien aineistojen tietoinen toimittaminen (knowingly) sähköisissä tietokoneverkoissa laittomaksi. Teollisuuden reaktiot olivat kahdenlaisia: toisaalta ja julkaisijoiden, kansalaisoikeusjärjestojen yhteenliittymä hyökkäsi lainsäädäntöä vastaan hallitusmuodon ensimmäisen muutoksen rikkomiseen perustuen (sananvapauden periaate) ja sai lain hylätyksi Philadelphian osavaltion hovioikeuden päätöksellä aineistontoimittajien, tarjoajien yhteyden toisaalta se moninkertaisti hankkeensa pyrkien esittämään vaihtoehtoisia sääntelyratkaisuj a heti lakiesityksen ilmestymisen jälkeen. 2 ' Ranskassa on CSA kehottanut ilmaisen yleisradiotoiminnan harjoittajia (yksityisiä ja julkisia) kehittämään yhteisen luokituksen ja signaalijärjestelmän ohjelmille, jotka voivat vaikuttaa alaikäisiin, sekä käytännesäännöt televisiouutisille. European Association of Consumer Electronics Manufacturers 4 Yhdessä V-chip:iä koskevien säännösten kanssa nämä säännöt tunnetaan nimellä "Communications Decency Act" 50 Lainsäädännön kumoaminen perustui nimenomaan väitteeseen siitä, ettei yksikään järkevä menetelmä mahdollista, että aineistontoimittajat voisivat taata, etteivät alaikäiset pääse käyttämään aineistoja eli laki vaati heiltä kaikkien sopimattomien aineistojen sensuroimista - myös niiden, joita aikuisilla on perustuslaillinen oikeus päästä käyttämään5. Aineistojen valvontamekanismeja on kehitetty eri tasoja varten. Aineiston toimittajan tasolla käytetyt mekanismit ovat seuraavat: Kansisivun liittäminen, joka suojelee käyttäjää niiden sivujen tai aineistojen mahdollisesti ongelmalliselta luonteelta, joihin hän haluaa päästä käsiksi (warning page); kyse on enemmän tiedottamisesta kuin suojelusta ja vaarana on, että se toimii ennemminkin rohkaisuna kuin varoituksena, erityisesti alaikäisille. Aineistojen käyttöön saamista edeltävä iän tarkistus: aineistontoimittaja tarkentaa kansisivulla aineiston käytön vaatimat ehdot. Monilla kaupallisilla sivuilla vallitsee erilaisia takuumuotoja kirjallisen yhteyspyynnön muodossa (sähköpostin tai luottokorttimaksun avulla. Lisäksi jotkut yritykset pyrkivät keskittämään tämän menettelyn saadakseen myös ei-kaupalliset kohteet hyötymään siitä: maksamalla muodollisen summan luottokortilla käyttäjä saa henkilökohtaisen tunnuskoodin, jonka avulla hän saa kaikki jäsenkohteet käyttöönsä. tai postin kautta) - Aineistojen tarjonnan uudelleenjärjestely erityisille palvelimille ("cache-based systems"): tässä tapauksessa operaattori luo suljetun verkon, jossa hän mahdollistaa ainoastaan tiettyjen Internetistä valikoitujen aineistojen käyttöön saamisen. Nämä hyväksytyt aineistot voidaan luokitella ja henkilökohtaisten tunnuskoodien perusteella voidaan toteuttaa niiden eriytetty käyttöön saaminen. Aineistovalikoima on siten supistettu hyväksytyn mukaiseksi, joten tällainen järjestelmä on erittäin turvallinen. Sitä on toteutettu erityisesti kaapeliteitse ja kouluissa käytettävään Internetiin. Yhteyden toimittajat, jotka eivät toimita (tai toimittavat harvoin) itse aineistoja, eivät pyri luomaan aineistojen systemaattisen valvonnan järjestelmiä. Heidät voidaan kuitenkin ottaa mukaan kiistanalaisten aineistojen vastaiseen taisteluun panemalla täytäntöön ennakolta tunnistettujen kohteiden sulku ("musta lista"). Sen lisäksi, että luetteloiden päivitys on ongelmallista ja vaarana on, että suljetaan kulku laillisiin aineistoihin, ei tällainen käytäntö voi olla vastaus alaikäisten suojelun erityisongelmaan (se edellyttäisi niiden aineistojen järjestelmällistä sulkua, joita aikuisten pitää voida saada käyttöönsä). Sen sijaan jotkut aineiston käytön mahdollistavat toimittajat voivat tarjota rajoitetun käyttöön saannin (esimerkiksi alaikäisille tarjotun) käyttäen sivuilla erilaisia seulonta-, sulku- tai esivalintamenetelmiä. Tässä tapauksessa kyse on lisäpalvelusta, joka vaatii erityisinvestointeja ja joka on erotettava pelkästä yhteyden toimittamisesta. Käyttäjän tasolla käytettävissä on lukuisia vanhempien suorittaman valvonnan järjestelmiä: "A wealth of persuasive evidence. proved that it is either technologically impossible or economically prohibitive for many of the plaintiffs to comply with the CDA without seriously impeding their posting of on line material which adults have a constitutional right to access". 51 Erilaisten ohjelmistopakettien ominaisuuksien vertailu Cyber patrol* CYBERSitter Internet Filter* Net Nanny NetShepherd $49. 95 kyllä $39. 95 kyllä $40. 00 kyllä $39. 95 kyllä maksuton kyllä P a r e n t al Guidance ? kyllä SNAG Surfwatch - kyllä $49. 95 kyllä Hinta K o h t e i d en sulku Mustan listan p ä i v i t y s- tiheys Päivitys-kulut Normitus S e u l o n t a- vaihtoehdot Luettelo/ s e u l o n ta muokkaus K ä y t ön tarkkailu viikottain päivittäin ei lainkaan $39. 90 p. a. (ensimmäiset 6 kk ilmaiseksi) PICS,SafeSurf, RSACi ilmainen VCR, PICS, SafeSurf, RSACi kahdesti kuukaudessa ilmainen P I C S, SafeSurf Net Shepherd, Global Ratings Bureau, PICS $ 5. 95 per vuosi NSGRB P I C S- perusteinen kuukausittain $ 5. 95 kuukaudessa P I C S, RSACi Mc Kin Group ley ™ ~ - avainsana (ei automaattista blockausta) kyllä avainsana ei ei Päivitys-kulut " ' ' ' avainsanat a t tiedostolajit kyllä kyllä avainsana avainsana tai tiedostolaji kyllä kyllä kyllä ei kyllä kyllä kyllä kyllä kyllä *- ohjelmasta on saatavana rajoitetumpia ilmaisversioita. Lähde: Hydra 3. Joukkoviestintäkasvatus 52 tulee alaikäisten ja Mitä joukkoviestintäkasvatuksen tavoitteista erittäin osuvia. ihmisarvon suojeluun uusissa palveluissa, on suurin osa Uusien välineiden, eritoten tietotekniikan välineiden, käyttöä on laajalti rohkaistava kouluissa. Tähän soveltuu joukkoviestinten oppiminen käytännön kautta. Mutta myös vanhempien tieto on ratkaisevaa: mitä hyötyä on laitteesta, jonka asentamisessa ja ohjelmoinnissa vanhempien on pyydettävä lastensa apua. Kuvakasvatus mahdollistaisi nuorten kriittisen vaiston kehityksen ja uudenlaisten, audiovisuaalisten aineistojen laatu-ja monipuolisuusvaatimustenkehityksen. Lisäksi tällainen kasvatus vaikuttaisi pitkällä aikavälillä mahdollistaen, että tulevien sukupolvien vanhemmat kykenevät paremmin kohtaamaan kasvatuksellisen vastuunsa. Vanhempien tiedostaminen ja tiedot erilaisista haitoista, joille heidän lapsensa voivat altistua, on välitön seuraus heidän kasvavasta vastuustaan. Tämä kysymys on kaikissa jäsenvaltioissa kasvatusyhteisöjen toistuvien keskustelujen kohde ja eritoten paikallisella tasolla on meneillään lukuisia kasvatusoppeihin liittyviä tutkimuksia ja kokeiluja siellä täällä. Aikuisten tiedostamiseen, liikkeelle saantiin ja mukaanottamiseen joukko viestintäkasvatukseen liittyvät aloitteet eivät ole vielä näin kehittyneitä, mutta mahdollisia toimenpiteitä voidaan kuvailla muutamalla esimerkillä: Alankomaissa on "Kinderkast" -nimisen, hallituksesta riippumattoman järjestön tavoitteena järjestön saada ihmiset tietoisiksi lapsi/televisiosuhteen eri näkökohdista. Tämän sekä toimeenpanemat keinot vaihtelevat: vanhemmille televisio- ohjelmoinnin seurantaa. tiedotuslehti, opetusaineistoa television katselusta, ja kasvattajille, tutkimuksia lapsille lasten Espanjan sosiaaliministeriö on julkaissut esitteen6 television suhteellisesta asemasta ja käytöstä sekä uusista palveluista perheessä. Yhdistyneessä kuningaskunnassa on "National Council for Educational Technology" kehittänyt erilaisia hankkeita, joiden tarkoituksena on auttaa opettajia ja oppilaita pääsemään osallisiksi uusista teknologioista. Se on julkaissut joitakin asiakirjoja uusista viestintäverkoista ja nimenomaan kouluille tarkoitetun esitteen Internetissä olevasta pornografiasta. Esitteessä on ehdotettu joukko hankkeita, joita koulut voisivat tähän liittyen toteuttaa. Yhdysvalloissa ovat "National center for Missing and Exploited Children" ja "Interactive Services Association" julkaisseet yhdessä asiakirjan nimeltä "lasten turvallisuus tiedon valtateillä", joka pyrkii auttamaan vanhempia ymmärtämään on line -palvelujen, Internetin ja BBS:n luonnetta. Vaikka joitakin Euroopan laajuisia kokouksia on joskus järjestetty joukkoviestintäkasvatuksen eri osa-alueisiin liittyen, ovat tietojen ja hyvien käytäntöjen sekä Euroopan tai maailmanlaajuisten verkostojen luominen vielä lapsenkengissä. Nimeltä "Que miras, Que haces, la familia, las ninas y los nonos ante la television y las nuevas pantallas" 53 4. Alaikäisille tarkoitettujen laatuaineistojen suosion edistäminen Joissakin jäsenvaltioissa on joukkoviestinten ja alaikäisten suhteen analysointi johtanut alaikäisille tarkoitetun ohjelmatarjonnan ensisijaiseen parantamiseen. Ottaen huomioon tällaisten ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun liittyvät erityisvaikeudet (Kuinka mukauttaa ohjelmat eri ikäryhmille? Kuinka rahoittaa ohjelmia, jotka on tarkoitettu yleisölle, jolla ei ole vielä maksukykyisen kuluttajan asemaa? Kuinka löytää markkina-alueita näille "niche"-ohjelmille?) viranomaiset ja/tai itse toiminnan harjoittajat ovat kehittäneet laatuohjelmien edistämispolitiikkoja. Nämä politiikat liittyvät pääasiassa elokuva- ja televisioalaan. On line -palvelujen ja Internetin alalla on vielä paljon tekemistä alaikäisille tarkoitettujen laatukohteiden suosion edistämisen osalta. Alaikäisille tarkoitettujen aineistojen luokittelu ja merkintä (erityisesti "valkoiset listat") on ensimmäinen askel tähän suuntaan. Myös muunlaiset rohkaisun muodot, jollaisia muiden joukkoviestinten osalta on toteutettu, voivat osoittautua sopiviksi. Vanhempien suorittaman valvonnan järjestelmien edistäminen ja aineistojen 5. merkitseminen Aineistomerkintöihin perustuvien seulontajärjestelmien kehittäminen vastaa täysin todellisen vanhempien ja kasvattajien suorittaman valvonnan vaatimuksia: käytettäväksi on saatava mahdollisimman paljon tietoja käytettävissä olevista aineistoista ja sitten on automatisoitava aineiston käyttöön saamisen valinta valvontalaitteiden avulla perheiden vaatimuksia vastaavien perusteiden mukaisesti (lasten ikä, kasvatukselliset mielipiteet ja valinnat). Tämä on tarpeen hajautettujen palvelujen ympäristössä, mutta se saattaa osoittautua hyödylliseksi täydennykseksi keskitettyjen palvelujen muissa määräyksissä. Tällaisten järjestelmien toteuttaminen edellyttää seuraavien tekijöiden yhdistymistä: aineistotietojen toimittaminen (luokittelu/merkintä) kyseisten aineistotietojen liittäminen (koodaus) aineistotietojen siirtäminen aineistoihin sinne, missä aineistot saadaan käyttöön (siirto) tietojen lukeminen valvontalaitteen avulla (koodin purkaminen) valvontalaitteiden toimittaminen käyttäjille. Merkintä näyttää selvästi olevan ensisijaisen tärkeää: koska se ei ole käytössä, kiinnostus kehittää ratkaisuja menettelyn muihin vaiheisiin katoaa. Jotta päästäisiin täydelliseen yhteensopivuuteen merkinnän laatijoiden välillä, on edistettävä yhteisten perusteiden käyttöä, esimerkiksi sellaisia perusteita, jotka pohjautuvat luokitteluun ikäryhmän tai ongelmatyypin perusteella (alastomuus, seksi, väkivalta, kieli jne. ). Kolmella seuraavalla vaiheella (koodaus, siirto ja koodin purku) ei ole merkitystä aineistojen arvioimisen kannalta. Ne nostavat sitä vastoin esiin kysymyksen yhteensopivuudesta monenlaisista erilaista merkintöjä käyttämään tarkoitetuista valvontalaitteista (laitteistot tai ohjelmat) peräisin olevien merkintöjen kanssa. On tärkeää, että aineistojen merkitsemisen alalla pyritään mahdollisimman laajaan yhteensopivuuteen, joka pohjautuu avoimiin standardeihin. 54 Valvontalaitteiden toimittamiseen liittyen nousee esiin kaksi eri kysymystä, joista ensimmäinen liittyy laitteiden kehittämiseen ja tuotantoon asianomaisilla teollisuuden aloilla ja toinen laitteiden markkinointiin ja toimittamiseen käyttäjille. Se, että Internetiä ja muun tyyppisiä palveluita varten on luontevasti kehittynyt suuri valikoima erilaisia vanhempien suorittaman valvonnan järjestelmiä, osoittaa kyseisten teollisuuden alojen pystyvän nopeasti kehittämään laitteita, joissa otetaan huomioon käyttäjien tarpeet ja saatavilla olevien palvelujen yleinen ympäristö. Standardointi ja aineistojen merkitsemisen edistäminen voivat ainoastaan vahvistaa tätä suuntausta ja saada hinnat laskuun. Sitä vastoin tietyn laitteen määrittelemiseen tai määräämiseen pyrkivien toimien vaarana on, että ne keinotekoisesti jähmettävät lupaavan kehityksen. tarkoitettujen valvontalaitteiden markkinointi Vanhempien suorittamaan valvontaan tai toimittaminen käyttäjille nostaa esiin monimutkaisempia kysymyksiä. Niiden palvelujen osalta, joissa vanhempien suorittamaan valvontaan tarkoitetut valvontalaitteet ovat ainoa tehokas alaikäisten suojelun muoto, laitteiden toimittamisen (tai niiden käytön ehdottamisen käyttäjille) pitäisi tapahtua järjestelmällisesti. Laitteiden järjestelmällinen toimittaminen ei kuitenkaan saa haitata erityyppisten laitteiden välistä kilpailua, joka itsessään jo takaa tarjottujen järjestelmien kehittymisen. ft ISSN 1024-4492 KOM(96) 483 lopullinen ASIAKIRJAT n 05 06 15 16 Luettelonumero : CB-CO-96-515-F1-C ISBN 92-78-10185-0 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg