text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 04. 10. 1996 COM(96)431 final 96/0218 (CNS) Propuesta de DECISION DEL CONSEJO relativa a la organización de la cooperación en torno a unos objetivos energéticos comunitarios establecidos de común acuerdo (presentada por la Comisión) 1. 2. 3. Exposición de Motivos Introducción La energía ha desempeñado siempre un importante papel en el desarrollo de la Comunidad; dos de los tres Tratados constitutivos de la Comunidad se centran en el sector de la energía. La vital importancia de la energía para el bienestar económico y social y la seguridad de una economía industrializada moderna se volvió a dejar sentir durante las dos crisis del petróleo en 1973/74 y 1979/80 que tuvieron consecuencias económicas estructurales de largo alcance, especialmente en los sectores energéticos de los Estados miembros. Se dispusieron medidas para asegurar una respuesta coordinada a las crisis exteriores y hubo una mayor colaboración en cuestiones energéticas a nivel de la Comunidad, pero, al no lograrse establecer un política energética comunitaria global, cada Estado miembro adoptó sus propias soluciones a la situación de oferta y demanda de energía. La Comunidad sigue en esta situación en el sector de la energía y todavía debe adaptarse a los adelantos en la integración política y económica de la Comunidad. Evolución de esta política En una evaluación de la situación actual con respecto a una política energética comunitaria, debe prestarse especial atención a un cierto número de hechos que se han producido en la Comunidad, así como a fuerzas externas como la universalización de la economía mundial. A mediados de los años 80, la Comunidad mediante el Acta Única dispuso la creación de un gran mercado único en el que debía incluirse la energía. En verdad, el establecimiento de un mercado interior de la energía y su correcto funcionamiento son elementos esenciales para el éxito del mercado interior y para la consecución de los objetivos económicos generales de la Comunidad. Más recientemente, el Tratado de la Unión Europea (TUE) otorgó nuevas responsabilidades a la Comunidad entre las que tiene especial importancia el objetivo de alcanzar una mayor unión económica y política y, en particular, el establecimiento de la Unión Económica y Monetaria (UEM). En el proceso de convergencia económica, que es esencial para llegar a la UEM, la energía, debido a su naturaleza estratégica y a su condición de indispensable para el crecimiento económico y el bienestar, tendrá que desempeñar un importante papel. El TUE también reconocía que las consideraciones ambientales que se han situado a la cabeza del orden de! día político en respuesta al creciente interés del público deben integrarse en el desarrollo económico y social de la Comunidad. La energía, que es un factor clave para la consecución de un desarrollo sostenible, no puede tratarse como algo secundario si hay que responder a todos los desafíos ambientales, tanto locales como mundiales. Por lo que se refiere a la contribución que puede aportar la energía a la competitividad general de la Comunidad, el Tratado, y en particular su artículo 130 (3), permite a la Comunidad proponer medidas que contribuyan a sostener la competitividad de la industria 4. 5. comunitaria. Esta disposición, en particular con vistas al correcto funcionamiento del mercado interior de la energía en la Comunidad, tiene importantes implicaciones para la definición e implantación de un marco comunitario de política energética. Finalmente, la Comunidad se está desarrollando en un mundo que está cada vez más interconectado y es cada vez más interdependiente, especialmente tras el final de la guerra fría. La Comunidad ha asumido importantes responsabilidades internacionales, en particular a través de su red de acuerdos bilaterales y multilaterales. Sin embargo, necesita prestar más atención al tema de la energía en sus relaciones exteriores si quiere solucionar los problemas que provienen de su gran y creciente dependencia exterior y del hecho de que muchas cuestiones energéticas, especialmente las relacionadas con el medio ambiente, tienen una dimensión internacional. Justificación de la Propuesta En este contexto la Comisión consideró que era necesario y urgente reemprender el debate sobre el posible desarrollo de una Política energética comunitaria en el futuro. La publicación a principios de 1995 del Libro Verde "Por una política energética de la Unión Europea" dio lugar a un debate intensivo sobre el tema en el que tomaron parte todos los actores relacionados con el sector de la energía, otras instituciones déla Comunidad y los Estados iñ~mb*o" Hasardes-* en los resultados de este debate, la Comisión adoptó e1 1? Je d i c i ^ t re de 19°5 "* Libro Blanco "Una política energética para la Unión "~r"opea* cue r^-?santa un. jl'tí rr -?ners;éric3 i nive1 hito importante en el desarrollo de un marco para 1, ' ^cmicM \ ° ^ ? comunitario. El Libro Blanco presenta los puntos de ^ ':»' \ rr ÍD Z cerno dá)£ desarrollarse la política energética a AAV joro yj~ Blanco expone argumentos detallados sobre la razón ~CÏ ~ t ", •:" r. ^cp*"* "c r^zr ^z^^-cnz ór de les un marco para una política energética cornuniíark p¿*a objetivos globales de la Comunidad, El propósito fv, V pic^'^sta a^jursl? ^ establecer irnos objetivos generates de la Comunidad sn d x c^ de la énergie y crear un marco adecuado para la cooperación en ionio a dichos objetivos energéticos establecidos de común acuerdo. La Resolución del Consejo de Energía de 7 de mayo de 1996 sobre el Libro Blanco apoya esta postura, ya que considera que los objetivos energéticos comunes acordados que se identifican en la Resolución sobre el Libro Verde deben ponerse en práctica a nivel comunitario, e invite a la Comisión a poner en marcha un proceso de cooperación entre la Comunidad y los Estados miembros con el fin de asegurar que las políticas energéticas de la Comunidad y los Estados miembros sean compatibles con estos objetivos. En el informe de la Comisión a la CIG sobre Protección Civil, Turismo y Energía (SEC(96) 496 final) se anticiparon los argumentos para un enfoque más coherente de la política energética a nivel comunitario. Este informe hacía hincapié en la necesidad de utilizar mejor los instrumentos existentes en el sector de la energía para asegurar la coherencia global. Señalaba que no se solicitaban nuevos poderes, pero que, en su opinión, bien una consolidación del fundamento jurídico existente en el Tratado en un capítulo independiente bien un capítulo sobre energía en el mismo podrían ser caminos para alcanzar este objetivo. 7. En el pasado, las iniciativas comunitarias de política energética fijaron objetivos sectoriales para la Comunidad. Dichos objetivos reflejaban de forma bastante exacta las preocupaciones de la época, en particular, la excesiva dependencia de una sola fuente de combustible, y se hizo evidente que dichos objetivos eran de una utilidad limitada ya que pronto se vieron superados por los acontecimientos. Además, dichos objetivos, que fomentaban una mayor cooperación a nivel comunitario basada en una interdependencia creciente, no estaban creados para responder a la creciente integración económica de los Estados miembros y a la necesidad, en muchos casos, de dar una respuesta comunitaria a los temas energéticos que evolucionaban constantemente. Plan de acción propuesto 8. 9. Un elemento clave de esta propuesta será elaborar una lista de objetivos energéticos comunitarios establecidos de común acuerdo. Sobre la base de experiencias pasadas, no sería adecuado establecer unos objetivos energéticos sectoriales rígidos; habría que centrarse más bien en un procedimiento de política de cooperación en el ámbito de la energía. El objetivo no es adaptar las políticas energéticas nacionales a un molde comunitario, sino más bien asegurarse de que las políticas y las medidas nacionales en el sector de la energía son consecuentes con los objetivos energéticos comunitarios acordados. Los sectores de la energía de los Estados miembros continuarán reflejando su dotación de recursos, opciones políticas y condiciones sociales y económicas respectivas, y en realidad esta diversidad puede considerarse positiva, pero debe estar en consonancia con las obligaciones del mercado interior, los objetivos ambientales, etc. , definidos en común a nivel comunitario. En el proyecto de decisión por la que se establece el marco para una política energética de la Comunidad se incluye una relación de objetivos energéticos basados en el Libro Blanco "Una política energética para la Unión Europea". Dicha relación establece unas amplias directrices generales de política que abarcan, entre otras cosas, la competitividad, la protección del medio ambiente, la seguridad de abastecimiento, relaciones exteriores en materia de energía y la promoción de la eficiencia energética y de las energías renovables que han sido periódicamente apoyadas por los Estados miembros, y más recientemente, en la Resolución sobre el Libro Blanco del Consejo de Energía de 7 de mayo. También se hace referencia a los principales instrumentos comunitarios que pueden contribuir a la consecución de estos objetivos. 10. En materia de eficiencia energética y energías renovables se tuvieron en cuenta objetivos cuantitativos, pero a pesar de su atractivo existían buenas razones para no adoptar objetivos fijos de este tipo. Por lo que respecta a la eficiencia energética, ésta representa uno de los "recursos" de energía disponibles más rentables y favorables para el medio ambiente. En las décadas de 1970 y 1980 la Comunidad se benefició de grandes ahorros de energía, particularmente en el sector industrial, en el cual, tras los cambios estructurales y el aumento de los precios del petróleo causados por la crisis del petróleo, las industrias se vieron forzadas a desarrollar y poner en práctica procedimientos técnicos más eficientes. Sin embargo, es difícil establecer un indicador concreto de la situación que condense en una única cifra el aumento de eficiencia para la Comunidad. Las medidas tradicionales de eficiencia energética, indicadores de intensidad energética, pueden variar considerablemente debido a los cambios en la actividad económica cíclica y también resulta difícil diferenciar el aumento de eficiencia que resulta de los cambios en la situación pública (fiscal, reglamentaria, de incentivos) del que resulte de las mejoras tecnológicas y de la sustitución de fondos de capital fijo, particularmente en el sector de generación de energía. La mejora en la eficiencia energética también varía considerablemente según los distintos sectores. Por estas razones se pensó que era mejor no establecer un objetivo cuantitativo preciso de eficiencia energética. El enfoque de la situación debe ser cómo obtener mejoras regulares y rentables en la eficiencia y este interés queda reflejado en el objetivo de eficiencia energética. Se ha prestado una particular atención al objetivo de las energías nuevas y renovables. Se reconoce que estas fuentes de energía innovadoras necesitan un impulso mediante el apoyo del sector público con el fin de ser aceptadas en el mercado y comercializadas de forma que posteriormente puedan incrementar la competitividad en la Comunidad, crear empleos, reducir la dependencia de las fuentes de energía exteriores y mejorar el medio ambiente. El análisis presentado en el documento "La energía europea hasta el 2020: Hipótesis de evolución" demuestra que en la UE el uso de energías renovables en la actualidad es bastante bajo (+/-5% de la producción de energía primaria en la UE) en comparación con otras partes del mundo. Por lo tanto, es posible mejorar esta cuota, aunque a medio plazo el desafío será hacer realidad el potencial de las energías renovables en un contexto en que los precios de los combustibles fósiles son muy atractivos. La declaración de Madrid sobre la promoción de las energías renovables indicaba que en el año 2010 estas podrían representar el 15% de la producción de energía primaria siempre que se sigan políticas adecuadas y de esta forma ofrecería un punto de referencia útil. En este contexto, parece que merece la pena establecer un ambicioso objetivo comunitario global para las energías renovables, que podría inspirarse en esta declaración. Para alcanzar los objetivos energéticos acordados, la Comisión hará un seguimiento de la forma en que las medidas energéticas de la Comunidad han contribuido a apoyar las medidas adoptadas en los Estados miembros y de hasta qué punto esto contribuye a la consecución de los objetivos acordados. Esto se realizará a partir de informes de la Comisión en los que se analizará hasta qué punto las políticas energéticas nacionales y las políticas de la Comunidad son coherentes entre sí. Los informes se presentarán al Consejo y servirán de base para estudiar en profundidad a escala ministerial la evolución del sector de la energía en la Unión. Se creará un Comité, formado por representantes de los Estados miembros, que prestará asistencia a la Comisión en esta tarea. En este contexto de cooperación política, las medidas energéticas comunitarias y 11. 12. 13. 14. 15. nacionales pueden disponer de la transparencia necesaria para combinar las opciones energéticas de los Estados miembros. El establecimiento de un marco de cooperación en el campo de la energía en torno a unos objetivos energéticos acordados facilitará la aplicación de algunas de las medidas de política energética de la Comunidad. La Comisión tratará de garantizar que las medidas de la Comunidad en el ámbito de la energía sean compatibles con estos objetivos acordados y sirvan de apoyo a las medidas adoptadas en los Estados miembros. Estos últimos podrán garantizar que sus opciones energéticas y las prioridades que hayan establecido en sus respectivos sectores energéticos son compatibles con los objetivos comunitarios acordados. Este marco será el vehículo para seguir trabajando en el campo de la la energía que actualmente alimenta los debates y la evaluación del desarrollo de la política energética en los Estados miembros y en la Comunidad. Las Resoluciones del Consejo sobre el Libro Blanco y el Libro Verde en relación con el desarrollo de métodos comunitarios de análisis señalan la necesidad de adoptar un planteamiento de cooperación a largo plazo con los Estados miembros, la industria y los centros de investigación para promover el intercambio de información y experiencias, identificar cuestiones de interés comunitario y transferir las mejores prácticas de análisis. Este enfoque conjunto para acordar los diferentes elementos potenciará el desarrollo de relaciones basadas en la cooperación entre la Comisión, los Estados miembros y los otros actores del sector de la energía y dará lugar a un programa de trabajo que es importante para la comunidad energética general. La iniciativa contribuirá al desarrollo de procedimientos coherentes de análisis energético, que a su vez ayudarán a poner de manifiesto las cuestiones clave en relación con los tres pilares de la política energética, a saber, competitividad, medio ambiente y seguridad de abastecimiento. Conclusiones En conclusión, la Comisión cree que este marco de cooperación en cuestiones energéticas puede ser un valioso instrumento para la consecución de los objetivos acordados y garantizar la coherencia entre las diferentes políticas de los Estados miembros y la Comunidad. Además de ofrecer una herramienta clave de consulta y cooperación sobre cuestiones de energía entre la Comisión y los Estados miembros, este procedimiento será el vehículo para que la Comisión apoye las acciones emprendidas en los Estados miembros. Es necesaria una oportuna implementación de la propuesta adjunta para establecer este marco con el fin de asegurar la transparencia necesaria de las acciones de la Comunidad en materia de energía, prevista en el programa indicativo de trabajo adjunto al Libro Blanco "Una política energética para la Unión Europea", al mismo tiempo que se logra la consecución de las iniciativas nacionales. Propuesta de Decisión del Consejo relativa a la organización de la cooperación en torno a unos objetivos energéticos comunitarios establecidos de común acuerdo EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA, Vistos los Tratados y, en particular, el artículo 130 (3) del Tratado constitutivo de la Comunidad Europea, Vista la propuesta de la Comisión,1 Visto el dictamen del Parlamento Europeo,2 Visto el dictamen del Comité Económico y Social,3 Considerando que, en el Consejo de Energía de 7 de mayo de 1996, el Consejo, en su resolución sobre el Libro Blanco "Una política energética para la Unión Europea", invitó a la Comisión a instaurar un procedimiento de cooperación entre la Comunidad y los Estados miembros con el fin de garantizar que la política energética de la Comunidad y las políticas energéticas nacionales son compatibles con unos objetivos energéticos comunitarios establecidos de común acuerdo; Considerando que este procedimiento necesita situarse en el contexto de un análisis conjunto de la situación energética y de las futuras tendencias a través de la cooperación a escala comunitaria entre los Estados miembros sobre estudios de energía; Considerando que la promoción del mercado interior de la energía es una tarea prioritaria para la Comunidad y los Estados miembros y que es importante para el mercado interior de la energía que las tendencias y las cuestiones energéticas se analicen a escala comunitaria, mediante la cooperación con el sector de la energía y mediante la movilización de todos los elementos locales, regionales, nacionales y comunitarios interesados; Considerando que este procedimiento de cooperación, teniendo debidamente en cuenta el principio de subsidiariedad, debe asegurar un máximo de coherencia y convergencia en relación con objetivos energéticos acordados si quieren alcanzarse las metas de la política económica y ambiental de la Comunidad; Considerando que, aunque la Comunidad tiene un amplio abanico de competencias en el sector de la energía en virtud de los Tratados existentes, no existe un marco general de política energética; 1 D. O. n° C. 2D. O. n°C. 3 D. O. n°C. Considerando que ios Programas Marco de IDT basados en el Tratado UE y en el Tratado Euratom garantizan el desarrollo de nuevas tecnologías energéticas relacionadas con la energía nuclear y la energía no nuclear; Considerando que, sin perjuicio de las responsabilidades existentes de los Estados miembros en cuanto a sus propios sectores energéticos, el Libro Blanco propone un nuevo enfoque para la cooperación en materia de política energética en torno a unos objetivos de política energética establecidos de común acuerdo y para hacer el seguimiento de las tendencias energéticas, en cooperación con los Estados miembros, que supondría un valor añadido al precisar y fomentar mejores prácticas, incentivar un planteamiento cooperativo de los estudios y análisis de energía e intercambiar experiencias importantes; Considerando que un compromiso firme de los Estados miembros con los objetivos energéticos de la Comunidad requiere una cooperación efectiva a nivel comunitario para asegurar que tanto las políticas energéticas nacionales como la comunitaria contribuyan a su consecución; Considerando que, en el marco de esta cooperación, la Comisión necesita tener información constante y apropiada de los Estados miembros para poder realizar informes periódicos sobre el grado de contribución de las políticas energéticas de los Estados miembros a los objetivos energéticos de la Comunidad; Considerando que estos informes periódicos, en los que se evalúa la evolución del sector de la energía de manera global, proporcionarán las bases para que el Consejo examine la situación en el sector de la energía y la Comisión prepare las nuevas propuestas legislativas que sean pertinentes; Considerando que, con el fin de tener en cuenta la cambiante situación energética, la Comunidad, sobre la base de una propuesta de la Comisión, necesita examinar periódicamente y, cuando lo considere necesario, actualizar los objetivos comunes acordados; Ha adoptado la siguiente decisión: Artículo 1 Se establece un marco para la cooperación en el ámbito de la energía entre la Comunidad y los Estados miembros en torno a unos objetivos energéticos comunitarios acordados que se recogen en el Anexo y que, al constituir medidas específicas de apoyo de las acciones emprendidas en los Estados miembros, contribuirán notablemente a: - alcanzar un elevado nivel de competitividad en la Comunidad; - mejorar la seguridad de abastecimiento; - proteger el medio ambiente; - fomentar el uso racional y eficiente de los recursos energéticos y de las fuentes de energía nuevas y renovables; - promover la cooperación internacional y la liberalization en el ámbito de la energía. 8 - garantizar la transparencia de las medidas nacionales y comunitarias de política energética; - desarrollar el análisis y el seguimiento del mercado de la energía. Artículo 2 1. Para alcanzar los objetivos acordados en el sector de la energía, recogidos en el artículo 1, la Comisión garantizará lo siguiente: 1. 2. 3. 4. 5. el seguimiento del impacto de los objetivos comunes acordados en el sector de la energía, de la evolución global de la política energética en los Estados miembros y de la evolución de la situación energética, con vistas a una posible adaptación de los objetivos energéticos comunes establecidos en el Anexo; el examen de las medidas comunitarias y nacionales en el ámbito de la energía y el intercambio de mejores prácticas; el seguimiento, evaluación e intercambio de información sobre energía en todas las facetas de la actividad en el ámbito de la energía; el desarrollo de la cooperación y los vínculos en el campo de la energía; el fomento de la difusión general de los resultados obtenidos de las medidas citadas en los puntos 3 y 4. 2. La Comisión examinará la necesidad de tomar medidas comunitarias específicas que apoyen las llevadas a cabo en los Estados miembros. Artículo 3 1. 2. Se informará a la Comisión regularmente de la medidas adoptadas por los Estados miembros para la consecución de los objetivos energéticos comunes acordados a los que se hace referencia en el Anexo y de cualquier otra medida relevante para estos objetivos. La Comisión preparará, basándose en la información obtenida, cuando proceda, un informe en forma de Comunicación sobre la compatibilidad de las políticas energéticas de los Estados miembros y las acciones de la Comunidad en el campo de la energía con los objetivos energéticos comunes acordados. Este informe se presentará al Parlamento Europeo, al Consejo, al Comité Económico y Social y al Comité de las Regiones. Artículo 4 La presente Decisión entrará en vigor el Artículo 5 La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de las Comunidades Europeas. Hecho en Bruselas, Por el Consejo, El Presidente 10 Anexo ORTETIVOS COMUNES ACORDADOS EN EL SECTOR DE LA ENERGÍA 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. La política energética a nivel comunitario debe contribuir a la consecución de los distintos objetivos energéticos establecidos en los Tratados, en particular, integración de mercados, desarrollo sostenible, protección del medio ambiente y seguridad de abastecimiento. La integración del mercado energético comunitario, basada en el principio de mercados abiertos y competitivos, es esencial para conseguir flexibilidad, eficiencia y seguridad a largo plazo en el sector de la energía. La integración debe tener en cuenta las distintas combinaciones energéticas, tanto fósiles como no fósiles, de los Estados miembros y aumentar la cohesión económica y social, en particular, a través del desarrollo de redes transeuropeas. La transparencia y no distorsión de los precios de la energía con el fin de asegurar que en la Comunidad los mercados de todos los combustibles funcionan de manera eficaz y son totalmente competitivos. Con el fin de alcanzar el objetivo de desarrollo sostenible recogido en el Tratado, necesitan integrarse los objetivos energéticos y ambientales. En la medida de lo posible el coste total de la producción y el consumo de energía deben quedar reflejados en el precio. Combustibles económicos no fósiles, tales como las energías renovables y la energía nuclear, con las normas de seguridad más elevadas, pueden contribuir de manera importante a la consecución de este objetivo. El fortalecimiento de la seguridad del abastecimiento mediante una mayor diversification y flexibilidad de los suministros nacionales y de importación, desarrollando recursos energéticos autóctonos menos nocivos para el medio ambiente y asegurando que el abastecimiento de energía pueda responder de forma rápida y flexible a las demandas de emergencia, especialmente en lo que se refiere a petróleo y gas. Un enfoque coordinado de las relaciones energéticas exteriores con el fin de asegurar un comercio libre y abierto y un marco seguro para las inversiones en el ámbito de la energía. Debe desarrollarse la cooperación con terceros países para mejorar la seguridad energética, alcanzar los objetivos ambientales y estimular el desarrollo y la difusión de tecnologías energéticas adecuadas en terceros países. La promoción de recursos de energías renovables a través de medidas de apoyo, tanto a nivel comunitario como nacional, con el fin de conseguir para este combustible una participación significativa en la producción de energía primaria en el año 2010 en la Comunidad. 11 8. Una mejora significativa de la eficiencia energética en la Comunidad para el año 2010 mediante una mayor coordinación de las medidas tanto nacionales como. comunitarias. Con objeto de contribuir a la consecución de los objetivos antes citados, la Comunidad hará uso del amplio abanico de instrumentos en el sector de la energía que están a su disposición, en particular: investigación y desarrollo y la difusión de tecnologías nuevas y mejores en el sector de la energía; armonización de la estructura fiscal de los productos energéticos para evitar distorsiones; aplicación de las normas de competencia de los Tratados con un máximo de transparencia y coherencia; normalización en el sector de la energía; control del mercado interior; instrumentos de cooperación y asistencia a terceros países; desarrollo de instrumentos coste eficacia para limitar los efectos derivados negativos para el medio ambiente de la producción, transporte y utilización de la energía. 12 ISSN 0257-9545 COM(96) 431 final DOCUMENTOS ES 12 NT de catálogo : CB-CO-96-433-ES-C ISBN 92-78-08533-2 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Lmemburgo 4h


title: Ehdotus neuvoston päätökseksi koskien sopimusta joka on tehty Euroopan yhteisön puolesta koskien tutkimuksen ja kehityksen kansainvälisestä yhteistyötä älykkäiden valmistusjärjestelmien alalla Euroopan yhteisön sekä Australian, Kanadan, Japanin, Amerikan yhdysvaltojen, Norjan ja Sveitsin välillä

eurovoc_concepts:
competitiveness
computer assisted manufacturing
industrial cooperation
international agreement
research and development

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 04. 10. 1996 KOM(96) 468 iopull. 96/0235 (CNS) Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI koskien sopimusta joka on tehty Euroopan yhteisön puolesta koskien tutkimuksen ja kehityksen kansainvälisestä yhteistyötä älykkäiden valmistusjärjestelmien alalla Euroopan yhteisön sekä Australian, Kanadan, Japanin, Amerikan yhdysvaltojen, Norjan ja Sveitsin välillä (komission esittämä) PERUSTELUT Tämän ehdotuksen tausta on selvitetty oheisissa perusteluissa. 1. Ehdotuksessa pyydetään neuvostoa hyväksymään ja antamaan lupa oheisen kansainvälistä tutkimus- ja kehittämisyhteistyötä älykkäiden valmistusjärjestelmien (Intelligent Manufacturing Systems) alalla koskevan sopimuksen allekirjoittamiseen kirjeenvaihtona seuraavien kolmansien maiden kanssa: Australia, Kanada, Japani, Yhdysvallat, Norja ja Sveitsi. Sopimuksella luotaisiin tutkimus- ja kehittämisalan yhteistyön perusteet tietokoneohjattujen valmistusjärjestelmien alalla yhteisön alueelta olevien oikeushenkilöiden ja kolmansista maista olevien oikeushenkilöiden välille. Yhteisön alueelta olevien oikeushenkilöiden osalta monivuotinen puiteohjelma, erityisesti tietoteknologian ja teollisen materiaaliteknologian ohjelma, olisi olennainen rahoitusohjelma. syntyvän oikeuksien myöntämisessä, Yhteistyönä levittämisessä ja suojelemisessa noudatetaan neuvoston ja komission 26. kesäkuuta 1992 antaman yhteisen päätöslauselman (KOM(92) 202 lopullinen) suuntaa-antavia periaatteita. omaisuuden henkisen 2. Yhteisön alueella ovat IMS:n toteuttamistapojen ja -sääntöjen osalta voimassa neuvoston 10. maaliskuuta 1995 tekemän päätöksen N:o 5168/95EY liitteessä 2 annetut ehdot. Tämän vuoksi komissio pyytää neuvostoa: - hyväksymään sopimuksen ja - valtuuttamaan komission allekirjoittamaan sopimus yhteisön puolesta. Sopimus astuu voimaan sen kuukauden ensimmäisenä päivänä, joka seuraa päivää, jona kaikki osallistujat ovat allekirjoittaneet sopimuksen. ^ LfflE 1. 2. 3. IMS:n tutkimusta harjoitetaan tällä hetkellä maailmanlaajuisesti huomattavassa määrin, mutta lähinnä kansallisella tai alueellisella tasolla. Yhteistyöstä sellaisista maista tulevien kumppaneiden kanssa, joissa on alan täydentävää asiantuntemusta, on mahdollista saada lisäarvoa. Ideoiden ja inhimillisten voimavarojen yhdistäminen voi johtaa tuotantotason yleiseen maailmanlaajuiseen parantumiseen. Tällainen yhteistyö, edellyttäen että se tapahtuu kohtuullisissa puitteissa, saattaa nopeuttaa normien laatimista edeltäviä ponnisteluja, vaikuttaa perus-ja soveltavan tutkimuksen suuntiin niin, että niissä keskityttään kysymyksiin, joilla on maailmanlaajuista vaikutusta ja merkitystä teollisuudelle, sekä hyödyttää seurannaisvaikutuksin kaiken kokoisia yrityksiä, pk-yritykset mukaan lukien, helpottamalla niiden pääsyä uusille markkinoille. Helmikuussa 1992 käynnistettiin kaksi vuotta kestävä teollisuusvetoinen toteutettavuustutkimus IMS:ää koskevista kansainvälisen tutkimusyhteistyön mahdollisuuksista. Toteutettavuustutkimukseen osallistuivat Australia, Kanada, EY, viisi EFTA'-maata, Japani, ja USA. Toteutettavuustutkimuksen tulokset osoittivat, että vastavuoroisia ehtoja noudattamalla sellainen yhteistyö saattaa tuottaa lisäarvoa. Kansainvälinen ohjauskomitea, joka perustettiin toteutettavuustutkimuksen ohjaamiseksi ja toteuttamiseksi, esitti lopullisessa kertomuksessaan suosituksia jatkotutkimusta varten. Sitä seuranneen Euroopan teollisuuden käsityksiä koskeneen tutkimuksen tulokset osoittivat tukea IMS. n yhteistyömallille. Komissio pyysi 8 päivänä syyskuuta 1994 valtuuksia neuvotella IMS:ää koskevasta kansainvälisestä yhteistyösopimuksesta asianomaisten kolmansien maiden kanssa (SEC(94)1255). 10 päivänä maaliskuuta 1995 neuvosto valtuutti komission neuvottelemaan kyseisestä sopimuksesta (5168/95) ja hyväksyi joukon sitovia neuvotteluohjeita tieteellisen ja teknisen sopimuksen tekemiseksi. Yhteisön neuvottelukannassa oli otettava täysin huomioon Euroopan yhteisön politiikat erityisesti tutkimuksen ja teknologisen kehittämisen alalla. Yhteisön erityisenä tavoitteena olisi yhteisön teollisuuden tieteellisen ja teknologisen perustan lujittaminen ja sen kannustaminen kilpailukykyisemmäksi kansainvälisellä tasolla. Itävalta, Norja, Ruotsi, Suomi ja Sveitsi ^ Neuvotteluiden tuloksena oli oheinen sopimus joka toteutetaan kirjeenvaihdolla Euroopan yhteisön sekä Australian, Kanadan, Japanin Amerikan yhdysvaltojen, Norjan ja Sveitsin välillä. Sopimukseen kirjataan yhteinen käsitys periaatteista kansainvälisessä yhteistyössä tutkimus-ja kehitysaktiviteeteissa IMS-alalla, ja se sisältää kuvauksen seuraavista asioista: tavoite IMS-yhteistyön tekniset aiheet yhteistyön muodot ja keinot tiedon levittäminen ja käyttö rahoitus IMS:n toteuttaminen kesto sekä IMS:n toteuttaminen Euroopassa. IMS:n toteutuksen keinoihin ja menetelmiin yhteisössä sovelletaan neuvoston päätöksen 5168/95, päivätty 10 maaliskuuta 1995, liitteessä 2 esitettyjä ehtoja. V NEUVOSTON PÄÄTÖS tehty. päivänä. kuuta 19. , koskien sopimusta joka on tehty Euroopan yhteisön puolesta koskien tutkimuksen ja kehityksen kansainvälisestä yhteistyötä älykkäiden valmistusjärjestelmien alalla Euroopan yhteisön sekä Australian, Kanadan, Japanin, Amerikan yhdysvaltojen, Norjan ja Sveitsin välillä EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka ottaen huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 130m artiklan yhdessä 228 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen ja 228 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa, ottaen huomioon komission ehdotuksen, ottaen huomioon Euroopan parlamentin lausunnon, sekä katsoen, että kansainvälinen yhteistyö älykkäiden valmistusjärjestelmien (Intelligent Manufacturing Systems, IMS) alalla vahvistaa yhteisön tieteellistä ja teknologista perustaa teollisesti ja edistää yhteisön teollisuuden kilpailukykyä, kahden vuoden mittainen toteutettavuustutkimus älykkäiden valmistusjärjestelmien alan kansainvälisestä yhteistyöstä osoitti, että tällaisesta yhteistyöstä syntyy lisäarvoa, neuvosto antoi komissiolle valtuudet neuvotella sopimuksen Australian, Kanadan, Japanin, Amerikan yhdysvaltojen, Norjan ja Sveitsin kanssa, kolmansien maiden kanssa päästiin sopimukseen kirjeenvaihdolla; ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA: 1 artikla sopimus tutkimuksen Hyväksytään ja kehityksen kansainvälisestä yhteistyöstä älykkäiden valmistusjärjestelmien alalla Euroopan yhteisön sekä Australian, Kanadan, Japanin, Amerikan yhdysvaltojen, Norjan ja Sveitsin välillä. Sopimusteksti on tämän päätöksen liitteenä. 2 artikla Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään henkilö, jolla on oikeus allekirjoittaa 1 artiklassa tarkoitettu sopimus yhteisöä sitovasti. s Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja € Tutkimus-ja kehittämistoimintaa koskevan kansainvälisen yhteistyön periaatteet älykkäiden valmistusjärjestelmien (IMS) alalla Euroopan yhteisön sekä Amerikan yhdysvaltojen, Japanin, Australian, Kanadan ja EFTA-maiden Norjan ja Sveitsin välillä (Otsikko, tervehdys) Viittaan neuvotteluihin tutkimus- ja kehittämistoimintaa koskevasta kansainvälisestä yhteistyöstä älykkäiden valmistusjärjestelmien (IMS) alalla, jotka käytiin osallistujien, eli Euroopan yhteisön, Amerikan yhdysvaltojen, Japanin, Australian, Kanadan ja EFTA-maiden, Norjan ja Sveitsin, välillä. Tämän kirjeen tarkoitus on IMS. ää koskevan yhteistyön periaatteista saavutetun yhteisymmärryksen kirjaaminen. Kirje täydentää kansainvälisen ohjauskomitean toteutettavuustutkimuksen lopussa vuonna 1994 kehittämiä ohjesääntöjä (Terms of Reference, ToR) ja muuttaa ToR. n VIII artiklaa ja sen liitteessä 2 olevaa 1. 13 artiklaa, kuten jäljempänä esitetään. ToR liitteineen on tämän kirjeen liitteenä. 1. Tavoite Osanottajat tukevat ja helpottavat yhteistyötä alueillaan sijaitsevien (jäsenvaltioiden alueilla sijaitsevien kun on kysymys Euroopan yhteisöstä) yksikköjen välillä IMS:n alalla. Tämän yhteistyön tulisi taata tasapaino hyötyjen ja panosten välillä, sen tulisi olla teollisuuden kannalta merkittävää ja perustuttava molemminpuoliseen hyötyyn ja yhteisymmärrykseen. 2. IMS-yhteistyön tekniset aiheet Yhteistyö kattaa alussa seuraavat viisi teknistä tutkimusalaa: (a) (b) (c) (d) (e) tuotteen elinkaareen liittyvät aiheet valmistusmenetelmiin liittyvät aiheet strategia-, ohjaus- ja suunnitteluvälineet inhimilliset, organisaatioon liittyvät ja yhteiskunnalliset aiheet virtuaali- ja verkostoyritystoimintaan liittyvät aiheet Myös muita IMS:n toimialaan kuuluvia aiheita voidaan tarkastella. On kuitenkin varmistettava, että uudet tekniset aiheet ovat yhteneviä osallistuja-alueiden hallitusten politiikan ja teollisuuden tärkeimpien näkökohtien kanssa. =* 3. Yhteistyön muodot ja keinot Yhteistyö sisältää yksiköiden osallistumisen hankkeisiin yhteisesti hyväksyttyjen kansainvälisen yhteenliittymän luomisen ja toimiminnan menettelyjen mukaisesti, ja siihen voi sisältyä tieteenharjoittajien, insinöörien ja muun tarvittavan henkilöstön vierailuja, koulutusta ja vaihtoja hankkeiden menestyksekkään täytäntöönpanon ja päätökseen saattamisen kannalta olennaisissa tarkoituksissa. 4. Tiedon levittäminen ja hyödyntäminen IMS:n puitteissa täytäntöön pannuista hankkeista syntyvän henkisen omaisuuden oikeuksiin (Intellectual Property Rights, I PR) sovelletaan IMS IPR-määräyksiä, jotka on esitetty ToR:n liitteessä 2. Tämän liitteen 1. 13 artikla muutetaan sen seikan huomioon ottamiseksi, että Itävalta, Ruotsi ja Suomi ovat Euroopan unionin jäseniä. 5. Rahoitus Yhteistyötoimien rahoitus riippuu varojen saatavuudesta ja osaaottavilla alueilla sovellettavista laeista ja asetuksista, politiikasta ja ohjelmista. Jokainen osanottaja vastaa kustannuksista, jotka osallistumisesta sille aiheutuvat. Jokainen osanottaja osallistuu tasavertaisesti - rahoituksella tai muulla tavoin - alueiden välisen sihteeristön toiminnan täytäntöönpanoon ja kuluihin. 6. IMS:n toteuttaminen Kansainväliseen ohjauskomiteaan (ISC) nimetyt osanottajien edustajat toimivat yhdyssiteenä ISC:n ja omien hallintoviranomaistensa tai hallitustensa välillä. Osanottajien edustajat valvovat toteuttamista IMS:n tarkoituksen, periaatteiden ja ohjelmarakcntecn mukaisesti, ja heidän tehtävänään on toteutuksen helpottaminen. Heillä on lisäksi seuraavat tehtävät: alueellisten sihteeristöjen välisen hyvän yhteistyön edistäminen yhteistyön kannalta oleellisten alueellisia käytäntöjä, lakeja, asetuksia ja ohjelmia koskevien tietojen vaihto pk-yritysten IMS:ään osallistumisen helpottaminen suoraan ja välillisesti. Tähän sisältyisi erityisesti mahdollisuus käyttää sähköisiä välineitä yhteistyökumppanin etsimiseksi ja sähköisiä luetteloita yhteistyöstä kiinnostuneista tahoista uusien osanottajien hyväksymistä koskevien ISC:n suositusten esittäminen hallituksille/hallintoviranomaisille päätöksentekoa varten Osanottajat järjestävät, hallinnoivat tai nimeävät alueelliset sihteeristönsä. Alueellisilla sihteeristöillä on erityisesti seuraavat vastuualueet: ff hankkeiden oikea-aikaisen valinnan helpottaminen alueellisella tasolla osanottajan alueella voimassa olevien sääntöjen ja menettelytapojen mukaisesti yhteenliittymän muodostamisen avustaminen kyseisillä alueilla ja niiden välillä toiminta alueellisten rakenteellisten ryhmien kanssa IMS:n mahdollistamiseksi 7. Kesto IMS-ohjelma kestää 10 vuotta, ja jokaisella osanottajalla on oikeus erota koska tahansa 12 kuukauden varoitusajalla. Osanottajat tarkastelevat yhteistyönsä periaatteita viisi vuotta sen käynnistämisen jälkeen selvittääkseen, onko sitä jatkettava tai muutettava vai onko se lopetettava. Tämä korvaa ToR:n VIII artiklan. IMS:n toteuttaminen Euroopassa Euroopan yhteisö sekä Sveitsi ja Norja pidättävät itsellään oikeuden toimia yhdessä yhtenäisenä Euroopan alueena, jota edustaa kansainvälisessä ohjauskomiteassa yhdistetty valtuuskunta ja jota tukee yhtenäinen Euroopan IMS-sihteeristö. Euroopan komissio antaa tarvittavan tuen alueelliselle sihteeristölleen. Tämä kirje sekä sen hyväksyminen osallistujien toimesta täydentävät ja muuttavat ToR:ää ja kirjaavat yhteisymmärryksen IMS:ää koskevan yhteistyön periaatteista. Vastaanotan mielelläni varhaisen hyväksymisenne tälle yhteisymmärrykselle. (päätös) Valmistusajan kansainvälisen kehitysyhteistyöohjelman ohjesäännöt I. TARKOITUS Tässä asiakirjassa esitetään älykkäiden valmistusjärjestelmien kansainvälistä tutkimus-ja kehitysyhteistyötä edistämään tarkoitetun Intelligent Manufacturing System (IMS)-ohjelman ohjesäännöt. Näitä sääntöjä ei ole tarkoitettu velvoittaviksi kansallisen tai kansainvälisen lainsäädännön mukaisesti. II. TAVOITTEET IMS-ohjelman tavoitteet ovat seuraavat: A. B. C. D. E. P. G. H. I. luoda nykyistä paremmat edellytykset tuotanto- ja valmistusmenetelmien kehittämiselle parantaa maailman ympäristön tilaa parantaa uusiutuvien ja uusiutumattomien luonnonvarojen käytön tehokkuutta luoda uusia tuotteita ja käyttöedellytyksiä, jotka selvästi parantavat käyttäjien elämänlaatua parantaa valmistusympäristön laatua kehittää yleisesti hyväksyttävissä ja noudatettavissa oleva valmistuskulttuuri, joka helpottaa tiedon siirtoa tuleville sukupolville vastata tehokkaasti kansainvälistymisen valmistukselle asettamiin haasteisiin avata ja laajentaa maailmanlaajuisia markkinoita edistää valmistusalan ammattitaitoa yleismaailmallisesti tekemällä sitä maailmanlaajuisesti tunnetuksi ja vakiinnuttamalla sen koulutusmuodot. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi IMS-ohjelman tulisi edistää A. B. C. D. E. maailmanlaajuista valmistusalan yhteistyötä suur- ja pienyritysten, käyttäjien, tavarantoimittajien, korkeakoulujen ja hallitusten välillä alan merkittävien valmistusmenetelmien parannusten kansainvälistä levitystä yleismaailmallisten valmistussuositusten kehittämistä standardeiksi tukemalla esistandardivaiheen yhteistoimintaa valmistusprosessien kansainvälisen kehitysyhteistyön painopisteiden arviointia ja valintaa ohjelman osallistujien sekä hankeyhteenliittymien jäsenten henkistä omaisuutta koskevia oikeuksia loukkaamattomien yhtenäisten ohjeiden, sääntöjen ja mallisopimusten levittämistä, ymmärtämistä ja soveltamista. III. TAUSTA IMS-ohjelman toteutettavuustutkimukseen osallistui kuusi osallistuja-aluetta: • • Australia Kanada 'N • • • • Euroopan yhteisö (EY) Euroopan vapaakauppaliiton EFTAn jäsenmaat Itävalta, Norja, Ruotsi, Suomi ja Sveitsi Japani Yhdysvallat EY-ja EFTA-maat toimivat yhdessä yhtenäisenä Eurooppa-alueena. Osanottajat saattoivat toteutettavuustutkimuksen päätökseen valmistusalan kansainvälistä yhteistyötä koskevan toteutettavuustutkimuksen ohjesääntöjen mukaisesti. Toteutettavuustutkimuksen kansainvälinen ohjauskomitea totesi loppuraportissaan, että tutkimus osoitti hyödyllisiä ja yhdenvertaisuutta edistäviä tuloksia tuottavan sekä rakenteeltaan hyödyllisen ja tasapuolisen valmistusalan kansainvälisen tutkimus- ja kehitysyhteistyöohjelman luomisen olevan mahdollista. Toteutettavuustutkimuksen kansainvälinen ohjauskomitea suositteli loppuraportissaan IMS-ohjelman aloittamista ja teki sen hallintorakennetta ja aiheita koskevat ehdotukset samoin kuin ehdotuksen henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyviksi säännöiksi. IV. PERIAATTEET Valmistus on tärkeä yleisen vaurauden luoja ja avainasemassa luotaessa vakaata perustaa talouskasvulle. Maailmanlaajuisten markkinoiden syntyminen on nostanut huomattavasti valmistustoiminnalle asetettavia vaatimuksia. Valmistusmenetelmien tutkimus-ja kehitystoiminnasta on tullut yhä keskeisempi valmistustoiminnan osa, ja sitä harjoitetaankin ympäri maailman. Tehokkaasti johdetusta kansainvälisestä tutkimus-ja kehitysyhteistyöstä on hyötyä valmistustoiminnan kehittämisessä. Valmistusalan kansainvälisessä yhteistyössä olisi noudatettava seuraavia periaatteita: A. B. C. D. E. F. Osallistumispanokset määritetään ja yhteistyön tuloksista saatava hyöty jaetaan tasapuolisesti ja tasapainoisesti. Yhteistyöhankkeilla on oltava teollista merkitystä. Yhteistyöhankkeet toteuttavien yhteenliittymien on oltava alueiden välisiä ja maantieteellisesti kattavia. Yhteistyöhankkeet voivat liittyä innovaation kehittämisen kaikkiin vaiheisiin. Yhteistyöhankkeiden tulokset jaetaan hallitun tiedonlevityksen avulla siten, että henkistä omaisuutta koskevia oikeuksia ei loukata ja hankkeen aikana syntyneet oikeudet jakautuvat tasapuolisesti. Julkisesti rahoitettuihin tai julkisia voimavaroja käyttäviin IMS-hankkeisiin ei saisi liittyä yksityistä kilpailukykyä edistävää tutkimus-ja kehitystyötä. 1-1 V. OHJELMAN ORGANISAATIO JA RAHOITUS IMS-ohjelma on kansainvälinen yhteistyöohjelma, jonka osallistujat pyrkivät yhdessä parantamaan teollista kilpailukykyä, ratkaisemaan valmistuksen maailmanlaajuisia ongelmia sekä kehittämään valmistusmenetelmiä ja tuotantojärjestelmiä, joista olisi hyötyä koko ihmiskunnalle. IMS-ohjelma kattaa alansa aihepiirin mahdollisimman laajasti. A. IMS-ohjelman hallinto-organisaatio on seuraava: 1. IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea 2. 3. alueidenvälinen sihteeristö alueelliset sihteeristöt. IMS-ohjelmaan sisällytetään hankkeita, jotka ovat liitteessä 1 lueteltujen teknisten aiheiden mukaisia. Hankkeisiin osallistujien on noudatettava henkistä omaisuutta koskevista oikeuksista annettuja sääntöjä, jotka luetellaan liitteessä 2. Nämä säännöt sisältävät pakolliset vähimmäismääräykset, huomioon otettavat, ei-pakolliset määräykset sekä valinnaisia säännöksiä. B. Hallinto-organisaation rahoitus 1. Jokainen osallistuja rahoittaa omasta osallistumisestaan koituvat kulut. 2. 3. 4. Jokainen osallistuja päättää itse tavasta, jolla osallistumisensa rahoittaa. Jokainen osallistuja osallistuu yhtäläisesti alueidenvälisen sihteeristön toimintakulujen rahoittamiseen tai kattamiseen muulla tavalla. Jokainen osallistuja vastaa itse valtuuskuntansa kuluista ja mahdollisesti tarvittavista vastuusitoumuksista. C. Hankkeiden rahoitus 1. Jokainen osallistuja rahoittaa omasta osallistumisestaan koituvat kulut. 2. Jokainen osallistuja päättää itse tavasta, jolla osallistumisensa rahoittaa. VI. HALLINTO-ORGANISAATIO A. IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea. IMS-ohjelmaa ohjaa kansainvälinen ohjauskomitea, jonka jäsenten on oltava valmistusalaa hyvin tuntevia osallistujien teollisuuselämän, akateemisten yhteisöjen tai julkishallinnon huomattavia edustajia. Jäsenten on kyettävä ja oltava valmiita omistamaan riittävästi aikaansa ja huomiotaan IMS-ohjelman ohjaamiseen. 1. Kokoonpano: kaksi jäsentäjä yksi tarkkailija jokaiselta osallistuja-alueelta. Jäsenten ja tarkkailijoiden lukumäärä kasvaa sitä mukaa, kun uusia osallistujia hyväksytään jaksossa IX esitetyn menettelyn mukaisesti. Valtuuskunnan jäsenet voivat edustaa osallistuja-alueen teollisuutta, akateemisia yhteisöjä tai julkishallintoa. Teollisuuden edustuksen toivotaan olevan merkittävä. Ainakin toisen jäsenistä on edustettava teollisuutta ja valtuuskunnan johtajan on edustettava muuta kuin julkishallintoa. Jäsenten nimityskauden tulisi olla riittävän pitkä. Tarkkailijoita voi sen sijaan vaihtaa tarpeen mukaan. 1* 2. 3. Kuhunkin IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean kokoukseen osallistuvaan valtuuskuntaan voi myös kuulua kaksi osallistujan nimeämää aluesihteeristön edustajaa. IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean päätösten on oltava yksimielisiä. Puheenjohtajuus: IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean puheenjohtajuus kiertää kuuden osallistujan kesken. Puheenjohtajuuskausi on kahden vuoden pituinen. Kulloinkin puheenjohtajana toimiva osallistuja vastaa alueiden välisen sihteeristön toiminnasta. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimii Kanada ja toisena Australia, joka jatkuvuuden vahvistamiseksi toimii ensimmäisen puheenjohtajakauden ajan varapuheenjohtajana. EFTA toimii puheenjohtajana kolmannen kauden ajan. Seuraavien kausien puheenjohtajuusjärjestyksestä sovitaan IMS-ohjelman kolmannen toimintavuoden aikana. 4. Tehtävät: IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea laatii suosituksia IMS-ohjelman toteuttamisesta ja kehittämisestä sekä uusista jäsenehdokkaista. Se myös a. b. c. d. e. f. g. h. asettaa ohjelman yleiset suuntaviivat, valitsee sen painopisteet ja valvoo sen täytäntöönpanoa rahoittaa uusien IMS-asiakirjojen julkaisun ja hyväksyy ne muodostaa tarvittaessa väliaikaisia, esimerkiksi teknisiä ja lainopillisia, työryhmiä ja komiteoita valvoo alueiden välisen sihteeristön toimintaa edistää IMS-ohjelman sekä koko valmistusalan kansainvälistä tunnetuksi tekemistä hyväksyy hankkeita kohdan XI mukaisesti valvoo, että ohjelman alaisuudessa toteutettavat hankkeet ja työt ovat yhteneviä osallistujien sopimien ohjelman tavoitteen, periaatteiden ja rakenteen kanssa huolehtii tiedonkulusta IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean, alueiden välisen ja alueellisten sihteeristöjen sekä hankeyhteenliittymien jäsenten välillä. B. Alueiden välinen sihteeristö. IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean puheenjohtajana kulloinkin toimiva osallistuja vastaa alueiden välisen sihteeristön toiminnasta. Alueiden välinen sihteeristö vastaa 1. alueiden välisiin ehdotuksiin liittyvistä käytännön järjestelyistä 2. 3. 4. 5. 6. 7. IMS-kokousasiakirjojen sekä muiden asiakirjojen ylläpidosta ja jakelusta alueiden välisen tiedotustoiminnan käytännön järjestelyistä IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean johdolla uusien osallistujien ja ehdokasalueiden koulutuksesta tiedon levityksestä hankkeiden aikana ja niiden päättyessä alueiden välisten yhteenliittymien muodostamisessa tarvittavasta avusta IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean tilaamien selvitysten ja töiden järjestämisestä ja toteuttamisesta. C. Alueelliset sihteeristöt. Kunkin osallistujan hallitukset ja/tai hallintoviranomaiset sekä julkiset järjestöt muodostavat alueellisen sihteeristön sekä ohjaavat sen toimintaa parhaaksi katsomallaan tavalla. IMS-ohjelman toteutuksen helpottamiseksi alueellisten sihteeristöjen on vastattava 1. alueiden välisiin ehdotuksiin liittyvistä alueiden sisäisistä käytännön järjestelyistä 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. IMS-kokousasiakirjojen sekä muiden asiakirjojen ylläpidosta ja jakelusta omilla alueillaan alueellisten kokousten ja tapahtumien käytännön järjestelyistä tiedon levityksestä omilla alueillaan hankkeiden aikana ja niiden päättyessä alueiden välisten yhteenliittymien muodostamisessa tarvittavasta avusta IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean kokouksiin osallistuvien alueellisten valtuuskuntien avustamisesta alueellisten valintojen ja seurantatoimien käytännön järjestelyistä yhteistyöstä omalla alueellaan IMS-ohjelman edistämiseksi. VII. IMS-OHJELMAN ALOITTAMINEN IMS-ohjelma alkaa, kun ( 1 ) kukin osallistuja on ratifioinut IMS-ohjelman ohjesäännöt (2) IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean jäsenet on nimitetty (3) alueelliset sihteeristöt on nimetty. VIII. IMS-OHJELMAN PÄÄTTÄMINEN IMS-ohjelma päättyy sovitun aloituspäivänsä kymmenentenä vuosipäivänä, elleivät osallistujien hallitukset ja/tai hallintoviranomaiset ohjelman seitsemäntenä toimintavuotena päätä toisin. IX. UUSIEN OSALLISTUJIEN HYVÄKSYMINEN A. B. C. Ehdokasalueen hallituksen ja/tai hallintoviranomaisten on sitouduttava noudattamaan IMS- ohjelman viitesääntöjä. Ehdokasalueen ratifioitua IMS-ohjelman ohjesäännöt sen edustajat voivat osallistua yhteenliittymiin muiden kumppanien suostumuksella. Ehdokasalueen soveltuvuuden arvioimiseksi sen edustajien toimintaa on seurattava huolellisesti sopivan pituisen ajan. Kokelasajan (mahdollisesti muutamien vuosien) jälkeen hallitukset ja/tai hallintoviranomaiset tekevät IMS-ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean suosituksen perusteella päätöksen ehdokasalueen hyväksymisestä tai hylkäämisestä IMS-ohjclman kansainvälisen ohjauskomitean jäseneksi. -1W X. YHTEENLIITTYMIEN MUODOSTAMINEN Alueelliset sihteeristöt avustavat yhdessä alueiden välisen sihteeristön kanssa IMS-hankkeiden työy hteen 1 i ittym ien m uodostam isessa. A. Yhteenliittymän m uodostam isopas Alueelliset sihteeristöt ja alueiden välinen sihteeristö laativat yhdessä IMS-ohjelman viitesääntöjen pohjalta oppaan, jossa kuvataan ohjelman hallinto-organisaatio toimintarunko ja tavoitteet hankkeen ja yhteenliittymän valintaa koskevat vaatimukset käsiteltävät aiheet hankkeiden arviointi-ja valintamenettely sekä valintaperusteet. B. Kansainvälinen koordinoija Jokainen yhteenliittymä valitsee keskuudestaan kansainvälisen koordinoijan. Koordinoijan on oltava teollisuusyritys, joka on osoittanut kykenevänsä ohjaamaan monimuotoisia kansainvälisiä hankkeita ja jonka voimavarat ovat riittävät IMS-hankkeen päätökseen saattamiseksi. Koordinoijan tehtävät ovat seuraavat: 1. yhteenliittymän muodostamisen koordinointi 2. 3. 4. 5. yksityiskohtaisen hanke-ehdotuksen ja yhteistyösopimuksen valmistelun ohjaaminen toimiminen ensisijaisena yhteydenpitäjänä kaikessa viestinnässä yhteenliittymän ja IMS- ohjelman kansainvälisen ohjauskomitean sekä alueiden välisen sihteeristön välillä hankkeen onnistuneen toteuttamisen edistäminen hankkeen seurannan valmistelun ja tiedon levityksen koordinointi. C. Luettelo yhteistyöstä kiinnostuneista Alueellinen sihteeristö jakaa alueensa mahdollisia hankekumppaneita edustaville teollisille, akateemisille ja julkisille tahoille yhteenliittymän m uodostam i soppaan, tiedot alueellisista rahoitusmahdollisuuksista sekä alueellisen IMS-ohjelmakalenterin. Se laatii luettelon alueensa IMS-yhteistyöstä kiinnostuneista yrityksistä ja laitoksista. Luettelosta on käytävä ilmi näiden kiinnostuksen alat ja kyvyt. D. Yhteistyöehdokasluetteloiden vaihto Alueelliset sihteeristöt pitävät luettelot yhteistyöstä kiinnostuneista ajan tasalla ja välittävät ne toisilleen alueiden välisen sihteeristön kautta. Ne ottavat vastaan muiden alueiden luetteloita sisältöä ja välittävät niiden tiedot oman alueensa vastaavista aiheista kiinnostuneille yrityksille ja laitoksille. Alueelliset sihteeristöt edistävät eri alueiden yritysten ja laitosten kanssakäymistä ja yhteenliittymien muodostamista. IS E. Hanke-ehdotusten vaihto Yhteistyöstä kiinnostunut yritys tai laitos voi jättää alueensa sihteeristöön alustavia hanke- ehdotuksia kansainvälisen yhteenliittymän muodostamista varten. Alueellinen sihteeristö välittää alustavat hanke-ehdotukset kaikille samoista aiheista kiinnostuneille. Nämä voivat tietojen perusteella ryhtyä toimiin kansainvälisen yhteenliittymän muodostamiseksi. XI. HANKKEIDEN ARVIOINTI. VALINTA JA SEURANTA Hanke-ehdotusten on oltava näissä ohjesäännöissä määriteltyjen IMS-ohjelman periaatteiden, rakenteen ja henkistä omaisuutta koskevista oikeuksista annettujen sääntöjen mukaisia. A. Hankkeen valintaperusteet 1. teollinen merkitys 2. 3. 4. 5. aiheen vastaavuus liitteessä 1 lueteltujen aiheiden kanssa. IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea voi ajoittain muuttaa aiheluettelon sisältöä. tieteellinen ja tekninen laatu soveltamis-jakaupallistamismahdollisuudet yhteensopivuus liitteessä 2 mainittujen henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvien sääntöjen kanssa. IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea voi ajoittain muuttaa näitä sääntöjä. 6. Lisäarvo B. Yhteenliittymän valintaperusteet 1. Alueidenvälisyys Yhteenliittymään on kuuluttava jäseniä ainakin kolmelta alueelta. 2. Osallistumispanosten ja hyödyn jaon tasapuolisuus Yhteenliittymän jäsenten tulee osoittaa, että niiden osallistumispanokset ja osuudet saavutettavasta hyödystä jakautuvat tasapainoisesti ja tasapuolisesti. Jotta arviointi olisi mahdollista, kunkin jäsenen ja ryhmän osallistumispanokset tulisi arvottaa ja eritellä tyypeittäin (näihin tulee sisällyttää myös muut kuin suorat rahalliset panokset, kuten laitteistojen ja tilojen, henkilöstön, lähdeaineistojen tai teknisen osaamisen tai täydentävän henkisen omaisuuden käytettäväksi asettaminen). 3. Alueiden välinen johto Alueiden välisen yhteenliittymän on valittava itselleen kansainvälinen koordinoija. 4. Tulosten levittäminen Yhteenliittymän tulee esittää hankkeen tulosten levittämissuunnitelma. Levittämiseen on sisällyttävä IMS-yhteenliittymän muodostamisesta ja johtamisesta saadut kokemukset sekä henkistä omaisuutta koskevista oikeuksista annettujen sääntöjen sallimat omistusoikeuksien ulkopuoliset tekniset tulokset. 1& C. Hankkeen arviointi Ehdotuksen hyväksymismenettely on kolmivaiheinen: 1. Hanketiivistelmän arviointi Yhteenliittymän on laadittava tiivistelmä suunnitellun tutkimuksen sisällöstä. Tiivistelmä toimitetaan alueellisille sihteeristöille, jotka arvioivat sen alueensa näkökulmasta. Kunkin alueen valtuuskunta antaa tiivistelmästä suosituksensa IMS-ohjelman kansainväliselle ohjauskomitealle. Ellei ehdotusta hyväksytä, sen tekijöille annetaan tieto hylkäämisen syistä. 2. Yksityiskohtaisen hanke-ehdotuksen arviointi Yhteenliittymän on laadittava lopullinen, määrämuotoinen ehdotus ja jättää se kaikkien jäsentensä alueiden arvioitavaksi yksityiskohdittain. Lopulliseen ehdotukseen on sisällyttävä jokaisen jäsenen sitoumus noudattaa IMS-ohjelman periaatteita, rakennetta ja henkistä omaisuutta koskevia sääntöjä sekä allekirjoitettu yhteistyösopimus, joka sisältää henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät määräykset. 3. Lopullinen hyväksyntä IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea päättää hanke-ehdotuksen lopullisesta hyväksymisestä ehdotusten ja alueiden suositusten perusteella. D. Hankkeen seuranta IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea valvoo ja seuraa ohjelman kehitystä säännöllisesti. Tätä tarkoitusta varten kukin yhteenliittymä toimittaa IMS-ohjelman kansainväliselle ohjauskomitealle määrämuotoisen vuosikertomuksen. Alueet voivat tarkistaa omien yhteenliittymäjäsentensä edistymisen aina halutessaan. XII. PIENTEN JA KESKISUURTEN (PK-1 YRITYSTEN. KORKEAKOULUJEN JA VALTIOLLISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN ASEMA IMS-OHJELMASSA Sekä kukin osallistuja että IMS-ohjelman kansainvälinen ohjauskomitea kehittävät järjestelmiä, jotka tekevät mahdolliseksi pk-yritysten suoran ja epäsuoran osallistumisen IMS-ohjelmaan. Tämän lisäksi kaikkien alueiden tulisi harkita seuraavia toimenpiteitä: A. B. C. D. E. F. selkeiden ja perinpohjaisten henkistä omaisuutta koskevien ohjeiden laatiminen alueen lakeihin ja tapoihin sisältyvien rajoitteiden kartoitus sekä niiden käytännön vaikutusten selvittäminen perusneuvontapal velu iden järjestäminen erityisesti pk-yritysten tarpeisiin sovelletun sähköisen yhteistyökumppanin etsintäpalvelun luominen yhteistyömahdollisuuksia jo perustettujen tai perusteilla olevien yhteenliittymien kanssa etsivien pk-yritysten tietojen kerääminen sähköiseen rekisteriin IMS-hankkeista saatujen kokemusten jatkuva kerääminen"case"-kokoelmaksi, jota hanketyöryhmät kartuttavat G. eri pk-aloille suunnattujen tiedonlevitystapahtumien järjestäminen. 1} Luettelo ei ole tyhjentävä, ja ohjelman kehittyessä olisikin jatkuvasti tutkittava pk-yritysten osallistumista ja arvioitava niiden tulevia tarpeita. Edellä esitettyjä keinoja voi käyttää myös edistämään korkeakoulujen ja valtiollisten tutkimuslaitosten osallistumista IMS-hankkeisiin. Korkeakoulujen asema on tärkeä myös tutkimuksissa saatujen tulosten välittämisessä seuraavalle toimijasukupoivelle. XIII. TULOSTEN LEVITTÄMINEN Tiedonlevitys on äärimmäisen tärkeää myös IMS-ohjelmassa. Siinä on kuitenkin noudatettava liitteessä 2 annettuja henkistä omaisuutta koskevia sääntöjä. Tämä koskee myös hankkeiden teknisten välitulosten ja lopullisten tulosten levitystä. Tiedonlevitys kattaa hanketason, alueellisen ja alueiden välisen tason. Tiedonlevityskeinoja voivat olla muun muassa kirjalliset raportit, kansainväliset konferenssit ja tieteelliset julkaisut. 16 ITC:nehdotus täysimittaisen IMS-ohjelman aiheiksi Tämän aiherungon tarkoitus on rohkaista mahdollisia ehdokkaita kehittämään hankkeita, joiden toteutukselle kansainvälisestä yhteistyöstä on selvää hyötyä. Sellaiset hankkeet, joiden hanke- ehdotuksessa voidaan osoittaa kansainvälisen yhteistyön olevan alueellista toimintaa parempi ratkaisu, olisi asetettava etusijalle. Liite 1 1 Tuotteiden elinkaareen liittyvät aiheet • Valmistusjärjestelmien uudet mallit Näistä esimerkkejä ovat muun muassa "agile manufacturing", "fractal factory", "bionic manufacturing" ja "holistic enterprise integration". • Älykkäiden viestintäverkkojen soveltaminen valmistuksen tietojenkäsittelyyn Jotta maailmanlaajuisen hankinta-ja jakeluverkoston toiminta ja vaikutukset olisivat hallittavissa, tietoverkkoja, tiedonhallintasovelluksia ja -välineitä on kehitettävä. • Ympäristönsuojelu, energian ja raaka-aineiden säästävä käyttö Ympäristöä, energian ja raaka-aineiden käyttöä koskevista kysymyksistä on tullut niin monitahoisia, että niiden käsitteleminen edellyttää useiden alojen asiantuntijoiden yhteistyötä. Olosuhteet maailman eri puolilla vaihtelevat suuresti, ja valmistusympäristön suojeluratkaisujen tarkastelukulmia ja arviointiperusteita on tämän vuoksi tarpeen yhtenäistää. • Kierrätys ja uudelleenkäyttö Toistaiseksi on lähes mahdotonta kierrättää tuotteita alueelta toiselle. Ajan mittaan tämä saattaa haitata vakavasti alueiden välistä vapaakauppaa. Tämän vuoksi IMS-ohjelmassa tulisi kehittää myös maailmanlaajuisesti hyväksyttäviä kierrätysperiaatteita ja -tapoja. • Taloudelliset arviointimenetelmät Valmistusalan tutkijoiden ponnisteluista huolimatta uudentyyppisiä ongelmia syntyy nopeammin kuin ongelmanratkaisumenetelmiä pystytään kehittämään ja soveltamaan käytäntöön. Usein tähän on syynä uusien valmistusjärjestelmien verotuksen ja taloudellisen arvioinnin epäyhtenäisyys. IMS-ohjelmaan tulisikin sisältyä hankkeita, joissa päämääränä on valmistusjärjestelmien selkeiden taloudellisten tarkastelu-ja arviointimenetelmien kehittäminen yhteisymmärryksen saavuttamiseksi valmistusmenetelmien arvioinnissa. 2 Valmistusmenetelmien kehittämiseen liittyvät aiheet Muuttuvat vaatimukset, työmäärän ja raaka-aineiden tarpeen pienentäminen ja työolojen parantaminen edellyttävät nopeita ratkaisuja. Tähän liittyvät seuraavat aiheet: • Ympäristövaikutukset minimoivat puhtaat valmistusmenetelmät Järjestelmät, joissa päästöt on minimoitu Järjestelmät, joissa jätteet on minimoitu Tuotantolaitosten elinkaarianalyysi 13 • Energiaa säästävät valmistusmenetelmät Energian kulutuksen minimoiminen Energian tarvetta vähentävät kierrättävät prosessit Energiansäästömoduu I it Energiaa säästävät tuotannonohjaustekniikat • Valmistusmenetelmiin liittyvät innovaatiot Pikamallinnusmenetelmistä (Rapid Prototyping Methods) johdetut uusien tuotteiden kehittelymenetelmät Työolojen, tuotteiden ja raaka-aineiden muutoksiin joustavasti mukautuvat valmistusmenetelmät • Tuotantojärjestelmien osien muunnettavuuden ja itsenäisyyden parantaminen Avoimet jaetut järjestelmät ja niiden osat, joita voi käyttää miehittämättömissä, työvoimavaltaisissa sekä sekajärjestelmissä ja jotka voi sopeuttaa tuotteiden ja materiaalien muutoksiin • Valmistuksen eri osatekijöiden ja toimintojen yhteentoimivuuden parantaminen Rajatuista alueista koostuva valmistusinfrastruktuuri Toisiinsa kytketyt tietojärjestelmät (esimerkiksi moduulien etätunnistus) 3 Johtamis-, ohjaus- ja suunnitteluvälineiden kehittämiseen liittyvät aiheet Teollinen tuotanto on osa maailmantaloutta. Raaka-ainelähteiden ja jalostuspaikkojen maantieteellistä sijaintia koskevat strategiset päätökset saavat yhä enemmän merkitystä maailmassa, josta on muotoutumassa yksi ainoa markkina-alue. Linja-ja hierarkiset rakenteet ovat yhä yleisiä teollisessa tuotannossa. Muutos kohti muunlaisten rakennemallien soveltamista on kuitenkin meneillään, mikä aiheuttaa tuntuvia muutoksia organisaatioihin, järjestelmiin ja työtapoihin. Muutoksen edellyttämien uusien tuotantostrategioiden määrittämiseksi sekä liikkeenjohto-ja työmenetelmien kehittämiseksi tarvitaan metodologisia tutkimuksia ja uusia välineitä. Kaupallisen prosessin uudelleenmuokkausta varten on luotava menetelmiä ja työkaluja. Tuotantostrategioiden analysointiin ja kehittämiseen tarvitaan uusia mallinnustyökaluja. Virtuaali- ja verkostoyritysympäristössä tarvitaan suunnittelumenetelmiä ja -työkaluja. 4 Inhimilliset, organisaatioon liittyvät yhteiskunnalliset aiheet • Valmistustoiminnan julkisen kuvan kehittämis-ja edistämishankkeet Tuotantoinsinöörit sijoittuvat yleisesti insinöörien palkka-asteikon alapäähän, eikä alan arvostus ole erityisen suuri. Tämän vuoksi ITC ottaa huomioon myös vahvojen, maailmanlaajuisesti tunnustettujen ammatillisten yhdistysten ja koulutuslaitosten kehittämishankkeet, joilla pyritään lisäämään alan tuntemusta ja arvostusta. Näihin ehdotuksiin sisältyy kansainvälisten valmistusalan edistämisjärjestöjen perustaminen. ?C • Ammattikunnan koulutuksen tehostaminen Akateemisessa koulutuksessa korostetaan usein teoriaa käytäntöön soveltamisen kustannuksella. Peruskoulutuksessa ei lisäksi aina ole osattu ottaa riittävästi huomioon teollisuuden tarpeita, minkä seurauksena valmistuneiden insinöörien taidot ovat usein puutteellisia. Tämä taas on heijastunut joidenkin teollisuudenhaarojen kykenemättömyytenä muokata innovaatioista menestyviä tuotteita. Teollisuuden ja koulutuslaitosten tulisikin lähestyä toisiaan ja tarkistaa tavoitteidensa tärkeysjärjestystä. Organisaatiomuutosten seurauksena yritysten itse järjestämä koulutus muuttuu jatkuvaksi prosessiksi, joka tähtää työntekijöiden taitojen pitämiseen ajan tasalla sekä heidän valmiuksiensa parantamiseen. Nämä ovat keskeisiä tekijöitä kaikissa järjestelmissä. • Itsenäiset ulkomaantoimipisteet (täydentävien kaupallisten toimintojen sijoittaminen tytäryhtiöihin) Ulkomaantoimipisteitä perustamalla on yleensä pyritty kasvattamaan markkinaosuutta ja pienentämään valmistuskustannuksia - ulkomailla toimivan henkilöstön kehittämiseen on kiinnitetty vähemmän huomiota. Ulkomaantoimipisteiden itsenäisyyden vahvistaminen on kuitenkin usein eduksi, sillä silloin ne pystyvät reagoimaan joustavammin alueensa muuttuviin olosuhteisiin. Itsenäisyyden lisääminen on myös sopusoinnussa organisaatioiden hajauttamis-, vastuunjako- ja hierarkioiden mataloittamisperiaatteiden kanssa. Tämän lisäksi se tukee toimipisteen sijoitusalueen paikallista kehitystä ja edistää IMS-ohjelman tavoitteiden mukaisesti vaimistustietouden leviämistä. • Yritysten tietopankit: tiedon säilyttäminen, kehittäminen ja käyttäminen Teollisuusyritysten tietolähteet ovat usein hajallaan ja tiedot vaikeasti löydettävissä. "Oppiva organisaatio" on malli, jonka avulla tiedot voidaan järjestää rakenteeksi, jota on mahdollista käyttää tehokkaasti hyödyksi päätöksenteossa. Tietomallien kehittäminen ja soveltaminen tarjoaa merkittävän kentän IMS-hankkeille. • Uusien tuotantoparadigmojen tehokkuuden arviointiperusteet Uusien tuotantoparadigmojen on osoittauduttava tehokkuudeltaan entisiä paremmiksi, kun tarkasteluperusteina ovat kustannukset, laatu, jakelu ja joustavuus. Näistä ensimmäiset kolme ovat massatuotannossa yleisesti käytettyjä tehokkuuskriteerejä, kun taas joustavuus on uuden paradigmatuotannon avainkäsite. Uusien paradigmojen hyväksymisen edistämiseksi tehokkuuden arviointitapoja olisi kehitettävä. 5 Virtuaali- ja verkostoyritystoimintaan liittyvät aiheet Verkostoyritystoiminnalla tarkoitetaan toimintatapaa, jossa yritys käyttää markkinoiden vaatimusten mukaisesti ulkopuolisia palveluita omistamatta niitä itse. Vaikka yritysten keskittyminen pääosaamisalueisiinsa tekee mahdolliseksi yhä vaikuttavammat saavutukset, tuotteiden ja palveluiden toimittaminen asiakkaille edellyttää asiantuntemusten yhdistämistä. Jatkuvasti muuttuvilla markkinoilla myös voimavarayhdistelmän on muututtava. Verkostoyritystoim intä, joka periaatteessa on rajattomasti mukautettavissa oleva tuotantovoimavara, on tässä mielessä ihanteellinen vaihtoehto. Malli on sovellettavissa suuriinkin yrityksiin, kun ne yhä yleisemmin muuntuvat pienemmistä yksiköistä koostuviksi. Verkostoyritystoiminta edellyttää edistyneiden tiedonsiirto-ja tietokantatekniikkojen hyväksikäyttöä. Suurimmat haasteet liittyvät kuitenkin organisaatiokysymyksiin. Aiheeseen liittyviä kehittämis-ja tutkimuskohteita ovat muun muassa seuraavat: 2-1 verkostoyrityksen koko arvoketjun kattavan tiedonsiirron ja logistiikan määrittely-ja tukimenetelmät arvoketjussa suunnitteluyhteistyötä tukevat rakenteet (kaupalliset, toiminnalliset ja tekniset), esimerkiksi yhteissuunnittelu yritysverkoston eri osien kesken kulujen, vastuiden, riskien ja tuloksen jakamisperiaatteet ja -menetelmät verkostoyrityksessä verkostoyrityksen itsenäisten yksiköiden välinen yhteistyö. 2<L Liite 2 Tutkimus- ja kehityshankkeiden henkistä omaisuutta koskeviin oikeuksiin liittyvät säännöt Tavoitteet Nämä säännöt sisältävät pakolliset määräykset, joita Intelligent Manufacturing Systems (IMS)-ohjelman HANKKEISIIN osallistuvien KUMPPANIEN on noudatettava, sekä suositeltavat periaatteet. Määräysten tavoitteena on taata IMS-OHJELMAN HANKKEISSA hyödyksi käytettävää ja syntyvää henkistä omaisuutta koskevat oikeudet sekä varmistaa, että (a) (b) OSALLISTUJIEN osallistumispanokset HANKKEISSA ja HANKKEISTA saatu hyöty jaetaan tasapainoisesti ja tasapuolisesti KUMPPANIEN joustavan kanssakäymisen edellyttämä toiminnanvapaus sekä HANKKEIDEN väliset ja KUMPPANIEN väliset menettelyjen yhtenäisyysvaatimukset ovat tasapainossa ( c ) KUMPPANIT jakavat tutkimuksen tulokset tasapuolisesti tavalla, joka suojaa yhteistyön aikana hyödyksi käytettyä ja syntynyttä henkistä omaisuutta. 1 artikla: Määritelmät 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 1. 5 1. 6 1. 7 TILITYS. Minkä tahansa hyvityksen, kuten tekijänoikeuskorvauksen tai käyttölupamaksun, jakaminen kahden KUMPPANIN kesken, kun toinen KUMPPANEISTA ilmaisee tai siirtää yksin tai yhteisesti omistamaansa UUTTA TIETOA kolmannelle osapuolelle tai myöntää kolmannelle osapuolelle siihen käyttöluvan. SIDOS. Mikä tahansa oikeudellinen objekti, jonka jokin KUMPPANI omistaa tai jota se hallitsee suoraan tai epäsuorasti tai joka omistaa tai hallitsee suoraan tai epäsuorasti jotakuta KUMPPANIA tai joka on saman omistus- tai hallintasuhteen alainen kuin jokin KUMPPANI. Valtiollinen yhteisomistus- tai yhteishallintasuhde ei yksin synnytä SIDOSTA. Omistus tai hallinta on olemassa suoraan tai epäsuorasti seuraavissa tapauksissa: (a) (b) yli 50 %:n omistus liikkeelle lasketusta omasta osakepääomasta yli 50 %:n omistus osakkeista, jotka oikeuttavat äänestämään valittaessa johtavassa asemassa olevia henkilöitä, tai oikeus muulla tavoin valita tai nimittää johtavassa asemassa olevia henkilöitä tai enemmistöäänivalta ( c ) 50 %:n omistus osakkeista ja sopimuksellinen oikeus valvoa yrityksen johtamista ja toimintaa. TAUSTATIETO. TAUSTATIETOA KOSKEVIA OIKEUKSIA lukuun ottamatta kaikki KUMPPANIN tai sen SIDOKSEN omistamat tai hallitsemat tiedot ja HENKISTÄ OMAISUUTTA KOSKEVAT OIKEUDET, jotka eivät ole UUTTA TIETOA. TAUSTATIETOA KOSKEVAT OIKEUDET. Muuta kuin UUTTA TIETOA olevat KUMPPANIN tai sen SIDOKSIEN omistamat tai hallitsemat patentit, malli-ja hyödyllisyysmallioikeudet sekä näiden julkiseksi tulleet hakemukset, joita koskeva käyttölupa on tarpeen HANKKEEN toteuttamiseksi tai UUDEN TIEDON kaupalliseksi hyödyntämiseksi. LUOTTAMUKSELLINEN TIETO. Kaikki tieto, joka on luottamuksellista lain tai kirjallisen luottamuksellisuussopimuksen perusteella ja joka ei ole yleisesti saatavissa. YHTEENLIITTYMÄ. YHTEENLIITTYMÄN muodostaa vähintään kolme RYHMÄÄ, jotka ovat sopineet toteuttavansa yhdessä HANKKEEN. YHTEISTYÖSOPIMUS. YHTEENLIITTYMÄN KUMPPANIEN laatima sopimus tai sopimukset HANKKEEN toteuttamiseksi. 1. 8 UUSI TIETO. HANKKEEN aikana luotu, keksitty tai kehitetty tietoja HENKISTÄ OMAISUUTTA KOSKEVAT OIKEUDET. 1. 9 RYHMÄ. Yhdeltä OSALLISTUJA-ALUEELTA tulevat HANKKEEN KUMPPANIT. 1. 10 IMS-OHJELMA. Intelligent Manufacturing Systems -ohjelma. 1. 11 HENKISTÄ OMAISUUTTA KOSKEVAT OIKEUDET. Maailman henkisen omaisuuden järjestön perustavan yleissopimuksen1 (Tukholma, 14. 7. 1967 ) 2 artiklan vii kohdassa määritetyt oikeudet tavara-ja palvelumerkkeihin, kaupallisiin nimiin ja alkuperää osoittaviin merkintöihin liittyviä oikeuksia lukuun ottamatta. 1. 12 YLEISHYÖDYLLINEN YHTEISÖ. Julkis- tai yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka ei toiminnassaan tavoittele taloudellista hyötyä ja joka ei itse käytä UUTTA TIETOA kaupallisesti hyödyksi. 1. 13 OSALLISTUJA. Australia, Kanada, EY, ohjelmaan osallistuva EFTA-maiden ryhmä (Itävalta, Norja, Ruotsi, Suomi ja Sveitsi), Japani ja Yhdysvallat sekä muut maat ja maantieteelliset alueet, jotka voidaan hyväksyä IMS-OHJELMAAN OSALLISTUJIEN sopimalla tavalla. 1. 14 KUMPPANI. Oikeushenkilö tai luonnollinen henkilö, joka on tiettyä HANKETTA koskevan YHTEISTYÖSOPIMUKSEN KUMPPANI. 1. 15 HANKE. IMS-OHJELMAN alainen YHTEENLIITTYMÄN toteuttama tutkimus- ja kehityshanke. 1. 16 TIIVISTELMÄ. Tiivistelmä, jossa esitetään HANKKEEN asema, tavoitteet ja tulokset, mutta joka ei sisällä LUOTTAMUKSELLISTA TIETOA. 2 artikla: Pakolliset määräykset Jokaiseen yhteistyösopimukseen on sisällytettävä tämän artiklan 2. 1 - 2. 13 kohdan kanssa täysin yhdenmukaiset ehdot ja edellytykset. Yhteistyösopimuksissa on käytettävä tämän asiakirjan 1 artiklassa määriteltyjä käsitteitä. Jos hankkeeseen tai kumppaniehdokkaaseen tai tämän sidoksiin kohdistuu lakien tai sopimusten perusteella viranomaisvaatimuksia, jotka vaikuttavat yhteistyösopimuksen mukaisiin oikeuksiin ja velvoitteisiin, kumppaniehdokkaan on tehtävä selkoa tiedossaan olevista vaatimuksista muille kumppaneille ennen yhteistyösopimuksen allekirjoittamista. Jos hankkeeseen kohdistuu viranomaisvaatimuksia, KUMPPANIEN on varmistettava, että uuden tiedon omistamista, käyttöä, ilmaisemista ja käyttölupien myöntämistä koskevat ehdot ovat näiden pakollisten määräysten mukaiset. Kumppanit antavat hankkeen alussa toisilleen lyhyen selvityksen niistä sidoksistaan, jotka ovat yhteydessä hankkeen toteuttamiseen, samoin kuin näiden sidosten muutoksista hankkeen aikana. Yhteistyösopimukseen liittymisen yhteydessä sekä mahdollisten uusien sidosten syntyessä kumppanit voivat päättää yhteistyösopimuksen ehtojen sallimissa rajoissa, koskevatko näiden määräysten mukaiset oikeudet ja velvoitteet myös sidoksia. Kirjalliset sopimukset 2. 1 Kumppanit laativat ja allekirjoittavat kirjallisen, tämän asiakirjan kanssa sopusoinnussa olevan yhteistyösopimuksen, joka ohjaa hankkeen toteuttamista. Katso liite III. 3 i V/ Omistussuhteet 2. 2 Uuden tiedon omistaa se kumppani yksin tai ne kumppanit yhteisesti, jotka ovat sen luoneet. 2. 3 2. 4 2. 5 Kumppani, joka omistaa yksin uutta tietoa, voi ilmaista sen kolmannelle osapuolelle tai myöntää siihen muun kuin yksinoikeudellisen käyttöluvan ilman tilitysvelvollisuutta muille kumppaneille. Kumppani, joka omistaa yhteisesti uutta tietoa, voi ilmaista sen kolmannelle osapuolelle tai myöntää siihen muun kuin yksinoikeudellisen käyttöluvan ilman muiden kumppanien suostumusta ja ilman, että näitä kohtaan syntyisi tilitysvelvollisuus, paitsi jos yhteistyösopimuksessa toisin määrätään. Kumppani voi siirtää yksin omistamansa oikeuden tai omistusoikeusosuutensa taustatietoon, taustatietoa koskeviin oikeuksiin ja uuteen tietoon kolmannelle osapuolelle ilman muiden kumppanien suostumusta ja ilman, että näitä kohtaan syntyisi tilitysvelvollisuus. Kumppanin, joka siirtää taustatietoa koskeviin oikeuksiin tai uuteen tietoon liittyviä omistusoikeuksiaan kolmannelle osapuolelle, on sidottava siirrot yhteistyösopimukseen ja vaadittava jokaiselta siirron vastaanottajalta kirjallinen sitoumus siitä, että tämä täyttää yhteistyösopimuksen perusteella siirrettyihin oikeuksiin liittyvät velvoitteet. Tietojen levittäminen 2. 6 2. 7 Kaikki IMS-hankkeissa toimivat kumppanit ja IMS-ohjelman komiteat voivat tutustua hankkeiden tiivistelmiin. Yhteenliittymä laatii hankkeen päätyttyä julkisen kertomuksen, joka sisältää hankkeen tiivistelmän. Käyttöluvat Uusi tieto 2. 8 Kukin kumppani sidoksineen voi käyttää uutta tietoa korvauksetta tutkimukseen ja kehitystyöhön sekä kaupallisesti. Kaupallisessa käytössä uuteen tietoon on käyttö-, valmistus-, valmistuttamis-, myynti-ja tuontioikeus. Erikoistapauksissa kumppanit voivat kuitenkin sopia yhteistyösopimuksessa, (a) (b) että kumppanina olevan yleishyödyllisen yhteisön omistaessa yksin uutta tietoa tämän tiedon kaupallisesta käytöstä maksetaan korvaus kyseiselle yhteisölle että kumppanina olevan yleishyödyllisen yhteisön omistaessa uutta tietoa yhteisesti tämän tiedon kaupallisesta käytöstä maksetaan korvaus kyseiselle yhteisölle. Korvausten on kuitenkin oltava pieniä, eivätkä ne saa loukata IMS-ohjelman osallistumispanosten ja hyödyn jakamisessa noudettavaa oikeudenmukaisuuden ja tasapuolisuuden periaatetta. 2. 9 Kumppani ja sen sidokset, jotka eivät omista uutta tietoa, eivät saa ilmaista sitä kolmannelle osapuolelle tai luovuttaa siihen saamaansa käyttölupaa edelleen. Kaikki kumppanit ja niiden sidokset voivat kuitenkin normaalin liiketoiminnan yhteydessä (a) (b) ilmaista uusia tietoja luottamuksellisesti, jos se on tarpeen tuotteiden valmistamiseksi, valmistuttamiseksi, tuomiseksi tai myymiseksi luovuttaa edelleen uutta tietoa sisältävään konekieliseen tietokoneohjelmaan saamansa käyttöluvan (c) tarjota ja toimittaa tuotteita tai palveluita, joihin luonnostaan sisältyy uutta tietoa. Taustatieto 2. 10 Hankkeen kumppani voi halutessaan luovuttaa muille kumppaneille omistamaansa taustatietoa tai käyttöluvan siihen, mutta ci ole velvollinen tekemään sitä. 2. 11 Kumppani ja sen sidokset saavat ilman erillistä rahallista tai muuta korvausta käyttää toisen kumppanin tai sen sidosten taustatietoa koskevia oikeuksia ainoastaan hankkeen sisäisessä tutkimus-ja kehitystyössä. 2. 12 Kumppanin tai sen sidoksen on myönnettävä tavanomaisin kaupallisin ehdoin toisille kumppaneille tai niiden sidoksille käyttölupa omistamiinsa taustatietoa koskeviin oikeuksiin, jos uuden tiedon kaupallinen hyödyntäminen tätä edellyttää, paitsi (a) jos oikeudet omistavaa kumppania tai sen sidosta koskeva laki- tai sopimusvelvoite, joka on syntynyt ennen yhteistyösopimuksen allekirjoittamista, tämän estää. Velvoitteen alaiset taustatietoa koskevat oikeudet on lisäksi yksilöitävä yhteistyösopimuksessa. (b) jos kumppanit poikkeuksellisesti sopivat toisin. Poikkeusmenettelyn alaiset taustatietoa koskevat oikeudet on yksilöitävä yhteistyösopimuksessa. Oikeuksien voimassaoloaika 2. 13 Yhteistyösopimuksessa on määrättävä, että kumppanien ja niiden sidosten uuteen tietoon, taustatietoon ja taustatietoa koskeviin oikeuksiin liittyvät oikeudet ja velvoitteet ovat voimassa yhteistyösopimuksen voimassaoloajan. 3 artikla: Seikat, joista yhteistyösopimuksessa on määrättävä Kumppanien tulee sisällyttää yhteistyösopimukseen määräykset seuraavista seikoista: Tulosten julkistaminen 3. 1 3. 2 Kumppanit päättävät, tarvitaanko hankkeen muiden tulosten kuin tiivistelmän julkistamiseen kaikkien kumppanien lupa. Kumppanit päättävät, voivatko kumppanina olevat yleishyödylliset yhteisöt julkaista yksin omistamaansa uutta tietoa osana akateemista toimintaansa. Jos näin päätetään, julkaisutoiminnassa on toteutettava 3. 3 ja 3. 4 kohdan mukaiset riittävät uuden tiedon suojausmenettelyt. Uuden tiedon suojaaminen 3. 3 3. 4 Kumppanit sopivat menettelystä, jolla uudelle tiedolle haetaan henkistä omaisuutta koskevien oikeuksien mukainen lainsuoja, ja tehdessään keksinnön ne ilmoittavat saman hankkeen muille kumppaneille asianmukaisesti sille haetusta lainsuojasta sekä antavat siitä yleiskuvauksen. Kumppanit sopivat nopeasta ilmoittamisesta hankkeen muille kumppaneille sekä pyynnöstä ja keskinäisesti sovituin edellytyksin keksinnön julkistamisesta. Kumppanit sopivat myös avustavansa kohtuullisesti toisiaan kunkin omistaman uuden tiedon suojaamisessa, jos yksi tai useampi kumppani, joka omistaa uutta tietoa, ei aio tätä suojata. Luottamukselliset tiedot 3. 5 Kumppanit sopivat toimenpiteistä, joilla ne varmistavat, että kukin kumppani ja sen sidokset käyttävät ja luovuttavat saamiaan luottamuksellisia tietoja ainoastaan siten ja siinä laajuudessa kuin tietojen toimittamiseen liitetyt ehdot sallivat. 16 Erimielisyyksien ratkaiseminen ja sovellettava lainsäädäntö 3. 6 Kumppanit sopivat yhteistyösopimuksessa tavasta, jolla mahdolliset erimielisyydet ratkaistaan. 3. 7 Kumppanit sopivat yhteistyösopimuksessa, mitä lakia yhteistyösopimukseen sovelletaan. 4 artikla: Valinnaiset säännökset Kumppanit voivat halutessaan sisällyttää yhteistyösopimukseen myös seuraavia seikkoja koskevia määräyksiä: SIDOKSET KILPAILUNRAJOITUSTEN ESTÄMINEN JA KILPAILULAINSÄÄDÄNTÖ SOPIMUKSEN IRTISANOMINEN JA PURKAMINEN TYÖNANTAJIEN JA TYÖNTEKIJÖIDEN VÄLISET SUHTEET VIENTITARKASTUKSET JA VAATIMUSTENMUKAISUUS SOPIMUKSEN SOVELTAMISALA KUMPPANIEN TARKOITUKSET KÄYTTÖLUPIEN MYÖNTÄMINEN MUIDEN HANKKEIDEN KUMPPANEILLE KÄYTTÖLUVAN MYÖNTÄJÄN VASTUUN LAAJUUS KÄYTTÖLUVAN SAAJAN TOIMINNASSA TEKNOLOGIA TYÖNTEKIJÖIDEN OSOITTAMINEN JA VUOKRAAMINEN SEKÄ NÄIDEN OIKEUDET UUSIEN KUMPPANIEN HYVÄKSYMINEN HANKKEESEEN JA HANKKEESTA EROAMINEN SOPIMUKSEN VOIMASSAOLOAJAN JÄLKEISEN YHTEISTYÖN PERIAATTEET LUOTTAMUKSELLISEN TIEDON SUOJAAMINEN, KÄYTTÖJÄ SALASSAPITOVELVOLLISUUDET JÄÄNNÖSTIEDOT TAUSTATIETOA KOSKEVIEN OIKEUKSIEN KÄYTTÖLUPAMAKSUT TIETOKONEOHJELMOINNISSA KÄYTETTÄVÄ LÄHDEKIELI VEROTUS SOPIMUSKAUDEN PITUUS TAI SOPIMUKSEN VOIMASSAOLO Hankkeen luonteen ja olosuhteiden mukaan kumppanit voivat sisällyttää yhteistyösopimukseen myös muita seikkoja koskevia määräyksiä. Valinnaiset määräykset eivät saa olla ristiriidassa näiden sääntöjen 1 ja 2 artiklan kanssa. ^} Liite III. 3 Maailman henkisen omaisuuden järjestön perustava yleissopimus (Tukholma, 14. 7. 1967 ) Sopimuksen 2 artiklan viii kohdan mukaan henkinen omaisuus käsittää ". ne oikeudet, jotka liittyvät kirjallisiin, taiteellisiin ja tieteellisiin teoksiin esittävien taiteilijoiden esityksiin, äänitteisiin ja radiolähetyksiin keksintöihin kaikilla ihmistoiminnan aloilla tieteellisiin löytöihin hyödyllisyysmalleihin ja ammatillisesti käytettäviin malleihin tavaramerkkeihin, palvelumerkkeihin sekä kaupallisiin nimiin ja alkuperää osoittaviin merkintöihin suojaan vilpillistä kilpailua vastaan, ja kaikkiin muihin oikeuksiin, jotka johtuvat henkisestä toiminnasta teollisuuden, tieteen, kirjallisuuden ja taiteen aloilla. " *. $ Arvoisa vastaanottaja, Vahvistan vastaanottaneeni. päivätyn kirjeenne, jossa lukee seuraavasti: Tutkimus-ja kehittämistoimintaa koskevan kansainvälisen yhteistyön periaatteet älykkäiden valmistusjärjestelmien (IMS) alalla Euroopan yhteisön sekä Amerikan yhdysvaltojen, Japanin, Australian, Kanadan ja EFTA-maiden Norjan ja Sveitsin välillä (Otsikko, tervehdys) Viittaan neuvotteluihin tutkimus- ja kehittämistoimintaa koskevasta kansainvälisestä yhteistyöstä älykkäiden valmistusjärjestelmien (IMS) alalla, jotka käytiin osallistujien, eli Euroopan yhteisön, Amerikan yhdysvaltojen, Japanin, Australian, Kanadan ja EFTA- maiden, Norjan ja Sveitsin, välillä. tarkoitus on IMS:ää koskevan yhteistyön periaatteista saavutetun Tämän kirjeen yhteisymmärryksen kirjaaminen. Kirje täydentää kansainvälisen ohjauskomitean toteutettavuustutkimuksen lopussa vuonna 1994 kehittämiä ohjesääntöjä (Terms of Reference, ToR) ja muuttaa ToR:n VIII artiklaa ja sen liitteessä 2 olevaa 1. 13 artiklaa, kuten jäljempänä esitetään. ToR liitteineen on tämän kirjeen liitteenä. 1. Tavoite Osanottajat tukevat ja helpottavat yhteistyötä alueillaan sijaitsevien (jäsenvaltioiden alueilla sijaitsevien kun on kysymys Euroopan yhteisöstä) yksikköjen välillä IMS:n alalla. Tämän yhteistyön tulisi taata tasapaino teollisuuden kannalta hyötyjen merkittävää ja yhteisymmärrykseen. perustuttava molemminpuoliseen ja panosten välillä, sen tulisi olla hyötyyn ja 2. IMS-yhteistyön tekniset aiheet Yhteistyö kattaa alussa seuraavat viisi teknistä tutkimusalaa: (a) (b) (c) (il) (c) tuotteen elinkaareen liittyvät aiheet valmistusmenetelmiin liittyvät aiheet strategia-, ohjaus- ja suunnitteluvälineet inhimilliset, organisaatioon liittyvät ja yhteiskunnalliset aiheet \ii1uaai; jn \vrV<-^'-v -o-tintHH'. Nlf:""» niNvv Myös muita IMS:n toimialaan kuuluvia aiheita voidaan tarkastella. On tekniset aiheet ovat yhteneviä kuitenkin varmistettava, että uudet 23 osallistuja-alueiden hallitusten politiikan ja näkökohtien kanssa. teollisuuden tärkeimpien Yhteistyön muodot ja keinot Yhteistyö sisältää yksiköiden osallistumisen hankkeisiin yhteisesti hyväksyttyjen kansainvälisen yhteenliittymän luomisen ja toimiminnan menettelyjen mukaisesti, tieteenharjoittajien, insinöörien ja muun tarvittavan henkilöstön vierailuja, koulutusta ja täytäntöönpanon ja päätökseen vaihtoja hankkeiden menestyksekkään saattamisen kannalta olennaisissa tarkoituksissa. ja siihen voi sisältyä Tiedon levittäminen ja hyödyntäminen IMS:n puitteissa täytäntöön pannuista hankkeista syntyvän henkisen omaisuuden oikeuksiin (Intellectual Property Rights, IPR) sovelletaan IMS IPR-määräyksiä, jotka on esitetty ToR:n liitteessä 2. Tämän liitteen 1. 13 artikla muutetaan sen seikan huomioon ottamiseksi, että Itävalta, Ruotsi ja Suomi ovat Euroopan unionin jäseniä. Rahoitus Yhteistyötoimien rahoitus riippuu varojen saatavuudesta ja osaaottavilla alueilla sovellettavista laeista ja asetuksista, politiikasta ja ohjelmista. Jokainen osanottaja vastaa kustannuksista, jotka osallistumisesta sille aiheutuvat. tasavertaisesti - rahoituksella tai muulla Jokainen osanottaja osallistuu tavoin - alueiden välisen sihteeristön toiminnan täytäntöönpanoon ja kuluihin. IMS:n toteuttaminen ISC:n Kansainväliseen ohjauskomiteaan (ISC) nimetyt osanottajien edustajat toimivat yhdyssiteenä tai hallitustensa välillä. Osanottajien edustajat valvovat toteuttamista IMS:n tarkoituksen, periaatteiden ja ohjelmarakenteen mukaisesti, ja heidän tehtävänään on toteutuksen helpottaminen. Heillä on lisäksi seuraavat tehtävät: ja omien hallintoviranomaistensa alueellisten edistäminen sihteeristöjen välisen hyvän yhteistyön yhteistyön kannalta oleellisten alueellisia käytäntöjä, lakeja, asetuksia ja ohjelmia koskevien tietojen vaihto pk-yritysten IMS:ään osallistumisen helpottaminen suoraan ja välillisesti. Tähän sisältyisi erityisesti mahdollisuus käyttää sähköisiä välineitä yhteistyökumppanin ja etsimiseksi sähköisiä luetteloita yhteistyöstä kiinnostuneista tahoista 3o uusien osanottajien hyväksymistä koskevien ISC:n suositusten esittäminen hallituksille/hallintoviranomaisille päätöksentekoa varten Osanottajat järjestävät, hallinnoivat tai nimeävät alueelliset sihteeristönsä. Alueellisilla sihteeristöillä on erityisesti seuraavat vastuualueet: oikea-aikaisen hankkeiden helpottaminen alueellisella tasolla osanottajan alueella voimassa olevien sääntöjen ja menettelytapojen mukaisesti valinnan yhteenliittymän muodostamisen alueilla ja niiden välillä avustaminen kyseisillä toiminta alueellisten rakenteellisten ryhmien kanssa IMS:n mahdollistamiseksi 7. Kesto IMS-ohjelma kestää 10 vuotta, ja jokaisella osanottajalla on oikeus erota tarkastelevat koska tahansa 12 kuukauden varoitusajalla. Osanottajat yhteistyönsä periaatteita viisi vuotta jälkeen selvittääkseen, onko sitä jatkettava tai muutettava vai onko se lopetettava. Tämä korvaa ToR:n VIII artiklan. sen käynnistämisen 8. IMS:n toteuttaminen Euroopassa Euroopan yhteisö sekä Sveitsi ja Norja pidättävät itsellään oikeuden toimia yhdessä yhtenäisenä Euroopan alueena, jota edustaa kansainvälisessä ohjauskomiteassa yhdistetty valtuuskunta ja jota tukee yhtenäinen Euroopan IMS-sihteeristö. Euroopan komissio antaa tarvittavan tuen alueelliselle sihteeristölleen. Tämä kirje sekä sen hyväksyminen osallistujien toimesta täydentävät ja muuttavat ToR:ää ja kirjaavat yhteisymmärryksen IMS:ää koskevan yhteistyön periaatteista. Vastaanotan mielelläni varhaisen hyväksymisenne tälle yhteisymmärrykselle. Minulla on kunnia vahvistaa, että hallitukseni on samaa mieltä kirjeenne sisällön kanssa (päätös) (loppu) 2 >1 RAHOITUSSELVITYS 1. TOIMEN NIMI Sopimus kansainvälisestä tietokoneohjattujen valmistusjärjestelmien (Intelligent Manufacturing Systems) alalla kolmansien maiden kanssa (Australia, Kanada, Japani ja Yhdysvallat) sekä Efta-maiden kanssa (Norja ja Sveitsi). ja kehittämisyhteistyöstä tutkimus- 2. TALOUSARVION KOHDAT B6-7113 (tietoteknologia), B6-7121 (teollinen materiaaliteknologia) 3. OIKEUDELLINEN PERUSTE Euroopan unionin perustamissopimuksen 130 i ja 130 m artikla neuvoston päätös N:o 1110/94/EY, Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta toimien osalta tutkimusta, (1994-1998) teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevien neuvoston päätös N:o 94/802/EY tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta erityisohjelmasta tietoteknologian alalla (1994-1998) tutkimus- neuvoston päätös N:o 94/571/EY esittelyohjelma, kehittämisohjelman, teollisuusteknologian ja materiaaliteknologian alalla (1994-1998) erityisen mukaan lukien ja teknologisen toteuttamisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 616/96/EY, tehty 25 päivänä maaliskuuta 1996, tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevasta Euroopan yhteisön neljännestä puiteohjelmasta (1994-1998) tehdyn päätöksen N:o 1110/94/EY mukauttamisesta Itävallan tasavallan, Suomen tasavallan ja Ruotsin kuningaskunnan Euroopan unioniin liittymisen vuoksi. 4. TOIMEN KUVAUS 4. 1. Toimen yleiset tavoitteet (i) edistää Euroopan teollisuuden kilpailukykyä lisäämällä joustavuutta; (ii) vahvistaa Euroopan teollisuuden tieteellistä ja teknologista perustaa; (iii) parantaa elämänlaatua vastaamalla maailmanlaajuisiin kysymyksiin; (iv) tehdä kansainvälinen yhteistyö mahdolliseksi valmistusjärjestelmien alalla. tietokoneohjattujen Teknologinen osuus riippuu suurelta osin tieto- ja valmistustekniikan kehityksestä, ja siihen kuuluu teknologian ja moduulien kehittäminen älykästä, joustavaa ja puhdasta valmistusta varten sekä näiden sovellukset. '6<L 4. 2. Toimen kesto 10 vuotta - sopimuksen yhteisön osuuden jatkaminen neljännen puiteohjelman jälkeen riippuu myönteisestä päätöksestä, jonka lainsäädäntövaltaa käyttävät Sopimuksen tekevät komission viranomaiset peruuttamisesta on ilmoitettava 12 kuukautta aiemmin. ehdotuksen pohjalta. 4. 3 Kohderyhmä Teollisuuden organisaatiot, yliopistot ja tutkimuslaitokset Euroopan unionin alueella ja vastaavat organisaatiot Australiassa, Kanadassa, osallistuvissa Efta- maissa, Japanissa ja Yhdysvalloissa. 5. MENOJEN/TULOJEN LUOKITTELU Ei-pakolliset menot/jaksotetut määrärahat. 6. MENOJEN TAI TULOJEN TYYPPI Tutkimukset/tuet Periaatteessa välittömät toimet rahoitetaan 100-prosenttisesti. Yhdenmukaistetulle toiminnalle voidaan myöntää rahoitusta 100 prosenttiin asti yhteensovittamiskuluista. Tuki yhteisrahoitukselle muiden julkisen ja/tai yksityisen alan lähteiden kanssa: TTK-hankkeita käsittäville kustannuksiltaan jaetuille toimille myönnetään tukea enintään 50 %. TKK-hankkeisiin osallistuville yliopistoille ja muille tutkimuslaitoksille, jotka eivät analyyttiseen kirjanpitojärjestelmään riittävän yksityiskohtaisesti perustelemaan kokonaiskustannuksiakin komissiolle, voidaan myöntää lisäkustannusten rahoitusta 100 prosenttiin asti. tavalla pysty pohjautuvalla Muille kustannuksiltaan (esimerkiksi verkostot, koulutus, toimille toteutettavuuspalkinnot tai oheistoimenpiteet) voidaan myöntää rahoitusta 100 prosenttiin asti lisäkustannuksista tai toimenpiteen kustannuksista. jaetuille Henkilöstö-, hallinto- ja toimintakustannukset: Näihin kuuluvat myös henkilöstösääntöjen mukainen henkilöstö ja muu henkilöstö, tutkimukset, asiantuntijakokoukset, konferenssit ja kongressit, tiedottaminen ja julkaisut, hallinnolliset, tekniset ja toimintakustannukset sekä tietyt muut sisäisen infrastruktuurin kulut ja toimintakulut, jotka kuuluvat toiminnan tavoitteen saavuttamiseen ja ovat olennainen osa sitä. ^ 7. RAHOITUKSELLINEN VAIKUTUS 7. 1 Toiminnan kokonaiskustannusten arviointimenetelmä IMS-sopimuksen vuosittaiset kustannukset koostuvat kahdesta osasta: yhteisön osuudesta toimintojen rahoitukseen ja alueiden välisen sihteeristön (1RS) kustannuksiin sekä Euroopan IMS-sihteeristön (EIS) toteuttamiseen liittyvistä kuluista. IRS:n toteuttamisen osuudeksi on määritelty 280 000 ecua, ja tämä osuus IRS:n pysyy kokonaistoimintakuluista, jotka on arvioitu seuraavasti: seuraavina vuosina. Osuus olisi samanlaisena 1/3 IRS:n henkilöstö (mukaan lukien matkat, hallinnollinen tuki ja yleiskustannukset), arvio 504 000 ecua; konferenssit, arvio 168 000 ecua; edistämistoiminta, arvio 42 000 ecua; muut kustannukset, tutkimukset mukaan lukien, arvio 126 000 ecua. ElS. ään liittyviksi kustannuksiksi on määritelty 302 500 ecua, ja ne pysyvät samanlaisina seuraavina vuosina. Arvio on seuraavanlainen: asiantuntijoiden työmatkat kansainvälisiin tapaamisiin, arvio 15 kansainvälistä matkaa hintaan 3 500 ecua, yhteensä 52 500 ecua; palvelu- ja avustussopimukset: 100 työpäivää hintaan 600 ecua/päivä, jolloin kokonaiskuluiksi saadaan 60 000 ecua; tapaamiset, joihin osallistuu ulkopuolisia asiantuntijoita: 8 x 15 x 750 ecua, yhteensä 90 000 ecua; tulosten raportointi/tietoisuuden lisäämistapahtumat: 3 x 25 000 ecua, yhteensä 75 000 ecua; muut: 25 000 ecua. IMS:n toteuttamiseen liittyvät komission henkilöstö-ja hallintokulut ovat IT:n ja IMT:n erityisohjelmia varten varattujen henkilöstö- ja hallintokulujen enimmäismäärien mukaisia. IMS-sopimuksen hallinnon ei arvoida edellyttävän lisähenkilöstöä. Neljännen puiteohjelman saattavat muuttua sopimuksen jatkamisen mukaisesti (ks. kohta 4. 2) jälkeiselle kaudelle ennakoidut kustannukset ^1 7. 2 Kulujen eritelty jakautuminen Määrärahasitoumukset miljoonaa ecua (nykyisillä hinnoilla) Jakautuminen Vuosi n n+1 n+2 n+3 n+4 Yht. n+5 ja seur. vuodet Alueiden väl. sihteeristö Euroopan IMS- sihteeristö 0,280 0,280 0,280 0,280 0,280 1,400 2,800 0,302 0,302 0,302 0,302 0,302 1,510 3,020 Yhteensä 0,582 0,582 0,582 0,582 0,582 2,910 5,820 7. 3 Talousarvion osaan B sisältyvät tutkimuksia, asiantuntijoita jne. varten tarkoitetut toimintakulut MäärärahasitQumukset miljoonaa ecua (nykyisillä hinnoilla) Vuosi n n+1 n+2 n+3 n+4 Yht. n+5 ja seur. vuodet Tutkimukset 0,042 0,042 0,042 0,042 0,042 0,210 0,420 Asiantuntija tapaamiset Konferenssit ja kongressit Tiedotus ja julkaisut 0,142 0,142 0,142 0,142 0,142 0,710 1,420 0,056 0,056 0,056 0,056 0,056 0,280 0,560 0,075 0,075 0,075 0,075 0,075 0,375 0,750 Yhteensä 0,315 0,315 0,315 0,315 0,315 1,575 3,150 0,315 miljoonan ecun vuosittaiset kustannukset ovat osa kohdassa 7. 2 tarkoitettuja 0,582 miljoonan ecun vuosittaisia kustannuksia. B. J- 7. 4 Määrärahasitoumusten ja maksujen aikataulu miljoonaa ecua Vuosi n n+1 n+2 n+3 n+4 Yht. n+5 ja seur. vuodet Sitoumusten määrärahat Maksujen Määrärahat Vuosi n n+1 n+2 n+3 n+4 n+5 ja seur. vuodet 0,582 0,582 0,582 0,582 0,582 2,910 5,820 0,400 0,182 0,400 0,182 0,400 0,182 0,400 0,182 0,400 0,400 0,582 0,582 0,582 0,582 0,182 2,910 3,092 Yhteensä 0,582 0,582 0,582 0,582 0,582 2,910 5,820 Sitoumukset ja maksut jaetaan suhteessa 50:50 IT:n (B6-7113) ja IMT:n (B6- 7121) välillä. 8. PETOKSIA EHKÄISEVÄT TOIMENPITEET Tutkimussopimusten kaikkiin myöntämis- hallinnollisia ja rahoitustarkistuksia. Näihin kuuluvat: ja toteuttamisvaiheisiin liittyy useita Ennen sopimuksen tekoa: parhaimmat valitaan ja tutkimuskustannusten realistisuuden perusteella hankkeen luonne, kesto ja mahdollinen vaikutus huomioon ottaen; tieteellisen hankkeet näytön niiden tarkastellaan rahoitustietoja. hankkeen esittäjien neuvottelulomakkeessa antamia Sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen: tutkitaan varojen käyttöä koskevia ilmoituksia ennen ja jälkeen eri tasoisten maksujen suorittamista (varainhoidon valvoja ja tieteellinen johtaja); tueksi esitettyjen löytämään mahdolliset virheet asiakirjojen paikallisia ja tarkastuksia, epäselvyydet. Näiden joilla pyritään tarkastusten 3<r tiukentamiseksi komissio on perustanut keskitetyn tarkastusyksikön, joka vastaa kaikista tarkastuksista. Tarkastusten toteuttamisesta vastaavat joko tarkastusyksikön jäsenet tai heidän valvonnassaan yritykset tai tilintarkastajat, joiden kanssa komissio on tehnyt puitesopimuksen. 9. KUSTANNUS/TEHOKKUUS-ANALYYSIN OSATEKIJÄT 9. 1 Erityistavoitteet ja määrälliset tavoitteet; kohderyhmä Euroopan tason yleiset tavoitteet ovat: tehdä kansainvälinen yhteistyö mahdolliseksi valmistusjärjestelmien alalla tietokoneohjattujen parantaa elämänlaatua vastaamalla ympäristöön, turvallisuuteen liittyviin maailmanlaajuisiin kysymyksiin; terveyteen ja vahvistaa Euroopan teollisuuden tieteellistä ja teknologista perustaa; edistää Euroopan teollisuuden kilpailukykyä lisäämällä joustavuutta. Yleisellä tasolla kansainvälinen IMS pyrkisi: entistä tuotteita mahdolliseksi luonnonvarojen ja edellytyksiä, hienostuneemmat ja uudistumattomien tekemään valmistusmenetelmät parantamaan ympäristöä maailmanlaajuisesti parantamaan uudistuvien käytön tehokkuutta luomaan uusia merkittävästi käyttäjien elämänlaatua parantamaan valmistusympäristön laatua kehittämään tunnustetun ja arvostetun valmistusalan opin, mikä rohkaisisi tietämyksen siirtoa tuleville sukupolville vastaamaan maailmanlaajuiseksi edistämään valmistusalan ammattitaitoa kaikkialla maailmassa luomalla sille oppiaineen maailmanlaajuista tunnustusta jotka parantaisivat muuttumiseen valmistusalan valmistuksen tehokkaasti tarjoamalla ja ja se olisi liikkeellepaneva voima: maailmanlaajuisessa valmistusalan yhteistyössä, johon osallistuisivat suuret ja pienet yritykset, käyttäjät ja toimittajat, yliopistot ja hallitukset valmistusalan merkittävien parannusten kaikkialla maailmassa maailmanlaajuisten standardeja koskevien valmistussuositusten kehittämisessä standardoimista edeltäviä kysymyksiä koskevan yhteistyön kautta valmistusprosessien yhteistyön painopisteiden arvioimisessa ja valinnassa koskevan maailmanlaajuisen levittämisessä kehittämistä tulosten ^ johdonmukaisten ohjeistojen ja soveltamisessa siten, että osallistujien ja hankkeen yhteenliittymän osapuolten henkisen omaisuuden oikeuksia (IPR) kunnioitetaan. levittämisessä, hyväksymisessä 9. 2 Toiminnan perusteet Valmistusala on ensisijainen vaurauden luoja, ja se on keskeinen tekijä rakennettaessa terveen taloudellisen kasvun perustaa. valmistustoimintojen Korkealuokkaisten merkittävämmäksi markkinoiden muuttuessa maailmanlaajuisiksi. tarve on tullut entistä Kehittyneen valmistustekniikan alalla tehtävä tutkimus- ja kehittämistyö tulee tärkeämmäksi valmistustoimintojen kannalta. Maailmanlaajuisesti yhä toteutetaan merkittävää kehittyneen valmistustekniikan tutkimusta. Hyvin järjestetty kansainvälinen kehittyneen valmistustekniikan tutkimus- ja kehittämisyhteistyö voi parantaa valmistustoimintoja. 9. 3 Toiminnan tarkkailu ja arviointi 9. 3. 1 Perusteet Valitut suoritusten osoittimet (prosessikriteerit) sopimukseen osallistuvien organisaatioiden lukumäärä suurin osa osallistujista pienyrityksistä teollisuuden piiristä, erityisesti uusien yhteistyökumppanuussuhteiden lukumäärä hankkeiden ja muiden toimintojen kautta saatujen tulosten määrä ja vaikutus teknisten esittelyt konferensseissa ja kansainvälisissä näyttelyissä artikkeleiden ja muiden tieteellisten ja/tai teknisten raporttien julkaiseminen. 9. 3. 2 Suunnitellun arvioinnin yksityiskohdat ja aikataulu vähintään arvioidaan ulkopuolisten kerran asiantuntijoiden vuodessa jokainen hanke kanssa; yhteistyössä arviointiperusteisiin kuuluvat lisäarvo, kustannustehokkuus ja vaikutus. riippumattomista asiantuntijoista koostuvat paneelit arvioivat säännöllisesti aloitetta kokonaisuudessaan; mittarit määritellään aloitteen käynnistysvaiheessa. $€ 9. 3. 3 Käynnissä olevista toiminnoista saatujen tulosten arviointi loppuun saatetussa Nyt tutkittiin kuutta testitapausta vuosina 1993-1994. Testitapausten tuloksia tarkasteltiin sekä kansainvälisellä että Euroopan tasolla. Tärkeimmistä tuloksista voidaan antaa seuraava tiivistelmä: toteutettavuustutkimuksessa Testitapausten avulla on osoitettu, että kansainvälisten yhteenliittymien perustaminen on mahdollista siten, että prosessin aikana otetaan huomioon yleiskustannukset, viestintävälineet ja kulttuuriset vaatimukset. Testitapausten avulla kansainvälisen yhteistyön puitteet on perinpohjaisesti, ja tästä on saatu arvokasta palautetta. testattu Kulttuurin (tekninen ja johtamiskulttuuri) ja kielen asettamat esteet on voitettu. Kulttuurin monimuotoisuus oli osa testitapausten menestystä. Testitapaukset olivat merkittäviä teollisuuden kannalta. teollisuuden johtamia, ja niiden tulokset olivat työmenetelmistä, -mekanismeista Testitapausten eurooppalaiset osallistujat saivat tärkeitä tietoja muilla IMS- alueilla valmistuksessa käytetyistä ja lähestymistavoista. Euroopan vaikutuksen yrityksiin kansainvälisten yhteistyökumppaneiden avoimuus, erityisesti Japanin osalta, missä eurooppalaiset yritykset saattoivat asettaa henkilöstöään teollisuuden tutkimuslaboratorioihin, toteutettavuustutkimusta ja ne ovat käyttäneet mahdollisten yhteistyökumppaneiden löytämiseksi pitkän aikavälin teollista yhteistyötä varten. suuren teki 10. HALLINNOLLISET KULUT (TALOUSARVION OSA A) Ei kuluja. S<3 ISSN 1024-4492 KOM(96) 468 lopullinen ASIAKIRJAT FI 11 15 Luettelonumero : CB-CO-96-477-FT-C ISBN 92-78-09272-X Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 'l C,