title: BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA- PARLAMENTET om gennemførelsen og anvendelsen af Den Europæiske Investeringsbanks lån til projekter af fælles interesse i de lande i Latinamerika og Asien, som Fællesskabet har indgået samarbejdsaftaler med (1995- 1996)

eurovoc_concepts:
Asia
EIB loan
Latin America
cooperation policy
use of aid

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 09. 09. 1996 KOM(96) 429 endelig udg. BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET om gennemførelsen og anvendelsen af Den Europæiske Investeringsbanks lån til projekter af fælles interesse i de lande i Latinamerika og Asien, som Fællesskabet har indgået samarbejdsaftaler med (1995-1996) IN!)H()ll)SI'ORBiGNHLSI' 1. Indledning 2. Retlig ramme 3. Opgaverne i Latinamerika og Asien inden for rammerne af de aktiviteter, som Den Europæiske Investeringsbank varetager uden for Fællesskabet 4. Status over foranstaltningens tredje år 5. Generelle bemærkninger til transaktionerne og vurdering af Den Europæiske Investeringsbanks gennemførelse af mandatet for Latinamerika og Asien Bilag 1 Latinamerika og Asien: Oversigt over de lande, Fællesskabet har indgået en samarbejdsaftale med, og over de lande, der har indgået en rammeaftale med Den Europæiske Investeringsbank Bilag 2 Sammenfattende oversigt over Den Europæiske Investeringsbanks inter ventioner i Latinamerika og Asien i mandatets periode (23. 2. 1993-22. 2. 1996) Bilag 3 Sammenfattende oversigt over den sektoriale og geografiske fordeling af samtlige engagementer Bilag 4 Sammenfattende oversigt over de forskellige finansieringskilders andel i de projekter, der er finansieret af Den Europæiske Investeringsbank 1. Indledning Denne årsrapport om Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) aktiviteter i visse lande i Latinamerika og Asien (ALA) er udarbejdet inden for rammerne af Rådets afgørelse nr. 93/115/EØF af 15. februar 1993 (EFT L 45 af 23. 2. 1993). Den vedrører det tredje og sidste år af gennemførelsen af dette første ALA-mandat, som EIB har faet, og dækker perioden fra 23. 2. 1995 til 22. 2. 1996. Rapporten om det andet år blev oversendt til Rådet og Europa-Parlamentet i oktober 1995 (jf dok KOM(95) 507 endelig udg. af 30. 10. 1995). Ud over de faktuelle oplysninger om de gennemførte transaktioner i det tredje aktivitetsår indeholder denne rapport en oversigt over de indhøstede erfaringer siden foranstaltningens start. Aktiviteterne omfatter et beløb på 750 mio. ECU (mod 500 mio. ECU i 1993 og 1994) for 21 projekter (mod 13 i 1993/94) og 13 forskellige lande (mod 10 i 1993/94). 2. Retlig ramme Den retlige og institutionelle ramme for Latinamerika og Asien, er fastsat i følgende afgørelser og dokumenter: de opgaver, som Banken har fået i - Rådets afgørelse af 19. maj 1992, der opfordrer Banken til at intervenere i de lande i Latinamerika og Asien, der på datoen for denne afgørelse har indgået samarbejdsaftaler med Fællesskabet1 Foranstaltningen dækker en periode på tre år til et beløb af 250 mio. ECU pr. år. Det præciseres, at lånene skal anvendes til projekter af fælles interesse, der opfylder Bankens sædvanlige kriterier. - Rådeis afgørelse af 15. februar 1993 (afgørelse nr. 93/115/EØF, offentliggjort i EFT af 23. 2. 1993), hvorved Fællesskabet stiller garanti for operationer, der finansieres inden for disse rammer. - EIB-Styrelsesrådets beslutning af 22. februar 1993, der bemyndiger Banken til at iværksætte denne aktivitet inden for et samlet loft på 250 mio. ECU pr. år for en periode af tre år på betingelse af, at de ydede lån garanteres fuldstændigt af Fællesskabet. - Aftale om sikkerhedsstillelse mellem Fællesskabet og EIB, undertegnet den 4. og 17. november 1993. Dette dokument henviser til ovennævnte tekster og præciserer, at garantien gælder for en periode af tre år, der udløber den 23. februar 1996. Der er tale om 30 lande, som opfylder dette kriterium (17 i Latinamerika og 13 i Asien). Jf. oversigten i bilag 1. Siden Rådets afgørelse af 19. 5. 1992 er der undertegnet yderligere en samarbejdsaftale med Vietnam. Ud over disse tekster, der udgør det retlige grundlag for aktiviteterne, undertegner Banken i overensstemmelse med den praksis, der gælder for andre geografiske zoner, en "rammeaftale" med de lande, hvor den intervenerer; denne rammeaftale fastsætter den juridiske, fiskale og finansielle ramme for Bankens interventioner i det pågældende land. 3. Opgaverne i Latinamerika og Asien inden for rammerne af de aktiviteter, som Banken varetager uden for Fællesskabet Bankens opgaver i Latinamerika og Asien er at understøtte Fællesskabets sam arbejdspolitik. Forbindelserne, der har bestået i lang tid, gav sig udslag i en samarbejdspolitik, som Fællesskabet iværksatte i 1976 med visse af disse lande. Denne politik er i årenes løb blevet udbygget frem til afgørelsen fra 1992 og 1993 vedrørende Bankens interventioner. Den interesse, de pågældende lande (ALA-landene og EU-landene) samt virksom hederne og de europæiske økonomiske agenter har vist Bankens interventioner i Latinamerika og Asien, voksede i løbet af foranstaltningens tredje år i disse lande. Erfaringen bekræfter i stadig højere grad, at Banken kan spille en supplerende rolle i disse regioner. I internationale finansielle kredse betragtes EIB fortsat som en vigtig supplerende partner. Efter tre år har Banken altså klart kunnet konsolidere sin stilling som kapitalindskyder i ALA-landene. Dette spørgsmål behandles konkret i punkt 5 nedenfor. 4. Status over foranstaltningens tredje år I foranstaltningens tredje år, der sluttede den 22. februar 1996, godkendte Bankens bestyrelse nedenstående 7 transaktioner til et samlet beløb af 250 mio. ECU. Endvidere blev der foretaget en transaktion på 12 mio. ECU inden for rammerne af den samlede bemyndigelse på 20 mio. ECU i forbindelse med det første års aktiviteter. En mere detaljeret sammenfattende tabel over de transaktioner, der er iværksat og undertegnet frem til udgangen af foranstaltningens tredje år, er vedlagt som bilag 2. Land Sektor LATINAMERIKA T Beløb (i mio. ECU) Argentina vandbehandling 70 Fælles interesse argentinsk-europæisk projekt offentlig servicekoncession og involverer offentlige virksomheder fra tre EU-lande; garanti fra et konsortium af forretningsbanker i EU; miljøforbedringer styrer der en affaldsbehandling nrgciilinsk-curopæisk låntager; finansiel udviklingsinstitution overførsel af europæisk teknologi samfinansiering med en i HU; miljøforbedringer; Colombia transport 38 koncession til et konsortium under ledelse af virksomheder i EU; bidrag til regionalt samarbejde og integration (erklærede målsætninger i samarbejdsaftalen mellem EU og Andin- Pagten) Paraguay vandbehandling 17 miljøforbedring; projektet udarbejdes af en europæisk konsulent ASEEN Kina energi Pakistan energi (Pakistan-') (energi) Thailand transport af naturgas 55 24 (12) 18 miljøbeskyttelse; deltagelse af europæiske konsulenter i projektets udarbejdelse; samfinansiering med en europæisk offentlig virksomhed. overførsel af europæisk teknologi; deltagelse af europæiske konsulenter; meget europæiske civilingeniørvirksomheder deltagelse stor af (joint venture med et europæisk selskab; miljøforbedring; udarbejdes af europæiske konsulenter) forbedring af miljøet gennem anvendelse af gas i stedet for olieprodukter; bidrag til sektor/ projekt med stor europæisk deltagelse inden for efterforskning og udnyttelse afgås 22 mio. ECU af lånet "Indonesien - gastransmission og -distribution", godkendt den 31. 1. 1995 af Bankens bestyrelse, bogføres i det tredje år (jf. Kommissionens halvårsrapport til Rådet og Europa-Parlamentet for perioden 23. 2. 1995 til 22. 8. 1995, KOM(96) 72 endelig udg. af 1. 3. 1996). Delte private pakistanske projekt er planlagt inden for rammerne af den samlede bemyndigelse, der blev indført i løbet af det første år. 5 5. 1 5. 2 5. 3 Generelle bemærknineer til de iværksatte transaktioner og vurderin£ af ElB's gennemførelse af ALA-mandatet I lighed med det foregående år oversteg efterspørgslen betydeligt de til rådighed stående midler i det tredje år. Ligesom i mandatets to første år var det muligt at indgå forpligtelser til 250 mio. ECU, hvilket svarer til det årlige loft. Hl a som følge af de støtteberettigede landes høje absorptionsevne kunne de 750 mio. ECU under mandatet anvendes fuldstændigt (jf. bilag 2). I overensstemmelse med det mandat, Banken har fået, har de finansierede projekter haft interesse for både ALA-landene og for Den Europæiske Union. I overensstemmelse med begrebet "fælles interesse" har transaktionerne i foranstaltningens tredje år - ligesom i det foregående år - svaret til et eller flere af følgende kriterier: regional integration, forbedring af miljøet, overførsel af europæisk teknologi, joint ventures mellem europæiske virksomheder og lokale virksomheder, tildeling af private koncessioner med henblik på iværksættelse og styring af investeringer af public service-typen eller projektudarbejdelse foretaget af europæiske konsulenter (jf. punkt 4 nedenfor). Det mest interessante aspekt er den stigende betydning af projekter, hvortil der er knyttet private europæiske partnere: i det tredje år steg den procentvise andel af private projekter, som Banken godkendte, med 50% (mod 42% i 1994 og 20% i 1993). Denne andel kunne stige endnu mere, hvis man medtager de projekter, der allerede er foreslået, og som eventuelt kunne præsenteres inden for rammerne af det nye mandat. En sådan udvikling er vigtig og placerer ALA- mandatet i en ganske særlig sammenhæng. Det fremgår nemlig, at: • • gennem denne finansieringstype kan EIB ledsage de europæiske virksom heder i deres investeringer i de "nyindustrialiserede lande", som udgør størstedelen af ALA-landene. For disse virksomheder repræsenterer de nyindustrialiserede lande markeder, hvor der er store vækstmuligheder denne type intervention er særdeles populær blandt disse virksomheder i det omfang, hvor den, samtidig med at den ligger inden for markeds- rammerne, har karakteristika, der egner sig til finansiering af bl. a. projekter vedrørende privatiserede offentlige tjenester, som er under hurtig udvikling i disse områder, og hvor de europæiske virksomheder er meget aktive (energi, telekommunikation, vand osv). 5. 4 Transaktionernes gennemsnitlige størrelse faldt fra 36 mio. ECU i det andet år til 33 mio. ECU i det tredje år4. Den gennemsnitlige størrelse af alle operationerne i de tre år af det første ALA-mandat ligger på 36 mio. ECU (inkl. transaktioner finansieret inden for rammerne af den globale bemyndigelse på 20 mio. HCV) og på 38 mio. ECU (ekskl. lån under den globale bemyndigelse). Lånebeløb af denne størrelse har dels gjort det muligt at opnå en god geografisk fordeling af loftet på 750 mio. ECU og dels at overholde EIB's målsætning om at fastholde omkostningerne for transaktionerne på et fornuftigt niveau. 5. 5 I det tredje år viser den sektoriale fordeling en koncentration omkring energi- og miljøsektorerne. Tendensen går i retning mod målsætningerne i de samarbejds aftaler, der er undertegnet mellem ALA-landene og EU, og som ofte fremhæver den særlige betydning af samarbejdet på energi- og miljøområdet. 3. år energi 48% transport 15% telekommunikation miljø 37% - industri (2. år) (24%) (21%) (30%) (16%) (9%) Den sektoriale fordeling af samtlige engagementer på 750 mio. ECU, der er indgået inden for rammerne af det første ALA-mandat, er anført i bilag 3. 5. 6 For så vidt angår den geografiske fordeling fortsatte EIB med så vidt muligt både at opretholde en retfærdig fordeling mellem de to pågældende regioner og mellem de forskellige lande. Den geografiske fordeling mellem de to regioner har kun ændret sig meget lidt i det sidste år af mandatet: Latinamerika: 52% (57%), Asien: 48% (43%). Tre af de syv transaktioner i det tredje år vedrører lande, der endnu ikke havde opnået lån fra Banken (Kina, Colombia, Paraguay) i de foregående år. Interventionerne har været koncentreret om et begrænset antal lande5, idet der først og fremmest er blevet satset på lande, for hvilke den foreslåede finansieringstype er bedst egnet til at dække låntagernes behov. Man har også prioriteret de zoner eller lande, der udbygger deres forbindelser med Fællesskabet (MERCOSUR, Chile, ASEAN, Sydasien osv. ). Den geografiske fordeling af samtlige engagementer på 750 mio. ECU, der er indgået inden for rammerne af ALA-mandatet, er anført i bilag 3. Gennemsnitlige interventioner, hvis man ser bort fra de to projekter, der er finansieret inden for rammerne af den globale bemyndigelse på 20 mio. ECU, der først og fremmest sigter på små og mellemstore investeringsprojekter. 13 lande i de tre år ud af 30 teoretisk set mulige lande (jf bilag 2 og 3). En undtagelse er Mexico, hvor der var udpeget et projekt og finansieringen godkendt af bestyrelsen. Denne godkendelse blev annulleret, da Mexico besluttede, at landet ikke ville deltage i projektet. 5. 7 5. 8 5. 9 Samarbejdet med de multilaterale og bilaterale finansielle institutioner i ALA-landene er fortsat udmærket. Blandt de syv transaktioner, der er iværksat i det tredje år, samfinansieres fire med en eller to multilaterale institutioner (Den Asiatiske Udviklingsbank, Verdensbanken) eller med en bilateral finansierings institution (jf. bilag 2). Bankens og de andre multilaterale institutioners aktioner supplerer hinanden på projektniveau (offentlige projekter, men også private projekter, hvor disse institutioner efterhånden deltager). Ovennævnte institutioner udgør desuden en værdifuld oplysningskilde for så vidt angår generelle, geogra fiske og sektoriale studier. En sammenfattende oversigt over de forskellige finansieringskilders andel i projekter finansieret af EIB er anført i bilag 4. Bankens samarbejde med den europæiske banksektor, dels om ydelse af garantier og dels om direkte samfinansiering, er styrket. Der er komplementaritet mellem EIB og de europæiske forretningsbanker, navnlig med hensyn til varighed og henstandsperiode. Kombinationen af komplementære finansielle instrumenter giver en interessant ekstra lånemulighed. 1 løbet af det tredje år er der med seks lande (Bolivia, Kina, Colombia, Mexico, Indonesien og Uruguay) indgået nye rammeaftaler, der mellem den pågældende stat og EIB etablerer det generelle retsgrundlag, som er nødvendigt for at iværksætte projekter i såvel den offentlige som den private sektor. I bilag 1 findes en fuldstændig liste over de 16 rammeaftaler, der var undertegnet ved udgangen af det tredje år. LATINAMERIKA OG ASIEN Bilag 1 1) Oversigt over de lande, der havde indgået en samarbejdsaftale med Det Europæiske Fællesskab, da EIB fik tildelt ALA-mandatet. I mellemtiden er der indgået en ny aftale med Vietnam. ASIEN LATINAMERIKA ASEAN-gruppen (Brunei, Indonesien, Malaysia, Filippinerne, Singapore, Thailand) Bangladesh Kina Indien Macao Mongoliet Pakistan Sri Lanka Andes-gruppen (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela) Centralamerikanske lande (Costa Rica, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama, El Salvador) Argentina Brasilien Chile Mexico Paraguay Uruguay 2) Liste over lande, der har indgået en rammeaftale med EIB (pr. 22. februar 1996) ASIEN Kina Indien Indonesien Pakistan Filippinerne Thailand 6. 12. 1995 17/25. 11. 1993 20. 06. 1995 25/28. 02. 1994 15. 09. 1994 10/17. 01. 1994 LATINAMERIKA Argentina Brasilien Bolivia Chile Colombia Costa Rica Mexico Paraguay Peru Uruguay 3. 10. 1994 19. 12. 1994 12. 10. 1995 7. 10. 1994 13. 03. 1995 30. 11. 1993 9. 03. 1995 19. 9. 1994 2. 10. 1994 21. 04. 1995 Rammeaftaler under forhandling: Panama, Sri Lanka. SAMMENFATTENDE OVERSIGT OVER EBB's INTERVENTIONER I LATINAMERIKA OG ASIEN mellem den 23. 2. 1993 og den 22. 2. 1996 (Rådets afgørelse 93/115/EØF) Bilag 2 1. LATINAMERIKA LAND PROJEKT SEKTOR EIB-LÅN (mio. ECU) ARGENTINA Route Mercosur Transport (offentlig) Gas natural Ban Aguas Argentinas AILINCO Naturgasdistribution (privat) Vandbehandling (privat) Affaldsbehandling (privat) BRASILIEN CHILE COLOMBIA COSTA RICA PARAGUAY PERU CESAN CTC-Compafiia de Teléfonos de Chile BOGOTA ICE Costa Rica Asuncion Sewerage Pan American Highway I ALT Latinameika Endnu ikke undertegnet. Grundforbedring (offentlig) Telekommunikation (privat) Transport (privat) Energi (offentlig) Vandbehandling (offentlig) Transport (offentlig) 10 Samlede projekt omkostninger (mio. ECU) 134 152,8 197 13 113 731 97 354 60 154 BEMÆRKNINGER Samfinansiering med Den Interamerikanske Udviklingsbank (IDB) Privat projekt - public service-koncession Privat projekt - public service-koncession Samfinansiering med en europæisk udviklingsinstitution Samfinansiering med Verdensbanken (IBRD) Privat projekt - public service-koncession Garantier fra europæiske banker Samfinansiering med IDB Samfinansiering med IBRD Samfinansiering med IDB 45* 46 70 6 40* 75 38* 44 17 27 408 (54%) 2 005?8 2. ASIEN LAND PROJEKT SEKTOR EIB-LÅN (mio. ECU) KINA INDIEN INDONESIEN PAKISTAN Ping Hu Oil and Gas Dev. Powergrid Gaz Transmission (Sumatra) CLIPAN Energi (offentlig) Energi (offentlig) Gastransport (offentlig) Finanssektor (privat) KESC Ghazi-Barotha Hydropower Sai Hydro Energi (offentlig) Energi (offentlig) Energi (privat) FILIPPINERNE THAILAND Davao Airport DUCC Cement Erawan Gaz Pipeline Erawan Parallel Gas Pipeline - Phase II Transport (offentlig) Industri (privat) Naturgastransport (offentlig) Naturgastransport (offentlig) 55 55 46 8* 36 24 12* 25 23 40 18 Samlede projekt omkostninger (mio. ECU) 770,2 173,8 474 480 1 668,5 26 86 107,7 547,8 97. 7 BEMÆRKNINGER Samfinansiering med den asiatiske udviklings- bank (AsDB) og den franske stat Samfinansiering med IBRD Samfinansiering med AsDB Privat projekt - europæisk-indonesisk joint venture Samfinansiering med AsDB Samfinansiering med IBRD. AsDB og europæisk udviklingsinstitution Privat projekt -joint venture med europæisk virksomhed Samfinansiering med AsDB Privat projekt - industrielt joint venture Samfinansiering med IBRD og AsDB I ALT Asien SAMLET TOTAL (Latinamerika og Asien) 342 (46%) 750 (100%) 4 431,7 6 437,5 Endnu ikke undertegnet. 11 SAMMENFATTENDE OVERSIGT OVER DEN SEKTORIALE OG GEOGRAFISKE FORDELING AF SAMTLIGE ENGAGEMENTER LAND Antal projekter SEKTOR Energi Transport Telekommu- nikation Miljø Industri Finans 45 38 27 110 76 40 17 133 75 75 ARGENTINA BRASILIEN CHILI COLOMBIA COSTARICA PARAGUAY PERU I ALT LATINAMERIKA KINA INDIEN INDONESIEN PAKISTAN FILIPPINERNE THAILAND I ALT ASIEN I ALT 4 1 1 1 1 1 1 10 1 1 2 3 2 2 11 21 46 44 90 55 55 46 72 8 23 75 (10%) 133 (17,7%) 23 23 (3,1%) 8 8(1. 1%) 58 286 376 (50,1%) 25 25 135 (18%) 12 Bilag 3 I ALT (mio. ECU) 167 (22,3%) 40 (5,3%) 75 (10,0%) 38(5,1%) 44 (5,8%) 17 (2,3%) 27 (3,6%) 408 (54,4%) 55 (7,3%) 55 (7,3%) 54 (7,2%) 72 (9,6%) 48 (6,4%) 58 (7,8%) 342 (45,6%) 750 (100%) Bilag 4 SAMMFNFATTENDE OVERSIGT OVER DE FORSKELLIGE FINANSIERINGSKILDERS ANDEL I PROJEKTER FINANSIERET AF EIB EIB 750 11,7% MULTILATERALE FINANSIERINGSINSTITUTTER IBRD 539 8,4% EDB 377 5,8% AsDB 800 12,4% ANDRE1 3 972 61,7% (mio. ECU) I ALT 6 438 100% 1 Stater, offentlige organer og andre finansieringskilder, herunder låntagers og/'eller investors egenkapital. 13 ISSN 0254-1459 KOM(96) 429 endelig udg. DOKUMENTER DA 09 11 Katalognummer : CB-CO-96-429-DA-C ISBN 92-78-08016-0 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


eurovoc_concepts:
EU statistics
advisory committee (EU)
scientific research
socioeconomic conditions

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Brussel, 09. 09. 1996 COM(96) 439 def. 96/0223 (CNS) Ontwerp BESLUIT VAN DE RAAD tot wijziging van Besluit 91/116/EEG van de Raad tot oprichting van het Europees Raadgevend Comité voor statistische informatie op economisch en sociaal gebied (door de Commissie ingediend) TOELICHTING Voorgestelde wijziging van Besluit 91/116/EEG van de Raad tot oprichting van het Europees Raadgevend Comité voor statistische informatie op economisch en sociaal gebied Het Europees Raadgevend Comité voor statistische informatie op economisch en sociaal,gebied is opgericht bij Besluit 91/116/EEG van de Raad. Het bestaat onder meer uit vertegenwoordigers van de wetenschappelijke wereld en het economische en sociale leven in de Lid-Staten. De belangrijkste laak van het Comité is het de Raad on de Commissie bij te staan bij de coördinatie van de doelstelingen van het statistische informatiebeleid van de Gemeenschap. In artikel 4 van genoemd besluit wordt gespecificeerd uit hoeveel leden het Comité moet bestaan door aan te geven hoeveel vertegenwoordigers elk der Lid-Staten heeft. Hel is nodig de door de toetreding van Oostenrijk, Finland en Zweden ontstane discrepantie ten aanzien van het aantal leden uit de Lid-Staten, namelijk het aantal voorzitters of directeuren-generaal van de nationale bureaus voor de-statistiek (12) en de aantal door de Raad te benoemen leden (2 vertegenwoordigers per Lid-Staat) (24) wes te werken. 'O Om het besluit flexibeler te maken en bij toekomstige toetredingen van nieuwe Lid- Staten niet opnieuw wijzigingen in het aantal deelnemers aan het Comité te moeten voorstellen, wordt voorgesteld in artikel 4 niet meer het precieze aantal leden op te nemen. <? BESLUIT VAN DE RAAD van 199. tot wijziging van Besluit 91/116/EEG van de Raad tot oprichting van het Europees Raadgevend Comité voor statistische informatie op economisch en sociaal gchied DL RAAD VAN DL EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, Gelei op het Verdrag betreffende de toetreding van het Koninkrijk Noorwegen, de Republiek Oostenrijk, de Republiek Finland en het Koninkrijk Zweden1, inzonderheid op artikel 169, Gezien, het ontwerp-besluit ingediend door de Commissie, Gezien het advies van het Europese Parlement, Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité, Overwegende dal in artikel 4 van Besluit 91/1 16/EEG2 van de Raad tot oprichting van het Europees Raadgevend Comité voor statistische informatie op economisch en sociaal gebied wordt bepaald uit hoeveel leden het Comité bestaat; Overwegende dat het wegens de toetreding van Oostenrijk, Finland en Zweden nodig is het aantal leden van het Comité aan te passen, BESLUIT: £///'# Artikel Artikel 4 van Besluit 91/116/EEG van de Raad tot oprichting van het Europees Raadgevend Comité voor statistische informatie op economisch en sociaal gebied word! vervangen door: 1 2 PR ni\ C 241 van 29. S. 1994, btz. 9. PR nr. L 59 v;m 6. 3. 1991, blz. 2 1. I "Het Comité bestaat uit: van financiële voorzitter het Comité voor monetaire, vier vertegenwoordigers van de Commissie, waaronder het lid van de Commissie dat voor het statistische informatiebeleid verantwoordelijk is; de betalingsbalansstatistiek; de voorzitters of directeuren-generaal van de nationale bureaus voor de statistiek van de Lid Staten; twee vertegnwoordigers per Lid-Staat, door de Raad na raadpleging van de Commissie aangewezen uil representatieve vooraanstaande personen uit de verschillende economische en sociale categorieën en uit wetenschappelijke kringen. Met het oog op hun benoeming stuurt iedere Lid-Staat de Raad een lijst toe met vier kandidaten. De Raad draagt zorg voor een passende vertegenwoordiging uit de verschillende economische en sociale categorieën en de wetenschappelijke kringen. en Gedaan te Brussel. Voor de Raad De Voorzitter FINANCIEEL MEMORANDUM 1. TITEL VAN DE MAATREGEL Voorgestelde wijziging van Besluit 91/116/EEG van de Raad tot oprichting van het Europees raadgevend comité voor statistische informatie op economisch en sociaal gebied 2. BEGROTINGSONDERDEEL AO-2510 3. RECHTSGRONDSLAG Besluit van de Raad van 25 februari 1991, nr. 91/116/EEG 4. OMSCHRIJVING VAN DE MAATREGEL 4. 1 Algemene doelstelling van de maatregel Het is nodig de door de toetreding van Oostenrijk, Finland en Zweden ontstane discrepantie ten aanzien van het aantal leden uit de Lid-Staten, namelijk het aantal voorzitters of directeuren-generaal van de nationale bureaus voor de statistiek (12) en het aantal door de Raad te benoemen leden (2 vertegenwoordigers per Lid-Staat) (24) weg te werken. 4. 2 Duur van de maatregel en voorwaarden voor verlenging Onbepaald. 5. INDELING VAN DE UITGAVEN/INKOMSTEN 5. 1 5. 2 5. 3 NVU NGK Aard van de verwachte inkomsten: Geen 6. AARD VAN DE UITGAVEN - Overige: Vergoeding van reiskosten, dagvergoedingen 7. FINANCIËLE GEVOLGEN Zie punt 10 8. FRAUDEBESTRUDINGSMATREGELEN X 9. ELEMENTEN VOOR ANALYSE VAN DE KOSTENEFFECTIVITEIT Noodzaak de nieuwe Lid-Staten te integreren. 10. ADMINISTRATIEVE UITGAVEN (DEEL A VAN SECTIE III VAN DE ALGEMENE BEGROTING) De feitelijke beschikbaarstelling van de benodigde administratieve middelen hangt af van het jaarlijkse besluit van de Commissie betreffende de toewijzing van de middelen, met name gelet op het aantal ambten en de aanvullende bedragen die door de begrotingsautoriteit zullen worden toegestaan. 10. 1 Gevolgen voor de personeelsformatie: Geen 10. 2 Financiële gevolgen van het extra personeel: Geen 10. 3 Andere extra huishoudelijke uitgaven als gevolg van de maatregel Begrotingslijn (nr. en omschrijving) AO-2510 Bedragen 1996 Wijze van berekening (ecu's) Extra kosten (geschat): 5 000 Voltallige vergadering (6 nieuwe leden) 20 000 - Subcomités 8 vergaderingen per jaar (3 nieuwe leden) 5 000 - Bureau 3 vergaderingen per jaar (2 nieuwe leden) Totaal 1 30 000 1 Per jaar belopen de onkosten 104 000 ecu. Deze zullen worden gedekt met de huidige middelen. G ISSN 0254-1513 COM(96) 439 def. DOCUMENTEN NL - 17 01 10 05 Catalogusnummer : CB-CO-96-445-NL-C ISBN 92-78-08652-5 Bureau voor officiële publikaties der Europese Gemeenschappen L-2985 Luxemburg *&


title: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 1749/96 tad-9 ta' Settembru 1996 dwar miżuri ta' implimentazzjoni inizjali għar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2494/95 li jikkonċerna indiċi armonizzati tal-prezzijiet tal-konsumatur

eurovoc_concepts:
consumer price
goods and services
harmonisation of prices
price index

formats: html pdf print

text: 10/Vol. 1 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 45 31996R1749 10. 9. 1996 dwar miżuri ta' IL-GURNAL UFFICJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 229/3 IR-REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (KE) NRU 1749/96 tad-9 ta' Settembru 1996 implimentazzjoni jikkoncerna indici armonizzati tal-prezzijiet tal-konsumatur inizjali ghar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2494/95 li IL-KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ, Wara li kkunsidrat it-Trattat li jistabbilixxi l-Komunità Ewropea, Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 2494/95 jikkoncerna indici armonizzati tal- tat-23 t'Ottubru 1995 li prezzijiet tal-konsumatur (1), u b'mod partikolari l-Artikoli 4 u 5(3) tieghu, Billi l-miżuri previsti f'dan ir-Regolament jaqblu b'mod kon- formi ma' l-opinjoni tal-Kumitat ghall-Programm ta' l-Istatistika imwaqqaf bid-Deciżjoni tal-Kunsill 89/382/KEE, Eura- (SPC), tom (2); l-Istitut Monetarju Ewropew gie kkonsultat Billi skond l- Artikolu 5(3) tar-Regolament (KE) Nru 2494/95 u ta' opinjoni pożittiva, Billi kull Stat Membru hu mitlub li jipproduci indici armoniz- jibda bl-indici ghal zat tal-prezzijiet tal-konsumatur (HICP) li Jannar 1997; ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT: Billi l-Artikolu 3 tar-Regolament (KE) Nru 2494/95 jehtieg li l- iskop tal-HICP ikunu l-oggetti u s-servizzi disponibbli ghax-xiri l-Istat Membru ghal ragunijiet ta' fit-territorju ekonomiku ta' sodisfazzjon b'mod dirett tal-htigijiet tal-konsumatur; I. DISPOŻIZZJONIJIET GENERALI L-Artikolu 1 Ghan l-indici tal-prezzijiet tal-konsumatur eżis- Billi l-kopertura ta' li huma pprovduti mill-Istati Membri, pratici segwiti tenti ghall-inklużjoni ta' oggetti u servizzi sinifikanti godda, proce- duri sabiex jigu aggustati l-prezzijiet minhabba tibdil fil-kwalità ta' l-oggetti pprezzati, metodi sabiex jigu kombinati prezzijiet sabiex jigu formati indici tal-prezzijiet ghal aggregati elemen- tari, jew metodi u prattici sabiex jittiehed kampjun u jinkisbu prezzijiet ivarjaw bejn Stati Membri bir-riżultat li l-indici tal- prezzijiet tal-konsumatur li jirriżultaw u li jigu pprovduti mill- Istati Membri ta' paragunabilità necessarju ghall-produzzjoni tal-HICP; jilhqu ir-rekwiżit jonqsu li l-pratika li jintużaw prezzijiet precedenti bhala sostituti Billi ghall-prezzijiet mensili kurrenti tvarja mill-użu tal-prezzijiet mig- bura tant illi l-indici tal-prezzijiet tal-konsumatur li jirriżultaw jilhqu ir-rek- u li wiżit ta' paragunabilità mehtiega ghall-produzzjoni tal-HICP; jigu pprovduti mill-Istati Membri jonqsu li Billi hu mehtieg li jigu inklużi oggetti u servizzi godda sinifi- kanti fiż-żewg HICP li l-piż taghhom hu rrivedut kull sena u dawk li l-piż taghhom huwa aggornat anqas spiss; implimentazzjoni huma necessarji sabiex tigi Billi miżuri ta' assigurata l-paragunabilità tal-HICP skond l-Artikolu 5(3) tar- Regolament (KE) Nru 2494/95; Billi b'mod konformi ma' l-Artikolu 15 tar-Regolament (KE) Nru 2494/95, il-Kummissjoni (Eurostat) hija mitluba li tissotto- metti kull rapport lill-Kunsill dwar kemm dawn l-HICP u l-kon- formità taghhom huma rekwiżiti ta' paragunabilità ta' min joq- ghod fuqhom; L-ghan ta' dan ir-Regolament hu li jigi stabbilit ghall-iskop tal- produzzjoni ta' indici armonizzat tal-prezzijiet tal-konsumatur komparabbli (HICP) provdut minn kull Stat Membru: – – – – jigu koperti inizjalment oggetti u servizzi kif ukoll pratici komparabbli sabiex jigi aggornat dak li gie kopert sabiex jigu inklużi oggetti u servizzi sinifikanti godda, livelli minimi ghall-proceduri ta' aggustament fil-kwalità, livelli minimi ghall-prezzijiet użati, il-formola ghall-kumpilazzjoni ta' indici tal-prezzijiet ghall- aggregati elementari. L-ghan hu wkoll li jigi assigurat li t-tehid ta' kampjuni tal-prez- zijiet huwa tali li l-HICP huma ta' min joqghod fuqhom b'mod sufficjenti ghall-iskop ta' paragunabilità internazzjonali u sabiex jipprovdu informazzjoni li minnha jigu stabbiliti livelli minimi ghat-tehid ta' kampjuni. L-Artikolu 2 Definizzjonijiet Ghall-iskop ta' dan ir-Regolament: (a) Kopertura inizjali ta' oggetti u servizzi tal-HICP hi definita bhala dawk il-kategoriji ta' erba' figuri u sub-kategoriji spe- cifikati fil-klassifikazzjoni COICOP/HICP (klassifikazzjoni ta' konsum individwali skond l-ghan adottat mill-htigijiet tal- HICP) moghtija fl-Anness I. (1) GU L 257, tas-27. 10. 1995, p. 1. (2) GU L 181, tat-28. 6. 1989, p. 47. 46 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 10/Vol. 1 (b) Oggetti u servizzi sinifikanti godda huma definiti bhala dawk l-oggetti u servizzi li tibdil fil-prezzijiet taghhom mhuwiex inkluż specifikament fil-HICP ta' kull Stat Membru u n- fuqha saret ghall-inqas nefqa stimata tal-konsumaturi parti wahda minn elf mill-ispiża koperta minn dik tal- HICP. li (c) Tibdil fil-kwalità jsehh kull meta l-Istat Membru jiggudika li tibdil fl-ispecifikazzjoni irriżulta f'kull differenza sinifikanti fl-utilità lill-konsumatur bejn varjazzjoni gdida jew mudell ta' kull oggett jew servizz u kull oggett jew servizz li kien intghażel qabel ghall-ipprezzar fl-HICP li ghalih gie sostitut. Kull tibdil fil-kwalità ma tigiex meta jkun hemm reviżjoni komprensiva ta' kampjun tal-HICP. (d) Aggustament fil-kwalità hi l-procedura li thalli kull lok ghal tibdil fil-kwalità billi żżid jew tnaqqas il-prezzijiet osservati kurrenti jew li ghalihom hemm riferenza minn fattur jew kull ammont ekwivalenti ghall-valur ta' dak it-tibdil fil-kwa- lità. II. MIŻURI LI JIŻGURAW LI L-HICP HUMA KOMPARABBLI, TA' MIN JOQGHOD FUQHOM U RELEVANTI L-Artikolu 3 Kopertura inizjali L-HICP li jinkludu indici tal-prezzijiet u l-piżijiet ghal kull kate- gorija moghtija fl-Anness I li jkopru aktar minn parti wahda f'elf ta' l-ispiża totali koperta minn dawn il-kategoriji kollha, ghandhom jitqiesu li huma komparabbli. L-Artikolu 4 Oggetti u servizzi sinifikanti godda L-Istati Membri ghandhom: (e) Kampjun immirat hu definit bhala s-sett ta' prezzijiet ta' oggetti u servizzi li l-Istat Membru jippjana li jikseb ghall- produzzjoni tal-HICP minn Jannar 1997 jew jippjana ghal kull data sussegwenti sabiex jilhaq il-livelli ta' l-Istati Mem- bri stess jew kull livell Ewropew sabiex joqghod fuqhom jew ghal paragunabilità. (a) b'mod sistematiku jfittxu li jidentifikaw oggetti u servizzi sinifikanti godda u (b) jiccekkjaw il-valur ta' oggetti u servizzi rappurtati li huma sinifikattivi godda fi Stati Membri ohra. (f) Prezz osservat hu prezz li hu fil-fatt ikkonfermat mill-Istati Membri. (g) Prezz stimat hu kull prezz li hu sostitwit ghal kull prezz osservat u li huwa bbażat fuq kull procedura ta' stima xierqa. Prezzijiet li kienu osservati qabel m'ghandhomx jit- qiesu bhala prezzijiet stimati jekk ma jistghux jitqiesu bhala estimi xierqa. (h) Prezz tat-tibdil hu prezz osservat ghal kull oggett jew ser- vizz li hu mehud bhala kull sostitut dirett ghal oggett jew servizz il-prezz ta' liema kien fil-kampjun immirat. (i) Indici elementari aggregat hu kull indici ta' kull prezz aggre- gat elementari li jinkorpora biss data tal-prezzijiet. (j) Aggregat elementari jirreferi ghall-ispiża jew konsum kopert mill-livell l-istrati tal-HICP u li fihom informazzjoni ta' l-ispiża li hi ta' min joqghod fuqha mhi- jiex disponibbli ghal skopijiet ta' peżar. l-aktar dettaljat ta' (k) It-tehid ta' kampjuni jirreferi ghal kull procedura fil-kostruz- zjoni tal- tal-HICP meta kull subgrupp tal-popolazzjoni prezzijiet li l-konsumaturi jhabbtu wicchom maghhom hu użat sabiex jigi stimat it-tibdil fil-prezz ghal kull kategorija ta' l-oggetti u s-servizzi koperti mill-HICP. (l) L-affidabilità ghandha tigi stimata skond “il-preciżjoni” li tir- referi ghall-iskala ta' żball fit-tehid ta' kampjuni u “rap- preżentazzjoni” li tirreferi ghan-nuqqas ta' pregudizzju. L-HICP ghandu jigi migbur b'mod li jkopri it-tibdiliet fil-prezz ta' kull oggett jew servizz sinifikattiv gdid, fejn l-oggett jew is- servizz gie stimat bhala wiehed li fl- Artikolu 2(b). Dan ghandu jsir fi żmien 12-il xahar mill-identi- fikazzjoni taghhom jew billi jigu aggustati l-piżijiet ta' jew gol- kategorija relevanti tal-klassifikazzjoni tal-COICOP/HICP mogh- tija fl-Anness I ta' dan ir-Regolament jew billi jigi assenjat parti mill-piż specifikament lill-oggett jew servizz sinifikattiv gdid. jkopri d-definizzjoni L-Artikolu 5 Livelli minimi ghall-proceduri ta' aggustament fil-kwalità fil-kwalità, Diversi HICP li ghalihom aggustamenti ta' kwalità xierqa 1. huma maghmula ghandhom jitqiesu li jkunu komparabbli. l-Istati Membri ghandhom Meta jsiru tibdiliet joholqu indici tal-prezzijiet billi jaghmlu aggustamenti fil-kwa- lità xierqa bbażati fuq estimi espliciti tal-valur tat-tibdil fil-kwa- lità. Fin-nuqqas ta' estimi nazzjonali, l-Istati Membri ghandhom jużaw estimi bbażati fuq informazzjoni provduta mill-Kum- missjoni (Eurostat) meta dawn huma disponibbli u rilevanti. li l-oggett 2. Meta m'hemmx estimi disponibbli, bidliet fil-prezz ghand- hom ikunu kalkulati bhala d-differenza bejn il-prezz tas-sostitut maghżul u dak ta' ssostitwixxa. Fl-ebda hin m'ghandu kull tibdil fil-kwalità tigi stimata bhala d-differenza shiha fil-prezz bejn iż-żewg oggetti, kemm-il darba din ma tis- tax tigi ggustifikata bhala kull stima xierqa. Meta ghandhom jsiru sostituzzjonijiet wara li oggetti u servizzi ikunu gew offruti bi prezzijiet imrahhsa, dawk is-sostituti ghandhom jin- l-użu taghhom ghall- taghżlu b'mod konformi max-xebh ta' konsumatur u mhux skond ix-xebh fil-prezz. 10/Vol. 1 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 47 L-Artikolu 6 Livelli minimi ghall-prezzijiet L-Artikolu 9 Kontroll tal-kwalità L-Istati Membri ghandhom jipproducu HICPs billi jużaw 1. il-prezzijiet osservati tal-kampjun immirat. L-Istati Membri ghandhom: (a) Meta il-kampjun immirat jehtieg osservazzjoni kull xahar, iżda jkun hemm nuqqas ta' osservazzjoni minhabba in- nuqqas ta' kull oggett jew ghal kull raguni ohra, prezzijiet stimati jistghu jintużaw ghall-ewwel jew it-tieni xahar iżda ta' sostituzzjoni ghandhom jintużaw mit-tielet prezzijiet xahar. (b) Meta, b'mod eccezzjonali, jirrikjedi il-kampjun immirat inqas frekwenti minn mensili, prezzijiet osservazzjonijet stimati ghandhom jintużaw ghal dawk ix-xhur fejn prezzi- jiet ta' osservazzjoni mhumiex mehtiega. Prezzijiet stimati jistghu jintużaw ukoll fl-ewwel okkażjoni meta ma jkunx hemm osservazzjoni tal-prezz. Meta ma jkunx hemm osser- vazzjoni ghat-tieni darba konsekuttiva, prezzijiet ta' sosti- tuzzjoni ghandhom jintużaw. (a) (b) (Eurostat) fuq talba taghha jipprovdu lill-Kummissjoni li mhu- b'informazzjoni dwar in-nefqa ta' kull esklużjoni miex koperti, ddikjarat bhala proporzjon ta' l-ispiża totali koperta mill-HICP sufficjenti sabiex tigi evalwata l-konfor- mità ma' dan ir-Regolament; (Eurostat) oggetti u servizzi jirrapurtaw lill-Kummissjoni godda sinifikanti meta jkunu identifikati u, jekk mehtieg, il- bażi ghan-nuqqas ta' inklużjoni ta' kull oggett jew servizz sinifikanti gdid sufficjenti sabiex tigi evalwata il-konformità ma' dan ir-Regolament; (c) jissorveljaw l-incidenza ta' bidiliet fil-kwalità u l-aggusta- menti maghmula b'mod sufficjenti sabiex juru konformità ma' dan ir-Regolament u ghandhom jipprovdu lill-Kum- missjoni (Eurostat) fuq talba taghha b'din l-informazzjoni; 2. Meta, fic-cirkustanzi li ghalihom saret referenza f'dan l- Artikolu, prezzijiet ta' sostituzzjoni ma jkunux disponibbli, prezzijiet stimati jistghu jibqghu jintużaw, kemm-il darba l-użu taghhom hu limitat ghal kull livell adatt sabiex tinkiseb paragu- nabilità. (d) iwaqqfu u jżommu kull prospett car tal-kampjun immirat u ghandhom jaghmlu kontrolli ta' osservazzjoni tal-prezz u estimi tal-prezzijiet sufficjenti sabiex jiżguraw il-konformità ma' dan ir-Regolament. Huma ghandhom jipprovdu lill- Kummissjoni (Eurostat) fuq talba taghha b' din l-informaz- zjoni sabiex tigi evalwata u assigurata il-konformità; L-Artikolu 7 Indici tal-prezzijiet ghal aggregati elementari L-HICP ghandhom jingabru billi tintuża wahda miż-zewg for- moli moghtija fil-paragrafu 1 ta' l-Anness II ghal dan ir-Regola- ment jew kull formola komparabbli alternattiva li ma tirriżul- tax f'kull indici li huwa differenti b'mod sistematiku minn kull indici migbur permezz ta' wahda mill-formoli moghtija b'aktar minn parti wahda minn ghaxra ta' punt wiehed persentagg fuq medja ta' sena meta mqabbla mas-sena ta' qabel. L-Artikolu 8 Livelli minimi ghall-kampjuni HICPs li huma mahluqa minn kampjuni mmirati li, ghal kull kategorija ta' COICOP/HICP u meta jittiehed inkonsiderazzjoni il-piż tal-kategorija, ghandhom aggregati elementari sufficjenti sabiex jirrappreżentaw id-diversità ta' l-oggetti fil-kategorija u prezzijiet sufficjenti f'kull aggregat elementari sabiex tittiehed inkonsiderazzjoni fil-popolazzjoni ghandhom jitqiesu bhala ta' min joqghod fuqhom u komparab- bli. il-varjazzjoni fil-prezzijiet (e) meta tigi użata kull formola li hi differenti mill-formoli mogh- tija fil-paragrafu 1 ta' l-Anness II ghal dan ir-Regolament, fuq talba taghha jipprovdu lill-Kummissjoni li tigi użata dik il-formola b'informazzjoni dwar l-effetti alternattiva ghal perijodi maghżula u aggregati elimentari maghżula sufficjenti sabiex tigi evalwata l-konformità ma' dan ir-Regolament; (Eurostat) (f) (Eurostat) fuq talba taghha jipprovdu lill-Kummissjoni b'dettalji tal-kampjuni mmirati sufficjenti sabiex tigi eval- wata l-konformità ma' dan ir-Regolament u statistika som- marja tar-rappreżentattività u l-preciżjoni tal-kampjuni suf- ficjenti ghall-Kummissjoni (Eurostat) sabiex taghmel pro- posti ghal livelli minimi ta' standards ghat-tehid ta' kamp- juni ghall-inklużjoni fir-Reviżjoni tal-HICP mehtiega taht l- Artikolu 15 tar-Regolament (KE) Nru 2494/95 li ghandha ssir f'Ottubru 1997. III. DISPOŻIZZJONIET FINALI L-Artikolu 10 Dan ir-Regolament ghandu jidhol fis-sehh fl-20 gurnata wara l- pubblikazzjoni tieghu fil-Gurnal Ufficjali tal-Komunitajiet Ewropej. 48 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 10/Vol. 1 Dan ir-Regolament ghandu jorbot fl-intier tieghu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha. Maghmul fi Brussel, fid-9 ta' Settembru 1996. Ghall-Kummissjoni Yves-Thibault DE SILGUY Membru tal-Kummissjoni 10/Vol. 1 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 49 L-ANNESS I Il-varjetà inizjali ta' oggetti u servizzi tal-HICP ghandha tinkludi il-kategoriji u s-sotto-kategoriji li gejjin: Kodici Intestatura COICOP/HICP 01. 01. 1. 01. 1. 1 01. 1. 2 01. 1. 3 01. 1. 4 01. 1. 5 01. 1. 6 01. 1. 7 01. 1. 8 01. 1. 9 01. 2 01. 2. 1 01. 2. 2 02. 02. 1 02. 1. 1. 02. 1. 2 02. 1. 3 02. 1. 4 02. 1. 5 03. 03. 1 03. 1. 1 03. 1. 2 03. 1. 3 03. 1. 4 03. 2 03. 2. 1 03. 2. 2 04. 04. 1 04. 1. 1 04. 1. 2 04. 3 04. 3. 1 04. 3. 2 04. 4 04. 4. 1A 04. 4. 2A 04. 4. 3A 04. 4. 4 04. 5 04. 5. 1 04. 5. 2 04. 5. 3 IKEL U XORB MHUX ALKOHOLIKU Ikel Hobż u Cereali Laham Hut Halib, gobon u bajd Żjut u xahmijiet Frott Haxix inkluż patata u tuberi ohra Zokkor, gamm, ghasel, xiroppi, cikkulata u helu Prodotti ta' l-ikel m. i. b. Xorb mhux alkoholiku Kafé, te u kawkaw Ilma minerali, soft drinks, u juices XORB ALKOHOLIKU U TABAKK Xorb alkoholiku Spirti Inbid Birra Tabakk Tabakk HWEJJEG U ŻRABEN Hwejjeg Materjal tal-hwejjeg Ilbiesi Oggetti ohra ta' l-ilbies u accessorji ta' l-ilbies Dry cleaning, tiswija u kiri tal-hwejjeg Żraben Żraben u lbies iehor tas-saqajn Manutenzjoni, tiswija u kiri taż-żraben ABITAZZJONI, ILMA, DAWL, GASS U KARBURANTI OHRA Kiri attwali ta' djar Kirjiet attwali mhallsin mill-inkwilini Kirjiet attwali ohrajn Mantenuzzjoni u tiswijiet regolari ta' l-abitazzjoni Prodotti ghall-mantenuzjoni u tiswija regolari ta' l-abitazzjoni Servizzi ghall-manutenzjoni u tiswija regolari ta' l-abitazzjoni Servizzi ohra relatati ma' l-abitazzjoni Gbir ta' l-iskart — il-konsumatur ihallas skond il-konsum Servizzi tad-drenagg- il-konsumatur ihallas skond il-konsum Ilma — il-konsumatur ihallas skond il-konsum Servizzi ohra relatati mal-abitazzjoni m. i. b. Dawl, gass u karburanti ohra Dawl Gass Karburanti likwidi 50 MT Kodici 04. 5. 4 04. 5. 5 05. 05. 1 05. 5. 1 05. 1. 2 05. 1. 3 05. 2 05. 2. 1 05. 3 05. 3. 1 05. 3. 2 05. 3. 3 05. 4 05. 4. 1 05. 5 05. 5. 1 05. 5. 2 05. 6 05. 6. 1 05. 6. 2 06. 06. 1A 06. 1. 1A 06. 1. 2A 06. 1. 3A 07. 07. 1 07. 1. 1A 07. 1. 1B 07. 1. 2 07. 1. 3 07. 2 07. 2. 1 07. 2. 2 07. 2. 3 07. 2. 4 07. 3 07. 3. 1 07. 3. 2 07. 3. 3 07. 3. 4 07. 3. 5 08. 08. 1 08. 1. 1 08. 1. 2 08. 1. 3 Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 10/Vol. 1 Intestatura COICOP/HICP Karburanti solidi Ilma shun, fwar ta' l-ilma, silg GHAMARA, TAGHMIR TAD-DAR U MANUTENZJONI ORDINARJA TAD-DAR Ghamara, taghmir u dekorazzjonijiet, twapet, u koperturi ohra ta' l-art u tiswijiet Ghamara u taghmir Twapet u koperturi ohra ta' l-art Tiswijiet ta' ghamara, taghmir u koperturi ta' l-art Tessuti tad-dar Tessuti tad-dar Taghmir tas-shana u tisjir, friggijiet, makni tal-hasil u kull taghmir iehor kbir tad-dar, inkluż fit- tings u tiswijiet Taghmir kbir tad-dar, kemm jekk ta' l-elettriku kif ukoll jekk le Taghmir żghir ta' l-elettriku tad-dar Tiswija ta' taghmir tad-dar Oggetti tal-hgieg, tal-mejda u ghodda tad-dar Oggetti tal-hgieg, tal-mejda u ghodda tad-dar Ghodda u taghmir ghad-dar u ghall-gnien Ghodda u taghmir kbir Ghodda żghar u accessorji mixxellanji Prodotti u servizzi ghat-tiswija ordinarja tad-dar Oggetti tad-dar mhux li jibqghu Servizzi domestici u servizzi ghaż-żamma tad-dar SAHHA — prodotti mhallsa mill-konsumatur u mhux rimborsati Prodotti medici u farmacewtici u taghmir u apparat terapewtiku — imhallas mill-konsumatur u mhux rimborsati Preparazzjonijiet u prodotti farmacewtici — imhallsa mill-konsumatur u mhux rimborsati Prodotti ohra medici — mhallsa mill-konsumatur u mhux rimborsati Taghmir u apparat terapewtiku — mhallsa mill-konsumatur u mhux rimborsati TRASPORT Xiri ta' vetturi Karozzi godda Karozzi second hand Muturi Roti Thaddim ta' taghmir ta' trasport personali Spare parts u accessorji Karburanti u lubrikanti Manutenzjoni u tiswija Servizzi ohra dwar taghmir ta' trasport personali — użu ta' konvenzjonijiet ESA ( (1) Servizzi ta' trasport Trasport tal-passiggieri bil-ferrovija Trasport tal-passiggieri fit-triq Trasport tal-passiggieri bl-ajru Trasport tal-passiggieri bil-bahar u permezz tal-passaggi fuq l-ilma interni Servizzi ohra ta' trasport mixtrija KOMUNIKAZZJONIJIET Komunikazzjonijiet Servizz postali Taghmir tat-telefon u telefax Servizzi ta' telefon, telegrafu u telefax 10/Vol. 1 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 51 Kodici Intestatura COICOP/HICP 09. 09. 1 09. 1. 1 09. 1. 2 09. 1. 3 09. 1. 4 09. 1. 5 09. 1. 6 09. 1. 7 09. 1. 8 09. 1. 9 09. 2 09. 2. 1 09. 2. 2 09. 3 09. 3. 1 09. 3. 2 09. 3. 3 09. 3. 4 09. 4 09. 4. 1 10. 11. 11. 1 11. 1. 1 11. 1. 2 11. 2 11. 2. 1 12. 12. 1 12. 1. 1 12. 1. 2. 12. 2 12. 2. 1 12. 2. 2 12. 4A 12. 4. 2A 12. 4. 4A 12. 5A 12. 5. 1 A 12. 6 12. 6. 1 RIKREAZZJONI U KULTURA Taghmir u accessorji inkluż tiswijiet Taghmir ghar-recezzjoni, rekordjar u riproduzzjoni ta' hsejjes u stampi Taghmir fotografiku u cinematografiku u strumenti ottici Taghmir ghall-ipprocessar tad-data Oggetti kbar ohra li jservu ghar-rikreazzjoni u kultura Loghob, gugarelli u passatempi, taghmir ghall-isport, kampegg u rikreazzjoni fil-miftuh Mezzi ta' registrazzjoni ta' stampi u hsejjes Gardinar Annimali domestici Tiswija ta' taghmir u accessorji ghar-rikreazzjoni u l-kultura Servizzi rikreazzjonali u kulturali Servizzi kulturali u rikreazzjonali ghall-gruppi Servizzi kulturali u rikreazzjonali ohrajn Gazzetti, kotba u stationery Kotba Gazzetti u perjodici Oggetti stampati mixxellanji Stationery u materja ghat-tpingija Vaganzi bbukkjati — eskluż assigurazzjoni ghall-ivvjaggar Vaganzi bbukkjati — eskluż assigurazzjoni ghall-ivvjaggar EDUKAZZJONI — generalment imhallsa mill-konsumaturi fl-Istati Membri LUKANDI, KAFETERIJI U RISTORANTI Forniment ta' l-oggetti ta' l-ikel Ristoranti u kafeteriji Canteens Servizzi ta' akkomodazzjoni — fl-Istat Membru Servizzi ta' akkomodazzjoni — fl-Istat Membru PRODOTTI U SERVIZZI MIXXELLANJI Kura personali Salons tax-xaghar u stabbilimenti ghall-kura personali Taghmir, oggetti u prodotti ghall-kura personali Effetti personali m. i. b. Gojjellerija, arloggi u arloggi ta' l-idejn Effetti personali ohra Assigurazzjoni Assigurazzjoni relatata ma' l-abitazzjoni — assigurazzjoni tal-kontenut Assigurazzjoni relatata mat-trasport — assigurazzjoni tal-karozza — eskluż assigurazzjoni ta' l- ivvjaggar Servizzi bankarji m. i. b. — esklużi hlas ta' interessi u tariffi mfissra bhala proporzjon tal-valur ta' l-operazzjoni Servizzi bankarji m. i. b. — esklużi hlas ta' interessi u tariffi mfissra bhala proporzjon tal-valur ta' l-operazzjoni Servizzi ohra m. i. b. Servizzi ohra m. i. b. (1) Sistema Ewropea tal-kontijiet, ESA 1995. 52 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 10/Vol. 1 L-ANNESS II Formuli li ghandhom jintużaw fil-kumpilazzjoni ta' aggregati elementari 1. Meta tkun qed issir kumpilazzjoni ta' indici tal-prezzijiet ghal aggregati elimentari jew ghall-proporzjon ta' prezzijiet Σpt Σpb medji aritmetikali jew 1 n 1 n il-proporzjon ta' prezzijiet medji geometrici ½Πpt(cid:1)1=n ½Πpb(cid:1)1=n , meta pt hu l-prezz kurrenti, pb il-prezz ta' riferenza u n in-numru ta' dawn il-prezzijiet fl-aggregat elimentari, ghandhom jintużaw. Formula alternattiva tista' tintuża kemm-il darba teżawrixxi ir-rekwiżit ta' paragunabilità mniżżla fl-Artikolu 7. 2. L-aritmetika medja ta' prezzijiet relattivi t 1 n Σ pt pb m'ghandhiex tintuża normalment, minhabba li f'hafna cirkustanzi dan jirriżulta f'nuqqas li jintlahaq ir-rekwiżit ta' paragunabilità. Jista' jintuża b'mod eccezzjonali meta jista' jintwera li ma jonqosx mir-rekwiżit ta' paragunabilità. 3. L-indici tal-prezzijiet ghal aggregat elementari jista' jigi kkalkulat bhala kull katina ta' indici bl-użu ta' wiehed miż- żewg formuli preferuti hawn fuq. Per eżempju bl-użu tal-proporzjoni ta' medji aritmetiku: Itb = 1 Σi 2 sb Pi b Σi 2 sb Pi 2. Σi 2 sl Pi Σi 2 sl Pi l. Σi 2 st Pi Σi 2 st Pi l t – 1, meta Pi tfisser il-kwota ta' prezz ith ghal aggregat elementari moghti f'perijodu t u st ifisser il-kampjun ta' prezzijiet miksuba ghall-aggregat elimentari fil-perijodu t. Dan il-kampjun jista' fil-prattika jigi aggornat mensilment jew, aktar generalment, meta l-prezzijiet ma' jistghux jinkisbu, fuq perijodi itwal. Jekk bejn il-perijodu bażi b u perijodu t m'hemm l-ebda milja I tb a számtani átlagok egyszer½51 aránya: I tb = t Σi 2 sb Pi b Σi 2 sb Pi il-proporzjon semplici aritmetiku medju (jew bhall-formola geometrika deskritta hawn fuq). L-aritmetika medja tar- relattività tal-prezz m'ghandhiex tintuża fejn tifforma katina b'mod aktar frekwenti minn kull sena


title: Komission kertomus lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY IV osastossa säädetystä yleislääketieteen erityiskoulutuksesta

eurovoc_concepts:
doctor
freedom to provide services
medical training
recognition of diplomas
right of establishment

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 09. 09. 1996 KOM(%) 434 lopull. KOMISSION KERTOMUS LÄÄKÄREIDEN VAPAAN LIIKKUVUUDEN SEKÄ HEIDÄN TUTKINTOTODISTUSTENSA, TODISTUSTENSA JA MUIDEN MUODOLLISTA KELPOISUUTTA OSOITTAVIEN ASIAKIRJOJENSA VASTA VUOROISEN TUNNUSTAMISEN HELPOTTAMISESTA 5 PÄIVÄNÄ HUHTIKUUTA 1993 ANNETUN NEUVOSTON DIREKTIIVIN 93/16/ETY IV OSASTOSSA SÄÄDETYSTÄ YLEISLÄÄKETIETEEN ERITYISKOULUTUKSESTA JOHDANTO Tämä kertomus koskee lääkäreiden vapaan liikkuvuuden sekä heidän tutkintotodistustensa, todistustensa ja muiden muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojensa vastavuoroisen tunnustamisen helpottamisesta 5 päivänä huhtikuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/16/ETY IV osaston soveltamista. 1 Tähän direktiiviin (jäljempänä "lääkäridirektiivi") on koottu kaikki vuosina 1975-1993 annetut direktiivit, jotka koskevat lääkärien muodollista kelpoisuutta osoittavien asiakirjojen vastavuoroista hyväksymistä ja joissa säädetyillä toimenpiteillä pyritään mahdollistamaan tai sijoittautumisoikeuden yhteensovittamaan tai hallinnollisissa määräyksissä annettuja, lääkärintointa koskevia säädöksiä. Direktiivejä yhdistettäessä katsottiin asialliseksi sisällyttää uuteen direktiiviin myös yleislääkäreiden erityiskoulutuksesta 15 päivänä syyskuuta 1986 annettu neuvoston direktiivi 86/457/ETY. Tästä direktiivistä tuli lääkäridirektiivin IV osasto. ja palveluiden vapaan laeissa, asetuksissa tehokas käyttö tarjoamisen Lääkäridirektiivin IV osastossa säädetään, että komission on esitettävä kaksi kertomusta. Direktiivin 33 artiklassa säädetään: "saatujen kokemusten perusteella ja ottaen huomioon yleislääkärin koulutuksen kehitys komissio antaa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 1996 neuvostolle kertomuksen 31 ja 32 artiklan soveltamisesta". Lisäksi 40 artiklassa todetaan: "saadun kokemuksen perusteella ja ottaen huomioon yleislääkärin koulutuksen kehitys komissio antaa neuvostolle 1 päivään tammikuuta 1997 mennessä kertomuksen tämän osaston soveltamisesta ja tekee tarvittaessa asianmukaiset ehdotukset tavoitteena asianmukaisen koulutuksen antaminen kaikille yleislääkäreille yleislääkärin toiminnan erityisvaatimusten täyttämiseksi". Lääkäreiden koulutusta käsittelevän neuvoa-antavan komitean (ACMT) tekemän, 33 artiklassa edellytetyn kertomuksen valmistelutyön aikana kävi pian selväksi, että yleislääkäreiden erityiskoulutuksen, jonka vähimmäisvaatimukset on esitetty 31 artiklassa, sisältöä on tarkasteltava laajemmassa yhteydessä. Näkemystä tukevat myös direktiivin 86/457/ETY perustelut, joista käy selvästi ilmi, että yleislääketieteen erityiskoulutus on aloitettava asteittain. EYVLN:oL165,7. 7. 1993,s. 1 EYVL N:o L 267,19. 9. 1986, s. 26 piirissä harjoittavilta Viimeksi mainitun direktiivin johdanto-osan kuudennen perustelukappaleen mukaan ensimmäisessä vaiheessa vaaditaan, että kaikissa jäsenvaltioissa aloitetaan yleislääkäreiden erityiskoulutus, joka tässä vaiheessa olisi lääkäreille vapaaehtoista. Toisessa vaiheessa yleislääketieteen erityiskoulutus vaadittaisiin kaikilta yleislääkärin tointa kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän lääkäreiltä. Kolmannessa vaiheessa neuvostolle on esitettävä kertomus tilanteen kehityksestä sekä uusista ehdotuksista, joiden avulla pyritään tavoitteisiin. Kuvaillessaan näitä kolmea vaihetta valmisteluasiakirjoissaan (travaux préparatoires) komissio toteaa kolmannesta vaiheesta: "kahdesta ensimmäisestä vaiheesta poiketen kolmas vaihe ei edellytä lainsäädännöllisiä uudistuksia, vaan tarjoaa harkinta-aikaa, jonka aikana kaikissa jäsenvaltioissa voidaan harkita toisen vaiheen suunniteltujen tavoitteiden toteuttamista ja päättää, minkälainen asema annetaan niille kansallisen terveydenhuoltojärjestelmän piirissä toimiville lääkäreille, joilla ei ole yleis- tai erikoislääkärin täydennyskoulutusta. '' annettuihin Lääkäreiden koulutusta käsittelevän neuvoa-antavan komitean (ACMT) työryhmä laati kertomuksen ja suosituksia. Työryhmän käsittelemät asiat on koottu tämän asiakirjan liitteenä olevaan kertomukseen. Näissä olosuhteissa komissio ei katso aiheelliseksi muuttaa neuvoa-antavan komitean päätelmiä, vaan esittää kaikki lääkäridirektiivin 33 sekä 40 artiklan edellyttämät vastaukset yhdessä kertomuksessa. Tämä kertomus on ennen kaikkea neuvoa-antava asiakirja, jonka tarkoituksena on pitää vireillä yleislääketieteen erityiskoulutusta koskevaa vuoropuhelua, jota komissio haluaa käydä asianomaisten instituutioiden, päättävien toimielinten ja muiden tahojen kanssa, joita asia koskee. Kertomus ei siis sisällä lakiehdotusta. 1 JAKSO Johdanto 1. 1. Tähän kertomukseen sisältyvät lääkäridirektiivin 33 ja 40 artiklan mukaiset komission ehdotukset, jotka liittyvät (a) IV osaston ja etenkin sen 31 ja 32 artiklan soveltamiseen (yleislääkäreiden erityiskoulutuksen vähimmäisvaatimukset); (b) yleislääkäreiden koulutuksen yhdenmukaistamisen edistämistä ja uudistuksen loppuunsaattamista koskeviin kysymyksiin; sekä (c) saaduista kokemuksista hankittuihin tietoihin. 1. 2. jaksossa Kertomus jakaantuu viiteen jaksoon. Sen 1 jakso koostuu johdannosta ja taustatiedoista, 2 erityiskoulutuksen aloittamisen vaikutuksia kaikkiin kansallisiin koulutusjärjestelmiin, 3 jaksossa esitetään mahdollista direktiivin tarkistamista koskevia ehdotuksia; 4 jaksossa esitellään seurauksia ja tehdään yhteenveto ehdotuksista; 5 jaksoon on koottu päätelmät. esitellään yleislääkäreiden 1. 3. lääkärien koulutusta käsittelevän neuvoa-antavan Kertomukseen sisältyvät komitean (ACMT) suositukset sekä Euroopan yleislääkäriliiton (UEMO) antamat suositukset (katso 3 jakso). Taustatiedot 1. 4. 1. 5. Direktiivissä 86/457/ETY (nykyisen lääkäridirektiivin IV osasto) säädettiin yleislääkäreiden erityiskoulutuksesta ja annettiin koulutuksen aloittamiselle selkeä aikataulu. Vuonna 1975 yleislääkäreille tarkoitettua erityiskoulutusta järjestettiin muutamissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi Alankomaissa ja Tanskassa. Tuolloin katsottiin kuitenkin ennenaikaiseksi ryhtyä antamaan vastaavanlaista koulutusta Euroopan yhteisön tasolla. Direktiivin IV osasto perustuu lääkäreiden koulutusta käsittelevään asiakirjaan "Neuvoa-antavan komitean kertomus ja lausunto", joka esitettiin maaliskuussa 1979. Vuoden 1986 säännökset tulivat voimaan vähitellen. Jäsenvaltioiden edellytettiin järjestävän yleislääkäreille tarkoitettua erityiskoulutusta siten, että ensimmäiset todistukset koulutusohjelman suorittamisesta voitaisiin myöntää viimeistään 1 päivänä jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmän piirissä toimivilta yleislääkäreiltä vaaditaan 30 artiklan artikla). Kaikilta tammikuuta 1990 (30 3 ACMT asiakirja III/D/697/3/77 mukainen kelpoisuus (36 artiklan 1 kohta) vasta I päivästä tammikuuta 1995. Lääkäridirektiivin 40 artiklassa arvellaan, että kaikille yleislääkäreille tarkoiteltu erityiskoulutus voitaisiin aloittaa koulutuksen yhdenmukaistamisen viimeisenä vaiheena vuoden 1997 jälkeen. Pitkä määräaika yleislääkäreiden erityiskoulutuksen aloittamiseen katsottiin tarpeelliseksi, jotta Euroopan yhteisö ehtisi valmistautua uuteen koulutusalaan. Tavoitteena oli tunnustaa yleislääkärin erityisasema ja tehtävät jäsenvaltioiden terveydenhuoltojärjestelmissä. Monissa jäsenvaltioissa yleislääketieteestä on tullut samanlainen lääketieteen erikoistumisvaihtoehto kuin lääkäridirektiivin 5 ja 7 artiklassa luetellut erikoistumisalat. Tässä yhteydessä on lisäksi huomattava, että ACMT suositteli, että jäsenvaltiot tunnustaisivat yleislääketieteen muita, jo tunnustettuja erikoistumiskoulutusaloja vastaavaksi erityiskoulutusalaksi (kohdassa 1. 4. mainittu, maaliskuussa 1979 annettu suositus). On syytä muistaa, että kolmannessa vaiheessa yleislääketieteen erityiskoulutus on tarkoitus muuttaa pakolliseksi kaikille yleislääkärin tointa harjoittaville esitetyn peruskoulutuksen kautta saavutettaisiin vasta erikoistumisopintoihin, myös yleislääketieteen erityisopintoihin vaadittava kelpoisuus. lääkäridirektiivissä lääkäreille. sanoen Toisin Vaiheittainen eteneminen oli tarpeen, jotta jäsenvaltiot voisivat mukauttaa koulutusohjelmansa sijoittaa asianmukaisesti. Kaikissa jäsenvaltioissa yleislääkärin toimenkuva ei ollut yhtä kehittynyt. Tämän vuoksi katsottiin tarpeelliseksi edetä askel askeleelta. Etenkin koulutusjärjestelmien mukauttamisen katsotaan vaativan aikaa. siten, että myös nuoret lääkärit voitaisiin asiakirjaa Artiklan 31 kohdan 3 mukaan 3 artiklassa tarkoitettua muodollista kelpoisuutta osoittavaa artiklan mukaisen kelpoisuustodistuksen myöntämiselle. Artiklassa 31 esitetään myös koulutuksen sekä yleislääkärin ja kestoa koskevat vähimmäisvaatimukset, sisältöä erityiskoulutusta ja harjoittelua koskevat yleiset vaatimukset. pidettävä ehtona on 30 Artiklassa 32 myönnetään väliaikainen poikkeuslupa jäsenvaltioille, joissa yleislääkärin koulutuksen voi hankkia saamalla kokemusta omalla vastaanotolla laillistetun ohjaajan valvonnassa. Vuonna 1986 pidettiin selvänä, että 31 ja 32 artiklan velvoitteiden noudattaminen vaatisi aikaa sekä ammattikunnan, terveydenhuoltopalvelujen käyttäjien ja viranomaisten huolellista valmistelua. Arveltiin myös, että 31 artiklalla olisi vaikutusta myös 23 ja 24 artiklaan ja erityiskurssien vähimmäisvaatimukset). Siten 33 artiklassa säädettiin katsauksen päivämääräksi. 1. päivä tammikuuta 1996. (lääketieteellisen peruskoulutuksen, harjoittelun ja voimavaroja 1. 6. 1. 7. 1. 8. 2 JAKSO Yleislääkäreiden koulutusjärjestelmiin erityiskoulutuksen sisällyttäminen kaikkiin kansallisiin 2. 1. 2. 2. 2. 3. 2. 4. sekä 1975 yhteisön lääkäreiden tutkintotodistusten tiettyyn erikoiskoulutukseen Vuonna vastavuoroista tunnustamista koskevaan suunnitelmaan sisällytettiin peruskoulutukseen ja - liittyvää harjoitteluun yhteistyötä. Jatkokoulutuskurssit, jotka johtavat muunlaisen kuin 5 ja 7 artiklassa mainitun todistuksen myöntämiseen, eivät kuulu yhteistyön piiriin. Muulle kuin direktiivissä määritellylle erikoisalalle kelpoisuuden hankkineiden lääkäreiden vapaa liikkumisoikeus perustuu 8 artiklan mukaiseen vastavuoroiseen hyväksyntään. -harjoitteluun ja suorittanut ja 3 artiklan mukaisen Lääketieteellisen peruskoulutuksen kelpoisuustodistuksen saanut lääkäri on voinut 1. päivään tammikuuta 1995 saakka harjoittaa yleislääkärin tointa vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Jäsenvaltioiden sallittiin peruskoulutusvaatimusten lisäksi säilyttää omalla alueellaan harjoitettavaa yleislääkärin tointa varten kansalliset, erityis- tai ammattikoulutusta koskevat vaatimuksensa. Samalla ne velvoitettiin hyväksymään muista jäsenvaltioista tulevat lääkärit, joilta puuttuu yleislääkärin erityiskoulutus, mutta jotka haluavat toimia yleislääkäreinä. Kaikilla kansallisten sosiaaliturvajärjestelmien piirissä työskentelevillä lääkäreillä on 1 päivästä tammikuuta 1995 oltava 30 artiklan mukainen yleislääkärin kelpoisuus (36 artiklan 1 kohta). Jäsenvaltioilla oli luonnollisesti oikeus jatkaa niiden lääkäreiden saavutettuja oikeuksia, joiden katsottiin saavuttaneen kansalliset lääkäreille, jotka olivat oikeudet yleislääkärin käytännön piiriin jäsenvaltion sijoittautuneet vastaanottavan yleislääkärin ammattia varten ennen 31. päivää joulukuuta 1994, myönnettiin saavutetut oikeudet 36 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen nojalla. Tietyin edellytyksin jäsenvaltio voi myöntää yleislääkärin pätevyyden sellaiselle henkilölle, jolla on jonkin toisen erikoistumisalan pätevyys ja joka täyttää 35 artiklan vaatimukset. sosiaaliturvajärjestelmän työssä. Lisäksi jäsenvaltioissa koulutusohjelmiin. Yleislääkäreiden erityiskoulutuksen aloittamisella oli erilaiset vaikutukset eri yleislääkäriksi Joissakin kansallisiin erikoistuminen aloitettiin samalta pohjalta kuin muukin erikoistuminen tai sitä käsiteltiin omana koulutusalanaan. Toisissa jäsenvaltioissa siirtyminen vain 3 lääkäreiden harjoittamasta artiklan mukaisen kelpoisuuden hankkineiden yleislääkärin toimesta nykytilanteeseen, jossa yleislääketiede on käsitettävä erilliseksi, jatkokoulutusta vaativaksi koulutusalaksi, on vielä kesken. IV osastossa esitettyä vaatimusta vähintään kahden vuoden erityiskoulutusjaksosta pidetään lääketieteellisen peruskoulutuksen ja harjoittelun jatkamisena. 2. 5. 2. 6. 2. 7. 2. 8. 2. 9. sosiaaliturvajärjestelmän Lääketieteellisen peruskoulutuksen ja harjoittelun jälkeen myönnettävä 3 artiklan mukainen tutkintotodistus ei tammikuun 1. päivän 1995 jälkeen oikeuta haltijaansa tointa kaikissa harjoittamaan jäsenvaltioissa. Muutamissa yleislääkärin toimen harjoittaminen on rajattu yksinomaan jäsenvaltioissa yleislääkärin ja kansallisen erikoistumiskoulutuspaikkoihin hakevien määrää on rajoitettu pääsyvaatimuksilla. Tästä seuraa, että lääkärit, joilla oli vain 3 artiklan mukainen pätevyys ja jotka eivät olleet tai muun erikoistumiskoulutuksen piiriin, eivät päässeet enää lainkaan töihin, vaikka he aikaisemmin täyttivät erikoistumiskoulutukseen vaadittavat kelpoisuusehdot. yleislääkäreinä, harjoittelijoiksi vastaanotolle yleislääkärin päässeet voineet kunnes piiriin, toimia lisäksi jatko- olivat ja Jäsenvaltioiden edellytetään 36 artiklan 1 kohdassa varmistavan, että kaikilla sosiaaliturvajärjestelmän piirissä toimivilla yleislääkäreillä on erikoiskoulutus, luonnollisesti ottaen huomioon saavutetut oikeudet. Tämän säännöksen mukaisesti jäsenvaltioiden on varmistettava, että kolmansien maiden kansalaisilla ja kolmansissa maissa pätevyytensä hankkineilla EU-kansalaisilla on kansallisten vaatimusten mukainen erikoiskoulutus, jotta heidät voidaan valtuuttaa toimimaan kansallisen sosiaaliturvajärjestelmän piirissä. 36 artiklan 5 kohdassa tehdään selväksi, että direktiivissä esitetyt vaatimukset eivät estä jäsenvaltioita myöntämästä oikeutta harjoittaa yleislääkärin ammattia omien määräystensä mukaisesti oman sosiaaliturvajärjestelmänsä piirissä sellaisille henkilöille, joilla on muualla kuin EU-maissa hankittu lääketieteellinen perus- tai erikoiskoulutus tai molemmat. toisessa Jäsenvaltiot velvoitetaan 37 artiklan 2 kohdassa jäsenvaltioissa annettu todistus saavutetuista oikeuksista (36 artiklan 4 kohta). Jos jokin jäsenvaltio antaa oman sosiaaliturvajärjestelmänsä piirissä toimivalle EU- kansalaiselle todistuksen saavutetuista oikeuksista, vastaanottava jäsenvaltio velvoitetaan tunnustamaan se sellaisenaan ja kelpuuttamaan se omalla alueellaan. tunnustamaan Yleislääkäreiden osa-aikaisesta opiskelusta säädetään 34 artiklassa. Osa-aikaisella opiskelulla huomattiin olevan yhä merkitystä. Joidenkin jäsenvaltioiden koulutusohjelmissa onnistuttiin vain vaivoin täyttämään vaatimukset, joiden mukaan osa-aikaisen opiskelun kesto ei saa olla vähemmän kuin 60 prosenttia viikoittaisen täysipäiväisen opiskelun kestosta ja opiskeluun on sisällyttävä tietty määrä täysipäiväisiä koulutusj aksoj a. Muilla erikoisaloilla määritellään että 50 prosenttia riittää takaamaan osa-aikaisen opiskelun ja täysipäiväisen opiskelun laadullisen vastaavuuden. Jäsenvaltioiden yleislääkärien koulutusohjelmiin sisältyy usein osia jostakin kuuluu erikoiskoulutuksesta yleislääketieteen harjoittelujaksoja. erikoistumiskoulutusohjelmiin joihinkin ja Erilaiset määräykset yleislääkärikoulutuksesta ja erikoiskoulutuksesta johtavat tarpeettomiin hankaluuksiin. 3 JAKSO Mahdollista direktiivin tarkistamista koskevia ehdotuksia 3. 1. Kansallisissa koulutus- ja terveydenhuoltojärjestelmissä sekä jäsenvaltioiden välisissä tunnustamisjärjestelmissä tapahtuneet muutokset edellyttivät koulutuksen laadun ja kansallisten tunnustamisjärj estely iden arvioimista EU:n tasolla. Lisäksi ammattikunta, jota EU:ssa edustavat erityisesti UEMO , CP5, UEMS6 ja PWG7, teki aloitteita, joissa pyydettiin opetuksen ja koulutuksen laadun arviointia. (ACMT), Komissio pyysi neuvoja lääkäreiden koulutusta käsittelevältä neuvoa-antavalta laatimassa komitealta kertomuksessa voitaisiin ottaa huomioon ammattikunnan neuvot lääketieteellisen koulutuksen laatua koskevissa asioissa. Jäljempänä 3. 2. - 3. 9. kohdassa esitetyt IV osaston asiat/aiheet on valinnut ammattikunta. jotta komission 33 artiklan mukaisesti Yleislääketieteen jatko-opinnot 3. 2. Direktiivin 21 perustelukappaleessa sanotaan, että "on merkityksetöntä, hankitaanko yleislääketieteen erityiskoulutus osana kansallisten säännösten mukaista lääketieteen peruskoulutusta vai siitä erillään". Saadun kokemuksen lääkäridirektiiviä olisi muutettava siten, että yleislääketieteen perusteella " erityiskoulutusta ei voi aloittaa ennen kuin kaikille lääkäreille yhteinen koulutus on samasta vaiheesta kuin muukin aloitettava se olisi suoritettu, erikoistumiskoulutus. ja Jotta tulevat lääkärit tuntisivat lääketieteen pääasialliset harjoittamisalueet ja osaisivat tutkia mahdollisuutta säätää uusi säännös, jossa täsmennetään, että lääketieteellisen peruskoulutukseen olisi sisällyttävä riittävästi perehtymistä yleislääkärin työhön. lopullisen uravalinnan asiantuntevasti, olisi tarpeen tehdä Euroopan yleislääkäriliitto Euroopan lääkäriliitto Euroopan erikoislääkäriliitto Euroopan nuorten lääkäreiden järjestö Yleislääkärin koulutusohjelmien kesto ja luonne 9 3. 3. 31 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, että koulutus kestää vähintään kaksi vuotta ja tapahtuu toimivaltaisten viranomaisten tai toimielinten valvonnassa. Lääkäreiden koulutuksen neuvoa-antava komitea (ACMT) tukee Euroopan yleislääkäriliiton (UEMO) ehdotusta, jonka mukaan yleislääkärin pätevyyden saavuttaisi vähintään kolmivuotisella täysipäiväisellä opintojaksolla, mutta ehdotus on joidenkin jäsenvaltioiden kannalta ongelmallinen eikä toteutune lähiaikoina. Toiset jäsenvaltiot tarvitsisivat pitemmän siirtymäajan koulutuksen jatkamiseksi, sillä koulutusajan jatkamisella on merkittävä vaikutus talousarvioihin. jonka mukaan Säännöstä, toimivaltaisten viranomaisten on valvottava yleislääketieteen koulutusta, voitaisiin tehostaa säännöksellä, jonka mukaan mainitut viranomaiset määrättäisiin käyttämään yleislääkäreiden apua valvonnassa koko koulutusjakson ajan. Yleislääketieteen koulutuksessa ehdotetaan painotettavaksi kliinistä opetusta ja opiskelijoille esitetään vähintään 12 kuukauden harjoittelua hyväksytyllä yleislääkärin vastaanotolla tai siihen verrattavassa laitoksessa. Taloudellisista syistä säännöksen toteuttaminen jouduttaisiin jakamaan useiden vuosien ajalle. Tämä ei estä jäsenmaita halutessaan jatkamasta 12 kuukauden vähimmäisharjoittelujaksoa 18 kuukauden mittaiseksi. 32 artikla 3. 4. Artiklan 32 väliaikaiselle poikkeussäännökselle, jonka mukaan yleislääkärin pätevyyden voi hankkia työkokemuksen avulla, ei ole asetettu aikarajaa. Olisi syytä tarkistaa jäsenvaltioilta, olisiko poikkeus yhä pidettävä voimassa. Osa-aikainen koulutus 3. 5. Yleislääketiedettä osa-aikaisesti opiskelevien osalta olisi harkittava mahdollisuutta säätää viikoittainen opintoihin käytettävä vähimmäisaika, joka olisi puolet kokopäivätoimiseen opiskeluun varattavasta ajasta, jotta yleislääketieteen opintoja koskevista vaatimuksista tulisi yhtenevät muiden erikoisalojen osa-aikaisen opiskelun vaatimusten kanssa. Direktiivin 34 artiklan 1 kohdan kolmas luetelmakohta (osa-aikaopiskeluun olisi sisällytettävä tietty määrä täysipäiväisiä opintojaksoja) olisi poistettava, jotta osa-aikaista opiskelua koskevat säännökset olisivat kaikilla jatkokoulutuskursseilla samat. Osa-aikaopiskelulla on tiettyjä etuja, etenkin kun sen avulla voidaan laajentaa opiskelumahdollisuuksia opiskelupaikkoja lisäämällä. Koulutusohjelmien arviointi 10 3. 6. Suositellaan, että jäsenvaltiot noudattaisivat hyvää arviointitapaa yleislääkäreiden erityiskoulutusta ja koulutusohjelmien laatua arvioidessaan. Perehdyttämiskoulutus 3. 7. Lisäksi on toivottavaa, että harkitaan mahdollisuutta sisällyttää direktiiviin huolellisesti harkittu säännös, jolla ehkäistään syrjintää, joka kohdistuu maahan muuttaville perehdyttämiskoulutuksen järjestämiseen. tarvittaessa annettavan lääkäreille Koulutusohjelmille riittävästi varoja 3. 8. lisättävä tavoitteiden säännös, toteuttamiseen, suunnitteluun, valvontaan jossa käsitellään yleislääkäreiden Direktiiviin olisi erityiskoulutuksen ja arviointiin tarvittavia voimavaroja. 31 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännöksen, johon harjoittelijoiden palkkaus tällä hetkellä perustuu, olisi oltava selkeämpi. Artiklaan olisi aiheellista esimerkiksi lisätä e alakohta, jossa yleislääkärin erityisopintoja suorittavan lääkärin asema rinnastettaisiin erikoistumisopintoja suorittavan lääkärin asemaan ainakin suurimman osan opiskeluajasta. Erityisopetusta kaikille yleislääkäreille 3. 9. Ammattikunnan mielestä kaikille yleislääkäreille olisi välittömästi järjestettävä erityiskoulutusta. Ei pidetä sopivana, että lääkärin ammattia voisi edelleen harjoittaa erityiskoulutusta. tai Yhteisymmärrykseen ei ole päästy siitä, olisiko tietyt koulutusehdot pidettävä lääkärintointa sosiaaliturvajärjestelmän voimassa sen mukaan, harjoitetaanko piirissä vai ei. yleislääketieteen erikoistumista ilman Teoreettisesti epäyhtenäistä järjestelmää ei voida perustella edes käytännön lähestymistavan edut ovat tarpeilla. Potilasnäkökulmasta katsottuna uuden kiistattomat. Jäsenvaltioiden kokemuksen perusteella 40 artiklassa esitettyä lykkäystä ei voida perustella mitenkään. "Eurotodistukset" 3. 10. Muutamissa kelpoisuustodistukset, vähimmäisvaatimukset jäsenvaltioissa on otettu käyttöön 30 artiklan mukaiset mukaiset 31 täytetyiksi, mutta joilla ei ole mitään merkitystä todistetaan artiklan joilla mainittujen jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmässä. 11 EU-kansalaiselle annettu 30 artiklan mukainen todistus ei yksin pätevöitä häntä harjoittamaan yleislääkärin tointa tämän jäsenvaltion sosiaaliturvajärjestelmän piirissä. Vasta korkeampi kansallinen todistus (jota valtiot eivät ole määritelleet direktiivin toimia IV osaston yleislääkärinä kansallisen järjestelmän piirissä. tarkoitusperiä varten) antaa haltijalleen kelpoisuuden Siten näiden valtioiden antamat 30 artiklan mukaiset todistukset palvelevat vain yhtä tarkoitusta - lääkärivientiä - ja pätevöittävät lääkärin toimimaan muiden jäsenvaltioiden sosiaaliturvajärjestelmän piirissä. Tilanne ei vastaa direktiivissä esitettyä suunnitelmaa, jonka perustana ovat tarpeisiin vastaaviin tutkintoihin johtavat kansalliset sosiaaliturvajärjestelmän koulutusohjelmat. Perustamissopimuksen 169 artiklan mukaiset, rikkomuksesta aiheutuneet toimenpiteet yhtä jäsenvaltiota vastaan johtivat sääntöjen muutokseen kyseisessä maassa. Ensinnäkin tämän kaltainen soveltaminen on vastoin vastavuoroisuusperiaatetta, jolle yhteisön vastavuoroisen tunnustamisen periaate perustuu. Toiseksi muiden valtioiden kansalaiset voivat käyttää hyväkseen lyhyempää ja vähemmän vaativaa koulutusohjelmaa, jonka kautta he kuitenkin saavat kelpoisuuden harjoittaa ammattia kotimaassaan. Mikäli jäsenvaltio lisäksi on omia tarkoituksiaan varten asettanut korkeammat koulutusvaatimukset, se tuskin katsoo tarpeelliseksi korottaa yhteisön vaatimuksia direktiivin vähimmäisvaatimukset ylittäviksi, mikäli se on jo määritellyt omat alemman tasoiset todistuksensa 30 artiklan mukaisiksi. Tällöin jäsenvaltio voi direktiivin teknisen säännöksen avulla kieltää muissa jäsenvaltioissa annetun 30 artiklan mukaisen kelpoisuustodistuksen saaneita henkilöitä harjoittamasta yleislääkärin tointa alueellaan, mutta voi silti lähettää omia, alemman kansallisen tutkinnon suorittaneita lääkäreitään muihin jäsenvaltioihin. (ACMT). komiteassa Vaatimusten Edellä mainitusta aiheesta on jo keskusteltu lääkäreiden koulutusta käsittelevässä vähäinenkin neuvoa-antavassa yhteensovittaminen antaa kaikille jäsenvaltioille yhteisen nimittäjän, mutta sallii myös korkeamman kansallisen vaatimustason, ja edistää tunnustamista EU-järjestelmän sisällä. Kimmokkeet korottaa vastavuoroista vaatimustasoa ovat välttämättömiä, jotta kyetään vastaamaan lääketieteen muuttuviin tarpeisiin. Vuoden 1975 jälkeen tapahtunut koulutusjärjestelmien vaatimustason kehitys vesittyy, jos yksittäiset jäsenvaltiot eivät ole kiinnostuneet korottamaan lääkäridirektiivin vaatimuksia. joka rohkaisee 3. 11. 3. 12. Harjoittclijalääkärit 12 3. 13. Lääketieteellisten kelpoisuustodistusten vastavuoroisen tunnustamisen sääntöjä on EU:ssa noudatettu jo kaksikymmentä vuotta. Yhteisön ohjelmat, kuten yliopisto- opiskelijoiden liikkuvuutta koskeva Sokrates (aiemmin Erasmus), yhteistyö- ja tietoverkot kuten eurooppalainen opintosuoritusten ja arvosanojen siirtojärjestelmä (ECTS), tiedot opinto-ohjelmista ja kansallisista koulutusjärjestelmistä NARIC- parantuneet verkon lääketieteen kieltenopiskelumahdollisuudet ovat kaikki auttaneet opiskelijoiden ja harjoittelijalääkäreiden liikkuvuutta. avulla lisäämään LINGUA-ohjelman kautta ja 3. 14. Näiden toimien luonnollinen kehitys vaatii erillistä säännöstä, jolla mahdollistetaan o liikkuvuus. Neuvoston suosituksessa 75/367/ETY harjoittelijalääkäreiden kehotettiin jäsenvaltioita hyväksymään kliinisessä opintovaiheessa olevia harjoittelijalääkäreitä. Siitä lähtien Euroopan yhteisöjen tuomioistuin on tehnyt selväksi, että kaikki koulutus (myös yliopistollinen), joka johtaa ammatilliseen pätevyyteen, vaikuttaa kansalaisten vapaaseen liikkuvuuteen ja on sen tähden suojeltu yhteisön oikeuteen sisältyvillä syrjintää ehkäisevillä periaatteilla. Harjoittelupaikkojen tulee sen vuoksi olla avoinna kaikille EU-kansalaisille samoin ehdoin kuin kotimaan kansalaisille. Tätä vaatimusta ei ole noudatettu. 3. 15. jäsenvaltioissa yleislääkärien suoritetaan osallistumalla ammatilliseen ja muiden erikoislääkärien Lisäksi monissa työhön. Harjoittelijalle harjoittelu maksetaan koulutukseen kuuluvalta palvelusajalta korvausta. Vaikka palvelusaika kuuluu koulutukseen, se on myös työtä, ja EU:n periaatteet kieltävät kaikenlaiseen työpaikkojen täyttämiseen ja työskentelyolosuhteisiin liittyvän syrjinnän. 3. 16. Harjoittelijalääkärit törmäävät yhä esteisiin hakiessaan harjoittelupaikkaa muista jäsenvaltioista. Silloinkin kun paikkoja on tarjottu ja hyväksytty, kansalliset viranomaiset ovat haluttomia käsittelemään hakemuksia moninaisten, myös kansallisista koulutusohjelmista löytyvien syiden perusteella. Ongelmakenttää kannattaisi tutkia ja harkita, olisiko laadittava ehdotuksia, joiden mukaan neuvoston suosituksessa 75/367/ETY esitetyt periaatteet muuttuisivat sitoviksi silloin, kun on kyse yleis-ja erikoislääkäriharjoittelijoista. EYVLN:oL 167,30. 6. 1975. 9 Asia 83/293, Gravier (Kok. 1989, s. 593) Asia 19/92, Kraus (Kok. 1993, s. 1) 5 artikla 13 3. 17. yleislääkärin Jos jäsenvaltioissa lääketieteellisenä erikoistumisena samalla tavoin kuin muita tässä artiklassa lueteltuja aloja, artiklaa olisi muutettava sen mukaisesti. erityiskoulutusta pidetään kaikissa 4 JAKSO: SEURAUKSET JA YHTEENVETO EHDOTUKSISTA 14 Jatko-opintoja ja harjoittelua koskevat yhdistetyt, laajennetut ja vahvistetut yhteiset säännökset 4. 1. 4. 2. 4. 3. 4. 4. 4. 5. 4. 6. Kohdat 1. 7. , 2. 4. , ja 2. 5. osoittavat selkeästi, että EU:n tarkoitusperien kannalta 30 artiklan mukainen kelpoisuustodistus kuuluu samaan luokkaan kuin 5 artiklan mukaiset erikoistumisalojen kelpoisuustodistukset. Kohdat 2. 9. , 3. 2. , 3. 13. - 3. 16. selittävät myös, että sekä yleislääkäri- että erikoislääkäriharjoittelijoita koskevat samat ehdot. Artikloissa 24 ja 31 mainittuja koulutuksen vähimmäisvaatimuksia pitää tarkastella vähimmäisvaatimusten vahvistamiseksi. Viimeksi mainitut artiklat olisi suotavaa yhdistää, sillä niiden päämäärät ja osittain myös säännökset ovat yhteneväiset. Laajentuneessa EU:ssa tällaista takuuta ei voida antaa muuten kuin säännöksillä, jotka mahdollistavat puolueettoman ja avoimen rakenteen, joka voidaan saattaa suoraan voimaan kaikissa jäsenvaltioissa. Yhdistetyissä säännöksissä voi olla selvityksiä hyvästä käytännöstä ja koulutuksen tavoitteista, mutta niiden tukena on oltava säännös riittävistä voimavaroista ja avoimuudesta. Koulutus- ja harjoitteluohjelmien valvonnasta, yhteensovittamisesta ja sääntelystä vastaavat toimielimet on määriteltävä täsmällisesti joka jäsenvaltiossa. Kunkin toimielimen toimivalta ja tehtävät on julkistettava. Harjoitteluohjelmien kesto ja rakenne on määriteltävä yksityiskohtaisesti. Niiden arvioinnin ja hyväksymisen on perustuttava koulutusohjelmiin ja vaihteleviin ja opetusmenetelmiin. ylläpitäminen, ohjelmiin on sisällytettävä täsmällisiä, tieteellisiä harjoittelijoiden, ja ohjelmien arviointimenetelmiä. Harjoittelijoiden olisi harjoittelupaikkojen ja tunnustettuihin osallistuttava työskentelyosuuksien tasapaino voidaan varmistaa. Jotta varmistettaisiin hyvän harjoitteluohjelmiin, saavuttaminen koulutus- tason jotta Harjoittelun ohjaajat on valmistettava tehtäväänsä kunnolla ja heidän työtään on arvioitava ja valvottava. Lääkäreiden koulutusta käsittelevältä neuvoa-antavalta komitealta (ACMT) on pyydettävä osoittautuneesta jatkokoulutuksesta. onnistuneeksi esimerkkejä käytännön 4. 7. Yleislääketieteen kelpoisuustodistus on kaikille jatkotutkintotodistus. jäsenvaltioille yhteinen 15 Tästä seuraa että 30 artiklan mukaiset kelpoisuustodistukset olisi sisällytettävä 5 todistavat artiklaan, kelpoisuustodistukset ovat kaikille jäsenvaltioille yhteisiä jatkotutkintotodistuksia. erikoistumiskoulutuksen yleislääketieteen sillä 5 JAKSO: LOPPUPÄÄTELMÄT 16 5. 1. Lääkäridirektiivi on yhteisön toimenpide, joka noudattaa toissijaisuusperiaatetta. Se muodostaa kehyksen, jolla varmistetaan kelpoisuustodistusten vastavuoroinen hyväksyminen. pyritään ammattia takaamaan yleislääkärin jäsenvaltioille, vastaanottaville Direktiivillä että kelpoisuustodistukset, joiden perusteella valtiot velvoitetaan hyväksymään henkilö ainakin harjoittamaan koulutuksellisten tapauksissa vähimmäisvaatimuksia korkeamman täyttymisen. Takuuden muoto kuitenkin kattaa kansalliset erityispiirteet ja sallii kansallisten tarpeiden huomioon ottamisen koulutuksessa. Kehys on osoittautunut käyttökelpoiseksi ja vastaa laajentuneen EU:n tarpeita, sillä uudet maat kaipaavat joustavaa sopeuttamista EU:n normeihin ja menetelmiin. vähimmäisvaatimusten tason) alueellaan, osoittavat (monissa 5. 2. 5. 3. Lisäksi lääketieteellisen koulutuksen monimutkaisuus vaatii selkeämpiä ohjeita, jotta saavutetaan soveltamiskelpoiset takuut koulutuksen laadusta. Laadun saavuttamiseksi on laadittava avoimet ja soveltamiskelpoiset säännöt. Molemminpuolinen takaamiseen. luottamus perustuu koulutuksen Lääkäridirektiivi tarjoaa perustan laadulle ja luottamukselle. On ilmeistä, että niitä on vahvistettava ja kehitettävä tässä kertomuksessa esiteltyjen linjojen mukaisesti. laadun 17 LIITE ACMT:N SUOSITUKSET: ACMT suosittelee seuraavaa: 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Asianmukaisesti koulutetulla ja pätevällä yleislääkärijoukolla on tulevaisuudessa entistä tärkeämpi rooli yhä tieteellisemmän ja kustannuksiltaan kannattavan järjestämisessä ja kehittämisessä, ja tämän olisi terveydenhuoltojärjestelmän heijastuttava että j atkokoulutukseen. lääketieteelliseen koulutusalaan, sekä perus- koko Ensi tilassa on luotava järjestelmä, jonka kautta sekä akateemisen että käytännön työn taustan omaavat yleislääkärit voivat pysyvästi osallistua yleislääkäreiden koulutusohjelmien järjestämiseen, kehittämiseen, hallintoon ja arviointiin. Perusopintoja suorittaville opiskelijoille olisi järjestettävä riittävästi pakollisia tilaisuuksia tutustua yleislääkärin työhön. Yleislääketieteen erityisopinnot olisi aloitettava vasta kun lääketieteellinen peruskoulutus on suoritettu, ja peruskoulutuksen päättymisajankohta olisi määriteltävä tarkemmin. Sikäli kuin olosuhteet sallivat, yleislääkärin erityiskoulutuksen vähimmäiskeston on oltava kolme vuotta. Koulutuksen yleislääkärin vastaanotolla tai muussa vastaavassa laitoksessa suoritettavaa osuutta olisi jatkettava kuudesta kuukaudesta yhteen vuoteen, ja sikäli kuin olosuhteet sallivat, edelleen puoleentoista vuoteen. Mahdollisuus kouluttautua omalla vastaanotolla olisi lopetettava. Osa-aikaista koulutusta koskevat säännökset olisi muutettava yhteneviksi muita erikoistumisaloja koskevien säännösten kanssa (vähimmäisvaatimuksena 50 prosenttia täysipäiväisten opiskeluajasta), opintojaksojen sisällyttämisestä olisi poistettava. täysipäiväisestä vaatimus ja toiseen siirtyville ja järjestettävä lääkäreille on EU-maasta perehdyttämiskoulutusta, yleislääkäreiden, ammatissa harjoittelijoiden, harjoittelun ohjaajien sekä yliopistojen laitosten välistä vaihtoa on pyrittävä helpottamaan. tarpeen mukaan toimivien 10. Erityiskoulutus olisi säädettävä pakolliseksi kaikille yleislääkäreille. ISSN 1024-4492 KOM(96) 434 lopullinen ASIAKIRJAT FI 10 04 Luettelonumero : CB-CO-96-436-FI-C ISBN 92-78-08575-8 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg


title: Regolamento (CE) n. 1751/96 della Commissione del 9 settembre 1996 che modifica il regolamento (CE) n. 1318/96 che deroga al regolamento (CEE) n. 2456/93 per quanto riguarda il pubblico intervento

eurovoc_concepts:
EU Member State
award of contract
beef
derogation from EU law
intervention price
market support

formats: html pdfa1b print