title: Komission kertomus - Nuoret maanviljelijät ja maatilojen toiminnan jatkamisen ongelma

eurovoc_concepts:
family farming
investment aid
rural development
transfer of farms
young farmer

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 04. 09. 1996 KOM(96) 398 lopull. KOMISSION KERTOMUS Nuoret maanviljelijät ja maatilojen toiminnan jatkamisen ongelma Nuoret maanviljelijät ja maatilojen toiminnan jatkamisen ongelma SISÄLLYSLUETTELO I. II. JOHDANTO NUORTEN MAANVILJELIJÖIDEN VAIKEUDET JA VAATIMUKSET 1 2 3 4 1 2 3 4 5 1 2 Väestökato ja maaseutualueiden taantuminen Maaseutualueiden suojelu ja naisten osuus Toiminnan aloittamiskulut Tulonjako sukupolvenvaihdoksen aikana III. YHTEISÖN TOIMENPITEET Tavoitteeseen S A kuuluvat rakennetoimenpiteet. Toiminnan aloittamis- ja investointituki 1. 1 1. 2 Tuki nuorten maanviljelijöiden ammattikoulutukseen Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen liitännäistoimenpiteet Maaseudun kehittämispolitiikka osana alueellisia ohjelmia 3. 1 3. 2 3. 3 3. 4 3. 5 Markkinajärjestelyt Tavoite 1 : hitaasti kehittyvien alueiden kehitys ja rakenteellinen mukauttaminen Tavoite S b: maaseutualueiden kehitys ja rakenteellinen mukauttaminen Tavoite 6: harvaan asuttujen alueiden kehitys ja rakenteellinen mukauttaminen LEADER Koe- ja havaintohankkeet Muut toimenpiteet 5. 1 5. 2 5. 3 Yhteisön koulutusohjelmat Yhteisön uusi tutkimusohjelma Tiedotus IV. EHDOTUKSIA JA SUOSITUKSIA Yhteisön toimenpiteet 1. 1 1. 2 1. 3 1. 4 Toiminnan aloittamistuet Koulutus. Varhaiseläkejärjestelmä Markkinajärjestelyt. Kansalliset toimenpiteet 2. 1 2. 2 2. 3 2. 4 Perintövero Verotus Vuokraaminen Viljelijän vaihtumisen valmistelu: uusia isän tai äidin ja lapsen (ui muun) vänseu kumppanuussuhteen muotoja 2. 5 2. 6 Lomituspalvelut Kaupungista kotoisin olevien nuorten maalle asettuminen 3 Tiedotuksen parantaminen Nuoret maanviljelijät ja maatilojen toiminnan jatkamisen ongelma I. JOHDANTO Komissio esittää tämän kertomuksen osuutenaan keskusteluun nuorten sijoittumisesta maatalousalalle ja erityisesti vastauksena Ioanninan epävirallisessa maatalousneuvostossa esitettyyn pyyntöön. Euroopan unionissa on tällä hetkellä miltei 8,5 miljoonaa maatilaa. Viimeisimmän Eurostatin laatiman kahdentoista jäsenvaltion unionia (1989/91) koskevan selvityksen maatilojen rakenteesta mukaan ainoastaan 8,3 prosenttia tilojen johtajista on alle 35- vuotiaita, kun taas 34,5 prosenttia - melkein joka neljäs aktiivisesti toimivista viljelijöistä - on jo yli 65-vuotiaita. Viljelijöiden keskimääräinen ikä on noussut huomattavasti viime vuosien aikana: tuoreimmat tiedot osoittavat, että 53,6 prosenttia eurooppalaisista maanviljelijöistä on vähintään 55-vuotiaita. Tilanne vaikuttaa olevat saman kaltainen myös uusissa jäsenvaltioissa, vaikka täydellisiä tietoja ei vielä ole saatavilla. Nuorten maanviljelijöiden tämänhetkiselle tilanteelle Euroopan unionissa on tyypillistä tietojen suuri vaihtelevuus, joka tekee eri jäsenvaltioiden tilanteiden vertailemisen hankalaksi. Lisäksi taloudellinen tilanne on muuttumassa huomattavasti, ja eräiden tilastotietojen puuttuminen tai nopea vanhentuminen lisää kokonaistilanteen kuvauksen laatimisen vaikeutta. Tietojen mukaan nuoret johtavat yleensä tiloja, joiden keskimääräinen pinta-ala ei ole ainoastaan huomattavasti kansallista keskiarvoa suurempi, mutta myös kaikkien muiden ikäluokkien keskiarvoa suurempi. Euroopan tasolla enintään 35-vuotiaiden viljelijöiden tilojen käytetty maatalousmaa on 19,4 hehtaaria, kun yleinen keskiarvo on 15 hehtaaria. Keskimääräinen pinta-ala vähenee säännöllisesti ikäluokittain ja on lopulta 6,7 hehtaaria yli 65-vuotiaiden maanviljelijöiden tiloilla. Samankaltainen suuntaus on havaittavissa kaikissa jäsenvaltioissa, ottaen huomioon maakohtaisten keskimääräistä käytettyä maatalousmaata koskevien tilanteiden absoluuttinen vaihtelu, joka aiheuttaa sen, että nuorten maanviljelijöiden tilanne muistuttaa enemmän vanhempien viljelijöiden tilannetta kuin muissa jäsenvaltioissa toimivien nuorten tilannetta. Jäsenvaltioiden välillä on suuria eroja myös viljelijöiden taloudellisessa tilanteessa, kun taas taloudellinen tilanne ei tilanteesta. juurikaan eroa samalla alueella ja Tuotantosuuntauksissa nuoret edustavat huomattavaa osaa kukkaviljelyalalla mai tokarj a tuotannossa toimivien vanhempien viljelijöiden Kaikesta huolimatta on mahdollista esittää joitakin tilan perustamisvaiheessa olevien maanviljelijöiden ongelmia koskevia päätelmiä ja tunnistaa yhteisön tasolla kansallisella tasolla tehtäviä hyödyllisiä aloitteita. Monissa tapauksissa yhteisön sääntely muodostaa perustamisen yhteydessä sopivat puitteet toimille, erityisesti rakennerahastojen kautta, toimenpiteiden jolloin jäsenvaltiot ja alueet saavat käyttöönsä keinot erityisten toteuttamiseksi. On syytä kuitenkin korostaa huomattavia eroja eri jäsenvaltioiden nuorten maanviljelijöiden hyväksi toteuttamien toimenpiteiden välillä sekä rakennerahastoihin liittyvien välineiden käytön että markkina-alojen osalta. Ottaen huomioon Euroopan unionin suuren kiinnostuksen sellaisen elinvoimaisen maatalousalan aikaansaamiseen, jonka avulla voitaisiin vastata tulevaisuuden haasteisiin, komissio on päättänyt esittää tämän kertomuksen välityksellä tiettyjä suuntaviivoja eri puolilla unionia nuorille maanviljelijöille tarjottavien välineiden mahdollisimman suuren monimuotoisuuden suosimiseksi. Kuvattu lähestymistapa noudattaa toissijaisuusperiaatetta ja jättää eri asianomaisten alueiden edelleen jäsenvaltioille huomattavasti toimintavapautta konkreettisen soveltamisen suhteen. tilanteen huomioon ottamiseksi tosiasiallisen O. NUORTEN MAANVILJELIJÖIDEN VAIKEUDET JA VAATIMUKSET Kuten muillakin nopeasti muuttuvilla aloilla toimivat henkilöt, monet maanviljelijät ovat huomanneet joutuneensa yhteiskunnallisesti ja taloudellisesti uuteen tilanteeseen, joka aiheuttaa myös nuorille epävarmuuden tunnetta. On myös huomattava, että suuri osa nuorten maanviljelijöiden vaikeuksista, erityisesti taloudellisista, eivät liity pelkästään maatalousammatteihin, vaan kaikkeen toimintaan maatilan haltuun ottamisen aikana. taloudelliseen VÄESTÖKATO JA MAASEUTUALUEIDEN TAANTUMINEN Maataloustoiminnasta riippuvaisilla maaseudun reuna-alueilla selkein ongelma on väestökato. Nämä alueet ovat harvaan asuttuja, ja väestö vanhenee. Tämä aiheutuu ensisijaisesti tuottavampien tekniikoiden yleistymisestä johtuvasta maatalousalan työvoiman luonnollisesta kehityksestä. Luonteeltaan perinteisesti perhekeskeisellä alalla tuottavuuden kasvu merkitsee maatilojen määrän vähenemistä ja/tai osa- aikatyön lisääntymistä. On siis selvää, että päätoimisen tuottajan jäädessä eläkkeelle hänen maatilansa liitetään toiseen tai seuraaja toimii tilalla ainoastaan osa-aikaisesti. Heikoimmassa asemassa olevat tai vähiten kehittyneet maaseutualueet kärsivät usein infrastruktuurien puutteesta ja talouden vähäisestä monimuotoisuudesta. Tärkeimpien palvelujen (erityisesti terveydenhuollon, koulutuksen, kulttuurin ja vapaa-ajan sekä julkisen liikenteen aloilla) kehittämisen tarve tunnustetaan yleisesti, mutta se on usein ristiriidassa julkisten menojen karsimisen paineen kanssa. Kyse on erittäin tärkeästä ongelmasta, joka pahenee jatkuvasti ja joka kuuluu alueellisella ja kansallisella tasolla toteutettaviin toimenpiteisiin. Jos tällaisia toimia ei toteuteta, monet Euroopan unionin maaseudun kehityksen hyväksi aloittamien ponnistelujen vaikutukset vähenevät tai jopa loppuvat kokonaan. MAASEUTUALUEIDEN SUOJELU JA NAISTEN OSUUS Unionin maaseutualueilla asuvat ihmiset kohtaavat monenlaisia sosiaalisia ongelmia: kulttuuria koskevan identiteetin katoamisen uhka sitä mukaa, kun perinteinen elämäntapa katoaa; kaikille nuorille yhteinen tunne julkiseen elämään ja heitä itseään koskeviin päätöksiin liittyvien vaikutusmahdollisuuksien ja osallistumisen puute. Nuoret ovat myös alttiita tulevaisuutta koskevia valintoja tehdessään julkisen mielipiteen muodostamalle kuvalle maatalouteen liittyvistä ammateista, tai ympäristönhoidossa. jotka eivät saa ansaitsemaansa asemaa talouselämässä On lisäksi syytä korostaa naisten tärkeää osuutta maaseutualueiden kestävässä suojelussa, joka vaatii tasapainossa olevaa väestörakennetta. Maaseutualueiden väestön tämänhetkisen epätasapainon syyt tunnetaan hyvin, sillä suuri määrä nuoria naisia, jotka ovat usein hyvin koulutettuja, on muuttanut kaupunkeihin. Tämä on aiheuttanut väestörakenteen vinoutumisen siten, että maalla asuu epätavallisen paljon iäkkäitä, yksinasuvia miehiä ja vähän naisia, erityisesti nuoria, 20-39 -vuotiaita naisia. Tämä ilmiö heikentää maaseutuyhteisöjen taloudellista, kulttuurista ja yhteiskunnallista verkostoa ja se toistuu kunnes maaseutualueilla ei asu ketään. Olisi kuitenkin väärin tarkastella naisen roolia ainoastaan seurana ja lisäapuna elämässä yleensä ja maatilan töissä, niin tärkeitä kuin nämäkin tehtävät ovat. Tällä hetkellä ainoastaan arviolta 10 prosenttia maanviljelijöistä on naisia, kun he edustavat 35 prosenttia maatalousalan aktiivisesta työvoimasta. Kehitys kohti tärkeämpää naisen roolia maatiloilla on väistämätön ja tärkeä, kaikki näyttää viittaavan siihen, että naisilla on kyky ja pätevyys johtaa menestyksekkäästi maatilaa; koulutuksen ja tuen ansiosta tämänhetkistä tilannetta pitäisi olla mahdollista kehittää huomattavasti. Lisäksi on todettava, että suuri osuus maatilan toiminnan monipuolistamiseen liittyvistä kekseliäistä ajatuksista on lähtöisin naisilta, ja naisilla itsellään on usein paremmat mahdollisuudet tuoda perheeseen usein välttämättömiä lisätuloja työskentelemällä muilla aloilla kuin maataloudessa, maaseutualueiden työpaikoille yhä tyypillisemmin osa-aikaisesti. TOIMINNAN ALOITTAMISKULUT Nuorille maanviljelijöille tyypillisistä vaikeuksista huomattavin on rahoitus. Teknologian kehitys, erikoistuminen ja maatilan taloudelle välttämättömän ulottuvuuden kasvu aiheuttavat aina kasvavan varojen tarpeen. Maiden ostamisen yhteydessä nuoren maanviljelijän rajallisia varoja kuluu maa- alueen hintaan sekä veroihin. Jopa maatilan perimiseen vanhemmilta liittyy ongelmia. Muiden perinnönsaajien on oltava mukana toiminnan jatkamisen järjestämisessä ja omaisuuden arvioimisessa ja jakamisessa, joka puolestaan voi johtaa erimielisyyksiin. Toinen tärkeä seikka on se, että toiminnan jatkajan on maksettava korvaukset muille perinnönsaajille tai markkinahintaan. Tilan tuotosta käytetään siis monen vuoden ajan suuri osa tilan jatkamisesta koskeviin kuluihin, ja sitä ei siis voida sijoittaa edelleen maatilaan. suosituimmuus- joko Tietyn tyyppisessä tuotannossa tuotanto-oikeus on saavuttanut markkina-arvon. Tämä lisää nuoren viljelijän pääoman tarvetta, sillä hänen on ostettava maiden ja tuotantovälineiden lisäksi oikeudet tuottamiseen. Nuoren on usein myös pakko parantaa tuotantokykyä, joka on vähentynyt edellisen sukupolven viimeisen toimintajakson aikana. Nuorilla maanviljelijöillä on usein hankaluuksia lainan saamisessa. Pankit antavat lainoja helpommin jo vakiintuneille tiloille kuin hankkeisiin, joiden tehokkuudesta ei vielä ole takeita. Lainananto on siis valikoivaa. TULONJAKO SUKUPOLVENVAIHDOKSEN AIKANA Kun maanviljelijöiden lapset ottavat maatilan hoitaakseen ja asettuvat itse sinne - eli selvästi suurimmassa osassa tapauksista - selkeä vaihdos on usein mahdoton. Vanhempien iästä ja siitä, onko heillä nuorempia lapsia vastuullaan, riippuen saattaa olla tarpeen hoitaa tilaa hetken yhteisvoimin. Tällöin maatilan olisi tuotettava tarpeeksi kahden perheen elättämiseen melko pitkän jakson (10 - 15 vuotta) ajan. Lisäksi useimmilla pienillä perhetiloilla tämän siirtymäkauden aikana ollaan voimakkaasti riippuvaisia nuoresta, mutta vastuuta ei jaeta. Nämä ongelmat korostuvat, jos kahden perheen majoittaminen osoittautuu mahdottomaksi taloudellisten tai käytännön vaikeuksien vuoksi (esimerkiksi rakennuslupaa ei saada). ITI. YHTEISÖN TOIMENPITEET erilaiset Tällä hetkellä nuorten maanviljelijöiden avuksi on tarkoitettu säännösten kokonaisuus: "horisontaaliset" rakennetoimenpiteiden erityiset välineet, yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen tietyt maaseudun kehittämistä koskeviin liittyvät politiikkoihin yhteisen toimet markkinajärjestelyjen tarjoamat mahdollisuudet. liitännäistoimenpiteet, aluepolitiikkaan sovellettavat yleisesti kuuluvat sekä ja TAVOITTEESEEN 5 A KUULUVAT RAKENNETOIMENPITEET 1. 1 Toiminnan aloittamis- ja investointituki Maatalouden rakenteiden tehokkuuden parantamisesta annetun asetuksen (ETY) N:o 2328/91 10 ja 11 artiklan mukaisesti myönnettyjen tukien tarkoitus on edistää sellaisten nuorten maanviljelijöiden tiloja, jotka pystyvät mukautumaan maatalouden uusiin realiteetteihin. Artiklojen tavoitteena on antaa nuorille varoja perustamiskuluihin erityisesti jo olemassa olevan irtaimen pääoman ja kiinteistöpääoman haltuun ottamisen osalta eli huolehtia nuoren maanviljelijän uusien vastuualueiden riskeistä. Nämä tuet on tarkoitettu nuorille, alle 40-vuotiaille maanviljelijöille (jotkut jäsenvaltiot ovat asettaneet rajan 35 ikävuoteen), jotka ovat juridisesti ja käytännössä vastuussa vähintään yhden henkilötyöyksikön vaativasta maatilasta. Nuoren maanviljelijän on ryhdyttävä päätoimiseksi viljelijäksi ensimmäisen kerran tai harjoittamaan maataloutta kokopäiväisesti oltuaan ensin osa-aikainen maanviljelijä. Tämä toimenpide oli aikaisemmin rajoitettu ainoastaan maanviljelijöihin, jotka saivat vähintään puolet tuloistaan maataloustoiminnasta, mutta nykyään se koskee myös monen alan - metsänhoidon, matkailun tai käsiteollisuuden - yhdistämistä. ja pätevien viljelijöiden Tällä hetkellä voimassa olevien nuorien asettautumisen edistämistä koskevien sääntöjen mukaan edunsaajilla on oltava tarvittava ammatillinen koulutus, joka voi olla keskiasteen koulutus tai yliopistollinen arvosana. Jos todistusta tällaisesta koulutuksesta ei ole, nuoren on osallistuttava maatilan perustamista koskevaan, vähintään 150 tuntia kestävään harjoitteluun. Yhteisön järjestelmässä nuorten maanviljelijöiden hyväksi on kaksi erilaista, itsenäistä tuen luokkaa: Varsinainen toiminnan aloittamistuki, johon kuuluu enintään 15 000 ecun kertapalkkio, jonka jäsenvaltiot voivat korvata sitä vastaavalla korkotuella sekä tilan perustamisesta aiheutuvien kustannusten kattamiseen otettujen lainojen korkotuki, joka on enintään 15 prosenttia ja jota saa 15 vuotta. Tämän korkotuen pääomitettu arvo ei saa olla suurempi kuin 15 000 ecua ja se voidaan maksaa vastaavina tukina, prosentin suuruinen yhteisön 25 kehittämissuunnitelmajärjestelmään kuuluviin investointeihin. Tuen saajalla on oltava ammatillinen pätevyys ja hänen on esitettävä suunnitelma viiden vuoden kuluessa perustamisesta. Näitä tukia voidaan myöntää erillään aloittamistuista. lisätuki uusiin, Järjestelmän soveltaminen on vapaaehtoista jäsenvaltioille: ne voivat soveltaa sitä osittain tai kokonaisuudessaan ja myöntää myös kansallisia tukia, joita koskevat yksityiskohtaiset säännöt ovat erilaiset ja joiden määrät ovat suurempia. Jäsenvaltioiden katsotaan olevat parhaassa asemassa harkitsemaan oman yleisen lainsäädäntönsä ja omien tarpeidensa puitteissa, kuinka paljon saatavilla olevia mahdollisuuksia on tarpeen käyttää ja mitkä ovat ensisijaisia seikkoja. Rakenteiden ja perinteiden erilaisuuden vuoksi järjestelmän soveltaminen vaihtelee huomattavasti jäsenvaltiosta toiseen. Suurin osa maista, mukaan lukien kolme uutta jäsenvaltiota, ovat valinneet aloittamistuen ja investointien lopetti aloittamistukijärjestelmän vuonna 1992, mutta antaa edelleen investointien soveltanut lisätukea. Yhdistynyt kuningaskunta ei ole koskaan aloittamistukea ja on aivan äskettäin päättänyt lopettaa investointitukien myöntämisen. täytäntöönpanon. Alankomaat lisätuen Myönnetyt tuet ovat luonteeltaan huomattavan erilaisia. Jotkut jäsenvaltiot ovat asettaneet tukikelpoisuuteen lisäedellytyksiä; toiset ovat valinneet yhteisen järjestelmän ja toiset ovat yhdistäneet siihen palkkio- ja korkotukijärjestelmän. Myös tuen määrä vaihtelee maittain: toisissa raja on EMOTR:n rahoittamassa enimmäismäärässä tai sen alapuolella, toisissa sitä nostetaan omista, kansallisista varoista. Vuonna 1994 yli 23 000 nuorta eurooppalaista maanviljelijää sai aloittamistukea ja 8 500 lisätukea investointeihin. Yhteisön rahoitusosuus kasvoi huomattavasti ja oli jo 183 miljoonaa ecua yleisinä sitoumuksina vuonna 1993. Noin 190 000 nuoren maanviljelijän voidaan arvioida saaneen apua Euroopan unionissa vuoden 1989 eli rakennerahastojen perustamisvuoden jälkeen maatalouden rakenteita koskevan sääntelyn tarjoamista mahdollisuuksista. 1. 2 Tuki nuorten maanviljelijöiden ammattikoulutukseen tällä tavoin muiden Asetuksen (ETY) N:o 2328/91 28 artiklaan perustuvan koulutukseen suunnattu tukitoimenpiteen tarkoitus on maatalousalan koulutuksen tason parantaminen ja tavoitteeseen 5 a kuuluvien rakenteellisten toimenpiteiden vaikutuksen vahvistaminen. Nämä tuet riippuvat osallistumisesta nuorten maanviljelijöiden, joiden on seurattava vähintään 150 tuntia opetusta, koulutukseen tarkoitetuille varsinaisille ja täydentäville kursseille ja harjoitteluihin. Tuen määrä on 10 500 ecua henkilöä kohden, ja tästä määrästä 4 000 ecua on käytettävä ympäristöä, metsää ja tuotantosuunnan muuttamista käsitteleviin kursseihin. Vuonna 1993 EMOTR osallistui koulutukseen 8,7 miljoonalla eculla. Vaikka tarkkoja tietoja ei ole saatavilla, täydennyskoulutuskursseille osallistuneiden määrän arvioidaan kohoavan 10 000 henkilöön vuosittain. YHTEISEN MAATALOUSPOLITIIKAN UUDISTUKSEN LIITÄNNÄISTOIMENPITEET yhteydessä uudistuksen päätetyistä Yhteisen maatalouspolitiikan liitännäistoimenpiteistä asetuksen (ETY) N:o 2079/92 mukaisen maatalouden toimintansa tulotason iäkkäille varhaiseläketukea koskevan, järjestelmän lopettamisesta päättäneille maanviljelijöille takaavan yhteisön rakenteiden tarkoitus on edistää jäljelle jäävien maatilojen korvaamista, uudistamista ja taloudellisen elinkelpoisuuden parantamista. Sen avulla nuoret maanviljelijät voivat saada paremmat asettautumisen ja maatilan kehittämisen edellytykset. tyydyttävän Yhteisön varhaiseläkejärjestelmä koskee maatilojen vähintään 55-vuotiaita johtajia, jotka lopettavat maataloustoiminnan harjoittamisen luopuvat maatilastaan. Tuet voidaan maksaa yhtenä luopumispalkkiona (enintään 36 225 ecua yhteisrahoitettuna) tai vuotuisena korvauksena (enintään 12 075 ecua). Tilan jatkajan on sitouduttava harjoittamaan maataloutta päätoimisesti tilalla vähintään viiden vuoden ajan noudattaen ympäristönsuojelun asettamia vaatimuksia. Hänen on myös suurennettava tilansa kokoa huomattavasti. lopullisesti ja Järjestelmä on vapaaehtoinen. Tähän mennessä kymmenen jäsenvaltiota on soveltanut tätä toimenpidettä, mutta täytäntöönpano on yleisesti aloitettu varsin äskettäin. Luxemburg, Alankomaat ja Yhdistynyt kuningaskunta eivät sovella sitä; uusista jäsenvaltioista ainoastaan Suomi on ottanut järjestelmän käyttöön. Ohjelmat merkitsevät noin 205 000 maanviljelijän lähtöä työelämästä ja yli 4,3 miljoonan hehtaarin pinta-alan vapautumista. Tästä pinta-alasta 5 - 10 prosenttia on muussa kuin varsinaisessa maatalouskäytössä eli niitä käytetään esimerkiksi metsänhoitoon tai luonnonsuojelualueiden perustamiseen. Muu siirretään maatilan jatkajalle, joka käyttää sitä oman tilansa suurentamiseen tai uuden perustamiseen. Tietyt jäsenvaltiot ovat lisänneet varhaiseläkeohjelmiinsa muita edellytyksiä erityisesti nuorten maanviljelijöiden eduksi. On olemassa vielä kaksi muuta liitännäistoimenpidettä: ympäristönsuojelun vaatimusten ja maaseutuympäristön hoidon vaatimusten kanssa sopusointuisiin maatalouden tuotantomenetelmiin liittyvä toimenpide (asetus (ETY) N:o 2078/92) ja maatalouden metsitystoimenpiteitä koskeva yhteisön tukijärjestelmä (asetus (ETY) N:o 2080/92). Vaikka näitä toimenpiteitä ei olekaan suunnattu suoraan nuorille maanviljelijöille, ne saattavat kiinnostaa heitä erityisesti: juuri nuoret ovat kaikkein valmiimpia mukauttamaan tuotantoaan esimerkiksi osana biologista liittyviä viljelyä toimenpiteitä ja käyttämään hyväksi maatalouden uusia, avoinna olevia näkymiä toimenpiteiden käyttöönottoon ja koulutusta koskevien 10 MAASEUDUN KEHnrÄMispoLrniKKA OSANA ALUEELLISIA OHJELMIA Mainitut nuorten maanviljelijöiden hyväksi toteutettavat erityiset toimenpiteet eivät kykene yksin vastaamaan sellaisten nuorten tarpeisiin, jotka päättävät elää ja työskennellä maalla. Olisi muistettava, että unioni yrittää löytää konkreettisia vastauksia heidän ongelmiinsa laajemman lähestymistavan kautta, erityisesti rakennerahastojen uudistuksen jälkeen tavoitteisiin 1, 5 b ja 6 kuuluvilla maaseutualueilla aloitetuilla toimilla sekä LEADER -aloitteella. 3. 1 Tavoite 1: hitaasti kehittyvien alueiden kehitys ja rakenteellinen mukauttaminen Yhteisö on pystynyt tukemaan tavoitteeseen 1 kuuluvilla alueilla kolmen rakennerahaston (EMOTR, EAKR ja ESR) maaseudun monimuotoisuuden liittyvien ponnistusten lisäämiseen ja tuotantosuunnan muuttamiseen rahoittamista talouselämän elvyttämiseksi ja väestökadon estämiseksi. tukikehysten Yhteisön (YTK) yhteydessä vahvistettuja kehityksen ensisijaisia kohteita, joihin yhteisön tuki keskittyy, ovat maataloutta ja maaseudun kehitystä, taloudellisten rakenteiden nykyaikaistamista ja ihmisten voimavarojen hyväksikäyttöä koskevat ohjelmat. Vuoden 1993 heinäkuun uudistuksessa EMOTR:n toimintakenttää laajennettiin uusille aloille kuten maaseudun elinolosuhteiden parantaminen, tuotteiden laadun ja menekin edistämisen politiikka, sovelletun tutkimuksen tukeminen ja taloudelliset toimenpiteet. Kaikkia näitä toimenpiteitä voidaan käyttää nuorten viljelijöiden hyväksi - he voivat saada niistä joko välitöntä etua tai he voivat hyötyä rakenteellisilla toimenpiteillä parannetuista maaseudun elinolosuhteista, jotka edistävät maallemuuttoa. Tällä hetkellä tavoite 1 koskee 45,5 prosenttia unionin alueesta ja 26,6 miljoonaa yhteisön väestöstä. Käytettävissä olevat varat vuosina 1994 - 1999 ovat 103,5 miljardia ecua. 3. 2 Tavoite mukauttaminen 5 b: maaseutualueiden kehitys ja rakenteellinen Tavoite 5 b on tarkoitettu maaseutualueiden kehittämiseen yhteisellä lähestymistavalla, johon kuuluu sekä maatalousalan mukauttaminen ja monimuotoisuuden lisääminen että useiden muiden maaseudulla toimivien alojen kehittäminen. tähtäävät väestön pitämiseen alueella Kehityssuunnitelmat tulojen lisäämisen ja elinolojen yleisen parantamisen avulla. Tavoitteeseen 5 b kuuluvien ohjelmien erityispiirre on se, että ne koskevat useita aloja ja kaikkea taloudellista toimintaa, jolla voidaan edistää maaseudun kehitystä, eli maataloutta, metsänhoitoa, pieniä ja keskisuuria yrityksiä, matkailua ja ympäristönhoitoa, sekä näihin liittyvää koulutusta. Ohjelmissa käytetty yhteinen lähestymistapa vaatii kaikkien osallistujien - paikallisten, kansallisten ja yhteisöä edustavien - aktiivista osallistumista. Tavoitteeseen 5 b oikeutetuilla alueilla asuu miltei 33 miljoonaa henkeä eli 8,9 prosenttia yhteisön väestöstä. Viidentoista jäsenvaltion unionissa määrärahoja on käytettävissä 6 877 miljoonaa ecua vuosina 1994 - 1999. 3. 3 Tavoite 6: harvaan asuttujen alueiden kehitys ja rakenteellinen mukauttaminen uuden liittyminen jäsenvaltion Kolmen uuden rakennerahastojen tavoitteen perustamiseen. Kyse on tavoitteesta 6, jonka tarkoitus on Suomessa ja Ruotsissa sijaitsevien erittäin harvaan asuttujen alueiden kehityksen ja rakenteellisen mukauttamisen edistäminen. Näiden alueiden hyväksi annetaan kolmesta edellä mainitusta rahastosta sekä KOR:sta 741 miljoonaa ecua vuosina 1995 - 1999. unioniin johti Kuten tavoitteen l kohdalla, ohjelmat koskevat kaikkea taloudellista toimintaa näillä alueilla. Komission hyväksymissä järjestelyissä otetaan huomioon maaseudun tärkeä asema niillä ja otetaan käyttöön maaseudun kehitystä koskevia yhteisiä "paketteja", jotka on suunnattu paikallisten aloitteiden tukemiseen kaikilla aloilla ja näin maaseudun elinolojen voimistamiseen kokonaisuudessaan. 3. 4 LEADER LEADER -ohjelma on yhteisön aloite, johon kuuluu maaseutuyhteisöjen ehdotusten perusteella laadittuja paikallisia strategioita kehityksen ongelmien ratkaisemiseksi. Ohjelman tavoite on uutta luovien ratkaisujen kehittäminen erilaisille maaseutua! ui lie tyypillisille ongelmille käyttämällä hyväksi näiden alueiden omia voimavaroja. LEADER II -ohjelmaan saatiin lisää varoja (1 700 miljoonaa ecua kolmesta rakennerahastosta), ja siinä korostetaan toissijaisuusperiaatteen tärkeyttä ohjelmakautena 1994 - 1999. Siihen kuuluun neljän tyyppisiä toimenpiteitä: voimavarojen hankinta (kehittämisstrategian laatiminen aluetta koskevan ennusteen perusteella sekä paikallisten osallistujien motivointi ja yhteistyösuhteiden solmiminen heidän kanssaan), sellaisten innovatiivisten ja havainnollisten ohjelmien toteuttaminen, joita voidaan käyttää kaikilla maaseudun kehittämisen eri aloilla, kokemusten ja taitotiedon levittäminen eurooppalaisten kehity s verkostojen kautta sekä ylikansalliset yhteistyöhankkeet. Ensimmäisen vaiheen aikana LEADERin kautta rahoitettiin 217 paikallista toimintaryhmää. Yhteisön rahoitusta näihin käytettiin 445 miljoonaa ecua ja saatiin aikaan 1 155 miljoonan ecun kokonaisinvestoinnit muistakin kuin yhteisön varoista, eli jäsenvaltioiden tai paikallisten toimijoiden varoista. Tämä yhteisön aloite oli ensimmäisessä vaiheessaan hyvin menestyksekäs, ja sen avulla saadaan lisää voimaa kehitykseen, jolloin voidaan luoda 12 myönteinen ympäristö kaikkien maaseutua ja erityisesti nuoria koskevien aloitteiden syntymiselle. alnittAÎHfîn Qvntvmiipllf 3. 5 Koe- ja havaintohankkeet EMOTR rahoittaa maaseudun kehityksen hyväksi harjoittaman toimintansa vaikutusten voimistamiseksi koehankkeita, jotka koskevat maatalouden ja metsänhoidon rakenteiden mukauttamista, sekä havaintohankkeita, joihin kuuluvat ja maataloustuotteiden jalostuksesta ja kaupan pidosta. Tällä toimella tekniikoiden mahdollisuuksien tähdätään uusien ja laajaan havainnollistamiseen levittämiseen. aloitteet metsän kehittämisestä ja hyväksikäytöstä ja kokemusten järjestelmien saatujen tietojen ja Kuten todettua, tavoitteisiin 1, 5 b ja 6 sekä LEADERiin kuuluvat maaseudun kehittämistoimenpiteet tai koe- ja havaintohankkeet eivät ole suunnattu yksinomaan nuorille maanviljelijöille. Tarkkoja tietoja, joiden avulla voitaisiin arvioida nuorten osallistumista näihin toimenpiteisiin, ei ole saatavilla. Toimintaohjelmien valmistelussa ja eri toimenpiteiden seurannassa mukana olleilta on kuitenkin kuultu, että hyvin suuri osa osallistujista on nuoria viljelijöitä ja tietyissä toimissa, esimerkiksi LEADERissa, heitä on jo valtaosa. MARKKINAJÄRJESTELYT Yhteisten markkinajärjestelyjen yhteydessä olevat järjestelmät voidaan jaotella uusien tuottajien kannalta kolmeen luokkaan. Tietyissä markkinajärjestelyissä on määrätty erillisistä tuotanto-oikeuksista, joiden tavoitteena on tuotannon valvonta. Eniten tämä koskee maitoalaa. Muita tämän kaltaisia järjestelmiä ovat oikeudet emolehmä-, lammas- ja vuohi-, tupakka- ja durumvehnäpalkkioihin. Istuttamisoikeuksien rajoittaminen johtaa samanlaiseen tilanteeseen viinialalla. Koska yksittäiset viitemäärät perustuvat yleensä aikaisempaan tuotannon aloittamismahdollisuuksien rajoituksiin. Niiden maanviljelijöiden, jotka haluavat aloittaa toiminnan, on hankittava tila, jolla on jo kiintiö. tuotantoon, nämä järjestelmät tiettyihin johtavat Tämän tilanteen esimerkkitapaukseksi käy m ai toal ai la sovellettava järjestelmä. Sitä koskevaa uutta sääntelyä on sovellettu huhtikuusta 1993, ja se perustuu neuvoston asetukseen (ETY) N:o 3950/92, jossa vahvistetaan kansalliset kokonaismäärät ja määritetään tilan 31 päivänä maaliskuuta 1993 saatavilla oleva määrä tilakohtaiseksi viitemääräksi. Nämä säännökset vahvistavat periaatteen, jonka mukaan tilan määrä siirtyy, kun tila myydään, vuokrataan tai se siirtyy perintönä toiselle omistajalle. Ne tuovat lisää joustavuutta alan rakenteiden uudistamisen helpottamiseksi myös sallimalla kiintiöiden siirron jäsenvaltioiden valvonnassa tuottajalta toiselle ilman maiden siirtoa. Eräs tämän järjestelmän täytäntöönpanon peruspiirteistä on valtakunnallinen varasto, jonka avulla voidaan myöntää ensisijaisille toimijoille viitemäärät 13 täydennystä myös, kun puolueettomin perustein. Varastoa täydennetään eri lähteistä; sen tarkoituksena on vastaanottaa määrät, jotka eivät enää kuulu tilakohtaisiin määriin, mutta sinne voi jäsenvaltio päättää kaikkien viitemäärien tulla vähennyksestä kautta jäsenvaltioille mahdollisuus toteuttaa mai totu otannon vapaaehtoiseen lopettamiseen ja tällä tavalla vapautuneiden viitemäärien uudelleen jakamiseen muille tuottajille tähtääviä toimenpiteitä rakenteiden uudistamiseksi ja ympäristön suojelemiseksi. linjan. Lisäksi asetuksessa annetaan Kuten muillakin aloilla, yhteisön sääntelyssä jätetään jäsenvaltiolle liikkumavaraa varastossa olevien tai siirroista jääneiden määrien jakamisessa. Tämä joustavuus voi toimia nuorten maanviljelijöiden hyväksi, vaikka heitä koskevia sääntöjä tai velvoitteita ei olekaan. Yhteisön lainsäädännössä vahvistetaan edellytykset, joiden mukaan uudet tuottajat voidaan ottaa ensisijaisiksi tuottajiksi, jotka ovat oikeutettuja saamaan ylimääräisiä viitemääriä ilmaiseksi tai erikseen päätettävää korvausta vastaan. Saatu kokemus osoittaa, että näitä säännöksiä on sovellettu hyvin eri tavoin jäsenvaltioissa. Jokaisella jäsenvaltiolla on siis kuitenkin käytettävissään keinot maanviljelijöiksi ryhtyvien nuorten auttamiseksi, jo sen vuoksi, että valtakunnalliset varastot voivat olla huomattavankin suuria. ja (asetus 3013/89) (ETY) N. o vuohi palkkiojärjestelmän ja Uuhi- emolehmäpalkkiojärjestelmän (asetus (ETY) N:o 805/68) yhteydessä on myös otettu käyttöön taatut enimmäismäärät ja luotu kansallinen varasto, jonka suuruus on aluksi yhdestä kolmeen prosenttia kaikista yksittäisistä määristä. Näillä varastoilla on tarkoitus huolehtia odottamattomista palkkio-oikeuksista, mutta ne on käytännössä käytetty loppuun. Näissä kahdessa järjestelmässä varastolla on tällä hetkellä kaksi lähdettä. Jos tuottajat eivät käytä vähintään 70 prosenttia oikeuksistaan, käyttämätön osa menee yleensä valtakunnalliseen varastoon. Lisäksi palkkio-oikeudesta voidaan ottaa osa (15 prosenttiin asti) varastoon, jos se siirretään ilman tilan omistuksen siirtymistä. Jäsenvaltioiden välillä voidaan havaita selkeä ero siinä, miten näitä varastoja käytetään nuorten maanviljelijöiden tarpeiden tyydyttämiseksi. Tietyt jäsenvaltiot toteuttavat aktiivista politiikkaa, jonka tarkoituksena on saada mahdollisimman suuri määrä tuotanto-oikeudesta palautettua valtakunnallisiin varastoihin. Toisissa jäsenvaltioissa taas pyritään rohkaisemaan uudelleen jakamista markkinoiden tavanomaisen toiminnan kautta. Tätä eroa voidaan selittää myös vertaamalla jokaisen tosiasiallisesti jäsenvaltion kasvatettuihin eläimiin. tuotanto-oikeuksien kokonaismäärää Myös viinialan yhteisessä markkinajärjestelyssä oleva tuotannon rajoitus johtuu istutusoikeusjärjestelmästä: uudet istutukset ovat kiellettyjä. Uusille istutuksille voidaan kuitenkin myöntää lupia lainsäädännössä olevien poikkeusten mukaisesti, erityisesti vastaavia toteutettaessa tuotantovälineiden parannussuunnitelmia. sääntelyn määritelmiä yhteisön Toiseen ryhmään kuuluvat ne yhteiset markkinajärjestelyt, joihin kuuluu yhteisesti sovellettavia tuotannon rajoituksia. Niitä ovat esimerkiksi peltokasviala (viljat, öljy- ja valkuaiskasvit), jolla hehtaarituki rajoittuu alueittain vahvistetulle peruspinta-alalle, taikka naudanliha-ala, jolla sonnipalkkio ei saa ylittää alueittain vahvistettua määrää. Näillä aloilla nuoren, vailla aikaisempaa kokemusta olevan maanviljelijän on helpompaa aloittaa toiminta. Kaikesta huolimatta on otettava 14 huomioon, että täysi korvaus maksetaan tietyissä rajoissa esimerkiksi alueellisen peruspinta-alan mukaan; tämän rajan ylittyessä sovelletaan tuen suhteellista alennusta. Tietyissä yhteisissä markkinajärjestelyissä yhteisön markkinoilla olevien tuotteiden hintoja tuetaan yhteisön rajoilla toteutettavilla suojatoimenpiteillä ja antamalla vientitukea erityisen enimmäismäärän mukaan. Näin tehdään esimerkiksi hedelmien ja vihannesten ja sika- ja siipikarjan yhteisissä markkinajärjestelyissä. Näillä aloilla tila on mahdollista perustaa maatila tai muuttaa tilan tuotantosuuntaa ilman erityistä kokemusta alalta. MUUT TOIMENPITEET 5. 1 Yhteisön koulutusohjelmat Yhteiskunnallis-taloudelliset muutokset ja teknologian kehitys aiheuttavat maataloudessa aktiivisesti toimivien henkilöille ja erityisesti nuorille maanviljelijöille vaatimuksen hyvän ammattitaidon ja muuntautumiskyvyn ylläpitämisestä. Euroopan yhteisö on aloittanut useita koulutus- ja ammattikoulutusohjelmia (YOUTHST ART, Socrates, Leonardo), joista voi olla hyötyä sekä maatalouden alalla toimiville nuorille että niille, jotka haluavat harjoittaa muuta taloudellista toimintaa maaseudulla, vaikka niitä ei olekaan suoraan suunnattu nuorille viljelijöille. Yhteisön ohjelmien maatalouden alan koulutukseen liittyvillä toimilla on jo saatu aikaan tuloksia. Maatalousalan korkeakoulujen ja oppilaitosten yhteistyö-ja oppilasvaihtosopimukset kiinnostivat 2 000 opiskelijaa vuonna 1992. Kahdeksan yliopistojen ja liike-elämän yhteistä koulutusyhdistystä laajuisen kehittänyt Comettin teknologiansiirtoverkon bioteknologia-alalla. PETRA -ohjelmalla on tuettu laajan kukkaviljelyalan tutkimuskeskusten ja ammattioppilaitosten verkon luomista. vahvan Euroopan yhteydessä 5. 2 Yhteisön uusi tutkimusohjelma Neuvosto hyväksyi erityisen maataloutta, metsänhoitoa ja maaseudun kehittämistä koskevan erityisohjelman vuosiksi 1995 - 1998 osana neljättä tutkimukseen, teknologian kehitykseen ja havainnointiin liittyvää yhteisön tieteellisen perustan toimien ohjelmaa. Ohjelman saaminen yhteisön politiikan valmisteluun, täytäntöönpanoon ja arviointiin näillä aloilla. tarkoituksena on Ohjelmien osana toteutettavilla toimilla aikaansaatava kehitys auttaa osaltaan yhteisön politiikan täytäntöönpanoa maatalouden ja maaseudun kehittämisen, Euroopan maataloustuotannon kehityksen, jälkituotannon elinvoiman ja loppukäyttäjien tyytyväisyyden ja tyydyttävän työllisyyden tason osalta. Ohjelmaan arvioidaan tarvittavan 315 miljoonaa ecua. 15 5. 3 Tiedotus Euroopan komissio on solminut suoria yhteyksiä nuorten viljelijöiden yhdistysten kanssa tiedottamisen helpottamiseksi ja ajatusten herättämiseksi seminaarien, kokousten ja tutustumiskäyntien kautta. Lisäksi on mainittava nuorten maanviljelijöiden vaihto-ohjelma, johon osallistui 2 000 nuorta vuonna 1994 ja jonka tarkoituksena on kokemusten saaminen ja muiden maiden maatalouskäytäntöihin tutustuminen yksin tai ryhmässä kolmesta viikosta useaan kuukauteen, pääasiassa unionin jäsenvaltioissa. 16 IV. EHDOTUKSIA JA SUOSITUKSIA YHTEISÖN TOIMENPITEET 1. 1 Aloittamistuki tarpeiden ja vaikeuksien ottamiseksi paremmin Nuorten viljelijöiden huomioon voidaan suunnitella parannuksia yhteisön toimenpiteisiin. Tämä ei kuitenkaan välttämättä merkitse uusien tukien vahvistamista, vaan tässä täysimääräistä vaiheessa erityisesti olemassa olevien hyväksikäyttöä. toimenpiteiden Ottaakseen paremmin huomioon maataloustoiminnan harjoittamisen edellytysten tämänhetkisen kehityksen ja monipuolisen ammattitoiminnan edistämistä koskevan vaatimuksen neuvosto päätti vuonna 1994 laajentaa tämän tuen myöntämistä nuorille, jotka olematta päätoimisia viljelijöitä ryhtyivät harjoittamaan monipuolista ammattitoimintaa, hyväksymällä sen, että tätä tarkoitusta varten otetaan huomioon toiminta metsätalouden, matkailun ja käsiteollisuuden alalla. Onkin mahdollista tarkastella myöntämisedellytyksiä uudelleen siten, että tuki mukautetaan entistä paremmin paikallisiin erityispiirteisiin (esimerkiksi vuoristoalueilla) ja työpaikkojen lisääntyvään kumuloitumisilmiöön. Rahoituskeinojen osalta on mainittava, että yhteisrahoitettavan tuen enimmäismäärää on korotettu noin 20 prosentilla, minkä tarkoituksena on antaa nuorille paremmat mahdollisuudet selviytyä toiminnan aloittamisesta aiheutuvista menoista. Myös tuen myöntäminen korkotukena on tehty joustavammaksi. Komissio kannustaa ja jäsenvaltioita käyttämään johdonmukaisesti tarjolla olevia yhteisön välineitä siten, että ne ovat mahdollisimman hyödyllisiä ja paikallisia erityispiirteitä vastaavia. Toimenpiteitä sovellettaessa on suotavaa, että kansallisten ja alueellisten viranomaisten käytettävissä on tarvittavat rahoituskeinot ja että kyseiset viranomaiset tehokkaan toimenpiteiden toteuttamisen. täysimääräisesti varmistavat nopean ja 1. 2 Koulutus Nuorten viljelijöiden koulutus - erityisesti silloin, kun on kyse viljelijäperheiden lapsista - on ensiarvoisen tärkeää maatilan hoidon teknisen ja kirjanpidollisen monimutkaisuuden hallinnan kannalta. On korostettava erityisesti ympäristöasioihin liittyvää uudenlaista koulutusta ja koulutusta, jolla pyritään sisällyttämään tehokkaammin ympäristöasiat perinteiseen päätöksenteossaan huomioon ympäristönäkökohdat ja asemansa laadukkaan ympäristön säilyttämisessä. ottamaan tiedostamaan koulutukseen, oppivat nuoret jotta 17 Eri jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmien ja tuen myöntämisperusteiden tasojen välillä on kuitenkin suuria eroja. Komission mielestä on tärkeää tarkastella syvällisemmin sitä, vastaako vaadittu koulutus sille asetettua päämäärää, ja tutkia keinoja olemassa olevien ohjelmien suuntaamiseksi entistä paremmin. Olisi myös kannustettava unionin maaseutualueiden nuoria ja koulutuslaitoksia osallistumaan opetukseen ja ammatilliseen koulutukseen liittyviin yhteisön ohjelmiin ottaen erityisesti huomioon tähän mennessä saavutetut, usein huomattavat ja uudenlaisia virikkeitä antaneet tulokset. 1. 3 Varhaiseläkejärjestelmä liittyvät varhaiseläkejärjestelmään On suotavaa, että toiminnan aloittamista koskevaa politiikkaa täydennetään kohdistamalla toimenpiteet tehokkaammin alan ikärakenteen nuorentamiseksi, siitä huolimatta, että nuoret, joilla on mahdollisuus saada aloitustukea, ovat jo nyt edullisemmassa asemassa muihin mahdollisiin toiminnan jatkajiin nähden. Komissio suosittaa, että kaikki jäsenvaltiot seuraavat niiden jäsenvaltioiden järjestelmän esimerkkiä, jotka ovat toiminnan jatkamista koskevan täytäntöönpanossa asettaneet nuoret etusijalle myöntämällä esimerkiksi korkeamman toiminnasta jotka säätämällä nuorten aloitusvaiheessa olevien nuorten hyväksi, viljelijöiden käyttöön varattavista vapautuvista maa-aloista. Komissio on valmis tutkimaan mahdollisuuksia lujittaa varhaiseläke- ja toiminnan aloittamisjärjestelmien välistä yhteyttä. viljelijöille, luopuvat palkkion tai 1. 4 Markkinajärjestelyt lukien nuoret viljelijät, Kansallisella tasolla hallinnoitujen varattujen viitemäärien luominen on mahdollistanut sen, että jäsenvaltiot voivat myöntää ensisijaisille toimijaluokille, mukaan tuotanto-oikeuksia. Kokemus osoittaa kuitenkin, että kansallisten varastojen hallinnoinnista johtuva tuotanto-oikeuksien uudelleenjakaminen on ollut hyvin vaihtelevaa. Oikeuksien tarjontaan ja kysyntään vaikuttavien tekijöiden lisäksi nämä vaihtelut johtuvat myös jäsenvaltioiden erilaisesta suhtautumisesta; tietyt tuotanto-oikeuksien vaikuttamaan jäsenvaltiot uudelleenjakamiseen, toiset antavat pikemminkin markkinavoimien vaikuttaa vapaasti, millä voidaan myös vähentää hallinnollisia kustannuksia. pyrkivät Kun vireän maatalouden ylläpitäminen helpottamalla uusien korkeasti koulutettujen viljelijöiden jatkuvaa alalle pääsyä on unionin edun mukaista, kuten komissio katsoo, on tarkasteltava kaikkia mahdollisuuksia ja keinoja tämän tavoitteen saavuttamiseksi. Ensimmäiseksi olisi selvitettävä, millä tavoin erityisoikeudet voidaan pysyvästi ottaa käyttöön niiden jakamiseksi nuorille viljelijöille. On selvää, että tällainen toimenpide ei saa johtaa yhteisessä maatalouspolitiikassa nykyisin taattujen oikeuksien ylittymiseen. Tarve säilyttää johdonmukaiset 18 markkinajärjestelyt ja talousarviopolitiikka pakottaa komission luopumaan sellaisista lähestymistavoista, joissa edellytetään olemassa olevat rajat ylittävien oikeuksien perustamista. Jotta nuorten viljelijöiden saatavilla olevat potentiaaliset oikeudet voidaan ottaa käyttöön mahdollisimman hyvin tämänhetkisten taattujen oikeuksien rajoissa, on mahdollista esimerkiksi rajoittaa jyrkemmin olemassa olevien tuotanto-oikeuksien muun muassa myynnin, vuokraamisen tai siirtojen kautta tapahtuvaa luovuttamista erityisesti silloin, kun edunsaaja ei käytä kyseisiä oikeuksia täysimääräisesti hyväksi. Myös maataloustoiminnan lakkaamisen ja vapaaehtoisten luopumisohjelmien avulla on mahdollista kartuttaa varantoa, ja myös toimivien tuottajien oikeuksien lineaarista vähentämistä voidaan ajatella. Eri toimenpiteitä yhdistämällä olisi kenties mahdollista luoda ja ylläpitää riittävän suuri varasto nuorten viljelijöiden tarpeiden huomioon ottamiseksi tapahtuisi muiden ensisijaisten toimijaluokkien kustannuksella. ilman että se Ensisijaisten toimijaluokkien nimeäminen puolueettomien perusteiden mukaan kuuluu nykyisin jäsenvaltioiden päätäntävaltaan. Kokemus on osoittanut, että kun on kyse kansallisesta varastosta peräisin olevien epäröivät myöntää niitä oikeuksien myöntämisestä, jäsenvaltiot ensisijaisesti nuorista viljelijöistä koostuvalle toimijaluokalle. Ne perustelevat kantaansa sillä, että muut viljelijät (viljelijät, jotka ovat esittäneet kehityssuunnitelman, pienviljelijät, epäsuotuisten alueiden viljelijät) ansaitsevat yhtä paljon huomiota. Tämä osoittaa, että on ehdottomasti tasapainoinen ratkaisu, joka suosii nuoria viljelijöitä mutta jolla samalla varmistetaan, etteivät muut ensisijaiset toimijaluokat tunne joutuvansa syrjäytetyiksi. Valinta on vaikea, mutta se on tehtävä. löydettävä Otettuaan huomioon kaikki nämä näkökohdat komissio uskoo, että on mahdollista toimia siten, että nuoret viljelijät saavat mahdollisuuden aloittaa uransa taloudellisesti vakaissa ja rahoituksen osalta turvatuissa olosuhteissa. Alalla jo toimivilla viljelijöillä on oma tehtävänsä tässä suhteessa, koska juuri he hyötyvät eniten vakaista hinnoista ja tarjonnan rajoittamistoimenpiteisiin liittyvästä suorasta tuesta. Käytännössä ehdotettu lähestymistapa edellyttää, että jäsenvaltiot asettavat pysyvästi saataville luokkiin riittävästi oikeuksia, joiden määrä määräytyy ensisijaisiin kuuluvien arvioidun maataloustuotannon vähimmäistason mukaan. Tämä tuotanto-oikeuksien varasto olisi muodostettava olemassa olevista varastoista. Kiinteä vähimmäisosuus jaettavien oikeuksien kokonaismäärästä olisi varattava nuorille viljelijöille ehdottoman ensisijaisena kohderyhmänä. elinkelpoiseksi viljelijöiden lukumäärän ja hallinnoimiseksi tarvittavia Tietyt jäsenvaltiot eivät ehkä ole valmiita järjestämään hallinnollisiavoimavarojatuotanto-oikeuksienuudelleenjakamistakoskevan ehdotuksen mukaisesti. Tällaiseen järjestelmän suhtautumiseen tekijät kuin sellaiset alojen maatalouden maatalousväestön harjoittamisen pääsyedellytysten jo sinällään suotuisa tilanne. Jäsenvaltiot voivat myös katsoa, että sellaisten markkinoiden olemassaolo, joilla vaikuttaa tai kyseisten ikärakenteen saattaneet ovat tapahtuu vilkkaasti ja kohtuullisin tuotanto-oikeuksien kustannuksin, tarjoaa riittävästi mahdollisuuksia uusille tulokkaille ja muille vaikeuksissa oleville viljelijöille. liikkuminen Komissio epäilee syvästi, että ensisijaisten toimijaluokkien, mukaan lukien nuoret viljelijät, ongelmia ei voida käsitellä tyydyttävällä tavalla, jollei ehdotettua järjestelmää sovelleta täydellisenä. Jos kuitenkin on mahdollista osoittaa, että tällaisen lähestymistavan kustannukset tietyllä alalla ylittävät huomattavasti todennäköisen hyödyn, ja että tavoitteet voidaan saavuttaa muita keinoja, esimerkiksi alakohtaisia sopimuksia käyttäen, komissio on valmis ottamaan huomioon myös tällaiset mahdollisuudet. On palautettava mieliin, että yhteisön lainsäädännössä säädetään jo tuesta ammatillisille järjestöille, joita voitaisiin käyttää tällaisten aloitteiden toteuttamisen edellyttämien hallinnollisten rakenteiden perustamisessa. KANSALLISET TOIMENPITEET 2. 1 Perintövero On tärkeää korostaa, että tietyillä aloilla tehtävät päätökset, joilla on toiminnan aloittamiseen, huomattava vaikutus nuorten viljelijöiden kuuluvat jäsenvaltioiden yksinomaiseen päätäntävaltaan. Viljelytoiminnan aloittavien nuorten vaikeuksien tarkasteleminen osoittaa, että useimmiten kyseessä ovat samat vaikeudet, joita PK-yritykset kohtaavat toiminnan jatkamisen yhteydessä: perintövero, verotus, luottovaikeudet1. Näiden ongelmien ja niiden taloudellisten seurausten tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden kannattaisi sovittaa yhteen politiikkansa tietyt osa-alueet ja harkita mahdollisuutta toteuttaa tiettyjä toimenpiteitä verotuksen ja erityisesti maatalousyritysten ja tasolla lainsäädännön omistusoikeuden siirron helpottamiseksi. yritysten asemaan. Tietyissä Perintöäsi öiden osalta sekä oikeusjärjestelmät että perheissä vallitsevat käytännöt myötäilevät ja lujittavat niitä erilaisia käsityksiä, jotka liittyvät perintöoikeudellisten maatilan näkökohtien voimakas korostaminen omaisuuden tasapuolisen jakamisen perillisten kesken, mikä johtaa omaisuuden pirstoutumiseen. Toisaalla perintövero ilmentää maatalousyrityksen säilyttämisen periaatetta, ja eräissä tapauksissa tavoitteeseen liittyy myös halu turvata kanssaperijöiden taloudelliset edut. jäsenvaltioissa aiheuttaa tilan Komissio suosittaa, että jäsenvaltiot tarkastelevat toimivaltansa mukaisesti mahdollisia kohtaamien nuorten vaikeuksien voittamiseksi. Esimerkiksi tapauksissa, joissa muille perijöille on maksettava korvauksia, olisi suotavaa porrastaa maksut useille vuosille, peri my sasi oissa ratkaisumalleja Komission 7 päivänä joulukuuta 1994 antama PKT-yritysten omistusoikeuksien siirtämistä koskeva suositus (EYVL N:o L 385, 31. 12. 94, s. 14 ja sitä seuraavat sivut) 20 taloudellisia jotta yritys voisi voimavarojaan - ja jotta nuoret ylipäänsä suostuisivat ottamaan tilan haltuunsa. toimintaansa menettämättä jatkaa 2. 2 Verotus (tai siirtymiseen toiminnan aloittamistukeen) Omaisuuden liittyvä verorasite on nuorten suurimpia vaikeuksia. Tähän liittyvät verojärjestelmät poikkeavat huomattavasti toisistaan sekä jäsenvaltioiden mukaan (tietyissä jäsenvaltioissa on erityinen maatalouden alalla sovellettava järjestelmä) että sen mukaan, mitä kautta omaisuuden siirtyminen tapahtuu (perintö, omistusoikeuden siirto elossa olevien henkilöiden välillä myynnin tai lahjoituksen muodossa). Onkin suotavaa, että jäsenvaltiot tarkastelevat osana talouspolitiikkansa suunnittelua mahdollisuutta myöntää vapautuksia tai huojennuksia maatalousyritysten siirtoihin sovellettavaan verotukseen. Niiden edellytyksenä voisi olla sitoutuminen taloudellisen toiminnan jatkamiseen tietyn ajanjakson ajan. Useampien yritysten hengissä pysyminen hillitsee ja t y ö p a i k k o j en sosiaaliturvani aksukertymää. taloudellisen e d i s t ää toiminnan v e r o- v ä h e n e m i s tä toiminnan jatkajien sekä ja Jäsenvaltiot voisivat myös tunnustaa tasapuolisen verotuksen periaatteen niiden toimien osalta, joilla pyritään valmistelemaan tehokkaasti yrityksen siirtoa: yhtiön perustaminen, sulautuminen, jakautuminen, osakkeiden vaihtaminen, jne. 2. 3 Vuokraaminen lainsäädännön asema ansaitsee suurempaa Vuokraviljelyä koskevan huomiota jäsenvaltioilta, erityisesti kun on kyse perheen sisäisestä vuokraviljelystä osana maatilan jatkamisesta vähitellen. Vuokraviljelyyn liittyvä lainsäädäntö vaihtelee huomattavasti unionissa, ja sekä joustavalla että tiukalla lainsäädännössä on omat etunsa ja haittansa. Joustavassa järjestelmässä vuokraviljelijällä on vähäisempi turva, mutta hän saa viljeltäviä maita helpommin. Jos taas vuokraviljelijän turva on parempi, maanomistajat saattavat olla vastahakoisempia asettamaan maita nuorten viljelijöiden käyttöön. toiminnan 2. 4 Viljelijän vaihtumisen valmistelu: uusia isän tai äidin ja lapsen (tai muun) välisen kumppanuussuhteen muotoja Komissio suosittelee, että jäsenvaltiot harkitsisivat mahdollisuutta ottaa laissaan käyttöön vanhemman ja lapsen (tai jonkun muun) välisen kumppanuussuhteen oikeudellisen muodon, jonka avulla maanviljelijäisä tai -äiti voi ottaa perheen tilan toiminnan jatkajan mukaan tilan hoitoon, ja nuori saa näin kokemusta ennen kuin joutuu ottamaan vastuun yksin. Kun tällaista yhteistyötä harjoitetaan tarpeeksi suurilla tiloilla, nuori saa asianmukaisen korvauksen ja ennen kaikkea tilan omaisuus siirtyy 21 jotta nuori ilman asteittain, ylitsepääsemättömiä avulla taloudellisia vaikeuksia. vanhemman keräämä yrityksen pääoma siirtyy vähitellen, ja kustannukset jaetaan kahden osapuolen kesken. asettautumaan Järjestelmän viljelijä pääsee 2. 5 Lomituspalvelut Jäsenvaltiot voivat auttaa muissa ongelmissa, joita nuori viljelijä saattaa kohdata toimintaa aloittaessaan. Erityisesti toiminnan jatkuminen olisi voitava taata myös poissaolon aikana, ja nuoren sukupolven olisi voitava ottaa tämä huomioon uraa valitessaan. Jäsenvaltioiden olisi myös rohkaistava tällä hetkellä kasvussa olevien lomituspalveluiden kehittämistä. Yksi mahdollisuus, josta on jo säädetty yhteisön sääntelyn mukaan yhteisrahoitettavien toimenpiteiden yhteydessä, on tuen myöntäminen tällaisten palveluyritysten perustamiseen. Toinen tapa edistää lomitusta olisi viranomaisten joustavampi suhtautuminen erityyppisiin työsopimuksiin, erityisesti lomituspalveluissa yleisimpiin tyyppeihin: osapäiväinen, satunnainen tai sesonkiluonteinen työ, voittoa tavoittelematon "lainattu työvoima", oikeudelliset muodot, joissa usea maanviljelijä palkkaa yhden työntekijän. 2. 6 Kaupungista kotoisin olevien nuorten maalle asettuminen Jotta saataisiin varmistettua maatilojen toiminnan jatkamiseen valmiiden nuorten määrä, maatalousammatit olisi saatava avoimiksi myös nuorille, joilla on erilainen tausta. On kyllä totta, että muualta kuin maalta kotoisin olevien nuorten on vaikeampi päästä alkuun: nuoren viljelijän, joka ei ole ottamassa perheen tilaa hoidettavakseen, on sijoitettava paljon enemmän varoja sitä seuraavina vuosina kuin ja maanviljelijän lapsen. Pienimuotoiset tutkimukset osoittavat, että eri tyyppiset viljelijät kuitenkin laajentavat lopulta toimintaansa yhtä paljon, ja heillä on samat mahdollisuudet menestyä. toimintaa aloittaessaan Ranskassa on kokeiltu menestyksekkäästi iäkkäiden maanviljelijöiden ja muualta kuin maatilalta kotoisin olevien nuorten yhteydenpitojärjestelmää, joka perustuu departementeittain jaoteltujen luomiseen. Luettelojen avulla tilojen johtajat ja tilan jatkamisesta kiinnostuneet nuoret voivat tavata. Ottaen huomioon, että menestymisen mahdollisuudet riippuvat eritoten kyseisen alueen taloudellisesta tilanteesta, toteutettavien toimenpiteiden tulisi olla kestävän kehityksen periaatteiden mukaisia. luetteloiden TIEDOTUKSEN PARANTAMINEN Kaikkia maatalousammatteja koskevaan tiedotukseen ja niiden arvostuksen lisäämiseen tarkoitettuja toimia olisi rohkaistava. Joillakin unionin alueilla on otettu tai ollaan ottamassa käyttöön erityisiä "maataloustoiminnan aloittamisen hakemistoja" tai muita toimenpiteitä toimintaa lopettamassa ja aloittamassa olevien 22 viljelijöiden lähestymisen edistämiseksi ja nuorten auttamiseksi asianmukaisen, erityisesti kansallisia ja yhteisön tukia koskevan tiedon hankinnassa. Komissio on valmis harkitsemaan osallistumista tällaisiin toimenpiteisiin. toiminnan jatkamista ja Lisäksi jäsenvaltioissa olemassa olevan nuorten aloittamista koskevan lainsäädännön osalta voidaan erityisesti havaita, että tiettyjä yhteisten ongelmien ratkaisuun käytettyjä keinoja koskevia tietoja ei juuri vaihdeta. Tämän tilanteen parantamiseksi komissio on valmis järjestämään tai koordinoimaan tätä alaa koskevia tiedotustoimia ja jakamaan tietoa jäsenvaltioiden lainsäädännöstä löydetyistä "parhaista käytännöistä" seminaareissa, joiden avulla saadaan yhteisön tasolla aikaan keskustelua jo saaduista tuloksista. 23 ISSN 1024-4492 KOM(96) 398 lopullinen ASIAKIRJAT FI 03 04 Luettelonumero : CB-CO-96-393-FI-C ISBN 92-78-07638-4 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg <iA<


eurovoc_concepts: International Civil Aviation Organisation

formats: html pdf pdfa1b print

text: m COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 04. 09. 1996 COM(96) 413 final 96/0209 (SYN) Proposition de DIRECTIVE DU CONSEIL modifiant la directive 92/14/CEE du Conseil relative à la limitation de l'exploitation des avions relevant de l'annexe 16 de la convention relative à l'aviation civile internationale, volume 1, deuxième partie chapitre 2, deuxième édition (1988) (présentée par la Commission) EXPOSE DES MOTIFS I. Introduction 1. L'adoption de la directive 92/14/CEE du Conseil1 du 2 mars 1992 marquait une nouvelle étape dans la mise en place de la politique communautaire de limitation du bruit des avions. 2. La première mesure prise par la Communauté pour réduire le bruit des avions est la directive 80/51/CEE2 du Conseil relative aux émissions sonores des aéronefs qui interdit l'inscription de nouveaux avions dépourvus de certificat acoustique dans les registres d'immatriculation des Etats membres et impose la radiation, avant le 31 décembre 1986, des avions dépourvus d'un tel document qui y étaient déjà inscrits. Les normes arrêtées par l'Organisation de l'aviation civile internationale (OACI) ont empêché la construction de nouveaux avions dépourvus de certificats acoustiques. En amendant cette première directive par la directive 83/206/CEE3 du Conseil, la Communauté a fermé l'accès des avions étrangers dépourvus de certificats acoustiques aux aéroports communautaires à partir du 1er janvier 1988. Depuis cette date, les avions dépourvus de certificats acoustiques ont cessé d'être une nuisance dans la Communauté. 3. Le Conseil a adopté, le 4 décembre 1989, sa directive 89/629/CEE4 interdisant l'inscription dans les registres des Etats membres d'avions à réaction subsoniques civils qui ne répondent pas aux normes énoncées au chapitre 3 de l'annexe 16 de la convention relative à l'aviation civile internationale. Cette règle a été suivie de l'interdiction d'exploitation énoncée dans la directive 92/14/CEE du Conseil. II. Action communautaire 4. En vue de tenir compte de la situation économique difficile des compagnies aériennes des pays en développement, l'annexe de la directive 92/14/CEE du Conseil donnait une première liste des avions des pays en développement exemptés de l'interdiction d'exploitation jusqu'au 1er avril 2002. Plusieurs avions de ces pays pouvant bénéficier d'une exemption n'ont toutefois pas été notifiés à la Commission à la date d'adoption de la directive et n'ont donc pas été inclus dans l'annexe. 1 JOn° L 76 du 23. 3. 1992, p. 21. 2 JOn° L 18 du 24. 1. 1980, p. 26. 3 JOn° L 117 du 4. 5. 1983, p. 15. 4 JO n° L 363 du 13. 12. 1989, p. 27. 5. L'"Organisation arabe du transport aérien" (AACO) a ainsi introduit auprès de la Commission une demande d'exemption au titre de l'article 3 de la directive 92/14/CEE du Conseil pour les avions du chapitre 2 exploités par certaines de ses compagnies-membres. Une évaluation technique réalisée avec le groupe de travail compétent de la Commission européenne de l'aviation civile (CEAC) a révélé que la plupart de ces avions pouvaient bénéficier d'une exemption et devaient donc être inclus dans l'annexe de la directive 92/14/CEE du Conseil. 6. Tant que l'annexe n'est pas mise à jour, l'incertitude règne sur le statut des avions des pays en développement qui peuvent bénéficier d'une exemption. Il est donc essentiel que la Communauté mette cette annexe très rapidement à jour. Tel est l'objet premier de la présente directive de modification. III. Contenu de la directive 7. L'article 1er apporte les amendements requis à la directive 92/14/CEE du Conseil. Il accorde aux Etats membres qui exploitent un système aéroportuaire la possibilité de limiter ou d'interdire l'exploitation de certains types d'avions bruyants sur l'un ou plusieurs des aéroports qui constituent le système aéroportuaire, en tenant compte comme il se doit tant des besoins de protection de l'environnement que de l'intérêt des compagnies aériennes. Il met par ailleurs à jour l'annexe de la directive en y incluant un certain nombre d'avions du chapitre 2 de pays en développement qui peuvent bénéficier d'une exemption et en radiant certains autres avions du chapitre 2 repris dans l'annexe initiale qui ont été vendus ou démolis depuis lors. Il prévoit en outre la création d'un comité consultatif chargé d'aider la Commission à tenir l'annexe amendée à jour. L'article contient les définitions nécessaires ainsi qu'un certain nombre de modifications de forme qui visent à expliciter les raisons d'être de certains des articles, en l'occurrence les articles 3(b) et 7 de la directive 92/14/CEE du Conseil. Ces amendements visent à assurer l'unité d'interprétation de ces dispositions dans toute la Communauté. 8. L'article 2 fait obligation aux Etats membres de prendre les mesures requises pour garantir la mise en application effective des règles communes. 9. L'article 3 paragraphe 1 ainsi que les articles 4 et 5 sont les articles habituels qui traitent de la transposition de la directive dans le droit national tandis que l'article 3 paragraphe 2 fixe la date de mise en oeuvre de la directive 92/14/CEE du Conseil par l'Autriche en tenant compte des dispositions de l'acte d'adhésion. Proposition de DIRECTIVE DU CONSEIL modifiant la directive 92/14/CEE du Conseil relative à la limitation de l'exploitation des avions relevant de l'annexe 16 de la convention relative à l'aviation civile internationale, volume 1, deuxième partie chapitre 2, deuxième édition (1988) LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité instituant la Communauté, et notamment son article 84 paragraphe 2, vu la proposition de la Commission1, vu l'avis du Comité économique et social2, statuant conformément à la procédure visée à l'article 189c du Traité en coopération avec le Parlement européen3, considérant que l'objet premier de la directive 92/14/CEE4 du Conseil est de limiter l'exploitation de certains types d'avions à réaction subsoniques civils; considérant qu'une définition des principaux concepts apparaissant dans la directive est de nature à lever les ambiguïtés qui subsistent dans ses objectifs et dans son champ d'application; considérant que pour les aéroports groupés en un système aéroportuaire, il suffit généralement que certains types d'avions bruyants puissent continuer à desservir au moins un aéroport du système aéroportuaire en cause et que la concentration des mouvements de certains types d'avions bruyants sur un ou plusieurs aéroports faisant partie d'un système aéroportuaire ne doit pas indûment limiter l'accès à la ville ou à la conurbation desservie par le système aéroportuaire; considérant que l'article 3 de ladite directive accorde des exemptions à des avions inscrits dans les registres de pays en développement et que les avions bénéficiant de ces exemptions sont énumérés dans l'annexe de cette même directive; considérant qu'il est nécessaire de modifier ladite annexe pour y ajouter des avions qui, alors qu'ils peuvent bénéficier d'une exemption, n'avaient pas été inclus dans l'annexe au moment de l'adoption de la directive et qu'il est de même nécessaire de radier certains avions qui ont été retirés du service, ont été démolis ou ne peuvent, pour d'autres raisons, plus bénéficier de l'exemption, considérant qu'il faut absolument prévenir tout usage abusif des immatriculations et que l'annexe actuelle indique le numéro de construction des fuselages; 1 JO n° C 2 JO n° C 3 Avis du Parlement européen du. (JO n" C. ) Position commune du Conseil du. (JO n° C. ) et décision du Parlement européen du. (JO n° C. ). 4 JO n° L 76 du 23. 3. 1992, p. 21. considérant qu'il est nécessaire de rester fidèle à l'esprit dans lequel l'exemption a été accordée aux avions immatriculés dans des pays en développement et que les dispositions correspondantes de la directive doivent donc être clarifiées de telle sorte que la directive puisse produire tous ses effets en termes de restriction du nombre de mouvements de certains types d'avions à réaction subsoniques civils; considérant qu'il est nécessaire de clarifier les possibilités d'octroi des exemptions motivées par des raisons d'ordre économique; considérant que les Etats membres ne peuvent établir un calendrier de retrait progressif des avions qui ne remplissent pas les conditions requises que pour ceux qui sont immatriculés dans leur registre; considérant que l'annexe doit être tenue à jour et modifiée en temps voulu et que les amendements seront donc élaborés par la Commission, avec l'assistance d'un comité consultatif; considérant qu'il importe de prendre les dispositions voulues pour que les violations du droit communautaire soient sanctionnées dans des conditions qui confèrent à la sanction un caractère effectif, proportionné et dissuasif; considérant qu'en vertu de l'acte d'adhésion de 1994, l'Autriche doit appliquer la directive 92/14/CEE à partir du 1er avril 2002, A ARRETE LA PRESENTE DIRECTIVE Article premier Amendements La directive 92/14/CEE est modifiée comme suit : 1. L'article 1er est complété par le nouveau paragraphe 3 ci-après : "3. Dans la présente directive, il y a lieu d'entendre par "transporteur aérien", une entreprise de transport aérien titulaire d'une licence d'exploitation en cours de validité"; "licence d'exploitation", un document qui autorise l'entreprise à laquelle il a été délivré à effectuer, à titre onéreux, le transport aérien de passagers, de courrier et/ou de fret; "transporteur aérien communautaire" un transporteur aérien titulaire d'une licence d'exploitation en cours de validité délivrée par un Etat membre conformément aux dispositions du règlement (CEE) n" 2407/92 du Conseil concernant les licences des transporteurs aériens; "flotte d'avions à réaction subsoniques civils" l'ensemble des avions à réaction subsoniques civils dont la compagnie dispose parce qu'ils lui appartiennent ou qu'elle les a loués pour une durée qui ne peut être inférieure à un an. 2. L'article 2 est complété par le nouveau paragraphe 3 ci-après "3. Les Etats membres peuvent, avant la date visée au paragraphe 2, limiter ou interdire l'exploitation d'avions à réaction subsoniques civils qui ne répondent pas aux conditions définies dans le paragraphe la sur un ou plusieurs des aéroports constituant un système aéroportuaire au sens des dispositions de l'article 2(m) et de l'annexe II du règlement (CEE) n' 2408/92 du Conseil, à la condition que les mesures ainsi prises ne limitent pas indûment les possibilités d'accès de ces avions au système aéroportuaire dans son ensemble. " 3. Dans l'article 2 l'ancien paragraphe 3 devient paragraphe 4. 4. L'article 3(b) est remplacé par les dispositions suivantes : "(b) ces avions étaient immatriculés dans le pays en développement indiqué à l'annexe, en regard des avions en cause, au cours de l'année de référence et continuent à être exploités par des personnes physiques ou morales établies dans ce pays. " 5. Dans les articles 4 et 5 paragraphes (c) et (d), le terme "compagnie aérienne" est remplacé par le terme "transporteur aérien". 6. L'article 7 est remplacé par les dispositions suivantes : "Les Etats membres peuvent limiter le taux annuel de radiation des avions qui ne répondent pas aux conditions définies dans l'article 2 paragraphe la de leur registre national à 10 % de la flotte d'avions à réaction subsoniques civils d'un transporteur aérien communautaire". 7. L'article 9 est suivi des nouveaux articles 9bis et 9 ter suivants: "Article 9bis Les modifications qu'il pourrait s'avérer nécessaire d'apporter à l'annexe de la directive pour la conformer pleinement aux dispositions de l'article 3 sont arrêtées par la procédure définie dans l'article 9 ter paragraphe 2. Article 9 ter 1. 2. La Commission est assistée par le comité prévu par le règlement (CEE) n" 3922/91 du Conseil. Le représentant de la Commission soumet au comité un projet des mesures à prendre. Le comité émet un avis sur le projet dans des délais que le président peut fixer en tenant compte du degré d'urgence et, le cas échéant, en faisant procéder à un vote. L'avis est reproduit dans le procès-verbal. Les Etats membres ont en outre le droit d'exiger l'inscription de leur avis dans ce même procès-verbal. La Commission tient autant que faire se peut compte de l'avis émis par le comité. Elle informe le comité des suites qui ont été données à son avis. 8. L'annexe de la directive 92/14/CEE du Conseil est remplacée par l'annexe des présentes. Article 2 Les Etats membres déterminent le régime des sanctions applicables aux violations des dispositions nationales prises en application de la présente directive et prennent toute mesure nécessaire pour assurer la mise en oeuvre de celles-ci. Les sanctions ainsi prévues doivent être effectives, proportionnées et dissuasives. Les Etats membres notifient ces dispositions à la Commission au plus tard à la date mentionnée à l'article. (date limite de transposition de la directive) et toute modification ultérieure les concernant dans les meilleurs délais. Article 3 1. Les Etats membres mettent en vigueur les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive avant le. Ils en informent immédiatement la Commission. Lorsque les Etats membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les Etats membres. 2. En application des dispositions de l'article 168 de l'acte d'adhésion de 1994 et de son annexe XIX (III), l'Autriche met en vigueur les dispositions nécessaires pour se conformer à la présente directive avant le 1er avril 2002. Article 4 Entrée en vigueur La présente directive entre en vigueur 20 jours après sa publication au Journal officiel des Communautés européennes Article 5 Destinataires Les Etats membres sont destinataires de la présente directive. Fait à Bruxelles, le. Par le Conseil Le Président ANNEXE Liste des avions bénéficiant d'une dérogation conformément à l'article 3 Note: Les dérogations sont accordées aux avions énumérés dans l'annexe dans le cadre général des politiques et décisions des Nations unies (sanctions, embargos, etc. ) Algérie N' fabrication Type Immatriculation Opérateur 20955 21053 21210 21284 20884 21063 21064 21065 21211 20650 21285 B727-2D6 B727-2D6 B727-2D6 B727-2D6 B737-2D6 B737-2D6 B737-2D6 B737-2D6 B737-2D6 B737-2D6 B737-2D6 7T-VEH 7T-VEI 7T-VEM 7T-VEP 7T-VEG 7T-VEJ 7T-VEK 7T-VEL 7T-VEN 7T-VED 7T-VEQ Air Air Air Air Air Air Air Air Air Air Air Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie Algérie République dominicaine N' fabrication Type Immatriculation Opérateur 19767 B707-399C HI-442CT Dominicana de Aviacion Egypte N' fabrication Type Immatriculation Opérateur 19916 19843 21194 21195 21227 Iraq B707-328C B707-336C B737-266 B737-266 B737-266 SU-DAA SU-PBA SU-AYK SU-AYL SU-AYO ZAS Airline Air Memphis Egypt Air Egypt Air Egypt Air N* fabrication Type Immatriculation Opérateur 20889 20892 20893 B707-370C B737-270C B737-270C YI-AGE YI-AGH YI-AGI Iraqi Airways Iraqi Airways Iraqi Airways Liban N" fabrication Type Immatriculation Opérateur 20259 20260 19966 19967 19589 19515 20170 19516 19104 19105 18939 19214 19269 19274 Libéria B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- B707- 3B4C 3B4C 347C 347C 323C 323C 323B 323C 327C 327C 323C 331C 321C 321C OD-AFD OD-AFE OD-AGU OD-AGV OD-AHC OD-AHD OD-AHF OD-AHE OD-AGX OD-AGY OD-AGD OD-AGS OD-AGO OD-AGP MEA MEA MEA MEA MEA MEA MEA MEA TMA TMA TMA TMA TMA TMA N' fabrication Type Immatriculation Opérateur 45683 45686 Libye DC8F-55 DC8F-55 EL-AJO EL-AJQ Liberia World Airlines Liberia World Airlines N* fabrication Type Immatriculation Opérateur 20245 21051 21052 21229 21230 Mauritanie B727-224 B727-2L5 B727-2L5 B727-2L5 B727-2L5 5A-DAI 5A-DIB 5A-DIC 5A-DID 5A-DIE Libyan Arab Airlines Libyan Arab Airlines Libyan Arab Airlines Libyan Arab Airlines Libyan Arab Airlines N* fabrication Type Immatriculation Opérateur 11093 Maroc F28-4000 5T-CLG Air Mauritanie N* fabrication Type Immatriculation Opérateur 20471 21214 21215 21216 B727-2B6 B737-2B6 B737-2B6 B737-2B6 CN-CCG CN-RMI CN-RMJ CN-RMK Royal Air Maroc Royal Air Maroc Royal Air Maroc Royal Air Maroc Nigeria N° fabrication Type Immatriculation Opérateur 18809 19664 B707-338C B707-355C 5N-ARQ 5N-AOQ DAS Air Cargo Okada Air Arabie Saoudite N* fabrication Type Immatriculation Opérateur 20574 20575 20576 20577 20578 20882 20883 Swaziland B737-268C B737-268C B737-268 B737-268 B737-268 B737-268 B737-268 HZ-AGA HZ-AGB HZ-AGC HZ-AGD HZ-AGE HZ-AGF HZ-AGG Arabie Saoudite Arabie Saoudite Arabie Saoudite Arabie Saoudite Arabie Saoudite Arabie Saoudite Arabie Saoudite N° fabrication Type Immatriculation Opérateur 45802 46012 Tunisie DC8F-54 DC8F-54 3D-AFR 3D-ADV African International Airways African International Airways N" fabrication Type Immatriculation Opérateur 20545 20948 21179 21235 Ouganda B727-2H3 B727-2H3 B727-2H3 B727-2H3 TS-JHN TS-JHQ TS-JHR TS-JHT Tunis Air Tunis Air Tunis Air Tunis Air N" fabrication Type Immatriculation Opérateur 19821 Uruguay B707-379C 5X-JEF Dairo Air Services N' fabrication Type Immatriculation Opérateur 19239 Zaïre B707-387B CX-BNU PLUNA N" fabrication Type Immatriculation Opérateur 20200 B707-329C 9Q-CBW Scibe Airlift 10 Zimbabwe N' fabrication Type Immatriculation Opérateur 18930 45821 B707-330B DC8F-55 Z-WKU Z-WMJ Air Zimbabwe Affrétai r 11 FICHE D'EVALUATION D'IMPACT IMPACT DE LA PROPOSITION SUR LES ENTREPRISES et en particulier sur les petites et moyennes entreprises Titre de la proposition : Directive du Conseil modifiant la directive 92/14/CEE du Conseil relative à la limitation de l'exploitation des avions relevant de l'annexe 16 de la convention relative à l'aviation civile internationale, volume 1, deuxième partie, chapitre 2, deuxième édition (1988). Numéro de référence : La proposition Impact sur les entreprises 1. Qui sera concerné par la proposition ? Secteurs concernés Transporteurs aériens - Taille des entreprises concernées (proportion des petites et moyennes entreprises) Le marché européen est dominé par les grandes compagnies qui en représentent 65,4 %. Les compagnies charters représentent de leur côté 26,7% du marché européen de l'aviation. Les petites et moyennes entreprises ne représentent que 0,5 % du marché, dont 0,4 % pour les compagnies régionales et 0,1 % pour les compagnies d'aviation générale, c'est-à-dire les compagnies d'avions taxis et l'aviation d'affaires5. Ces entreprises sont-elles situées dans des zones géographiques particulières de la Communauté ? Non. 2. Que devront faire les entreprises pour se conformer à la proposition ? La directive 92/14 du Conseil oblige déjà les transporteurs aériens à radier progressivement, du 1er avril 1995 au 1er avril 2002, tous leurs avions qui ne répondent pas aux normes (c'est-à-dire les avions "du chapitre 2"). 3. Quels sont les effets économiques probables de la directive ? - - sur l'emploi : néant; sur les investissements et la création de nouvelles entreprises : Elle pourrait en avoir étant donné qu'elle pourrait contraindre les entreprises de transport aérien à renouveler leur flotte plus rapidement qu'elles ne l'auraient fait autrement; 5 "The competitiveness of the European Community's air transport industry", étude réalisée par AVMARK Inc. pour la Commission, 28 février 1992. 12 - sur la position concurrentielle des entreprises : Les transporteurs aériens dont la flotte compte une proportion relativement plus forte d'avions qui ne répondent pas aux normes pourraient être affectés davantage que ceux dont la flotte est moins bruyante. 4. La proposition contient-elle des mesures destinées à tenir compte de la situation particulière des petites et moyennes entreprises ? Le nouvel article 7 donne aux Etats membres la faculté de tempérer les efforts que doivent accomplir les transporteurs aériens en les autorisant à ne radier que 10 % de leur flotte par an. Ces dispositions ont, toutes proportions gardées, un impact plus marqué sur les petites et moyennes entreprises que sur les grandes. Consultation 5. Liste des organisations consultées et résumé de leur avis. v - La grande majorité des experts des gouvernements des Etats membres ont jugé nécessaire de mettre rapidement à jour la liste des avions des pays en développement bénéficiaires d'une dérogation et de clarifier certaines dispositions de la directive 92/14 du Conseil. - Le groupe de travail composé de représentants de la Commission européenne et de la Commission européenne de l'aviation civile (CEAC) a déjà formellement adopté une liste des avions des pays en développement bénéficiaires d'une dérogation qui a été mise à jour. 13 ISSN 0254-1491 COM(96) 413 final DOCUMENTS FR 07 N° de catalogue : CB-CO96-401-FR-C ISBN 92-78-07722-4 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg ë


title: Rozhodnutí Komise ze dne 4. září 1996 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz vajíček a embryí koňovitých do Evropského společenstvíText s významem pro EHP

eurovoc_concepts:
animal breeding
equidae
health certificate
import
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: 398 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 19 31996D0540 L 230/28 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 11. 9. 1996 ROZHODNUTÍ KOMISE ze dne 4. září 1996 o veterinárních podmínkách a veterinárních osvědčeních pro dovoz vajíček a embryí koňovitých do Evropského společenství (Text s významem pro EHP) (96/540/ES) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, vzhledem k tomu, že opatření tohoto rozhodnutí jsou v sou- ladu se stanoviskem Stálého veterinárního výboru, PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ: Článek 1 Členské státy povolí dovoz vajíček a embryí koňovitých, která splňují podmínky stanovené ve vzoru veterinárního osvědčení uvedeném v příloze tohoto rozhodnutí a která jsou takovým osvědčením, jež je řádně vyplněno, doprovázena. Článek 2 Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. října 1996. Článek 3 Toto rozhodnutí je určeno členským státům. V Bruselu dne 4. září 1996. Za Komisi Franz FISCHLER člen Komise ze Rady směrnici 92/65/EHS s ohledem na dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A oddíle I směrnice 90/425/EHS (1) naposledy pozměněnou rozhodnutím Komise 95/176/ES (2), a zejména na články 17 a 18 uvedené směrnice, že vzhledem k tomu, s rozhodnutím byl 94/63/ES (3) sestaven prozatímní seznam třetích zemí, z nichž členské státy povolují dovoz spermatu, vajíček a embryí ovcí, koz a koňovitých a vajíček a embryí prasat; v souladu vzhledem k tomu, že příloha D směrnice Rady 92/65/EHS stanoví hygienické podmínky pro odběr, zpracování, skladování a přepravu vajíček a embryí a veterinární podmínky pro dárcovské klisny; že je však pro dovoz vajíček a embryí koňo- vitých do Evropského společenství nezbytné vyžadovat doda- tečné záruky, zejména pokud jde o úřední veterinární dozor nad týmy pro odběr; vzhledem k tomu, že veterinární požadavky pro dovoz vajíček a embryí koňovitých musejí zohledňovat rozdílné podmínky, za nichž byla vajíčka a embrya odebrána, zpracována sklado- vána nebo za nichž byla embrya vyprodukována; vzhledem k tomu, že některé infekční choroby koňovitých jsou přenosné vajíčky a embryi; že je tedy pro zjištění takových chorob nezbytné provést před odběrem vajíček a embryí zvláštní veterinární testy; (1) Úř. věst. L 268, 14. 9. 1992, s. 54. (2) Úř. věst. L 117, 24. 5. 1995, s. 23. (3) Úř. věst. L 28, 2. 2. 1994, s. 47. 03/sv. 19 CS Úřední věstník Evropské unie 399 PŘÍLOHA 400 CS Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 19 03/sv. 19 CS Úřední věstník Evropské unie 401


title: Directive 96/55/CE de la Commission du 4 septembre 1996 portant deuxième adaptation au progrès technique de l'annexe I de la directive 76/769/CEE du Conseil concernant le rapprochement des dispositions législatives, réglementaires et administratives des États membres relatives à la limitation de la mise sur le marché et de l'emploi de certaines substances et préparations dangereuses (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)

eurovoc_concepts:
approximation of laws
consumer protection
dangerous substance
health risk
marketing standard
solvent

formats: html pdfa1b print