title: ANDEN BERETNING FRA KOMMISSIONEN til Rådet, Europa- Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker (1995)

eurovoc_concepts:
EU policy
EU situation
activity report
health policy
public health

text: Il ijflgnwgLj » lit KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 04. 09. 1996 KOM(96) 407 endelig udg. ANDEN BERETNING FRA KOMMISSIONEN til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker (1995) 1. 2. 3. Resumé politikker indeholder Denne anden beretning om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i over Fællesskabets Fællesskabets sundhedsrelaterede aktiviteter i 1995. Beretningen bygger på den første beretning, der blev offentliggjort i 1995. Hvor den første beretning tog bestik af sundhedsdimensionerne på alle områder af fællesskabspolitikken, koncentrerer denne anden beretning sig om en række hovedområder, hvor sundhedsaspektet især har gjort sig gældende: oversigt en - Socialpolitik - Det indre marked - Landbrug, fødevarer og fiskeri - Forskning og udvikling - Miljø og energi - Transport - Internationalt samarbejde. I beretningen gøres der ligeledes rede for det arbejde, der er udført i de relevante agenturer og andre eksterne organer, der er knyttet til Fællesskabet, og som beskæftiger sig med disse områder. Denne årlige beretning er et af de instrumenter, Kommissionen har indført for at overvåge Fællesskabets opfyldelse af forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 129 til at lade de krav, der findes på sundhedsområdet, indgå som led i Fællesskabets politik på andre områder. Som indgående beskrevet i den første beretning i 1995 suppleres denne traktatfæstede forpligtelse af en række andre henvisninger til sundhedsbeskyttelse i den af Fællesskabet førte politik på andre områder. Det fælles mål er at sikre opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau (traktatens artikel 3, litra o)). På baggrund af dette mål har Kommissionen tillige indført andre instrumenter, som har større indflydelse på Fællesskabets lovgivning og andre aktiviteter end en retrospektiv beretning. Som eksempel kan nævnes gennemførelsen af tvær tjenstlige høringer vedrørende Kommissionens forslag på andre områder, som kan få konsekvenser for sundheden. Herudover giver Inter-Service Sundhedsgruppen mulighed for mere generelle drøftelser af sundhedsrelaterede emner på tværs af tjenestegrenene i Kommissionen, mens der er nedsat ad hoc-grupper med henblik på nøjere undersøgelser af særlige problemer eller områder ud fra et sundhedssynspunkt. Det er til en vis grad lykkedes at gøre opmærksom på de store sundhedsmæssige konsekvenser, de fleste af Fællesskabets politikker har - og dermed på betydningen af, at der allerede under forberedelsen af de politiske beslutninger og handlingsprogrammer tages hensyn til sundhedsaspekterne. Dette gælder såvel i EF-institutionerne som i medlemsstaterne. En yderligere grund til, at der på et tidligt for i den politiske beslutningsproces skal sundhedsaspekterne, er, at disse nyder stor bevågenhed i medierne og vækker betydelig interesse hos befolkningen. tages højde tidspunkt Det er ikke altid indlysende, hvorledes man bedst kan indføre krav om sundhedsbeskyttelse i en bestemt politik, eller hvorledes og efter hvilke kriterier man skal vurdere succes eller fiasko. Indsatsen for at fremme overvejelserne på disse områder må fortsætte. Kommissionen ønsker med denne beretning at stimulere den offentlige debat om disse spørgsmål. I denne forstand medvirker beretningen til at fremme gennemsigtigheden og drøftelserne om sundheds problemer i Fællesskabet. Indholdsfortegnelse 1. 2. 3. Indledning Folkesundhedsprogrammer og -aktiviteter Indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker 3. 1 Socialpolitik 3. 1. 1 Socialbeskyttelse 3. 1. 2 Den Europæiske Socialfond 3. 1. 3 Solidaritet - Social udstødelse 3. 1. 4 Fri bevægelighed for arbejdstagere 3. 1. 5 Handicappede 3. 1. 6 Arbejdsmiljø 3. 2 Indre marked -fri bevægelighed for personer og varer, beskatning 3. 2. 1 Lægemidler 3. 2. 2 Medicinske anordninger 3. 2. 3 Forbrugerbeskyttelse - kosmetik 3. 2. 4 Afgifter 3. 2. 5 Retspraksis med hensyn til frie varebevægelser 3. 2. 6 Fri bevægelighed for personer - anerkendelse af eksamensbeviser på sundhedsområdet 3. 2. 7 Databeskyttelse 3. 2. 8 Uddannelse og erhvervsuddannelse - KAROLUS 3. 3 Landbrugs- og levnedsmiddelpolitik, fiskeri 3. 3. 1 Den veterinære sektor 3. 3. 2 Pesticiderester 3. 3. 3 Tobak iii 3. 3. 4 Levnedsmidler 3. 3. 5 Kampagner til fremme af mælkeforbruget 3. 3. 6 Fiskeri 3. 4 Forskning og udvikling 3. 4. 1 BIOMED 3. 4. 2 Telematik 3. 4. 3 G-7 Globalt "informationssamfund"-initiativ 3. 4. 4 Målrettet socioøkonomisk forskning 3. 4. 5 Forskning i landbrug, fiskeri og agroindustriel forarbejdning 3. 4. 6 Transportforskning 3. 4. 7 Miljø og klima 3. 4. 8 Industri- og materialeteknologi 3. 4. 9 Standardisering, måling og prøvning 3. 5 Miljøpolitik, energi 3. 5. 1 Luftforurening 3. 5. 2 Strålingsbeskyttelse 3. 5. 3 Kemiske produkter 3. 5. 4 Civil beskyttelse 3. 5. 5 Det Europæiske Miljøagentur 3. 5. 6 Energipolitik 3. 6 Transport 3. 6. 1 Skibe 3. 6. 2 Transport af farligt gods 3. 6. 3 Transport IV 3. 7 Internationalt samarbejde, relationer med tredjelande og internationale organisationer 3. 7. 1 EF-US A-samarbejde 3. 7. 2 Samarbejde med Centraleuropa og SNG - PHARE/Tacis 3. 7. 3 Samarbejde med internationale organisationer 3. 7. 4 Samarbejde med AVS-landene på sundhedsområdet 3. 7. 5 Samarbejde med Syd- og Sydøstasien, Latinamerika 3. 7. 6 Kampen mod narkotika 3. 7. 7 Humanitær bistand 3. 7. 8 Miljø og sundhed 3. 8 Indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politik på andre områder 3. 8. 1 Statistik 3. 8. 2 Ungdomsuddannelse 3. 8. 3 Informationsaktiviteter 3. 8. 4 Regionalpolitik 3. 8. 5 Narkotika 4. Konklusioner 1. 1. 2. 3. 4. 5. Indledning Denne anden beretning om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker giver en oversigt over udviklingen i de sundhedsmæssige aspekter af fællesskabspolitikken. Beretningen som helhed viser, at en lang række af Fællesskabets politikker har stor indvirkning på sundheden. I traktatens artikel 129 hedder det, at de krav, der findes på sundhedsområdet, skal indgå som led i Fællesskabets politik på andre områder. Denne årlige beretning, der følger efter en kommissionsbeslutning om at godkende Kommissionens meddelelse om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden1, skal vise, hvorledes denne traktatfæstede forpligtelse opfyldes i Fællesskabets politik på forskellige områder. Beretningen suppleres af andre hørings- og samradsinstrumenter, der anvendes af Kommissionens tjenestegrene, og som skal sikre, at der tages behørigt hensyn til kravene om sundhedsbeskyttelse. Der er oprettet en inter-service sundhedsgruppe med repræsentanter for de relevante tjenestegrene i Kommissionen, som afholder plenarmøder flere gange om året. Forskellige undergrupper følger op på specifikke spørgsmål. Kommissionens tjenestegrene skal i medfør af Kommissionens faste interne procedurer høre deres kolleger i Direktoratet for Folkesundhed, Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Arbejdsmarkedsrelationer og Sociale Anliggender om alle forslag med potentielle sundhedsaspekter. Den første beretning om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabet politikker, som dækker 1994-aktiviteterne, blev godkendt af Kommissionen den 29. maj 19952. Som den første beretning af sin art tog den sigte på at give et fuldstændigt overblik over Fællesskabets sundhedsrelaterede aktiviteter. Denne anden beretning fokuserer på sundhedsrelaterede aktiviteter i 1995. Den omfatter ikke debatterne om kogalskab og Creutzfeldt-Jakob-sygdommen, som fandt sted i 1996 og vil blive behandlet i den tredje beretning. For at få et fyldigere billede af situationen bør den anden beretning læses sammen med den første, navnlig indledningen til denne, som beskriver de sundhedsrelaterede aktiviteter på fællesskabsplan. interesse af de øvrige Den første beretning blev modtaget med stor for fællesskabsinstitutioner vanskelighederne med at fremlægge en så bred vifte af emner på en sammenhængende måde. Rådet vedtog en resolution om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i 1994- beretningen. i Fællesskabets politikker med udgangspunkt og offentligheden, og der var forståelse Rådet hilste Kommissionens initiativ til at fremlægge sådanne beretninger velkommen og opfordrede Kommissionen til i fremtidige beretninger at lægge KOM(93) 559 endelig udg. af 24. 11. 1993 KOM(95) 196 endelig udg. særlig vægt på visse områder, hvor Fællesskabet udøver sin virksomhed, navnlig økonomisk politik (særlig skattepolitik), socialpolitik, herunder beskæftigelse og fri bevægelighed fødevarepolitik, forbrugerpolitik, forskning og teknologisk udvikling, miljø og transport3. for varer og personer, landbrugs- og 6. 7. 8. I denne beretning tilstræbes det at give et overblik over alle relevante aktiviteter med særlig vægt på ovennævnte politiske områder. Europa-Parlamentet anmodede i sin beslutning om det sociale handlingsprogram på mellemlangt sigt Kommissionen om at udstikke retningslinjer for indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politik på andre områder4. en oversigt års beretning begynder med Dette over Fællesskabets folkesundhedsprogrammer og -aktiviteter, som gjorde store fremskridt i 1995. Efter oversigten følger et resumé af virksomheden på en række prioriterede områder - områder, der har betydning enten på grund af vigtige aktiviteter, der fandt sted sidste år, eller på grund af deres væsentlige følger for sundheden i almindelighed. I et tredje afsnit skitserer beretningen andre sundhedsrelaterede aktiviteter på andre områder. Hertil kommer, at særlige emner (narkotika, AIDS og tobak) behandles i "kasser" forskellige steder i teksten. I et bilag sammenfattes lovforanstaltninger, der blev foreslået eller vedtaget i 1995. Som den første beretning viser denne, at der er mange forskellige områder, der har indvirkning på sundheden i Fællesskabet. På visse områder er der opnået en bemærkelsesværdig sammenhæng mellem selve målene og deres indflydelse på folkesundheden. På andre områder skal der endnu ske fremskridt. Denne beretning har til formål at give et så bredt billede som muligt af de politiske initiativer, der har et sundhedsperspektiv. Den kan tjene til at øge bevidstheden om sundhedsrelaterede spørgsmål og deres sandsynlige indflydelse og stimulere indsatsen for at sikre, at sundhedsaspekterne får afgørende betydning ved udarbejdelsen og gennemførelse af de forskellige politikker. Rådets resolution af 20. 12. 1995, EFT C 350/2, 30. 12. 1995 Rapport om det sociale handlingsprogram på mellemlangt sigt (HUGHES), dok. A4-0311/95, s. 12 2. 9. 10. 11. 12. Folkesundhedsprogrammer og -aktiviteter I Kommissionens meddelelse om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden5 peges der på otte politiske områder, som kræver særlig opmærksomhed og udvikling af særlige programmer. Som nævnt i 1994- beretningen er der fremsat forslag om kræftbekæmpelse (forslag til Europa- Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af en handlingsplan 1996-2000 for bekæmpelse af kræft6), forebyggelse af AIDS og andre smitsomme sygdomme (forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et EF- handlingsprogram for forebyggelse af AIDS og andre smitsomme sygdomme7), forebyggelse af narkotikaafhængighed (forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et EF-handlingsprogram for forebyggelse af narkotika afhængighed8) samt sundhedsfremme, information og uddannelse (forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om vedtagelse af et EF-handlings program9). Rådet og Europa-Parlamentet nåede i december 1995 i Forligsudvalget til enighed om programmerne vedrørende kræft, AIDS og andre smitsomme sygdomme samt sundhedsfremme. Dette førte i 1996 til vedtagelse af de relevante afgørelser. Rådet fastlagde i december 1995 en fælles holdning om Fællesskabets indsats mod narkotikaafhængighed10. I oktober 1995 vedtog Kommissionen en meddelelse og et forslag om et EU- handlingsprogram vedrørende sundhedsovervågning11. Formålet var at udvikle en ramme for indførelse af fælles sundhedsindikatorer i medlemsstaterne og at skabe et sammenligneligt grundlag for indsamling og evaluering af sundhedsdata i Fællesskabet. Ud over 1994-beretningen om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker vedtog Kommissionen i juli 1995 den første rapport om sundhedstilstanden i Det Europæiske Fællesskab12, som giver et overblik over sundhedstilstanden i Fællesskabet, herunder en beskrivelse af de væsentligste demografiske tendenser og dødeligheds- og sygelighedstendenser, samt de KOM(93) 559 endelig udg. , 24. 11. 1993 EFT C 139, 21. 5. 1994, s. 12, afgørelse 646/96 EF af 29. 3. 1996, EFT L 95 af 16. 4. 1996, s. 9 EFT C 333, 29. 11. 1994, s. 34, afgørelse 647/96 EF af 29. 3. 1996, EFT L 95 af 16. 4. 1996, s. 16 EFT C 257, 14. 9. 1994, s. 4 EFT C 252, 9. 9. 1994, s. 3, afgørelse 645/96 EF af 29. 3. 1996, EFT L 95 af 16. 4. 1996, s. 1 Fælles holdning (EF) nr. 1/96 fastlagt af Rådet den 20. 12. 1995, EFT C 37 af 9. 2. 1996, s. 1 KOM(95) 449 endelig udg. , 16. 10. 1995 KOM(95) 357 endelig udg. , 19. 7. 1995 3 vigtigste sundhedsdeterminanter. Kommissionen agter at fremlægge årlige statusrapporter om fokuserer på særlige emner og befolkningsgrupper. Der vil med jævne mellemrum blive udarbejdet en generel sundhedsstatusrapport. sundheden, som 13. Kommissionen støttede som led i sine kræftforebyggende aktiviteter i 1995 Den Europæiske Uge mod Kræft, som navnlig havde til formål at promovere den europæiske kodeks mod kræft, som er en samling af ti enkle men væsentlige anbefalinger vedrørende forebyggelse af kræft, som er udarbejdet af Europas førende kræfteksperter. I den pågældende uge blev der i samtlige medlemsstater gennemført en kampagne, der skulle sikre den størst mulige udbredelse af kendskabet til kodeksen. Dette skete i nært samarbejde med de organisationer, der arbejder med disse spørgsmål. Kampagnen byggede på et fælles europæisk koncept og fælles støttemateriale (plakater, foldere, videospots, annoncer). Der blev uddelt 6,5 millioner informationsfoldere om kodeksen, og der blev etableret over 250 millioner kontakter gennem avisartikler, TV-reportager og (gratis) reklamer. Sideløbende hermed blev der udarbejdet en brochure om kodeksen, der tog hensyn til de særlige informationsbehov hos praktiserende læger. Det er nemlig først og fremmest de praktiserende læger, der skal gøre patienterne opmærksomme på mulighederne for kræftforebyggelse. Denne brochure blev sendt til alle 325. 000 praktiserende læger i Europa og blev vel modtaget. Mentalhygiejne 14. I 1995 afsluttedes den særlige fællesskabsaktion, inden for hvis rammer der blev ydet Grækenland ekstraordinær økonomisk støtte, bl. a. på mentalhygiejneområdet, gennem Den Europæiske Socialfond. Dette var første gang, Fællesskabet beskæftigede sig med mentalhygiejne. Aktionerne, til hvilke der var bevilget 60 mio. ECU over elleve år, havde til formål at opfylde behovet for en reform af det psykiatriske behandlingssystem i Grækenland ved i hele landet at udvikle nye strukturer og tjenester med henblik på social og erhvervsmæssig revalidering af psykisk syge og handicappede samt forbedring af plejeforholdene for patienter i de offentlige psykiatriske hospitaler. Programmet har haft stor gennemslagskraft. Det har ført til udviklingen af et net af psykosociale revalideringstjenester i Grækenland, en begrænsning af størrelsen af de store psykiatriske centre og hospitaler og en forbedring af forholdene disse steder13. Jf. den endelige rapport, KOM(95) 668 endelig udg. , 15. 12. 1995 4 3. Indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker 3. 1 Socialpolitik 15. Socialpolitik og sundhedspolitik er på mange måder kædet sammen. Spørgsmålene om beskæftigelse og arbejdsløshed, arbejdsmarkedslovgivning, socialbeskyttelses systemer og forsikring og om politikken over for særlige udstødte eller sårbare grupper samt om arbejdsmiljø indvirker alle i høj grad på sundheden. Hovedretningslinjerne i det sociale handlingsprogram på mellemlangt sigt 1995-199714, hvori Fællesskabets indsats med henblik på jobskabelse og bekæmpelse af arbejdsløshed får højeste prioritet. for Fællesskabets socialpolitik findes En række socialpolitiske områder har en særlig sundhedsdimension. Det gælder spørgsmålene om socialbeskyttelsens fremtid, solidaritet og social udstødelse, invaliditet, ind- og udvandring, arbejdstagermobilitet inden for Fællesskabet og de meget konkrete arbejdsmiljøproblemer. 3. 1. 1 Socialbeskyttelse 16. i debatten om den Socialbeskyttelse spiller en central rolle fremtidige socialpolitiske kurs. Den 31. oktober 1995 vedtog Kommissionen sin meddelelse om "socialbeskyttelsens fremtid - et grundlag for en europæisk debat"15, hvori der peges på socialbeskyttelse som en grundlæggende bestanddel, der kendetegner de europæiske samfund. Dette er et bidrag til den europæiske debat om socialbeskyttelsens fremtid i lyset af den demografiske udvikling og af de økonomiske og sociale udfordringer, som Europa står over for. En vigtig faktor i denne debat er sundhedsvæsenets fremtid. Her kan Fællesskabet fremme udvekslingen af erfaringer med hensyn til, hvorledes man kan forene målet, at sikre alles adgang til den nødvendige sundhedspleje og forebyggelse, med behovet for at begrænse omkostningsstigningen. Sundhedsplejereformer er også et særligt emne, der behandles i rapporten om i socialbeskyttelsen medlemsstaterne på dette område. i Europa16, hvori der for udviklingen redegøres 3. 1. 2 Den Europæiske Socialfond 17. Som nævnt i sidste års beretning støtter Den Europæiske Socialfond projekter til fremme af aktive arbejdsmarkedsmæssige foranstaltninger og til forbedring af den almindelige betingelser for at udvikle potentialet på arbejdsmarkedet fuldt ud. Der er i medlemsstaterne igangsat aktioner på grundlag af fællesskabsstøtterammer KOM(95) 134 endelig udg. , 12. 4. 1995 KOM(95) 466 endelig udg. , 31. 10. 1995 16 Social beskyttelse i Europa, 1995 (FSR), som er aftalt med Kommissionen. Resultaterne af evalueringen af disse projekter vil blive fremlagt i senere beretninger. 18. I december 1995 blev der udpeget en første række projekter med henblik på fællesskabsinitiativet "Beskæftigelse". Projekterne vil blive gennemført i de kommende år. Beskæftigelsesprogrammet omfatter initiativer vedrørende erhvervsmæssig integration af handicappede (HORIZON) og af personer, der på grund af deres baggrund er truet af udstødelse (INCLUSION). For begge initiativer gælder det, at en række af de udvalgte projekter har en sundhedsdimension. 19. Der blev afsat en vis del af Socialfondens midler til fremme af fornyende foranstaltninger til opnåelse af et mere arbejdskraftintensivt vækstmønster, til forbedring af arbejdsmarkedets funktion og til styrkelse af uddannelsessystemet. Der er bl. a. tale om særlige foranstaltninger for grupper, der er i fare for at blive udstødt fra arbejdsmarkedet. Fire af de godt 60 projekter, der blev valgt i 1995,. havde sundhedsaspekter og dækkede integration af fysisk handicappede, sundhedsinformatik og beskyttede arbejdspladser for handicappede. 3. 1. 3 Solidaritet - Social udstødelse 20. Sundhed og social udstødelse er uløseligt forbundne. Dårligt helbred kan være årsag til social udstødelse, (f. eks. når kronisk sygdom eller invaliditet fører til langtidsledighed, eller når kronisk syge eller handicappede bliver stemplet som mindreværdige). Dårligt helbred kan være en følge af social udstødelse (f. eks. depression, psykosomatisk sygdom) eller en del af den sociale udstødelse (f. eks. usunde boligforhold, mangel på rindende vand, manglende toiletter, dårlige spisevaner, manglende adgang til sundhedstjenester af høj kvalitet), eller det kan være en hindring for at blive genintegreret (f. eks. depression, psykosomatisk sygdom, manglende selvtillid, såfremt det fysiske helbred er dårligt). Social udstødelse kan gøre det vanskeligere at fa adgang til sundhedstjenester. 21. Ordningen for europæisk finansiering af projekter til overvindelse af social udstødelse 1995 modtog ca. 2. 000 ansøgninger, hvoraf mange vedrørte forskellige sundhedsaspekter. De aspekter, der hyppigst var tale om, var: narkotika- og alkoholmisbrug, psykisk sundhed og velvære (navnlig blandt indvandrere og flygtninge), invaliditet (både psykisk og fysisk). Af de 86 projekter, der blev endeligt vedtaget i december 1995, vedrørte 15 sundhed, idet de berørte følgende områder: narkotika- og alkoholmisbrug (8 projekter), integration af syge og sunde personer i nye beboelsesejendomme (2), hjælp til voldsramte kvinder (2), oplysninger om sundhedstjenester på indvandrernes egne sprog (1), integration af prostituerede (2), integration af skizofrene og deres plejere (1) og forbedring af den psykiske tilstand og større velvære (1). 22. af Det europæiske initiativ til forebyggelse af kriminalitet i byerne og social omfattede mange lovovertrædere reintegration sundhedsrelaterede narkotikamisbrug. navnlig Narkotikamisbrug er et sundhedsproblem, der skal løses, blandt potentielle lovovertrædere og/eller fanger eller tidligere lovovertrædere. Men det er i mange (1995) vedrørende projekter, tidligere tilfælde en lovovertrædelse i sig selv, og ofte en hovedårsag til yderligere kriminalitet. 3. 1. 4 Fri bevægelighed for arbejdstagere 23. Kommissionen fremsatte den 28. juni 1995 et forslag til Rådets forordning om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/7117. Forslaget tager bl. a. sigte på at udstrække adgangen til akut behandling for en person, der er forsikret i en medlemsstat, og som midlertidigt opholder sig i en anden medlemsstat, til alle forsikrede personer, uanset nationalitet. 3. 1. 5 Handicappede 24. Ligesom på sundhedsområdet er der tendens til, at handicappolitikken flytter sig mere og mere fra det rent lægefaglige til det socialpolitiske. Selv om man stadig må se på, hvad der forårsager handicappene, og hvorledes man kan forebygge det, er det nemlig absolut nødvendigt også at undersøge de sociale følger af handicappene. Til dette formål er der valgt en ny model, hvor der sættes ind ikke blot over for den handicappede, men også over for omgivelserne, som er afgørende for den handicappedes situation. Det tredje EF-handlingsprogram til fordel for handicappede (HELIOS II)18, som løber fra januar 1993 til december 1996, indgår i denne model. Programmet tager sigte på at fremme udvekslings- og informationsindsatsen på fællesskabsplan med henblik på at skabe lige muligheder for handicappede. De foranstaltninger, der er gennemført i 1995 som led i dette program, har navnlig vedrørt følgende områder: antidiskriminerende foranstaltninger, bevidstgørelse af den offentlige opinion, selvstændigt liv, oprettelse af beskyttede arbejdspladser og græsrods organisationernes rolle. 3. 1. 6 Arbejdsmiljø 25. 17 18 19 Kommissionens meddelelse om et fællesskabsprogram vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen (1996-2000) blev vedtaget den 12. juli 199519 og omfattede et forslag til en rådsafgørelse om vedtagelse af et program med forbedring af arbejdsmiljøet. ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger til Kommissionen ønsker, at dette program skal udgøre en tilstrækkelig smidig, dynamisk og realistisk ramme, der gør det muligt for Fællesskabet at tage de udfordringer op, der følger af de dybtgående økonomiske, teknologiske og sociale Ændret forslag til forordning (EF) af 28. 6. 1995, EFT C 242 af 19. 9. 1995 Rådets afgørelse af 25. 2. 1993 om fastlæggelse af Fællesskabets tredje handlingsprogram til fordel for handicappede (HELIOS II), 93/136/EØF, EFT L 56 af 9. 3. 1993, s. 30 KOM(95) 282 endelig udg. , 12,7. 1995 forandringer, der finder sted. Programmet omfatter ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger, et lovgivningsprogram og arbejdsmiljøbestemmelser, der skal indgå i politikken på andre områder. Som led i programmet har Kommissionen medtaget SAFE (Safety Action for Europe), der har til formål at forbedre arbejdsmiljøet, navnlig i små og mellemstore virksomheder. Forslaget til kommissionsafgørelse vedrører indførelsen af ikke-lovgivnings mæssige foranstaltninger som f. eks. vejledninger og information, undervisnings materiale og SAFE-programmet. 26. Formålet med at fastsætte grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for kemiske agenser er at fastlægge et højesteniveau for eksponering, som ifølge den nyeste viden sikrer, at den udsatte arbejdstagers helbred ikke påvirkes. For yderligere at støtte arbejdet med at udvikle harmoniserede grænseværdier er der ved Kommissionens afgørelse om oprettelse af et videnskabeligt udvalg vedrørende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for kemiske agenser20 skabt mulighed for en videnskabelig vurdering af den risiko, som kemiske stoffer udsætter arbejdsstedet for. Ved at give udvalget et formelt grundlag har Europa- Kommissionen anerkendt det arbejde, der allerede er gjort. Dette har ligeledes væsentligt styrket Kommissionens rolle i den europæiske proces og bidraget til opfyldelsen af det globale mål, som er en harmonisering af arbejdsmiljøvilkårene i henhold til EF-traktatens artikel 118 A. Kommissionen fremlagde i september 1995 et forslag til Rådets direktiv om første ændring af direktiv 90/394/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer21. Hovedformålet med dette forslag er at fastsætte grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for kræftfremkaldende stoffer, i første omgang benzen. Rådet vedtog den 29. juni 199522 en forordning om ændring af forordningen om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur i Bilbao. Agenturets hovedopgaver vil være at indsamle og formidle tekniske, økonomiske og videnskabelige oplysninger om arbejdsmiljø og at fremme og støtte udvekslinger af oplysninger og erfaringer mellem medlemsstaterne. Agenturet begyndte sit virke i 1995. Bestyrelsen holdt to møder. Personale ansættelserne blev indledt med offentliggørelsen af indkaldelsen af ansøgninger til direktørstillingen23. Kommissionens afgørelse 95/320/EF af 12. 7. 1995 - EFT L 188, 9. 8. 1995 EFT C 317, 28. 11. 1995 Rådets forordning nr. 1643/95, EFT L 156, 07. 07. 1995, s. 1 EFT C 338, 16. 12. 1995 8 27. 28. 20 21 22 23 29. I juli 1995 besluttede Kommissionen officielt at oprette Udvalget af Arbejds- tilsynschefer24, som har eksisteret uofficielt siden 1982. I 1995 drøftede udvalget bl. a. spørgsmål om fri bevægelighed for arbejdstagere, tjenesteydelser og virksomheder inden for arbejdsmiljøområdet og om edb-støtte til arbejdstilsyn. Udvalget er blevet enigt om fælles arbejdstilsynsregler. På grundlag af disse principper blev der iværksat en evaluering af de nationale systemer. Observatører fra lande i Central- og Østeuropa samt de baltiske lande deltog i dele af udvalgsmøderne. Narkotika 1. Aktioner til bekæmpelse af narkotikamisbrug fokuserer på begrænsning af narkotikaudbuddet (ved foranstaltninger som f. eks. politisamarbejde, grænsekontrol, løsning af til omstillingspræmier (gennem sociale problemer narkomanernes støtteforanstaltninger). Begge i fremgangsmåder Fællesskabets aktioner mod narkotikamisbrug og optræder samtidigt i Fælleskabets handlingsplan til bekæmpelse af narkotikamisbrug (1995-99)25. fremme af alternative afgrøder osv. ) og sundhedsmæssige indtager og en vigtig plads Bekæmpelse af narkotikamisbrug indsats til fremme af folkesundheden i 2. Fællesskabets og nævnes udtrykkeligt i traktatens artikel 129. Et forslag om et Ef-handlingsprogram på dette område er under behandling. Disse aktiviteter suppleres med markante foranstaltninger, f. eks. i form af temauger som De Europæiske Uger mod Narkotikamisbrug. er et højt prioriteret element Socialpolitiske samfundsgrupper gennemføres sideløbende med de forebyggende aktioner til støtte for nuværende og potentielle narkomaner. rettet mod marginaliserede aktioner Disse aktioner suppleres med andre aktiviteter, uddannelse (navnlig målrettet mod unge). Et lægemiddelområdet, hvor der også opstår afhængighedsproblemer. f. eks. forskning andet vigtigt område og er 24 25 Kommissionens afgørelse 95/319/EF af 12. 7. 1995, EFT L 188/11, 9. 8. 1995 KOM(94) 234 endelig udg. Begrænsning af narkotikaudbuddet og bekæmpelse af ulovlig narkotikahandel 3. indsats i samarbejde med tredjelande og kræver ofte en grænseoverskridende flere internationale samarbejdsprogrammer, der er aftalt med tredjelande, f. eks. Tacis/PHARE og Lomé- konventionerne. organisationer. Disse spørgsmål omfattet af er Inden for Fællesskabet er begrænsning af narkotikaudbuddet et vigtigt element i medlemsstaternes samarbejde om retlige og indre anliggender, navnlig politisamarbejdet. Gennemførelsen af den første fase i EUROPOL er også et led i dette samarbejde. Fællesskabet støtter relevante aktiviteter, der gennemføres af FN, FN's kontorer og andre internationale organisationer. Flere oplysninger om 1995-aktiviteterne på disse områder findes i de relevante afsnit i denne beretning. 3. 2 Indre marked -fri bevægelighed for personer og varer, beskatning 30. Fællesskabets aktiviteter vedrørende oprettelsen af det indre marked har mange konsekvenser for sundheden. Bl. a. udarbejdes der fælles regler og forskrifter for særlige markeder, f. eks. markedet for lægemidler eller medicinske anordninger, og frie varebevægelser som sådanne. Kosmetik udgør et særligt regler om aktivitetsområde under forbrugerbeskyttelsen. Indirekte beskatning af varer som f. eks. tobak og alkohol kan påvirke sundheden direkte. En væsentlig forudsætning for personers frie bevægelighed er, at eksamensbeviserne anerkendes, f. eks. inden for medicin. Endelig er databeskyttelsen et område af fællesskabspolitikken, hvor der skal tages hensyn til sundhedsrelaterede interesser - både borgerens ønske om at beskytte deres medicinske og andre data, og forskerens interesser. 3. 2. 1 Lægemidler 31. Siden det første direktiv, der blev vedtaget i 1965, har Fællesskabet gennem sin lægemiddellovgivning til stadighed søgt at fremme og beskytte folkesundheden. I 1993 var lovgrundlaget for markedsføringstilladelserne harmoniseret. Ifølge denne lovgivning skal et lægemiddel for at blive godkendt opfylde strenge kvalitets-, sikkerheds- og effektivitetskriterier. Lovgivningen omfatter alle radioaktive industrielt lægemidler. Disse kriterier tages jævnligt op til revision på grundlag af de videnskabelige og tekniske fremskridt. lægemidler: vacciner, blodprodukter og fremstillede I 1995 trådte det nye europæiske system for godkendelse og overvågning af lægemidler i Det Europæiske Fællesskab i kraft. Kommissionen har allerede efter dette nye system givet tilladelse til markedsføring af tre nye lægemidler. 10 i Det Europæiske Fællesskab er et Dette nye lægemiddelregistreringssystem afgørende skridt i gennemførelsen af det indre marked. Det fremmer den frie bevægelighed for lægemidler i Det Europæiske Fællesskab og sikrer samtidig en optimal beskyttelse af folkesundheden. 32. Den store fornyelse stammer fra oprettelsen af Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, London. Dette agentur er en samarbejdsorganisation, som koordinerer ressourcerne i de nationale organisationer og forvaltninger, der tager sig af lægemiddelregistrering. Lægemidler kan nu markedsføres efter to procedurer: den centraliserede procedure, som er obligatorisk for højteknologiske produkter og frivillig for fornyende lægemidler, og en decentraliseret procedure, som bygger på princippet om gensidig anerkendelse af nationale tilladelser. Inden for rammerne af sidstnævnte procedure træder agenturet til i tilfælde af, at de nationale myndigheder ikke er enige i bedømmelsen af ansøgninger om gensidig anerkendelse af tilladelser. Efter disse videnskabelige evalueringer er det op til Europa-Kommissionen at gøre (human- og veterinærmedicinske de videnskabelige udtalelser bindende lægemidler). Indførelsen af dette nye system betyder, at alle patienter i Det Europæiske Fællesskab hurtigere og samtidigt kan få fordel af de fornyende lægemidler. Der gives ved udstedelsen af markedsføringstilladelserne klare og relevante oplys ninger til dem, der arbejder i sundhedssektoren, og til forbrugerne gennem mærk ningen og påskrifterne på emballagen. Endvidere har agenturets koordinering af medlemsstaternes kontrolvirksomhed forbedret overvågningen aflægemidler efter udstedelsen af tilladelsen. Dette system giver i kraft af koordineringen af medlemsstaternes lægemiddel registrering mulighed for på bedste vis at sikre kvaliteten, sikkerheden og effektiviteten af de lægemidler, som skal bringes i omsætning i Det Europæiske Fællesskab eller eksporteres til tredjelande. Endelig dukker dette system op på i internationale handel samtidig med Det Europæiske Fællesskab og giver tredjelande en sundhedsgaranti. Herved styrkes Fællesskabets stilling over for parmerlandene. 33. institutionerne Kommissionens meddelelse til Rådet og I 1995 drøftede i Parlamentet om de industripolitiske retningslinjer for Fællesskabet26. Mens Kommissionen industripolitiske helhedsløsninger, har den på dette område foretrukket en sektoriel løsning på grund af de sundheds- og socialpolitiske aspekter. I denne meddelelse foreslår Kommissionen en række retningslinjer, som forener en effektiv styring af sundhedsudgifterne og den europæiske lægemiddelindustris langsigtede innova tionsbestræbelser. Men det er Rådet, der skal udsende de vigtigste signaler, idet lægemiddelsektoren i øvrigt går ind for 26 KOM(93) 718 endelig udg. ; 2. 3. 1994 11 de emner, Kommissionen tager op i meddelelsen, navnlig henhører under medlemsstaternes kompetence. 34. Kommissionen har overført informationssamfundets principper på lægemiddel sektoren for at opnå gennemsigtighed og en hurtig informationsudveksling. Dette er særlig vigtigt i forbindelse med lægemiddelovervågning. De databaser, som nettet vil give adgang til, vil omfatte videnskabelige og økonomiske oplysninger om samtlige lægemidler på fællesskabsmarkedet. 3. 2. 2 Medicinske anordninger 35. 36. Fællesskabets lovgivning om medicinske anordninger fjerner de tekniske handelshindringer og åbner således for gennemførelsen af det indre marked for denne industrisektor. Bestemmelserne skal ligeledes sikre et højt sikkerheds- og sundhedsniveau i Fællesskabet. Med henblik herpå tilstræbes en vis sammenhæng i de krav, der stilles med hensyn til konstruktion, fremstilling og markedsføring af disse anordninger. Dette har konkrete og vidtrækkende følger for beskyttelsen af folkesundheden. Den 1. januar 1995, efter overgangsperiodens udløb, blev bestemmelserne i Rådets direktiv 90/385/EØF om aktive, implantable medicinske anordninger obligatoriske. Samme dato begyndte overgangsperioden for Rådets direktiv 93/42/EØF om alle de øvrige medicinske anordninger (undtagen anordningerne til in vitro-diagnostik) at løbe, hvorefter der var mulighed for at anvende direktivets bestemmelser (fakultativ anvendelse). I løbet af 1995 fik Kommissionens foranstaltninger til gennemførelse af disse to direktiver gunstige følger for beskyttelsen af folkesundheden, navnlig gennem: samrådene med medlemsstaternes kompetente myndigheder med ansvar for iværksættelsen af de to direktiver samordningen og opfølgningen af aktiviteterne i de pågældende certifi ceringsorganer (som modtager anmeldelserne) med henblik på at opnå ensartede og sammenhængende fremgangsmåder27 opfølgningen af standardiseringsorganernes (CEN og CENELEC) mandat udøvelse. I denne forbindelse blev referencerne vedrørende vigtige "horisontale" standarder offentliggjort i EFT, hvorved de fik status af harmoniserede europæiske standarder28 tilskyndelsen til en samordnet indførelse af et EF-overvågningssystem for at forhindre begivenheder, der kan skade folkesundheden, i at dukke op eller gentage sig; i 1995 har den offentlige mistænkeliggørelse af visse kategorier af anordninger og visse medlemsstaters anvendelse af beskyttelsesklausulen i direktiverne vist, hvor nyttigt og vigtigt det er med EF-overvågning på et så følsomt område som sundhedsområdet. 27 28 EFT C 280/12 af 25. 10. 1995 EFT C 277/6 af 4. 10. 1994, C 204/22 af 9. 8. 1995, C 304/14 af 18. 11. 1995 12 37. Endelig skal nævnes Kommissionens forslag til direktiv om medicinske anordninger beregnet til in vitro diagnostik29, som er det sidste i rækken af direktiver om medicinske anordninger. Det Økonomiske og Sociale Udvalg udtalte sig positivt om dette forslag. Det er nu sendt til den første høring i Parlamentet og vil blive behandlet i Rådets Gruppe vedrørende Økonomiske Spørgsmål i begyndelsen af 1996. 3. 2. 3 Forbrugerbeskyttelse - kosmetik 38. 39. 40. I juli 1995 vedtog Kommissionen det 18. direktiv om tilpasning til den tekniske udvikling af bilagene til grunddirektivet vedrørende kosmetiske midler30. Disse bilag indeholder lister over stoffer, som ikke må indgå i kosmetiske midler, stoffer, hvis anvendelse i kosmetiske midler er underkastet begrænsninger eller særlige vilkår, og stoffer, som kosmetiske midler kan indeholde (UV-filtre, konserveringsmidler og farvestoffer). Før et stof føjes til en af disse lister, vurderer Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetologi, om det er sikkert for menneskets sundhed, og afgiver udtalelse herom. Kommissionen tager hensyn til denne udtalelse ved udarbejdelsen af det foreløbige forslag, som derefter forelægges Udvalget for Tilpasning til De Tekniske Fremskridt. I juli 1995 vedtog Kommissionen et sjette direktiv om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning31. Kommissionen har vedtaget et direktiv, der fastsætter kriterierne og betingelserne for, at en producent under påberåbelse af forretningshemmeligheden kan ansøge om dispensation til ikke at opføre en eller flere bestanddele på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler32. Disse kriterier tager hensyn til forbrugerens sikkerhed og til producentens berettigede erhvervsmæssige interesser. Kommissionen er ved at færdiggøre en oversigt over de ingredienser, der anvendes i kosmetiske midler, og en fælles nomenklatur for disse ingredienser. Disse dokumenter har forbindelse med den pligt til at angive alle ingredienser i kosmetiske midler på etiketten, der gælder fra januar 1997. Tanken er at gøre det muligt for forbrugeren at identificere de stoffer, han bør undgå, f. eks. på grund af allergi, når han køber et kosmetisk middel. 3. 2. 4 Afgifter 41. Politikken vedrørende indirekte afgifter på varer påvirker priserne på varer som f. eks. tobak, alkoholholdige drikkevarer og benzin. Den 13. september 1995 29 30 31 32 EFT C 172 af 7. 7. 1995, s. 21 Kommissionens direktiv 95/34/EF af 10. 7. 1995, EFT L 167 af 18. 7. 1995, s. 19 Direktiv 95/32/EF af 7. 7. 1995, EFT L 178 af 28. 7. 1995, s. 20 Direktiv 95/17/EF af 19. 6. 1995, EFT L 140 af 23. 6. 1995, s. 26 13 godkendte Kommissionen en rapport om indbyrdes tilnærmelse af punktafgifter33. Heri påviser Kommissionen klart, hvorledes afgiftspolitikken skal tage hensyn til traktatens generelle mål, herunder kravene om sundhedsbeskyttelse og miljø spørgsmål. Med hensyn til forbruget af tobaksvarer understreges det i rapporten, at afgiftsforanstaltninger er et afskrækkelsesmiddel. Afgiftsprovenuet kan bidrage til udligning af de "sociale omkostninger" i forbindelse med rygning, f. eks. omkostninger vedrørende sundhedspleje og videnskabelig forskning. Afgiften på alkohol og alkoholholdige drikkevarer kan fra et socialt og sundhedspolitisk synspunkt være et middel til at modvirke et overdrevent forbrug. Afgiften kan bidrage til at mindske problemerne i forbindelse med alkoholmisbrug. 3. 2. 5 Retspraksis med hensyn til frie varebevægelser 42. Beskyttelsen af folkesundheden er et af de berettigede mål, som ifølge traktaten om nødvendigt og hensigtsmæssigt kan retfærdiggøre foranstaltninger, som fraviger det princip, der ligger til grund for det indre marked, nemlig frie varebevægelser. Det må således konstateres, at dette mål ofte påberåbes af medlemsstaterne for at retfærdiggøre vedtagelsen af nationale regler vedrørende tekniske specifikationer, som påvirker varernes frie bevægelse inden for enhedsmarkedet. 43. 11995 udtalte Domstolen sig to gange om vilkårene for anvendelse af reglerne om fri bevægelighed i forbindelse med kravene om sundhedsbeskyttelse. Domstolen har i sin dom af 23. 2. 199534 fastslået, at Rådets direktiv 90/642/EØF for af 27. november 1990 om pesticiderester på og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse ikke er til hinder for en national ordning, i den foreliggende sag en italiensk ordning, der fastsætter regler om maksimalgrænseværdier for chlorpropham og propham og om kontrol med disses overholdelse. Domstolen har dog understreget, at disse regler skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i traktatens artikel 30 og 36. fastsættelse af maksimalgrænseværdier I sin dom af 28. 3. 199535 har Domstolen statueret, at traktatens artikel 30 finder anvendelse på en national praksis, i dette tilfælde en britisk praksis, der består i forbud mod import af narkotiske midler (her diacety lmorfin). Et importforbud kan således ikke tillades i henhold til artikel 36, når det er begrundet i behovet for at sikre en virksomheds fortsatte eksistens. Forbuddet kan derimod være omfattet af undtagelsen i EF-traktatens artikel 36, når det gælder beskyttelse af menneskers ikke kan opnås lige så effektivt ved liv og sundhed, og når dette mål foranstaltninger, der er mindre restriktive for samhandelen inden for Fællesskabet. 33 34 35 KOM(95) 285 endelig udg. af 13. 9. 1995 Dom af 23. 2. 1995, forenede sager C-54/94 og C-74/94, (1995) Sml. 1-391 Dom af 28. 3. 1995, sag C-324/93 (1995) Sml. 1-563 14 3. 2. 6 Fri bevægelighed for personer - anerkendelse af eksamensbeviser på sundheds området 44. 45. Sundhedsbeskyttelse har altid været højt prioriteret i forbindelse med spørgsmålet om gensidig anerkendelse af udøvere af sundhedsprofessioner, navnlig læger, sygeplejersker, jordmødre, apotekere, tandlæger og dyrlæger. Direktiverne ved rørende disse eksamensbeviser bygger på traktatens artikel 49, 54 og 63 om fri bevægelighed. Direktiverne har til formål at lette den frie bevægelighed for folk fra disse erhverv, der inden for Fællesskabet har gennemgået uddannelser på et sammenligneligt niveau. Dette niveau koordineres ved opstilling af fælles mindstekrav. Endvidere bidrager de rådgivende udvalg for disse uddannelser, der er nedsat i henhold til direktiverne, til at sikre et sammenligneligt højt kvalifikationsniveau ved at afgive udtalelser og formulere henstillinger på uddannelsesområdet. På denne måde deltager udvalgene ligeledes i udformningen af Fællesskabets sundhedspolitik. Endelig har Udvalget af Højtstående Tjenestemænd Med Ansvar for Folkesund heden, der er sammensat af højtstående tjenestemænd i medlemsstaterne, som har direkte beføjelser på folkesundhedsområdet, til opgave at indsamle alle nyttige oplysninger om de vilkår, hvorunder lægebehandling og almindelig omsorg og pleje foregår i medlemsstaterne, og at afgive udtalelser, der kan være retnings givende for Kommissionens arbejde, for så vidt angår læger, tandlæger, syge plejersker og jordemødre. For farmaceuters og dyrlægers vedkommende varetages denne opgave af to særskilte udvalg. I et forslag til direktiv, som Kommissionen forelagde Europa-Parlamentet og Rådet den 16. december 1994, foreslås det, at dette udvalg inden for rammerne af en udvalgsprocedure skal bistå Kommissionen med at ændre de lister over lægespecialer og de tilsvarende uddannelser, der findes i direktiv 93/16/EØF om fremme af den frie bevægelighed for læger. Efter Parlamentets udtalelse har Kommissionen fremlagt et ændret forslag til direktiv36. 3. 2. 7 Databeskyttelse 46. 36 37 I 1995 blev Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af enkeltpersoner med hensyn til behandling af personlige data og den frie bevægelighed for sådanne data37 endeligt vedtaget. Direktivet opstiller en ramme af almindelige principper for behandling af personlige data og vil generelt gælde for al databehandling, som er omfattet af fællesskabslovgivningen, herunder databehandling i sundhedssektoren. Hensynet til folkesundheden tilgodeses udtrykkeligt flere steder i direktivet, navnlig i en betragtning, hvor folkesundheden nævnes som et område, hvor en 27. 11. 1995, EFT C 28 af 01. 02. 1996 EP's og Rådets direktiv af 24. 10. 1995 - EFT L 281 af 23. 11. 1995 15 undtagelse fra forbuddet mod at behandle visse følsomme oplysninger kan komme på tale på grund af afgørende samfundsinteresser. Direktivet, som medlemsstaterne skal transformere til national ret inden tre år, vil generelt medføre en harmonisering af databeskyttelseslovgivningen, således at der bliver fri bevægelighed for personlige data inden for Det Europæiske Fællesskab lette på grundlag af databehandling, der involverer indsamling af personlige data fra en række for skellige medlemsstater. Epidemiologi og kliniske forsøg er to områder, der sand synligvis i særlig grad vil blive påvirket heraf. folkesundhedsområdet vil dette fælles regler. På 3. 2. 8 Uddannelse og erhvervsuddannelse - KAROLUS 47. KAROLUS-programmet tager sigte på uddannelse af medlemsstaternes tjeneste mænd gennem en udveksling af nationale tjenestemænd mellem medlemsstaternes forvaltninger. Programmet har til formål at lette det administrative samarbejde, fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaternes forvaltninger og sikre en ensartet og rigtig anvendelse af fællesskabslovgivningen om det indre marked. Blandt de sektorer, der kan nyde fordel af udvekslingsprogrammet, er der flere, som direkte eller indirekte påvirker sundheden, f. eks. lægemiddel-, levnedsmiddel- og produktsikkerhedsområdet. 3. 3 Landbrugs- og levnedsmiddelpolitik, fiskeri 48. Der er en helt klar forbindelse mellem levnedsmiddelkvalitet og sundhed. Derfor er det af afgørende betydning, at der indføres krav om sundhedsbeskyttelse i fællesskabspolitikken på landbrugs-, fiskeri- og levnedsmiddelområdet. Det er umuligt at give en fuldstændig oversigt over Kommissionens løbende aktiviteter på dette område. I dette afsnit vil der i hovedtræk blive redegjort for udviklingen i 1995 for så vidt angår den veterinære sektor, pesticider, tobak, vin og alkohol, levnedsmidler, mælk og fiskeri. 3. 3. 1 Den veterinære sektor 49. 50. 38 39 Rådet og Kommissionen traf i 1995 en række afgørelser om udvikling af lovgivningen om sundhed og hygiejne i forbindelse med dyr og produkter af animalsk oprindelse. I juni vedtog Rådet et direktiv om ændring af direktiv 64/433/EØF om sundheds mæssige betingelser for produktion og afsætning af fersk kød inden for Fælles skabet38. Rådet vedtog ligeledes en række afgørelser om salmonellaundersøgelser af visse dyr og animalske produkter beregnet for Finland og Sverige39. Direktiv 95/23/EF, EFT L 243 af 11. 10. 1995, s. 7 Direktiv 95/409-411/EF, EFT L 243 af 11. 10. 1995, s. 21, 25, 29 16 Kommissionen vedtog en række forslag, der skulle forelægges Rådet, herunder navnlig et forslag om markedsføring af kødprodukter40 og et forslag til et råds direktiv om ændring af direktiv 92/117/EØF om beskyttelsesforanstaltninger over for visse zoonoser (sygdomme som f. eks. rabies, der kan overføres mellem dyr og mennesker)41. 51. Kommissionen traf en række afgørelser til fastlæggelse af fælles sundhedsregler, der skal anvendes på indførsel af dyr og produkter af animalsk oprindelse fra tredjelande. træffe en række nødforanstaltninger Det var endvidere nødvendigt at til begrænsning af indførslen af varer fra visse tredjelande, hvor sundhedssituationen blev betragtet som utilfredsstillende. Indførslen af fisk fra Japan blev begrænset, da en inspektion afslørede alvorlige svigt i tilsynet og kontrollen med varer, der skulle udføres til Det Europæiske Fællesskab42. Ved en kommissionsbeslutning på grundlag af en rapport Fra Den Videnskabelige Veterinærkomité blev der givet tilladelse til en bestemt varmebehandling til rensning af muslinger indeholdende små mængder PSP-toksin i Sydspanien. Denne beslutning gælder alene Spanien og finder kun anvendelse på en ganske bestemt art. Formålet er at sikre beskyt telse af forbrugerne over for denne produkttype. Efter at Ebola-sygdommen er dukket op i Zaire, har Kommissionen forbudt indførsel af aber med oprindelse i eller afsendt fra Zaire43. Disse beslutninger er led i beskyttelsen af menneskers og dyrs sundhed i Fællesskabet. Det Veterinære og Phytosanitære Kontor fortsatte sin række af inspektioner i Fællesskabet og tredjelande med henblik på kontrol med anvendelsen og overholdelsen af Fællesskabets sundhedsregler for den veterinære sektor. Ud over sektoren for fersk kød og kødprodukter blev der også foretaget undersøgelser i sektoren for fjerkrækød, fisk og fiskeriprodukter. Herudover blev der foretaget særlige besøg i medlemsstater og tredjelande i forbindelse med visse sygdoms udbrud for at undersøge epidemiologien og kontrollere de anvendte sundheds kontrolforanstaltninger. Fra den 30. november til den 1. december 1995 afholdt Kommissionen en større videnskabelig konference om vækstfremmere i kødproduktionen. Man nåede til den konklusion, at der på grundlag af de mange erfaringer og offentliggjorte data om anvendelsen af naturlige hormoner og kønshormoner og beslægtede forbin delser (Zeranol og Trenbolene) ikke er noget der tyder på, at deres anvendelse er til skade for menneskers sundhed, såfremt de anvendes som foreskrevet. Der kræves yderligere undersøgelser for at vurdere virkningerne på dyrs sundhed. Den EFT C 269 af 16. 10. 1995 KOM(95) 491 endelig udg. af 23. 10. 1995 95/119/EF af 7. 4. 1995 Beslutning 95/171/EF af 18. 5. 1995, EFT L 112 af 19. 5. 1995, s. 30, og 95/313/EF af 24. 7. 1995, EFTL 187 af 8. 8. 1995, s. 23 17 52. 53. 40 41 42 43 potentielle sundhedsrisiko for mennesker og dyr ved en eventuel anvendelse af beta-2-antagonister som vækstfremmere giver fortsat anledning til stor bekymring. Endvidere er den ulovlige brug af en række vækstfremmere blevet et alvorligt problem. Konferencen fastslog derfor, at der var behov for at samordne de nationale kontrolsystemer for at gøre overvågningssystemerne mere målrettede og øge effektiviteten af sporesystemer og -metoder. 3. 3. 2 Pesticiderester 54. I forbindelse med den igangværende harmonisering af maksimalgrænseværdier for pesticiderester i og på visse produkter af vegetabilsk eller animalsk oprindelse vedtog Rådet i 1995 tre direktiver om harmonisering af maksimalgrænseværdier for rester af ni pesticidaktive stoffer og ændring af gældende maksimalgrænse værdier for rester af ca. 20 pesticidaktive stoffer44. 3. 3. 3 Tobak 55. Fællesskabets fond for tobaksforskning og -information besluttede at finansiere en række projekter, som skulle begynde i marts 1996, vedrørende informering af offentligheden om tobaks sundhedsmæssige virkninger og landbrugsforskning med henblik på at reducere tobaks skadelige virkninger45. Rådets direktiv 95/38/EF, EFT L 197 af 22. 8. 1995, s. 14; 95/39/EF, EFT L 197 af 22. 8. 95, s. 29; 95/61/EF, EFT L 292 af 7. 12. 1995, s. 27 45 Jf. udbud offentliggjort i EFT C 179/8 af 1. 7. 1994 18 Tobak og alkohol 1. 2. 3. Tobaks- og alkoholmisbrug har afgørende indflydelse på en række meget udbredte sygdomme som f. eks. kræft og hjertekarsygdomme. Endvidere er et overdrevet alkoholforbrug skyld i mange ulykker både på vejene, på arbejdspladsen eller hjemme. Flere områder af fællesskabspolitikken vedrører tobak og alkohol. I forbindelse med folkesundheden fokuseres der kraftigt på behovet for at holde op med at ryge og moderere alkoholforbruget i forbindelse med kræftbekæmpelsen. Alkohol og tobak var to af hovedemnerne for Den Europæiske Uge mod Kræft. Ved særlige socialpolitiske aktioner tilstræbes en forbedring af situationen for udstødte og ugunstigt stillede samfundsgrupper, herunder bl. a. ofre for alvorligt alkoholmisbrug. Fællesskabets landbrugspolitik omfatter tobak, som er et vigtigt land- brugsprodukt i de sydlige medlemsstater. Der er taget skridt til at fremme produktionen af mindre skadelige produkter, f. eks. tobak med et lavt nikotinindhold. Fællesskabsfonden for forskning og oplysning inden for tobak vil begynde sit virke i 1996 for at støtte forskning og bevidstgørelses kampagner på dette område. Ved fremstilling af alkoholholdige drikkevarer benyttes ligeledes landbrugs produkter (vin, humle, malt osv. ), og der findes fælles markedsordninger for humle, vin og spiritus. 4. Afgiftspolitikken, navnlig vedrørende indirekte afgifter, har stor indflydelse på prisfastsættelsen for tobak og alkoholholdige produkter og på forbrugernes valg. Selv om de indirekte afgifter ikke er blevet harmoniseret på EF-plan, er der forståelse for, at provenuet af afgifter på salg af alkohol og tobak kan bidrage væsentligt til finansieringen af forebyggende aktiviteter. 5. Spirituskørsel er et stort transportpolitisk problem, som er genstand for vej sikkerhedskampagner. Flere oplysninger om den politiske udvikling på disse områder i 1995 findes i de relevante afsnit i denne beretning. 19 3. 3. 4 Levnedsmidler 56. 57. På levnedsmiddellovgivningsområdet vedtog Kommissionen et direktiv om ændring af direktiv 90/128/EØF om plastmaterialer og -genstande, bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler46. Kommissionen godkendte ligeledes den opdaterede oversigt over videnskabelige samarbejdsopgaver vedrørende levnedsmidler47. Det videnskabelige samarbejde giver medlemsstaterne et instrument, som sætter dem i stand til at bistå Kommissionen med den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler. Mange af opgaverne vedrører emner, der har direkte betydning for folkesundheden. Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler afgav en lang række udtalelser om levnedsmiddelsikkerhed vedrørende bl. a. tilsætningsstoffer, kontaminerende stoffer, materialer og genstande, der kommer i berøring med levnedsmidler, og allergiske reaktioner over for levnedsmidler og ingredienser heri. Komiteens udtalelser og rapporter vil danne grundlag fra Kommissionens side. lovgivningsinitiativer fremtidige for 3. 3. 5 Kampagner til fremme af mælkeforbruget 58. I henhold til EF"s skolemælksordning ydes der tilskud til levering af visse mælkeprodukter til lavere priser til skolebørn. Selv om hovedformålet med dette program er at fremme forbruget af mælkeprodukter, har dets bidrag til opnåelse af en afbalanceret kost for skolebørn vist sig at være lige så vigtigt. I de senere år er medlemsstaterne blevet tilskyndet til at forsyne skolerne med passende ernæringsmæssige oplysninger om mælk og mælkeprodukter for at øge skolemælksordningens gennemslagskraft. Rækken af tilskudsberettigede mælkeprodukter er tilstrækkelig lang til at opfylde behovet for en varieret og afbalanceret kost under forskellige omstændigheder. Der er en klar tendens i retning af fedtfattige produkter. I skoleåret 1988/89 tegnede sødmælksprodukteme sig stadig for ca. 77% af de uddelte mængder. For 1994/95 er dette tal nedbragt til under 65%. 3. 3. 6 Fiskeri 59. 46 47 Der er bred enighed om, at indtagelse af fisk bidrager til at forebygge hjertekarsygdomme. På denne baggrund har Kommissionen fortsat sin indsats for at fremme forbruget af fiskeriprodukter og forbedre kvaliteten af de produkter, der sælges til offentligheden. Direktiv 95/3/EF af 14. 2. 1995, EFT L 41 af 23. 2. 1995, s. 44 Kommissionens beslutning om ændring af beslutning 94/652/EF om udarbejdelse af en oversigt over og fordeling af opgaverne inden for rammerne af samarbejdet fra medlemsstaternes side ved levnedsmidler (95/492/EF af den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende 15. 11. 1995) 20 60. Efter sammensmeltningen (sidst i 1993) af samtlige strukturbetingede finansielle redskaber i ét finansielt instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF) foregår Fællesskabets indsats til støtte for disse foranstaltninger inden for rammerne af strukturfondreformen, dvs. som led i integrerede, sammenhængende struktur- udviklingsplaner for perioden 1994-99, der udarbejdes i et partnerskab mellem Kommissionen og medlemsstaterne, og som gennemføres på lokalt plan. Det nye finansielle instrument omfatter særlige bestemmelser til fremme af forbruget, herunder foranstaltninger i forbindelse med kvalitetscertificering, kvalitetsbaserede salgskampagner og undersøgelser. Endvidere er alle fysiske investeringer, der har til formål at forbedre hygiejnebetingelserne eller menneskers eller dyrs sundhed samt kvaliteten, berettiget til støtte inden for akvakultur samt bearbejdning og markedsføring af fiskeriprodukter. Det samlede FIUF-budget, der er tildelt nationale planer for perioden 1994-99, andrager 2 671 mio. ECU. Heraf er 84 mio. afsat til salgsfremmende foran staltninger og 859 mio. til akvakultur, bearbejdning og markedsføring (dette beløb omfatter finansiering af foranstaltninger, der ikke har direkte forbindelse med krav om sundhedsbeskyttelse). FIUF finansierer ligeledes undersøgelser på årsbasis. I perioden 1994-95 blev seks undersøgelser, der har direkte forbindelse med kvalitets- og sundhedsspørgsmål, finansieret. Fællesskabets bidrag oversteg 530 000 ECU. 3. 4 Forskning og udvikling 61. Det Europæiske Fællesskabs forsknings- og udviklingsaktiviteter finder sted som led i rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling (FTU). Det fjerde rammeprogram48, som for tiden udgør grundlaget for FTU-aktiviteterne, omfatter en række specifikke FTU-programmer, som enten er sundhedsrelaterede eller omfatter projekter, der har en sundhedsdimension. 3. 4. 1 BIOMED 62. Sundhedsrelaterede forsknings- og udviklingsaktiviteter gennemføres hovedsagelig inden for rammerne af programmet for biomedicin og sundhed (1994-1998 - BIOMED 2) under det fjerde FTU-rammeprogram49. Programmet har et samlet budget på 336 mio. ECU og dækker otte målområder: Område 1 Område 2 Område 3 Område 4 Forskning i lægemidler Forskning i biomedicinsk teknologi og teknik Hjerneforskning Forskning i andre stærkt samfundsbelastende sygdomme Beslutning 94/1110/EF af 26. 4. 1994, EFT L 126 af 18. 5. 1994, s. 1, som ændret ved beslutning 96/616/EF af 25. 03. 1996, EFT L 86 af 04. 04. 1996, s. 69 49 Rådets beslutning 94/913/EF af 15. 12. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for biomedicin og sundhed (1994-1998), EFT L 361 af 31. 12. 1994, s. 40 21 Område 5 Område 6 Område 7 Område 8 Forskning i det humane genom Forskning i folkesundhed, herunder forskning i sundhedstjenester Forskning i biomedicinsk etik Etiske, retlige og sociale aspekter 63. En første indkaldelse af forslag blev foretaget i januar 1995. Der kunne indgives forskningsforslag vedrørende alle arbejdsprogrammets temaområder. Efter en videnskabelig og teknisk evaluering foretaget af uafhængige eksperter er 307 af 1709 forslag blevet indstillet til fællesskabsstøtte. Det økonomiske bidrag andrager i alt 153,7 mio. ECU. De udvalgte forslag, navnlig på områderne AIDS, kræft, forskning i arbejds medicin og særlig forskning i folkesundhed, forventes at understøtte folkesund- hedsinitiativerne i henhold til traktatens artikel 129. BIOMED 2-programmet vil ligeledes støtte demonstrationsprojekter, der kan bevise den teknisk-økonomiske levedygtighed af nye former for lægevidenskabelig praksis (f. eks. ex vivo AIDS-behandling, elektrisk stimulering af paraplegiske patienter, således at de får deres førlighed tilbage), og som kan sprede kendskabet af disse former for praksis til brugere, industrien, offentlige organer og andre interesserede målgrupper. 64. Der er bred enighed om, at vaccination er et af de mest effektive instrumenter inden for folkesundhedspolitikken. Vaccination indebærer åbenlyse cost-benefit fordele for alle målgrupper. Hepatitis C, som over fem millioner patienter i Vesteuropa lider af, er den mest udbredte kroniske virusinfektion i området. Det er ekstremt vanskeligt at udvikle en vaccine mod hepatitis C på grund af manglende viden om immunologiske parametre, og det kan kun gøres gennem tværfagligt samarbejde omfattende flere laboratorier. BIOMED 2-programmet støtter for tiden et projekt vedrørende udvikling af en vaccine. Laboratorier fra fem lande deltager i projektet. Det synes nu muligt at udvikle kræftvacciner, som fremkalder afstødning af kræftceller og stimulerer immunsystemet, således at det producerer antistoffer mod kræftceller. BIOMED 2-programmet støtter et tværnationalt projekt omfattende syv førende laboratorier, hvis hovedformål er at identificere antigener, som genkendes af T-lymfocyter på menneskelige svulster. En række forskerhold arbejder på at udvikle vacciner mod kroniske sygdomme ved at udvikle højimmunogene recombinante/peptide vacciner og generere nye hjælpestoffer. Den Task Force for Vacciner og Virussygdomme, der er oprettet, skal styrke den europæiske indsats på vaccineudviklingsområdet ved at skabe partnerskaber og samarbejde inden for forskning og ved at overføre de nyeste videnskabelige fremskridt. 22 65. Forskningen i det humane genom - det genetiske materiale, som alle celler i menneskekroppen indeholder - har til formål at fastslå strukturen i det humane DNA og at identificere samtlige gener og deres funktion. Grunden til at fremme koordineringen af den europæiske forskning i det humane genom er, at denne forskning muligvis kan bidrage til forståelsen af de processer, der fører til sygdomme hos mennesker, og dermed kan forbedre diagnosticeringen, behand lingen og i sidste ende forebyggelsen af sygdom. Dette mål opnås gennem en forbedring af forskningsinfrastrukturen, bedre adgang til ressourcer og samarbejde mellem førende forskergrupper i Europa. Herved vil Europa fa en fremtrædende plads i den internationale forskning i det humane genom. Der er sket særlig store fremskridt i forbindelse med EUROGEM, det europæiske gen-kortlæggelsesprojekt, som omfatter 23 laboratorier. Dette netværk gjorde det muligt for europæiske forskere fra alle medlemsstater, navnlig dem uden nationale programmer, at tilrettelægge forskningen i det humane genom på europæisk plan og at udarbejde et europæisk gen-kort baseret på CEPH-referencefamilierne. På internationalt plan var arbejdet med kromosomerne 11 og 21 særlig vellykket. På europæisk initiativ er der oprettet såkaldte "Single Chromosome Workshops", hvor der udveksles oplysninger og opnås enighed om nomenklaturen i forbindelse med undersøgelser af individuelle kromosomer. EF betaler for de europæiske arrangører og deltagere. USA (DOE og NIH) er efterhånden gået med til at følge eksemplet og betale for de amerikanske deltagere eller arrangører. Disse workshops har vist sig at have stor betydning for udviklingen af det viden skabelige samarbejde og opstillingen af forskningspolitikken på dette område. 66. Med et bredere sundhedsmæssigt sigte blev der i 1995 afholdt et møde i forbindelse med BIOMED-programmet i Delft/Nederl andene om "Individuelt ansvar for sundheden - moralske livsstilsspørgsmal og en retfærdig fordeling af medicinske ressourcer" med deltagelse af folkesundheds-, sociologi- og etik eksperter fra forskellige medlemsstater. 3. 4. 2 Telematik 67. Et andet FTU-område med en væsentlig sundhedsdimension er telematikken. Telematikapplikationsprogrammet50 omfatter særlige foranstaltninger vedrørende telematik i sundhedsplejen og til gavn for handicappede og ældre, der er omfattet af programmets 15 sektorer. Programmet har et samlet budget på 843 mio. ECU for 1994-1998. Sundhedsplejetelematik har et vejledende budget på 135 mio. ECU, mens sektoren vedrørende handicappede og ældre har et vej ledende budget på 65 mio. ECU. 68. De fleste af de 42 FTU-projekter inden for sundhedstelematik, som blev påbegyndt under det tredje rammeprogram, blev afsluttet i 1995. 70 nye projekter 50 Rådets beslutning 94/80l/EF af 23. 11. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration inden for telematiksystemer af almen interesse, EFT L 334 af 22. 11. 1994, s. 1 23 med en fællesskabsfinansiering på i alt 77 mio. ECU blev behandlet i 1995 (budgettet for det fjerde rammeprogram). Som i andre dele af telematik applikationsprogrammet lægges der nu vægt på brugergruppernes faktiske udnyttelse af applikationerne for at sikre en effektiv udbredelse og formidling af resultaterne efter programmets afslutning. Nogle af de områder, der dækkes af programmet, er: udvikling og interoperation af regionale netværk med henblik på bedre integration og kontinuitet i plejen, samarbejde mellem eksperter inden for områder, der har betydning for folke sundheden, som f. eks. kræft, hjertekarsygdomme og kroniske sygdomme. Tvær gående samarbejde mellem telematiktjenester på europæisk plan er ligeledes omfattet, f. eks. i forbindelse med udrykninger. I alle tilfælde er målet at øge effek tiviteten af den naturlige informationsspredning i sundhedssektoren, forbedring af adgangen hertil under overholdelse af sikkerheds- og fortrolighedsreglerne. Gennemførelse af feasibility-undersøgelser til støtte for nationale politikker og andre fællesskabspolitikker udgør ligeledes en væsentlig del af aktiviteterne. 3. 4. 3 G-7 Globalt "informationssamfund"-initiativ 69. I februar 1995 iværksatte G7-gruppen (de største industrilande) et globalt "infor- mationssamfund"-initiativ i Bruxelles. Blandt de 11 projekter, der er omfattet af initiativet, kan nævnes projektet vedrørende globale sundhedsplejeapplikationer, som består af seks underprojekter: 1. 2. 3. 4. 5. 6. Mod et globalt folkesundhedsnetværk Bedre forebyggelse, tidlig sporing, diagnosticering og behandling af kræft Bedre forebyggelse, diagnosticering og behandling af hjertekar sygdomme Flersproget verdensomspændende telemedicinsk overvågnings- og udrykningstjeneste døgnet rundt Igangsætningsmekanismer for globale sundhedsnetværk International harmonisering af brugen af datakort inden for sund hedsplejen. På et møde inden for rammerne af det globale sundhedsplejeprojekt, som blev afholdt i Ottawa/Canada i november 1995, blev der iværksat en række europæiske feasibility-undersøgelser som led i forberedelsen af disse initiativer. 24 3. 4. 4 Målrettet socioøkonomisk forskning 70. Programmet for målrettet socioøkonomisk forskning dækker tre hovedområder: forskning i videnskabs- og teknologioptioner i Europa, forskning i uddannelse og erhvervsuddannelse og forskning i social integration og social udstødelse i Europa51. En række af projekterne på disse tre områder - navnlig det tredje område - vedrører sundhed. 3. 4. 5 Forskning i landbrug, fiskeri og agroindustriel forarbejdning 71. Arbejdsprogrammet under FAIR-programmet (levnedsmiddel- og agroindustriel forskning) for 1994-1998, som er særprogrammet for FTU inden for landbrug og fiskeri52, indeholder en række henvisninger til sundhedsproblemer. Afsnittet om interaktionen mellem landbrug og miljø omfatter ligeledes sundhedsrelateret forskning, som f. eks. begrænsning af nedsivning af landbrugskemikalier i grundvandet, dvs. drikkevandsforsyningen. En stor del af programmet omhandler fødevarers betydning for forbrugernes ernæringstilstand og velvære. Endvidere er fire forskningsprojekter om forbedring af kvaliteten af fiskerivarer, som har tilknytning til kravene om sundhedsbeskyttelse, blevet finansieret i 1995. Fællesskabet bidrog med over to millioner ECU til disse projekter. 3. 4. 6 Transportforskning 72. Særprogrammet for forskning og teknologisk udvikling inden for transport under det fjerde rammeprogram53 beskæftiger sig fortsat med sikkerhedsspørgsmål inden for alle transportformer. Af de mange opgaver skal især nævnes behandlingen af følgende sikkerhedsspørgsmål: 'sikkerhedsaspekter af personaleledelse' (jernbane), 'passagerers overlevelsesevne' (luftfart), 'sikkerhedsmetoder inden for skibsfart' og 'trafikstyring og skibstrafiksystem' (vandveje) og 'forbedring af den passive automobilsikkerhed' og 'chaufføradfærd' (vejtrafik). Rådets beslutning 94/915/EF af 15. 12. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for målrettet socioøkonomisk forskning (1994-1998), EFT L 361 af 31. 12. 1994, s. 77 52 53 Rådets beslutning 94/805/EF af 23. 11. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling og demonstration inden for landbrug og fiskeri. (1994-1998), EFT L 334 af 22. 11. 1994, s. 73 Rådets beslutning 94/914/EF af 15. 12. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling samt demonstration inden for transport (1994-1998), EFT L 361 af 31. 12. 1994, s. 56 25 3. 4. 7 Miljø og klima 73. Miljø- og klimaprogrammet (1994-1998)54 har et samlet budget på 532 mio. ECU og omfatter følgende fire emner: 1. 2. 3. 4. Forskning i det naturlige miljø, miljøkvalitet og globale forandringer. Miljøteknologi. Rumteknologi anvendt til miljøovervågning og -forskning. Menneskelige aspekter ved miljøændringerne. Den første indkaldelse af forslag blev offentliggjort med henblik på emne 1,2 og 4 i januar 1995, og efter videnskabelig og teknisk vurdering foretaget af uvildige sagkyndige blev 315 ud af 1601 forslag udvalgt med henblik på fællesskabsstøtte med et samlet finansielt bidrag fra Fællesskabet på 216 mio. ECU. 18 ud af 88 sundhedsrelaterede forslag blev godkendt til at modtage finansiel støtte fra Fæl lesskabet på 12 mio. ECU. Disse projekter supplerede de 46 sundhedsrelaterede projekter, der blev finansieret i forbindelse med det forudgående miljøprogram, der fortsat var i gang i 1995. Den sundhedsrelaterede forskning bakker op omkring Fællesskabets miljø- og sundhedspolitik og er i overensstemmelse med konklusionerne fra den mellem statslige konference om kemisk sikkerhed (Stockholm, april 1994) og erklæringen fra sundheds- og miljøministrene (Helsingfors, juni 1994). 74. De prioriterede forskningsopgaver går primært ud på at vurdere indflydelsen fra miljøfaktorer (f. eks. nedbrydningen af ozonlaget, luftforurening) på sundhedstil standen hos befolkningen (neurologiske, immunologiske, genotoksiske, endokrine virkninger, osv. ) og at forbedre risikostyringen i forbindelse med kemiske stoffer, ved at der udvikles mere effektive testmetoder (med vægt på at nedbringe antallet af nødvendige forsøgsdyr), ved en kritisk vurdering af selve risikovurde ringsprocessen, ved udvikling af nye metoder til påvisning af risici og vurdering af eksponering samt ved påvisning af særligt udsatte eller modtagelige grupper i befolkningen. Forskningen gennemføres i nært samarbejde med internationale organisationer inden for dette område. Over 200 europæiske laboratorier deltager i øjeblikket. 3. 4. 8 Industri- og materialeteknologi 75. 54 55 Når det gælder fremstillingsteknologi, beskæftiger industri- og materialeteknologi programmet55 sig med udviklingen af teknologi til renere produktion med vægten lagt på en rationel anvendelse af råmaterialer og energiressourcer og nedbringelse eller bortskaffelse af forurenende affald ved kilden. En begrænsning af emissio nerne har også høj prioritet i forskningen vedrørende transportmidler. Sundheden Rådets beslutning 94/91 l/EF af 15. 12. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvik ling samt demonstration inden for miljø og klima (1994-1998), EFT L 361 af 31. 12. 1994, s. 1 Rådets beslutning 94/57l/EF af 27. 07. 1994 om ét særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for industri- og materialeteknologi (1994-1998), EFT L 222 af 26. 08. 1994, s. 19 26 76. 77. hos arbejdstagere i fremstillingsindustrierne tilgodeses specifikt, ved at der ud vikles sikre og pålidelige produktionssystemer, og ved at der tages hensyn til menneskelige og organisationsmæssige faktorer. Forskningen i materialer og teknologi for produktinnovation bidrager på meget længere sigt til sundhedsfremme, eftersom dette område omfatter grundforskning i materialer (bl. a. implantatmaterialers overfladeegenskaber, biokompatibilitet og styrke), udvikling af særlige overflader (f. eks. særligt overtræk til lægemidler og overflader til dental eller ortopædisk brug), forskning i lægeudstyr og -instru menter til diagnosticering. Forskningsresultaterne vil føre til nye anvendelses former og nye metoder (diagnose og behandling) inden for lægevidenskaben. Et tredje område under programmet omfatter transportmiddel teknologier, herunder alle aspekter af udvikling og konstruktion, systemintegrering, produktion, effektivitet, miljø, sikkerhed og drift i forbindelse med transportmidlet, uanset om det er et luftfartøj eller en eller anden form for transportmiddel ved jordens overflade. Formålet med de udvalgte projekter er at bidrage til at reducere produktionssystemers, produkters og transportmidlers påvirkning af miljøet og at forbedre produkters og indebærer en begrænsning af støj og forurening fra motorer samt transportmiddelteknologi til fremme af primær sikkerhed - forebyggelse af ulykker - og sekundær sikkerhed - begrænsning af konsekvenserne af ulykker. Andre projekter tager sigte på at forebygge kontaminering i tilfælde af ulykker, hvor der forekommer udslip af de transporterede varer. sikkerhed. Dette transportmidlers 3. 4. 9 Standardisering, måling og prøvning 78. Programmet for standardisering, måling og prøvning56 har opstillet et særligt for- valtningsredskab - offentlig indkaldelse af projektforslag - der giver mulighed for målrettet forskning i en række specifikke emner til støtte for europæisk standardi seringspolitik. I 1995 er der blevet udvalgt 15 projekter vedrørende sundhed, sikkerhed og miljø, der andrager ca. 13 mio. ECU. 3. 5 Miljøpolitik, energi 79. 56 57 Inden for rammerne af fællesskabsprogrammet vedrørende miljø og bæredygtig udvikling57 tager Fællesskabets miljøpolitik sigte på at indarbejde miljøover vejelser i fællesskabspolitikken. Blandt de miljøudfordringer og -prioriteter, der er fastsat i programmet, er forbedringen af folkesundheden og arbejdsmiljøet (navnlig evaluering af erhvervsrisici, nuklear sikkerhed og beskyttelse mod radioaktiv stråling) udtrykkeligt nævnt. Rådets beslutning 94/803/EF af 23. 11. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for standardisering, måling og prøvning (1994-1998), EFT L 334 af 22. 12. 1994, s. 47 Femte program - EFT C 138 af 17. 5. 1993 27 Miljøets direkte og indirekte indflydelse på sundheden bliver stadig tydeligere. Der er bl. a. peget på en række indbyrdes forbundne faktorer, som påvirker sundheden: klimaændringer og global opvarmning udtynding af ozonlaget atmosfærisk forurening (atmosfærisk ozonkoncentration, højere koncen tration af svovl, nitrogenoxider og partikler) forurening og forsuring af jord forurening af overfladevand og grundvand udsættelse for menneskeskabte kemiske agenser og stoffer. I de fleste tilfælde tager lovgivningen på disse områder hensyn til sundheden. 3. 5. 1 Luftforurening 80. Der blev vedtaget et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner58. Herudover behandlede institu tionerne i 1995 en række forslag: direktiv om kvaliteten af den omgivende luft59, revision af direktivet om luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøre tøjer60 og et direktiv om emissioner fra dieselmotorer i tunge køretøjer61. Ud over lovgivning blev der offentliggjort rapporter om gennemførelsen af direk tiverne om den omgivende luft og om udviklingen i ozonsituationen. 3. 5. 2 Strålingsbeskyttelse 81. Inden for rammerne af Euratom-traktatens kapitel III (Sundhedsbeskyttelse) blev arbejdet med revision af to vigtige direktiver, som direkte vedrører sundheds beskyttelse, fortsat i 1995. af en revision For det første blev der under hensyntagen til de nyeste videnskabelige oplysninger sikkerhedsnormer grundirektivet foretaget (80/836/Euratom) for beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, der er forbundet med ioniserende stråling. Revisionen har styrket strålingsbeskyttelsen, f. eks. ved at reducere dosisgrænserne for arbejdstagerne og befolkningen og ved at lade direktivet omfatte udsættelse for naturlige strålingskilder på arbejdspladsen. Kommissionens forslag blev godkendt af de vedrørende 58 59 60 61 KOM(95) 350 endelig udg. af 6. 9. 1995 KOM(94) 109 endelig udg. af 4. 7. 1994 KOM(94) 558 endelig udg. af 16. 12. 1994 KOM(94) 559 endelig udg. af 16. 12. 1994 28 82. 83. faste repræsentanter den 21. december 1995 og blev formelt vedtaget i begyndelsen af 1996. For det andet fortsatte revisionen af direktivet om beskyttelse af personer, der underkastes medicinske undersøgelser og behandlinger, som indebærer ioniserende stråling (84/466/Euratom). Ekspertgruppen i henhold til Euratom-traktatens artikel 31 afgav udtalelse om et kommissionsforslag om revision af direktivet. Forslaget indebærer en stærk udvidelse af det eksisterende direktiv, således at det tager specificere hensyn strålingsbeskyttelsesaspekterne på dette område. for at tydeliggøre og til nye medicinske teknikker, Euratom-traktatens kapitel III (Sundhedsbeskyttelse) blev anvendt i anledning af atomprøvesprængningerne i Fransk Polynesien. Kommissionen anmodede som led i sit arbejde de franske myndigheder om oplysninger om de strålings- beskyttelsesforanstaltninger, der var truffet for at beskytte såvel arbejdstagerne på prøvesprængningsområdet og befolkningen i almindelighed, og aflagde besøg på stedet. Kommissionen anmodede de franske myndigheder om at fortsætte radioaktivitets- kontrollen i området på længere sigt og at meddele Kommissionen resultaterne. Kommissionen anmodede tillige et uafhængigt institut om at evaluere det værst tænkelige scenario hvad angår geologiske ulykker. Instituttet bekræftede pålide ligheden af de beregninger, de franske myndigheder havde foretaget. 84. Ud over disse lovgivningsaktiviteter deltager Kommissionen i forskning med henblik på at yde patienten bedst mulig beskyttelse mod stråling ved diagnosti- ceringsradiologi. Der bliver udarbejdet videnskabeligt baserede retningslinjer for at opfylde de kliniske og tekniske forudsætninger, der skal være til stede, for at der kan opnås tilstrækkelige diagnosticeringsoplysninger ved en acceptabel dosis til patienten. Sikkerhedskulturen bliver således fremmet både i det kliniske miljø og i fabrikationsleddet. 3. 5. 3 Kemiske produkter 85. Med hensyn til kemiske produkter fremsatte Kommissionen et ændret forslag til Rådets direktiv om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening62. Der blev ligeledes fremsat forslag til ændring af udkastet til direktiv om markedsføring af biocidholdige produkter63, hvori er fastsat en godkendelsesprocedure for hvert biocidholdigt produkt, som markedsføres, på grundlag af en vurdering af risiciene for menneskets sundhed og for miljøet. 62 63 KOM(95) 88 endelig udg. af 15,5. 1995 KOM(95) 387 endelig udg. af 20. 7. 1995 29 3. 5. 4 Civil beskyttelse 86. Der er overvejelser i gang på civilbeskyttelsesområdet, dels vedrørende nødhjælp i tilfælde af ulykker (organisering af nødhjælpen på ulykkestidspunktet, psyko logisk opfølgning), dels vedrørende naturlige og teknologiske ulykkers indvirkning på miljøet med henblik på at reducere eller helt undgå ulykkernes alvorlige konsekvenser for menneskets sundhed og miljøet. 3. 5. 5 Det Europæiske Miljøagentur 87. Det Europæiske Miljøagentur i København er for nylig blevet operationelt. Det har nu udgivet monografien "Miljø og sundhed (1): oversigt og hovedproblemer på europæisk plan" som led i projektet "Trusler mod menneskets sundhed". 3. 5. 6 Energipolitik 88. Forholdet mellem energi og sundhed bygger navnlig på de direkte virkninger, energiproduktion og -forbrug har på miljøet, idet forurening direkte påvirker menneskets sundhed. Ved udgangen af 1995 fremlagde Kommissionen en hvidbog om "En energipolitik for Det Europæiske Fællesskab"64; blandt de fastsatte fælles mål vil miljøbeskyttelsesmålet få en positiv og direkte indflydelse på menneskets sundhed. Endvidere vil en integreret energi-/miljøramme bidrage til opnåelsen af en bæredygtig udvikling. I hvidbogen hedder det, at man i stadig højere grad må behandle alle problemer vedrørende udslip, affald, støj og luftforurening, som forårsages af lokale emis sioner eller stigende emissioner af C02 og andre drivhusgasser, på fællesskabs plan, idet deres direkte negative følger for folkesundheden er åbenbare. Dette vil navnlig blive gennemført under anvendelse af nye teknologier. 89. Kommissionens forslag til to nye programmer, som blev behandlet i 1995, nemlig THERMIE II til fremme og spredning af nye rene teknologier65 og SAVE II ved rørende et flerårigt program til fremme af effektiv energiudnyttelse i Fælles skabet66, vil, når Rådet har vedtaget dem, bidrage væsentligt til lettelsen af globale miljøproblemer. 3. 6 Transport 90. Transportsikkerhedens betydning blev bekræftet ved traktaten om Den Europæiske Union, som ændrede artikel 75, således at Fællesskabets virksomhed blev udstrakt til at omfatte "foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden". Alle foranstaltninger til forøgelse af transportsikkerheden bidrager til opnåelse af et 64 65 66 KOM(95) 682 endelig udg. af 13. 12. 1995 KOM(95) 654 endelig udg. af 12. 12. 1994 KOM(95) 225 endelig udg. af 31. 5. 1995 30 for sundhedsbeskyttelse højt niveau i Fællesskabet. I juli 1995 vedtog Kommissionen en meddelelse om den fælles transportpolitik - handlingsprogram 1995-200067. Handlingsprogrammet, som er en opfølgning af hvidbogen om den fremtidige udvikling af den fælles transportpolitik68, bekræfter, at sikkerhed er en integrerende del af den fælles transportpolitik. Handlingsprogrammet indeholder detaljerede forslag og fastsætter retningslinjer for aktioner for perioden 1995-1996. Det angiver også, hvilke spørgsmål der skal behandles i 1997-2000 og senere. Sikkerhed har en prominent placering på listen over foranstaltninger. 3. 6. 1 Skibe 91. 92. "Estonia"s forlis i Østersøen i september 1994, hvorved 900 personer mistede livet, satte fokus på det presserende behov for at forbedre sikkerheden på roll on- roll off-færger. Kommissionen udarbejdede et forslag til Rådets forordning om sikkerhedsledelse af ro-ro-passagerfærger, som blev vedtaget af Rådet den 8. december 199569. Forordningen tager sigte på obligatorisk gennemførelse senest 1. juli 1996 af International Maritime Organisation's "International Safety Management Code" (ISM-kodeksen) for regelmæssig ro-ro-færgefart til og fra havne i Fællesskabet. Forordningen indeholder tillige en bestemmelse om streng kontrol med medlemsstaternes overholdelse af reglerne. Udviklingen af en sikker- hedskultur gennem et system for sikkerhedsledelse inden for rammerne af ISM- kodeksen kan kun have gunstige følger for passagerernes og søfolkenes sikkerhed. Selv om det erkendes, at ca. 80% af ulykkerne til søs kan tilskrives menneskelige faktorer, kan de også skyldes fejl på skibe og skibsudstyr. Omvendt kan sikkert og pålideligt udstyr ofte være netop den faktor, som forhindrer tragedier til søs. I juni vedtog Kommissionen et forslag til Rådets direktiv om udstyr på skibe70, ifølge hvilket en bred vifte af udstyr skal overholde gældende internationale ikke findes sådanne standarder, afprøvningsstandarder, eller, såfremt der fremtidige standarder, som skal aftales inden for IMO's rammer. Overholdelsen af standarderne skal kontrolleres af anmeldte organer, som opfylder fælles kvalitetskriterier. 3. 6. 2 Transport af farligt gods 93. 67 68 69 70 11995 behandlede Europa-Parlamentet og Rådet Kommissionens forslag til Rådets direktiv om lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods. I december 1995 fastlagde Rådet sin fælles tilnærmelse af medlemsstaternes indbyrdes KOM(95) 302 endelig udg. af 12. 7. 1995 KOM(92) 494 endelig udg. af 2. 12. 1992 Rådets forordning nr. 3051/95/EF af 8. 12. 1995 - EFT L 320/14 af 30. 12. 1995 KOM(95) 269 endelig udg. af 21. 6. 1995 31 til forslaget71. Den potentielle sundhedsfare holdning i forbindelse med jernbanetransport af sådant gods er betydelig, navnlig da dette gods ofte transporteres gennem bymæssige bebyggelser i store mængder. Endvidere kræver den gradvise åbning af jernbanetransportmarkederne udarbejdelse af en rammelovgivning om sikkerhed, der kan dække jernbanebefordring af farligt gods. 94. er forbundet med I oktober 1995 fastlagde Rådet en fælles holdning til et gammelt forslag til Rådets direktiv om udpegelse af en sikkerhedsmedarbejder for forebyggelse af de risici, der om denne sikkerhedsmedarbejders erhvervskvalifikationer72. Dette forslag tager sigte på at sikre, at virksomheder, som foretager transport af farligt gods og lignende, udpeger sikkerhedsmedarbejdere, som skal sikre beskyttelse af folkesundhed og sikkerhed, ejendomme og miljø, og som bidrager til, at virksomheden udøver sine aktiviteter på den sikrest mulige måde. transport farligt gods, og af 3. 6. 3 Transport af farligt gods 95. 3. 7 96. 97. 71 72 73 74 75 Kommissionen fremsatte et forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil73. Forslaget tager bl. a. sigte på at ændre grunddirektiv 77/143/EØF74, således at det udvides til at omfatte effektiv og regelmæssig afprøvning af hastighedsbegrænsende anordninger på visse tunge lastvogne og busser. Dette vil bidrage til den almindelige vej sikkerhed og til sikring af befolkningens sundhed. Man benyttede også lejligheden til at konsolidere direktivets bestemmelser, som sikrer, at de pågældende køretøjer er tilstrækkeligt reguleret og vedligeholdt til at sikre vej sikkerheden. Internationalt organisationer samarbejde, relationer med tredjelande og internationale Samarbejdsaftaler mellem EF og samarbejde på sundheds- og arbejdsmiljøområderne. tredjelande omfatter bestemmelser om Euro-Middelhavs-konferencen i Barcelona pegede i sin sluterklæring på sundhed som et af denne regions fremtidige samarbejdsområder. I det arbejdsprogram, som blev vedtaget i Barcelona, blev partnerne enige om et samarbejde navnlig om informations- og forebyggelsesvirksomhed, udvikling af folkesundhedstjenester, uddannelse af personale samt om et lægesamarbejde i tilfælde af naturkatastrofer75. KOM(94)573 endelig udg. af 9. 12. 1994 KOM(91) 4 endelig udg. KOM(95) 415 endelig udg. af 8. 9. 1995 EFT L 47 af 18. 2. 1977 Barcelona-erklæringen, som blev vedtaget på Euro-Middelhavs-konferencen (27. -28. 11. 1995), endelig udgave, Barcelona, 28. 11. 1995 32 98. 99. I handelsrelationerne mellem Det Europæiske Fællesskab og tredjelande indgår sundhedsbeskyttelse i både bilaterale og regionale programmer, herunder den transatlantiske dialog og de transatlantiske aktiviteter inden for rammerne af Fællesskabets særlige forpligtelser over for den almindelige aftale om handel med tjenesteydelser. I forskningssamarbejdet med tredjelande og internationale organisationer76 er der gjort betydelige fremskridt inden for forskning i lægemidler, diagnosticering og vaccination med det formål at tilvejebringe midlerne til bekæmpelse af de frem herskende sygdomsproblemer i mange af udviklingslandene. Bl. a. kan nævnes malariaundersøgelserne, hvor mere end 80 team i 33 forskellige lande deltog i STD-3-programmet. Betydningen af malaria som sygdom afspejles i det forhold, at malariaforskning, herunder specielt forskning i malariavaccine, også figurerer i det nye INCO-DC-program. Der er indledt drøftelser om et eventuelt samarbejde med USA om udvikling af malariavaccine. 3. 7. 1 EF-US A-samarbejde 100. Som led i den fælles EF-US A-handlingsplan, der blev vedtaget på EF-US A- topmødet i Madrid den 9. december 1995, forpligtede de to parter sig til at oprette en task force, der skal udvikle og implementere globale varselssystemer og netværk for bekæmpelse af smitsomme sygdomme. Parterne har endvidere forpligtet sig til at samarbejde, såvel bilateralt som inden for rammerne af WHO og andre internationale organisationer, om sundhedsrelaterede programmer (AIDS og andre smitsomme sygdomme, kræft, narkotikamisbrug) og til at finde frem til særlige samarbejdsområder, navnlig inden for forskning. 101. De to parter har ligeledes forpligtet sig til at undersøge mulighederne for en aftale om udveksling af oplysninger om arbejdsmiljø, som f. eks. sikkerheds- og sundhedsstandarder i virksomhederne, udarbejdelse af regler, højrisikovirksomhed, kræftfremkaldende stoffer på arbejdspladsen, toksikologi, afprøvningsprogrammer, uddannelses- og informationsprogrammer og indsamling af statistikker og data. Herudover forbedrede informationsudvekslingsmekanismer på produktsikkerhedsområdet, herunder med henblik på at trække produkter tilbage fra markedet. se på mulighederne skal de for at indføre 102. Med hensyn til de miljøspørgsmål, der direkte vedrører sundhedsbeskyttelse, har Fællesskabet og USA forpligtet sig til at udvide informationsudvekslingen og rapporteringen om globale miljøspørgsmål som f. eks. klimaforandringer, biodiver sitet, udtynding af ozonlaget, vedvarende organiske forurenende stoffer, ørken dannelse og erosion, vandkvalitet og -kvantitet, landbaserede havforureningskilder, farligt affald og forurenet jord samt skovproblemer. Endvidere har de påtaget sig at udvide deres bilaterale dialog om regel samarbejde omfattende bl. a. : 76 Rådets beslutning 94/807/EF af 23. 11. 1994 om et særprogram for forskning og teknologisk udvikling, herunder demonstration, inden for samarbejde med tredjelande og internationale organisationer, EFT L 334 af 22. 12. 1994, s. 109 33 styrkelse af samarbejdet om kemiske spørgsmål det fortsatte bioteknologiske arbejde , f. eks. gensidig godkendelse af data til brug for evalueringer og frigivelse af genetisk modificerede organismer fremme af bekæmpelsen af luftforurening 3. 7. 2 Samarbejde med Centraleuropa og SNG - PHARE/Tacis 103. Phare-støtten har været koncentreret om de hovedreformområder, der er nævnt i sundhedsstrategiprogrammet, som blev revideret i 1994 (finiansering af sund hedsprojekter, omorganisering af sundhedstjenester, navnlig den primære sund hedspleje, lægemiddelpolitik, personaleledelse og -uddannelse og forebyggelse). Der er tale om områder, der allerede var nævnt i det første strategiprogram. Phare har i forbindelse med programudformning og tilpasning af igangværende programmer holdt sig målene for sundhedssektorreformen for øje og samtidig lagt vægt på det bredere integrationsmål for associerede lande. I alt blev der bevilget over 130 mio. ECU til omstrukturering af sundhedssektoren i perioden 1991-1995. I løbet 1995 fortsatte gennemførelsen af igangværende programmer i alle de lande i Central- og Østeuropa, der var berettiget til Phare-støtte, undtagen Slovenien, og der blev godkendt nye programmer for fire andre central- og østeuropæiske lande. Med hensyn til Tacis blev der i 1995 igangsat aktiviteter i forbindelse med det 4,5 mio. ECUs program, der i 1994 blev godkendt med henblik på at støtte udviklingen af sundhedssystemer i fire russiske forsøgsområder. I 1995 blev der udarbejdet nye sundhedsprogrammer for Rusland og Moldova. 104. a) Phare/Tacis-aktiviteter, der var i gang i 1995 I Albanien blev der gennemført aktiviteter i henhold til 1993- og 1994- programmerne på følgende områder: i) udvikling af den primære sundhedspleje på grundlag af strategiplaner og omskoling af 500 praktiserende læger og 1800 ii) hospitalsreform: styrkelse af hospitalsledelsen gennem sygeplejersker, samarbejde med EF-hospitaler og uddannelse, oprettelse af en afdeling for vedligeholdelse af biomedicinsk udstyr, forbedring af diagnosekapaciteten og opfølgning af arbejdet i hospitalslaboratorier og omlægning af skadestuetjenesten, iii) lovgivning med teknisk bistand til udarbejdelse af et lovgivningsgrundlag for sundhedssektoren, iv) omstrukturering af lægemiddelsektoren med etablering af en infusionsvæskeproduktion og støtte til oprettelse af et lægemiddeltilsyn, v) forebyggelse med omstrukturering af nettet af folkesundhedslaboratorier. De fleste af aktiviteterne ifølge 1993-programmet blev afsluttet i løbet af 1995. I Bulgarien blev der gennemført aktiviteter i henhold til 1993- og 1994- programmerne på følgende områder: i) finansiering af sundhedsprojekter, herunder vurdering af læge- og sygeforsikringsomkostningerne, ii) uddannelse og fastlæggelse af en uddannelsespolitik med henblik på sundhedspersonale, uddannelse af de læger og tjenestemænd, der er involveret i decentraliserings processen, oprettelse af et sygeplejefakultet på Sofia-universitetet, forbedring af den almindelige lægeuddannelse (efter- og videreuddannelse), iii) lægemiddel politik med særlig vægt på harmonisering af lovgivning og praksis med EF's lovgivning og praksis, iv) fastlæggelse af rammerne for den privat lægevirk somhed med henblik på at muliggøre udviklingen af et afbalanceret halv- 34 offentligt/halvprivat sundhedsplejesystem, og v) arbejdsmiljøaktiviteter, der gennemføres i fællesskab af Sundheds- og Arbejdsministeriet. De fleste af aktiviteterne ifølge 1992-programmet blev afsluttet i 1995. I Ungarn tager 1993-programmerne sigte på i) udvikling af et moderne system for primær sundhedspleje dækkende alle aspekter (lovgivning, strategi for fastlæggelse og implementering af sundhedspolitikken, uddannelse, operationel forskning, kommunikationsstrategi osv. ) og omfatter en innovationsfond til finansiering af relevante offentlige eller private initiativer vedrørende den primære sundhedspleje og ii) harmonisering med EF-lovgivning og -praksis med hensyn til såvel arbejdsmiljø som sundhedsuddannelse. Aktiviteterne er endnu ikke afsluttet. I Rumænien fortsatte visse begrænsede aktiviteter med henblik på en finansieringsreform som led i det sociale programs sundhedsafsnit. I den tidligere jugoslaviske republik Makedonien fortsatte støtten til udformning af en lægemiddelpolitik inden for rammerne af den humanitære bistand. I de tidlige faser omfattede støtten også lægemiddelforsyninger. Visse programmer blev afsluttet i Tjekkiet (sundhedsfinansiering og administration af sygeforsikring, sundhedsinformationssystem) og Slovakiet (metoder til vurdering og forvaltning af lægeudstyr, strategi for primær sundhedspleje og sundhedsstyring og relevant efter- og videreuddannelse for eksisterende personale) samt i de baltiske lande. I Rusland omfattede de aktiviteter, der i henhold til 1994-programmet blev iværksat i 1995, udvikling af den primære sundhedspleje i form af pilotprojekter i de selvstyrende regioner, modernisering af hospitalspraksis og -ledelse og et demonstrationsprojekt vedrørende mødres og børns sundhed i et forsøgsområde. 105. b) Nye Phare/Tacis-programmer i 1995: Der blev udarbejdet nye Phare-programmer for Slovakiet og de tre baltiske republikker, til dels som en fortsættelse af den tidligere støtte: I Slovakiet koncentrerer programmet sig om i) en finansieringsreform for sundhedssystemet. Blandt de emner, der tages op, kan nævnes takst- og betalingssystemer, bogføring, informationsstrømmen mellem sundhedspersonale og de organer, der sørger for finansiering, fastlæggelse af kriterier for tildeling af investeringsstrategier med henblik på bevillinger sundhedsplejeinfrastrukturer og tungt udstyr, ii) fastlæggelse af rammerne for privat lægevirksomhed for at opnå et afbalanceret halvoffentligt/halvprivat sundhedsplejesystem, iii) implementering af en strategi for primær sundhedspleje og iv) implementering af en strategi for sundhedsstyring. og udvikling af -1 de baltiske republikker fokuserer Phare fortsat navnlig på tidligere prioriterede områder: finansieringsreformen for sundhedssystemet i de tre baltiske stater. I 35 Letland og Litauen vedrører støtten også menneskelige ressourcer og uddannelse, udvikling af den primære sundhedstjeneste og lægemiddelpolitik, mens der i Estland også ydes støtte til informationssystemer. Alle disse nye programmer indeholder bestemmelser om udarbejdelse og gennemførelse af en kommunikationsstrategi vedrørende sundhedsreformer, som henvender sig til sundhedspersonale og befolkningen i almindelighed. 106. Ud over disse nationale programmer blev Kommissionens horisontale program CONSENSUS (10 mio. ECU) iværksat i 1995 for at rådgive og støtte socialbeskyttelsesreformen i Phare-landene. Der er oprettet interinstitutionelle lande, og et rådgivende reformudvalg programudvalg bestående af de 15 EF-lande og alle Phare-landene i Central- og Østeuropa rådgiver om programpolitik og udvælgelse af projektforslag. Dette program omfatter finansiering af sundhedssystemet og tilrettelæggelse af sundhedsplejen. Programmet gennemføres i nært samarbejde med GD V. i de central- og østeuropæiske Med hensyn til TACIS blev der i 1995 udarbejdet nye sundhedsrelaterede programmer i Rusland og Moldova: Rusland: To aktioner blev vedtaget. * et 2,6 mio. ECU's program blev vedtaget til fordel for Den Kareliske Republik med henblik på en sammenhængende gennemførelse af social - og sundhedsplejereformerne. Programmet vedrører Socialministeriets styring af socialbeskyttelsen i samarbejde med andre ministerier som f. eks. Arbejds- og Sundhedsministeriet og styringen af sundhedsplejesystemerne, som fortsat henhører under Sundhedsministeriets kompetence, men som faktisk er underlagt de lokale myndigheder. * Der er tillige bevilget 0,5 mio. ECU til politisk rådgivningsvirksomhed til fordel for den russiske regering. Rådgivningen vedrører såvel udbud af som efterspørgsel efter lægemidler og skal forbedre distributions- og produktionsvilkårene. Moldova: Som led i programmet "Teknisk bistand til udvikling af menneskelige ressourcer" blev der godkendt en støtte på 0,5 mio. ECU til finansiering af udviklingen af den primære sundhedspleje og af styrkelsen af styringen på sundhedsområdet. 107. Endvidere har sundhedshensyn spillet en vigtig rolle i de løbende institutionelle kontakter og samarbejdsaktiviteter navnlig med landene i Central- og Østeuropa med henblik på at vurdere situationen og de specifikke behov samt mulighederne for samarbejde på social- og sundhedsområderne, herunder eventuelt at lade disse lande fa adgang til at deltage i fællesskabsprogrammerne på sundhedsområdet. 108. LEEN-programmet (Link Intern European NGOs), som blev påbegyndt i 1994, og som omfatter såvel PHARE- som Tacis-lande, har til formål at stimulere de ikke- statslige organisationers aktiviteter til fordel for underprivilegerede samfund. På sundhedsområdet kan foranstaltningerne omfatte: 36 bistand til kvinder, som har begrænset adgang til sundheds- og social tjenester bæredygtig sundhedsmæssig og social støtte til de dårligst stillede målgrupper som f. eks. handicappede, narkomaner, HTWAJDS-smittede, gadebørn, ældre osv. Sundhedsprojekter for over 1 mio. ECU er blevet godkendt i Bulgarien, Ungarn, Litauen, Polen og Slovakiet. Blandt disse projekter fortjener følgende at blive nævnt: etablering af et palliativt hjemmeservicecenter for Sofia-området (for personer, der lider af uhelbredelige sygdomme som f. eks. kræft og AIDS) erhvervsuddannelse for unge med narkotikaproblemer og unge kriminelle forbedring af kvinders sundhed i Slovakiet gennem udvikling af bæredygtige sundhedsplejetjenester for gravide revalidering af spastisk lammede børn AJDS-center: bistand, uddannelse, oplysning og dokumentation model for lokal sundhedspleje for sårbare ældre (sindslidelser og demens). aktiviteter koordineres med Det Europæiske Fællesskabs Disse sundhedsplejeprogrammer på områder som kræft, AIDS, narkotikamisbrug og sundhedsfremme. 3. 7. 3 Samarbejde med internationale organisationer 109. Det Europæiske Fællesskab fortsatte opfølgningen af sundhedsrelaterede aktiviteter i Europa-Rådet og var repræsenteret i flere relevante udvalg og grupper. I 1995 (blodsikkerhed og drøftede man navnlig problemerne på blodområdet selvforsyning, herunder den foreslåede revision af den tekniske protokol til aftale nr. 26), den foreslåede bioetik-konvention og en række andre emner, herunder organtransplantation, sundhedsplejetjenester for patienter på lukkede afdelinger, henstillinger vedrørende sygeplejeforskning, sundhedsinformation på hospitaler, sundhedsproblemer i familier med en enlig fader eller moder samt sundhed, værdighed og social udstødelse. 110. Samarbejdet med WHO (herunder Den Europæiske Region og Det Internationale Kræftforskningsagentur) blev videreført på et tilfredsstillende niveau. WHO's generaldirektør, dr. Nakajima, besøgte Kommissionen i juni 1995. Kommissionen deltog i møderne i World Health Assembly, WHO's forretnings udvalg og European Regional Committee. På Regional Committee-mødet i Jerusalem (september 1995) blev det fastslået, at det var vigtigt at sætte udtalelser fra Europa-Kommissionen om dens sundhedsaktiviteter højt på dagsordenen. 3. 7. 4 Samarbejde med AVS-landene på sundhedsområdet 111. 1995 var præget af revisionen af Lomé IV-konventionen, som siden 1990 har reguleret samarbejdet mellem Det Europæiske Fællesskab og landene i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS). Undertegnelsen af denne nye aftale i 37 Mauritius den 4. november 1995 markerede ikke en bekræftelse af en ny pagt, men en konsolidering og en delvis revision af en konvention, som gælder indtil år 2000. I denne forbindelse blev arbejdet med at forberede forhandlingerne om de vejledende programmer påbegyndt. I 1995 var dette arbejde hovedsagelig præget af overvejelser vedrørende samarbejdsstrategierne (for de enkelte regioner og lande). Sundhedsspørgsmål og spørgsmål om AIDS indgik i højere grad end tidligere i overvejelserne om samarbejdsstrategierne. Selv om man naturligvis ikke kan foregribe resultaterne af forhandlingerne om de vejledende programmer, tyder alt derfor på, at støtten til sundhedssektoren vil spille en stadig større rolle ved gennemførelsen af den ottende finansprotokol til Lomé-konventionen. 112. Det arbejde, der er iværksat i de senere år på sundheds- og AIDS-området, fortsatte i 1995. Ud over opfølgningen af de udviklingsprojekter, der allerede var iværksat under den 7. EUF, og den støtte, der var ydet i henhold til strukturtilpasningsfaciliteten, blev der indgået nye, vigtige finansieringsafgørelser. Her kan navnlig nævnes afgørelserne vedrørende: * * Mozambique, hvor der blev afsat 22 mio. ECU til et program for genopretning af sundhedssystemet på landet Kenya, hvor Kommissionen bidrog med 14,8 mio. ECU til et "familiesundhedsprogram" (udarbejdet i samarbejde med ODA-UK). Der blev ligeledes truffet afgørelse om en række andre foranstaltninger til fordel for bl. a. Burkina Faso (støtte til reform af lægemiddelsektoren, 1,6 mio. ECU) eller Centralafrika (støtte til den primære sundhedssektor, 1,8 mio. ECU). 113. For så vidt angår kønssygdomme/HIV/AIDS fortsatte Kommissionen gennemførelsen af de prioriterede strategier for forebyggelse, styrkelse af sundhedstjenesterne, hensyntagen til epidemiens socioøkonomiske følger og videnskabelig uddannelse. i 1995, navnlig vedrørende Der blev vedtaget væsentlige programmer indarbejdelsen af strategien vedrørende kønssygdomme, HIV og AIDS i sundhedssystemerne (projekter til 5 mio. ECU i Mozambique og 4 mio. ECU i Tanzania). For så vidt angår arbejdsmetodeforskning markerede 1995 afslutningen af et større projekt i Mwanza, Tanzania, som viste, hvor meget bekæmpelsen af kønssygdomme nedbringer HIV-smitten. Endelig er der i forskellige medier gennemført en række regionale bevidstgørelseskampagner vedrørende HIV/AIDS henvendt tale om radiokampagner omfattende en række asiatiske lande og TV-kampagner (spots i udsendelser om det afrikanske fodboldmesterskab). i almindelighed. Der var navnlig til befolkningen 114. Der blev ligeledes afholdt møder i Bruxelles for tekniske assistenter og nationale eksperter fra AVS-landene. Emnet var "Decentralisering af sundhedssystemerne". 38 Det første af disse møder blev afholdt i november 95. Mødet, der drejede sig om situationen i de fransktalende lande, havde over 30 deltagere fra Vest- og Centralafrika. Mødet havde til formål at gøre status og analysere forudsætningerne og grænserne for samt følgerne af decentraliseringsprocessen, som er et væsentligt element i de igangværende reformer i sundhedssektoren. 115. Koordineringen med medlemsstaterne, som i store træk blev besluttet af Rådet i 1994, fortsatte i 1995. I denne forbindelse noteres det, at møderne i ekspertgrupperne "sundhed og udvikling" og "kønssygdomme/AIDS" fortsatte, og at den operationelle samordning på nationalt plan gradvis forbedredes. Der blev ligeledes taget initiativer med henblik på at styrke den fælles planlægning af politik og strategier og forbedre det operationelle samarbejde med USAJD og Verdensbanken. 116. 1995 blev ligeledes præget af afholdelsen i april af det "andet møde om lægemiddelpolitikken for sundhedsministrene fra landene i franc-området og de associerede lande" (Bruxelles). Dette møde var led i en proces, som blev iværksat dagen efter CF A-francens devaluering i 1994 af Elfenbenskysten med støtte fra EF. Formålet var at sætte gang i fælles overvejelser og aktioner vedrørende lægemiddelpolitikken. På mødet blev der vedtaget en handlingsplan, som bl. a. omfattede: * * * * oprettelse af et informationsnet om lægemidler og disses priser i Afrika styrkelse af kontrollen med produkternes kvalitet og fremskyndelse af indførelsen af kopipræparater i den private sektor harmonisering af lovgivningerne en indsats for at fremme udviklingen af en praksis med hensyn til lægemiddelordinering og -udlevering. 39 AIDS 1. HTV/AIDS frembyder i dag en meget stor videnskabelig og social udfordring. HIV/AIDS-problemet kræver en tværfaglig løsning, som kombinerer biologisk og lægevidenskabelig forskning af høj kvalitet, effektive indgreb, som tager hensyn til de socioøkonomiske årsager og virkninger, navnlig for de dårligst stillede grupper og fattigste lande, foranstaltninger til overvågning og begrænsning af spredningen af HIV-smitte, navnlig i form af uddannelse og oplysning, og støtte til de HIV/AIDS-smittede og deres familier. Det Europæiske Fællesskab har spillet og spiller fortsat en stor rolle i forbindelse med den internationale indsats til bekæmpelse af HIV/AIDS. Europa-Kommissionens aktioner strækker sig over hele rækken af Fællesskabets ansvarsområder, dog særlig følgende tre aktivitetsområder: forskning, udviklingsbistand og folkesundhed. 2. Forebyggelse af HIV/AIDS i Europa - Det Europæiske Fællesskabs prioriteter Fra epidemiens begyndelse til den 31. december 1995 var der indberettet i alt 159. 343 AIDS-tilfælde i Det Europæiske Fællesskabs femten medlemslande. Der er tendens til geografisk sammenklumpning, idet der tegner sig en faldende kurve, når man bevæger sig fra de sydvestlige til de nordøstlige lande. På baggrund af den hurtige stigning i antallet af AIDS- tilfælde er der enighed om, at Fællesskabet må spille en væsentlig rolle i bekæmpelsen af epidemien. Siden 1988 har Det Europæiske Fællesskab behandlet AIDS-spørgsmålet som et folkesundhedsproblem. I juni 1991 blev der iværksat et "Europa mod AIDS"-program. Ved traktaten om Den Europæiske Union af 1993 fik Det Europæiske Fællesskab nye beføjelser på folkesundhedsområdet, idet det blev understreget, at Fællesskabet burde fokusere på "forebyggelse af sygdomme", navnlig de mest udbredte af disse. Indtil 1995 var der bevilget ca. 40 mio. ECU til ca. 360 tværnationale projekter med deltagelse af ikke- statslige organisationer. I 1995 drøftede institutionerne et nyt udkast til EF-handlingsprogram om forebyggelse af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme for årene 1996-2000 med henblik på vedtagelse i 199677. 77 Programmet blev vedtaget den 29. 3. 1996 - Afgørelse 645/96/EF, jf. EFT L 95 af 16. 4. 1996 40 Dette nye program med et budget på 49,6 mio. ECU får fire hovedprioriteter: overvågning og kontrol af AIDS og visse andre smitsomme sygdomme bekæmpelse af HIV-overførelse information og uddannelse støtte til HIV/AIDS-smittede og bekæmpelse af forskelsbehandling Programmet vil blive gennemført ved: støtte til projekter, som omfatter hele Fællesskabet støtte til fornyende projekter støtte til de ikke-statslige organisationers indsats, bl. a. ved etablering af forbindelser landene imellem etablering af netværk Programmet vil være åbent for deltagelse fra lande, der er associeret Det Europæiske Fællesskab, og vil fremme samarbejdet med internationale organisationer, som er aktive på dette område. 3. HTV/AIDS-program til fordel for udviklingslandene Kommissionen begyndte allerede i 1987 sine HIV/AIDS-aktioner i udviklingslandene og har siden da søgt at koordinere aktionerne med WHO's særprogram af samme år. I årenes løb har programmerne udviklet sig fra at være forebyggende nødhjælpsaktioner til at være strategier og politikker, som behandler HIV/AIDS som et strukturproblem, som kræver en langsigtet strategi og en tværfaglig indsats. Denne indsats bør først og fremmest komme fra social- og sundhedssektorerne, som i mange lande befinder sig i en reformproces med henblik på effektivisering, men som samtidig på grund af epidemien står over for en væsentlig forøgelse af efterspørgslen efter behandling. Men epidemiens følger og reaktionerne herpå er ikke alene et sundhedsspørgsmål, men også et spørgsmål om respekt for individets rettigheder og ikke-diskriminerende adfærd over for smittede personer, og et spørgsmål om sociale og familiemæssige strukturer, som berøres af epidemien. 41 Det er på denne baggrund, at Kommissionen for sit vedkommende har bestræbt sig på i nært samarbejde med EF-landene at tilpasse politikken og strategierne for bekæmpelse af HIV/AIDS. De 15 EF-lande er nemlig, når man tager fællesskabs støtten og den bilaterale støtte i betragtning, den vigtigste finansieringskilde, når der er tale om bekæmpelse af HIV/AIDS i udviklingslandene. Forsøgene på at koordinere indsatsen førte i 1994 til, at Kommissionen forelagde Rådet og Parlamentet en meddelelse om HTV/AIDS-politikken og -strategierne i udviklingslandene. Meddelelsen resulterede i visse rådsresolutioner i 1994 og parlamentsbeslutninger i 1995. Hovedvægten lægges på fire punkter: at mindske spredningen og udbredelsen af epidemien gennem forebyggende arbejde at styrke sundhedssektoren, således at den bliver i stand til at imødegå den ekstra byrde, der er en følge af epidemien at hjælpe staterne, således at de kan tage hensyn til AIDS- epidemiens økonomiske og sociale konsekvenser at forbedre den videnskabelige viden på området Arbejdet koordineres nøje med såvel medlemsstaterne som FN AIDS og de øvrige internationale organisationer, der virker på dette felt. Alt i alt, dvs. når alle lande og alle finansieringsmidler regnes med (bortset fra NGO-medfmansiering og forskning), har Fællesskabet siden juli 1987 bidraget med over 160 mio. ECU. 4. Programmet for biomedicinsk og sundhedsmæssig forskning Europa-Kommissionens aktiviteter inden for biomedicinsk og sundhedsforskning går helt tilbage til iværksættelsen af det første program for medicinsk og sundhedsmæssig forskning i 1978. Lige siden har aktiviteterne udviklet sig, idet forskningsambitionerne er vokset, og budgettet for den europæiske forskning på højt prioriterede områder er blevet større. Den medicinske forskning på EF-plan har følgende mål: samling af data i en pulje, undgåelse af overlapning, standardisering af metoder og reagenser, bedre udvælgelse af testgrupper med henblik på kliniske undersøgelser, gennemførelse af vidtspændende projekter på tværfagligt grundlag, bedre uddannelsesmuligheder for unge forskere på specialområder, bedre udnyttelse af resultaterne i folkesundhedssektoren, bedre adgang til forskningsresultater for alle dele af Europa, etablering af europæiske fællesfaciliteter til brug for dyreforsøg for at mindske det samlede forbrug af forsøgsdyr og øge omkostningseffektiviteten. 42 Siden 1983, blot to år efter diagnosticeringen af det første AIDS-tilfælde, har Europa-Kommissionen spillet en aktiv rolle i bekæmpelsen af AJDS- epidemien. Finansieringen af ATDS-forskning begyndte i 1987 under det fjerde program for medicinsk og sundhedsmæssig forskning. Programmets ambitioner og det disponible budget er vokset betydeligt i årenes løb. For tiden støtter programmet i alt 51 projekter, omfattende over 600 forskningsgrupper med et budget på 32 mio. ECU under BIOMED 1 og BIOMED 2 (AIDS-forskning). Tallet vil om kort tid vokse, når Kommissionen har besluttet, hvilke af de for nylig forelagte projektforslag der skal finansieres. Projekterne har alle nær tilknytning til programmets tre hovedprioriteter: Udvikling af sikre og effektive vacciner mod HIV-infektioner Udvikling af terapeutiske agenser, som bremser sygdommens udvikling i kroppen på smittede personer Forskning i virusens epidemiologi i Europa 5. Det internationale program for videnskabeligt samarbejde - sundhedsforskning med henblik på udvikling Dette program, der vedrører forskningssamarbejdet mellem europæiske grupper på den ene side og videnskabsfolk i udviklingslandene på den anden side, indeholder et vigtigt afsnit om sundhedsforskning, som også omfatter en vis aktivitet på HIV-området. 16 fælles forskningsprojekter med partnere i Afrika og Asien har faet tildelt et budget på over 5 mio. ECU. Programmet investerer i forskning i HIV-epidemiologi i udviklingslande, mekanismer for vertikal HIV-overførelse, tværgående undersøgelser af HIV- infektionsprofilen, HIV/IBC co-infektionsbiologi og -epidemiologi, andre kønssygdommes rolle i fflV-epidemiologien, international forskning mod kønssygdomme og HIV, navnlig i forbindelse med evaluering af bedre udviklede tjenester for patienter og behandling. Flere oplysninger om aktiviteterne i 1995 på disse områder findes i de relevante afsnit i denne beretning. 3. 7. 5 Samarbejde med Syd- og Sydøstasien, Latinamerika 117. I en række lande i Asien er der iværksat et antal større sundhedsprogrammer. De var koncentreret om dels et omfattende malariakontrolprogram (Cambodia, Laos og Vietnam, 29 mio. ECU) dels om kvinders sundhed og kvinders sundhed i for bindelse med svangerskab og fødsel (Filippinerne, 17 mio. ECU). To mindre pro jekter drejede sig om primær sundhedspleje (Bangladesh, 9,95 mio. ECU) og sundhed i forbindelse med svangerskab og fødsel (Nepal, 0,9 mio. ECU). 43 118. Støtten til sundhedssektoren stiger hastigt i samarbejdet med Latinamerika. 11995 repræsenterede sundhedssektoren 6% af det samlede beløb fra denne budgetpost til alle igangværende projekter, og der kommer til at ske en væsentlig stigning i fremtiden. Ud af de finansieringsforslag, der blev godkendt i 1995, udgjordes 30% af støtte til sundhedssektoren. Dette indebærer, at andelen i 1996 vil stige til 9% af alle projekter under gennemførelse. Herudover indeholder de fleste af programmerne for udvikling af landdistrikter elementer, der har med sundhed at gøre, bl. a. vandforsyning, kloakering samt bygning af sundhedscentre osv. I 1995 blev der i alt brugt 54,5 mio. ECU på sundhedssektoren, hvor støtten hovedsagelig var koncentreret om Centralamerika (27 mio. ECU til sundhedspro jekter i El Salvador og 21 mio. ECU til regionale projekter); blandt de regionale projekter er det værd at nævne projektet "Salud materno-infantil" (16 mio. ECU), der vedrører specifikke problemer i tilknytning til sundhed i forbindelse med svangerskab og fødsel samt spædbørnssundhed. 3. 7. 6 Kampen mod narkotika (11 lande) 119. PHARE's "Multicountries programme on Drugs" omfatter samtlige lande i Central- og Østeuropa 1993. og har været Sundhedsuddannelse og andre forebyggende foranstaltninger samt behandling og revalidering indgår som væsentlige led i programmet. Der er tale om et tværfagligt program, som fremmer samarbejdet mellem PHARE's partnerlande med henblik på at reducere narkotikaefterspørgslen og -udbuddet og udvikle en global holdning til bevidstgørelse af til narkotikafænomenet. Programmet har bidraget nationale oprettelse myndighederne koordinationsorganer, der kan samle alle de relevante aktører. narkotikaproblemet operationelt siden om og af Der er gennemført regionale uddannelsesaktiviteter om emner som f. eks. skolen, familien, fællesskabet og medierne. I 1995 blev der udarbejdet en ny regional rapport om begrænsningen af narkotikaefterspørgslen. Af rapporten fremgår, at brugen af narkotika er øget, og at der har udviklet sig en lokal forståelse for problemet, og at der er skabt muligheder for at løse det på lokalt plan. Rapporten blev behandlet på et fælles seminar i september 1995 i Luxembourg med deltagelse af de central- og østeuropæiske lande og EF, hvilket har fremmet det samarbejde, der siden 1994 har været mellem dette program og de narkotikarelaterede aktiviteter uden for Fællesskabet. Hidtil er der brugt 2 mio. ECU på denne aktivitet. 120. Inden for rammerne af Nord-Syd-aktiviteterne er der lagt særlig vægt på bekæmpelsen af narkotika og narkotikaafhængighed. I alt 8,7 mio. ECU er blevet anvendt til støtte for foranstaltninger, der kan begrænse narkotikaudbuddet (smuglerikontrol, alternative udviklinger) og (forebyggelse, behandling og revalidering). -efterspørgslen 44 3. 7. 7 Humanitær bistand 121. Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO), som har iværksættelse, finansiering, fungeret siden 1992, sørger for forberedelse, opfølgning og evaluering af aktioner og beslutninger vedrørende humanitær bistand. Såfremt sundhedssituationen er klart mangelfuld, er der mulighed for en forebyggende humanitær aktion for at forhindre epidemier i at bryde ud og for at hjælpe befolkningen. På grund af ECHO's begrænsede midler er denne form for bistand forbeholdt alvorlige situationer. 122. Menneskeskabte katastrofer tegnede sig i 1995 for 96% af ECHO's aktiviteter, idet de resterende 4% skyldes epidemier og naturkatastrofer og forebyggelse heraf. I 1995 fulgte ECHO samme linje som i 1994 for så vidt angår nødaktioner til beskyttelse af sundheden. Levering af lægemidler og medicinsk udstyr (kontorets vigtigste indsats på sundhedsområdet) Vacci nati onskampagner Kontrol af de distribuerede fødevarers kvalitet Infrastrukturarbejde som led i en forbedring af sundhedsniveauet generelt og uddannelse af lokalt sundhedspersonale 123. De vigtigste humanitære aktioner på sundhedsområdet, som har været gennemført af ECHO i 1995, har i første omgang været koncentreret om området omkring de store søer (Rwanda, Burundi). Men indsatsen har også omfattet vaccination og bistand til ofrene for kolera i Liberia, Guinea, Nicaragua og Peru. Desuden er et stort bidrag (15 mio. ECU hovedsagelig i form af lægemidler og levnedsmidler) blevet givet til en samlet kampagne iværksat af UNICEF med det formål at bekæmpe en ny stigning i forekomsten af difteritis og tuberkulose i Rusland, sam menslutningen af uafhængige stater og i de baltiske stater. 3. 7. 8 Miljø og sundhed 124. Fællesskabet spiller en vigtig international rolle, også på miljø- og sundhedsområdet. Fællesskabet tager aktiv del i UNCED Kommission vedrørende Bæredygtig Udvikling og er repræsenteret i Den Europæiske Miljø- og Sundhedskomité (ECEH), som har til formål at sikre opfølgning af den anden europæiske konference om miljø og sundhed i Helsinki i 1994. Det næste møde skal afholdes i London i 1999. 3. 8 Indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politik på andre områder 3. 8. 1 Statistik 125. En forudsætning for Fællesskabets indsats på de forskellige områder er, at der foreligger pålidelige, nøjagtige og tilgængelige data. Under rammeprogrammet for 45 prioriterede aktioner vedrørende statistiske oplysninger 1993-199778 arbejdes der i nært samarbejde med Udvalget for Det Statistiske Program79 videre med sektorprogrammerne for socialpolitiske statistikker. 126. I nært samarbejde med medlemsstaterne er Eurostat, Det Europæiske Fællesskabs Statistiske Kontor, ved at indsamle, analysere og formidle statistiske oplysninger om en lang række spørgsmål, som har forbindelse med sociale og økonomiske aspekter som f. eks. demografi, miljø, fattigdom og social udstødelse, social beskyttelse, folkesundhed og arbejdsmiljø. Der blev i 1995 offentliggjort en række publikationer indeholdende bl. a. statistikker over sundhed og sikkerhed (Eurostat Yearbook, Social Portrait of Europe, Women and Men in the EC, Disabled persons: Statistical data - second edition). 127. Oplysninger om arbejdsulykker (ESAW: European Statistics on Accidents at Work) indsamles regelmæssigt, og der er planer om en database. Der er nedsat en task force til behandling af metodemæssige spørgsmål som f. eks. dækning og underrapportering og af ændringer til visse klassificeringssystemer. Der er iværksat et pilotprojekt om gennemførelse af sammenlignelige undersøgelser vedrørende erhvervssygdomme (EODS: European Occupational Diseases Statistics) omfattende 31 stoffer og sygdomme, ligesom der er fremstillet en databaseprototype. Der er nedsat et teknisk underudvalg, der skal udvikle nye fysisk og kemisk klassificeringssystemer eksponering. Grundvariablerne for, hvilke oplysninger der indsamles, vil udgøre den første pålidelige fællesskabsstatistik om arbejdsvilkår. for data vedrørende biologisk, 128. 129. I forbindelse med indsamlingen på fællesskabsplan af oplysninger om ulykker i hjemmet og i fritiden (EHLASS) har Eurostat bistået med udarbejdelsen af resuméer og revision af metoderne. I 1995 fremkom Det Europæiske Fællesskabs Husstandspanel med nye oplysninger. Det første sæt oplysninger (1994) indsamlet af dette panel, som dækker en lang række samfundsøkonomiske emner, herunder sundhed og brug af sundhedstjenester, er ved at blive analyseret. for sundhedsovervågning80. 130. Disse sundhedsrelaterede aktiviteter vil blive koordineret med det kommende program I nært samarbejde med andre af Kommissionens tjenestegrene og internationale organisationer, som er aktive på det sundhedsstatistiske område (WHO, OECD), vil de eksisterende projekter om 'statistikker vedrørende dødsårsager', og 'sundhedsressourcer', blive forbedret med henblik på dette kommende program. 'helbredsinterviewundersøgelser' 78 79 80 Rådets beslutning 93/464/EØF af 22. 7. 1993, EFT L 219 af 28. 8. 1993, s. 1 Nedsat ved Rådets afgørelse 89/382/EØF, Euratom, EFT L 181 af 28. 6. 1989, s. 47 KOM(95) 449 endelig udg. af 16. 10. 1995 - se ovenfor under folkesundhed 46 3. 8. 2 Ungdomsuddannelse 131. Fællesskabshandlingsprogrammet SOCRATES (1995-1999) skal bidrage til udvikling af et uddannelsessystem af høj kvalitet. Kapitel I "Videregående uddannelse (ERASMUS)" omfatter aktioner til fremme af studerendes og underviseres mobilitet, oprettelse af emnebestemte net og udvik ling af læseplaner i forskellige fag. Blandt de sidstnævnte findes lægeviden skabelige fag som f. eks. medicin, psykiatri, odontologi, folkesundhed, apoteks væsen, medicinske teknologier osv. Kapitel II "Skoleundervisning (COMENIUS)" har som første aktion "Partnerskaber mellem skoleinstitutioner", som tager sigte på at fremme partnerskaber mellem flere skoler i de forskellige unionslande med henblik på at samarbejde om europæiske uddannelsesprojekter. Disse er rammen om udviklingen af fag af europæisk interesse (kulturarv, miljø, videnskab og teknologi osv. ). Et af projektemnerne kunne være fremme af sundheden i skolerne. 132. Ungdom for Europa-programmet yder økonomisk støtte til projekter og udvekslinger arrangeret af initiativgrupper og organisationer, der beskæftiger sig med ungdomsanliggender. Der gennemføres særlige aktioner til støtte for frivillige ophold i og udvekslinger med lande uden for Det Europæiske Fællesskab, i Central- og Østeuropa, SNG, Latinamerika og landene herunder Middelhavsområdet. Selv om sundhed ikke er et specifikt programmål, havde en række af de projekter, der modtog økonomisk støtte i 1995, en sundhedsdimension, f. eks. i forbindelse med forebyggelse af narkotikamisbrug, alkohol, AID S-forebyggelse og pleje og støtte til HIV/AJDS-smittede, sundhedsuddannelse og unge handicappede. Et projekt vedrørte sundhed i forbindelse med de grundlæggende rettigheder, der skal indrømmes alle unge81. 3. 8. 3 Informationsaktiviteter 133. Borgerne Først-kampagnen, som skal hjælpe med at bringe Europa nærmere de enkelte borgere, blev vedtaget af Kommissionen i oktober 1995. 1 perioden forud for regeringskonferencen er det ifølge Kommissionen meningen, at denne kampagne skal vise borgerne det indre markeds fordele. Dette generelle mål vil blive udviklet omkring ti specifikke emner. Når informationskampagnen vedrørende et af emnerne er iværksat, vil Kommissionen udgive en vejledning og et datablad. To af emnerne er særlig sundhedsrelevante: "sundhedsbestemmelserne i det indre marked" og "arbejdsmiljø". 81 Jf. Ungdom for Europa-statistikker 1995, GD XXII, dok. YŒ-D95-006E 47 3. 8. 4 Regionalpolitik 134. Som nævnt i 1994-beretningen er investeringer i uddannelse og sundhed i regioner under mål nr. 1 nu omfattet af Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU). Det er for tidligt i detaljer at vurdere denne udgifts følger for sundheden (Kommissionen har endnu ikke fuldt overblik over alle de projekter, der er finansieret på de enkelte områder), men det er klart, at man, hvad angår kvalitet, forventer, at forbedringerne af det generelle miljø og den generelle infrastruktur i de pågældende regioner vil medføre væsentlige sundhedsmæssige fordele. 3. 8. 5 Narkotika 135. Det Europæiske Narkotikaovervågningscenter (EMCDDA) i Lissabon blev operationelt i første halvår 1995. Da centrets fysiske infrastruktur ikke var på plads før midt på året, var aktiviteterne koncentreret om at forberede det arbejde, centret havde faet pålagt, og om at iværksætte arbejdet på de hovedområder, der har faet høj prioritet i centrets arbejdsplan for 1995-1997. 136. Centret har koncentreret sit virke om følgende mål: 1. Opstilling af principper for informationsindsamling. 2. Identificering af nøgleindikatorer og kerneoplysninger. 3. Identificering af mekanismer, der kan anvendes til relevant informationsanalyse. 4. Etablering af effektive arbejdsforbindelser med kompetente internationale institutioner og organer. 5. Etablering af arbejdsforbindelser med de vigtigste forskningsgrupper og -centre i medlemsstaterne. Og endelig 6. Formulering af henstillinger til bestyrelsen om den indsats, der skal gøres på disse områder. Færdiggørelsen af dette arbejde er en forudsætning for udarbejdelsen af den årlige rapport om narkotikasituationen i Europa. 137. Med udgangspunkt i disse mål fokuserede centret i 1995 på en sammenfatning af de forskellige undersøgelser og initiativer, som Fællesskabet havde påtaget sig før centrets oprettelse. Der var tale om tre hovedområder: begrænsning af efterspørgslen og epidemiologi, implementering og koordinering af REITOX-nettet og de nationale centre samt omstrukturering af forbindelserne med centrets institutionelle og videnskabelige partnere. REITOX-nettets arbejde blev gennem gået i 1995 for at gøre dette vellykkede narkotikasamarbejde mellem medlems staterne endnu bedre. 48 4. Konklusioner 138. Denne anden årlige beretning om indførelsen af krav til sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker viser klart, hvorledes næsten alle de vigtigste fælles skabspolitikker indvirker på sundheden og tager hensyn til sundhedsovervejeiser. 139. Beretningen viser, at en række spørgsmål tages op i flere forskellige politiske sammenhænge. F. eks. foregår arbejdet med tobaksspørgsmål i forbindelse med de forebyggende foranstaltninger i Europa mod kræft-programmet. Endvidere har landbrugspolitikken betydning for tobaksavlen. Samtidig forskes der i mindre skadelige tobakssorter, og spørgsmålet om indirekte beskatning af tobaksvarer undersøges som led i afgiftspolitikken. Situationen er den samme for narkotika, som er genstand for en aktion på folkesundhedsområdet (et forslag til program er under behandling i Rådet), for samarbejdet om indre og retlige anliggender eller for Nord-Syd-arbejdet. Programmer for bekæmpelse af social udstødelse og Ungdom forEuropa-programmet finansierer ligeledes narkotikarelaterede projekter. De særlige programmer for Central- og Østeuropa omfatter også alle en sundhedsdimension. 140. Flere væsentlige sundhedsrelaterede spørgsmål på EF-plan bliver ikke behandlet af fællesskabsinstitutionerne selv, men er blevet pålagt uafhængige kontorer. I denne beretning er der henvist til Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur (Bilbao/Spanien), Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering (EMEA), Forenede Kongerige, Det Europæiske Miljøagentur, London/Det København/Danmark, og Det Europæiske Narkotikaovervågningscenter (EMCDDA), Lissabon/Portugal. Disse agenturer, der formelt er uafhængige, skal stadig overholde bestemmelserne i traktatens artikel 129. 141. I den første beretning lægges der stor vægt på, at de forskellige elementer skal supplere hinanden - folkesundhedspolitikken skal supplere andre politikker, og andre fællesskabspolitikker skal eventuelt suppleres med folkesundhedsforanstalt ninger. Dette er fortsat et krav til fællesskabspolitikken82. Navnlig på områder, hvor grunden til lovgivningsarbejdet er lagt, er det vigtigt at erkende, at love eller andre foranstaltninger i den sammenhæng kan have væsentlige folkesundheds aspekter, som må tages i betragtning. 142. Alt i alt får sundhedsbeskyttelse og sygdomsforebyggelse stadig større betydning, både som følge af høringsprocesserne i Kommissionen - herunder i Inter-Service Sundhedsgruppen - og fordi offentligheden er ved at få øjnene op for de sundhedsmæssige følger af den politik, der føres på andre områder. 143. Denne beretning er tænkt som et bidrag til en større gennemsigtighed i Fællesskabets funktion. Men der er tale om en tovejsproces. Derfor håber Kommissionen, at offentliggørelsen af denne beretning også vil give alle politiske beslutningstagere og alle, der er interesseret i de politiske beslutninger på 82 Beretning om indførelse af krav om sundhedsbeskyttelse i Fællesskabets politikker (1994), KOM(95) 196 endelig udg. af 29. 5. 1995, s. 40f. 49 forskellige områder, et fingerpeg om, hvilke veje og midler der skal benyttes for at sikre, at krav til sundhedsbeskyttelse faktisk indføres i de forskellige fællesskabspolitikker. Ifølge traktatens artikel 129 har alle de institutioner, der beskæftiger sig med udformningen og gennemførelsen af Fællesskabets politik, pligt til at lade de krav, der findes på sundhedsområdet, indgå som led i denne politik. Visse af Fællesskabets medlemsstater og regioner har iværksat lignende initiativer. Kommissionen håber, at denne beretning vil stimulere andre medlemsstater og regioner til at gøre det samme. 50 Forslag til og vedtagelse af væsentlig sundhedsrelateret lovgivning i 1995 BILAG Lovgivning foreslået i 1995 Folkesundhed Meddelelse indeholdende forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om sundhedsovervågning, KOM(95) 449 endelig udg. af 16. 10. 1995 Socialpolitik Ændret forslag til forordning om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, EFT C 242 af 19. 9. 1995 Forslag til Rådets direktiv om ændring af direktiv 90/349/EØF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer, EFT C 317 af 28. 11. 1995 Miljø til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om Forslag tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner, KOM(95) 350 endelig udg. af 6. 9. 1995 indbyrdes Ændret forslag forurening, KOM(95) 88 endelig udg. af 15. 5. 1995 til Rådets direktiv om integreret forebyggelse og bekæmpelse af Ændret forslag til Rådets direktiv om markedsføring af biocidholdige produkter, KOM(95) 387 endelig udg. af 20. 7. 1995 Landbrug Forslag til Rådets direktiv om markedsføring af kødprodukter, EFT C 269 af 16. 10. 1995 til Rådets om om ændring Forslag beskyttelsesforanstaltninger over for visse zoonoser, KOM(95) 491 endelig udg. af 23. 10. 1995 92/117/EØF direktiv direktiv af Transport Forslag til Rådets direktiv om udstyr på skibe, KOM(95) 269 endelig udg. af 21. 6. 1995 Forslag til Rådets direktiv om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om teknisk kontrol med motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil, KOM(95) 415 endelig udg. af 8. 9. 1995 51 Energi Forslag til Rådets beslutning om et flerårigt program for fremme af energieffektiviteten i Fællesskabet - SAVE II, KOM(95) 225 endelig udg. af 31. 05. 1995. Lovgivning vedtaget i 1995 Socialpolitik Socialt handlingsprogram på mellemlangt sigt, KOM(95) 134 endelig udg. af 12. 4. 1995 Socialbeskyttelsens fremtid - et grundlag for en europæisk debat, KOM(95) 466 endelig udg. af 31. 10. 1995 Kommissionens meddelelse om et fællesskabsprogram vedrørende sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen (1996-2000), KOM(95) 282 endelig udg. af 12. 7. 1995 Kommissionens afgørelse 95/230/EF af 12. 7. 1995 om oprettelse af et videnskabeligt udvalg vedrørende grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering for kemiske agenser, EFTL 188 af 9. 8. 1995 Kommissionens afgørelse 95/319/EF af 12. 7. 1995 om oprettelse af et udvalg af arbejdstilsynschefer, EFT L 188 af 9. 8. 1995 Enhedsmarkedet 18. direktiv om tilpasning til den tekniske udvikling af bilagene til grunddirektivet vedrørende kosmetiske midler, Kommissionens direktiv 95/34/EF af 10. 7. 1995, EFT L 167 af 18. 7. 1995 6. direktiv om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning, Kommissionens direktiv 95/32/EF af 7. 7. 1995, EFT L 178 af 28. 7. 1995 Direktiv, der fastsætter kriterierne og betingelserne for, at en producent kan ansøge om dispensation til ikke at opføre en eller flere bestanddele på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler, Kommissionens direktiv 95/17/EF af 19. 6. 1995, EFT L 140 af 23. 6. 1995 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 24. 10. 1995 om beskyttelse af enkeltpersoner med hensyn til behandling af personlige data og den frie bevægelighed for sådanne data, EFTL 281 af 23. 11. 1995 Landbrug Rådets direktiv om ændring af direktiv 64/433/EØF om sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsætning af fersk kød, 95/23/EF, EFT L 243 af 11. 10. 1995 52 Rådets direktiver om harmonisering af maksimalgrænseværdier for rester af ni pesticidaktive stoffer og om ændring af gældende maksimalgrænseværdier for rester af andre pesticidaktive stoffer, Rådets direktiver 95/38/EF, EFT L 197 af 22. 8. 1995; 95/39/EF, EFT L 197 af 22. 8. 1995; 95/61/EF, EFT L 292 af 7. 12. 1995 Kommissionens direktiv om ændring af direktiv 90/128/EØF om plastmaterialer og - genstande, bestemt til at komme i berøring med levnedsmidler, 95/3/EF af 14. 2. 1995, EFT L41 af 23. 2. 1995 Kommissionens beslutning om ændring af beslutning 94/652/EF om udarbejdelse af en oversigt over og fordeling af opgaverne inden for rammerne af samarbejdet fra medlemsstaternes side ved den videnskabelige gennemgang af spørgsmål vedrørende levnedsmidler, 95/492/EF af 15. 11. 1995 Transport Kommissionens meddelelse om en fælles transportpolitik - handlingsprogram 1995-2000, KOM(95) 302 endelig udg. af 12. 7. 1995 Rådets forordning om sikkerhedsledelse af ro-ro-passagerfærger, nr. 3051/95/EF af 8. 12. 1995, EFT L 320 af 30. 12. 1995 53 ISSN 0254-1459 KOM(96) 407 endelig udg. DOKUMENTER DA 05 Katalognummer : CB-CO-96-406-DA-C ISBN 92-78-07763-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-29S5 Luxembourg ^ y