title: Komission tiedonanto neuvostolle kauppajärjestelmän ja kansainvälisesti tunnettujen työnormien välinen suhde

eurovoc_concepts:
International Labour Organisation
World Trade Organisation
liberalisation of trade
social policy
working conditions

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 24. 07. 1996 KOM(96) 402 lopull. KOMISSION TIEDONANTO NEUVOSTOLLE KAUPPAJARJESTELMÄN JA KANSAINVÄLISESTI TUNNETTUJEN TYÖNORMIEN VÄLINEN SUHDE KAUPPAJARJESTELMÄN JA TYÖNORMIEN VÄLINEN SUHDE KANSAINVÄLISESTI TUNNUSTETTUJEN 2. Kansainvälinen keskustelu ja tvön "perusnormien" määrittely a) Aikaisemmat neuvottelut Euroopan unionissa b) Taloudellisen yhteistyö- ja kehity sjärj eston (OECD) tutkimus c) Kansainvälisen työjärjestön (ILO) toimet d) 1 ja 2 päivänä huhtikuuta 1996 Lillessä pidetty G7-maiden työtä käsitellyt konferenssi ja 28,29 ja 30 päivänä kesäkuuta 1996 Lyonissa pidetty G7-maiden huippukokous e) Sosiaalisen kehityksen huippukokous I) Työn "perusnormien" määrittely 3. Euroopan unionin menettelytavat a) Itsenäiset toimet b) Kahdenväliset suhteet 4. Monenvälisen toiminnan alueet a) Kansainvälisen työjärjestön aseman vahvistaminen b) Maailman kauppajärjestön (WTO) asema - 3 - 4 -5 L Johdanto Marrakeshissa huhtikuussa 1994 pidetyn ministerikokouksen aikana monenvälisen kauppajärjestelmän ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien välinen suhde esiintyi puheenjohtajiston päätelmissä yhtenä niistä aiheista, joita tietyt osallistujat toivoivat Maailman kauppajärjestössä tutkittavan. Marrakeshin kokouksesta lähtien kysymys on ollut keskustelun ja pohdinnan aiheena sekä kansainvälisten järjestöjen piirissä että Euroopan unionin neuvostossa. Komissio on lausunut kantansa markkinoille pääsyä koskevassa tiedonannossaan1, jossa todetaan, että "olisi hyödyllistä, että Singaporen ministerikokous johtaisi tätä pohdintaa ja jos Maailman kauppajärjestöön perustettaisiin työryhmä, jossa kansainvälisen kaupan ja työolojen välistä suhdetta pohdittaisiin syvällisemmin. " Komitean 113 päätelmissä, joihin yleisten asioiden neuvosto kiinnitti huomiota 13 päivänä toukokuuta 1993, todetaan, että "mahdollisuutta käsitellä tätä kysymystä Maailman kauppajärjestössä kannattaisi tutkia. Yhteisö osallistuu myös jatkossa aktiivisesti muissa kansainvälisissä yhteyksissä meneillään oleviin toimiin. " Vastaavasti Yhdysvallat ja Norja jättivät Genevessä käytyjen epävirallisten, joulukuussa 1996 yhteydessä pidettävää Singaporen ministerikokousta valmistelevien keskustelujen käsiteltäväksi kaksi suullista lausuntoa ("non-papers"), joissa käsitellään kysymystä kansainvälisesti tunnustetuista työnormeista ja monenvälisestä kaupallisesta järjestelmästä (Liite I). tiedonannossa Tässä tarkastellaan yksityiskohtaisemmin Maailman kauppajärjestön viitekehyksessä käydyn keskustelun näkymiä ottaen huomioon kehitysmaiden runsaaseen työvoimaan ja alhaisiin palkkakustannuksiin perustuvien suhteellisten etujen kunnioittamisen periaatteen Taloudellinen kehitys, jota erityisesti kaupan vapautuminen edistää, on sosiaalisen edistyksen olennainen ehto. Kehitysmaiden sosiaaliturvan parantamisesta tulee poliittinen tavoite, johon kaikki pyrkivät, sitten kun kansantulo on tasolla, jolla on mahdollista saavuttaa kyseiset tavoitteet. Pitkällä aikavälillä ratkaisu tähän on auttaa kyseisiä maita saavuttamaan tarvittavat olosuhteet sisäisen kysynnän kasvulle ja elintason nousulle. Kansallisvaltiot päättävät itse omasta työlainsäädännöstään, joka heijastaa sekä taloudellisen kehityksen tasoa että poliittisten ja sosiaalisten kysymysten tärkeyttä. Kehityksen vaatimukset eivät kuitenkaan voi olla tekosyy laittomille toimintatavoille työn alalla, eikä niillä voida oikeuttaa yleispätevinä pidettyjen työn perusnormien noudattamatta jättämistä. 1 KOM(96) 53 lopull. että sekä unionin Euroopan kiinnostus kysymykseen tunnustetuista (TS S-sopimus) kansainvälisesti ihmisoikeuksien yleissopimuksen ja eurooppalaisia työn Euroopan perusnormeista pohjautuu unionin sosiaalisiin perustuksiin eli yhteishengen periaatteeseen, sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen ja perusoikeuksien kunnioittamisen sekä unionin haluun puolustaa kansanvallan ja ihmisoikeuksien periaatteita; tämä pyrkimys heijastuu laajasti unionin ulkopolitiikan eri näkökohtiin. Niinpä sekä Euroopan unionin perustamissopimuksen (F artiklan 2 kohta), taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteisiin kuuluvat demokratian ja oikeusvaltion kehittäminen ja ja perusvapauksien kunnioittaminen. Unionin vahvistaminen jäsenvaltiot ovat myöskin allekirjoittaneet Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan, Ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja kansalaisoikeuksia, poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevia kansainvälisiä sopimuksia sekä useita muita kansainvälisiä ihmisoikeuksia koskevia asiakirjoja. Kansainvälisen työjärjestön asiakirjoista, lukuun ottamatta ILO:n perussääntöä, voidaan mainita orjuuden ja pakkotyön ammatillisesta yhdistymisvapaudesta ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden periaatteesta tehdyt sopimukset n:o 87 ja 98, miesten ja naisten samapalkkaisuudesta ja syrjinnän estämisestä työpaikoilla tehdyt sopimukset n:o 100 ja 111 sekä työhön pääsemiseksi vaadittavasta vähimmäislasta tehty yleissopimus 138. Kansainvälinen yhteisö on hyväksynyt yleisesti sitoviksi näiden kansainvälisten oikeudellisten asiakirjojen yleisperiaatteet ottaen huomioon myös kesäkuussa 1993 järjestetyn ihmisoikeuksia koskeneen maailmankonferenssin Wienin julistuksen ja toimintaohjelman, maaliskuussa 1995 järjestetyn Kööpenhaminan sosiaalisen kehityksen pidetyissä huippukokouksen maailmankonferensseissa yksimielisesti hyväksytyt asiakirjat. Euroopan yhteisö vaatii kaikkia sen kumppaneita toimimaan kyseisten asiakirjojen mukaisesti ja tunnustaa omat vastaavat velvollisuutensa, mikä käy ilmi sen tämänhetkisestä kahdenvälisiä sopimuksia koskevasta käytännöstä. sekä muut poistamisesta samanlaiset sopimukset julistuksen äskettäin tehdyt 105, n:o 29 ja ja poliittiset viranomaiset eivät näin ollen voi Euroopan kansalaiset suhtautua välinpitämättömästi työsuhteisiin liittyviin ihmisoikeuksien loukkauksiin, jotka voivat ilmetä perusvapauksien riistämisenä kuten orjuutena tai pakkotyönä, lapsityövoiman käyttönä sekä yhdistymisoikeuden ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden kieltämisenä. toimiessaan pyri yhdenmukaistamaan sellaisten maiden Euroopan unioni ei näin sosiaalipolitiikkaa, joiden taloudellinen kehitys on eri tasolla ja joilla on erilaiset sosiaaliset rakenteet. Sen taloudellisiin tavoitteisiin ei myöskään kuulu riistää sellaisilta mailta, joissa on runsaasti halpaa, mutta vähän koulutettua työvoimaa, mahdollisuutta käyttää hyväkseen tästä johtuvia suhteellisia etuja. Unionin tehtävänä on sitä vastoin pyrkiä takaamaan sellaisten perusvapauksien kunnioitus, joiden avulla eri maiden on mahdollista saavuttaa omaan taloudelliseen kehitykseensä ja sosiaalisiin rakenteisiinsa mukautetut työ-ja elinolot. 2. Kansainvälinen keskustelu ja työn perusnormien määrittely a) Euroopan unionissa käydyt aikaisemmat neuvottelut Yhteisö ei ole vielä ottanut täsmällistä kantaa tämän kysymyksen perusteisiin. Muutamilla komission ja yhteisön kannanotoilla on kuitenkin kantavuutta puhuttaessa kaupan ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien suhteesta. Komission valkoisessa kirjassa "kasvusta, kilpailukyvystä, työllisyydestä: haasteet ja ratkaisut siirryttäessä 21. vuosisadalle" on esitetty selvästi, ettei kansainvälisesti tunnustettujen työnormien noudattamisen taso eivätkä laajemmassa mielessä työn kustannusten erot ole selityksenä Euroopan kilpailukykyyn ja työllisyyteen liittyviin vaikeuksiin. Valkoisessa kirjassa myönnetään näiden vaikeuksien johtuvan yhteisön sisäisistä, rakenteellisista vääristymistä, eikä siinä siksi ehdotetakaan kauppaan liittyvien rajoitusten asettamista halpojen työvoimakustannusten maille. Ehdotetut toimintalinjat viittaavat sitä vastoin tarpeeseen sopia säännöistä monenvälisellä tasolla yksipuolisten toimenpiteiden sijaan ja käyttää myönteisen taloudellisen yhteistyöpolitiikan keinoja ilman, että kaupallista syrjintää käytetään vallan välineenä, sekä herättää keskustelua siitä, mikä olisi paras tapa lisätä nykyisten ja tulevien sosiaalipolitiikkaa koskevien sopimusten noudattamista (liite II). Sir Leon Brittan painotti Euroopan parlamentin taloudellisten ulkosuhteiden valiokunnan istunnossa 29 päivänä maaliskuuta 1994 pitämässään puheenvuorossa, että sosiaalisten kysymysten sisällyttäminen Maailman kauppajärjestön asialistaan oli komission selvä tavoite. Euroopan parlamentti on jatkanut tämän kysymyksen käsittelyä, mistä viimeisimpänä esimerkkinä on sosiaalisia kysymyksiä ja työllisyyttä käsittelevän komitean lausunto kaupan ja sosiaalisten normien välisestä yhteydestä, jossa neuvostoa kehotetaan "Singaporen ministerikokouksessa valtuuttamaan komissio ottamaan vastuulleen ja pyrkimään aktiivisesti perustamaan kauppaa ja työnormeja käsittelevä työryhmä". Marrakeshissa komissio totesi, että Maailman kauppajärjestössä olisi käsiteltävä sellaisia ongelmia kuin lapsityövoiman hyväksikäyttö, pakkotyö tai vastaavasti sananvapauden tai palkansaajien yhdistymisvapauden kieltäminen. Hän painotti myös yksipuolisuuden ja varokeinojen vastaisten protektionististen tarpeellisuutta sekä kehitysmaiden oikeutta hyödyntää suhteellisia etujaan. tarkoituksenmukaisten väärinkäytösten liittyviä ja esitetään, että sosiaalisia kysymyksiä", Valkoisessa kirjassa Euroopan sosiaalipolitiikasta (1994) käsitellään "kansainväliseen tästä näkökohdasta kauppaan keskusteltaisiin Maailman kauppajärjestössä ja että sosiaalisten perusoikeuksien, erityisesti yhdistymisoikeuden ja kollektiivisen neuvotteluoikeuden kunnioittaminen sekä kysymys pakkotyöstä ja lasten työnteosta otettaisiin huomioon. Korfussa kesäkuussa 1994 kokoontunut Eurooppa-neuvosto arvioi päätelmissään, että sosiaalisista näkökohdista olisi keskusteltava Maailman kauppajärjestön viitekehyksessä. Vuonna 1995 käytiin 27 maaliskuuta kokoontuneessa sosiaalisten asioiden neuvostossa merkittävä keskustelu. Tämän keskustelun pohjalta yleisten asioiden neuvoston 12 päivänä kesäkuuta 1995 pidetyssä kokouksessa esitettiin seuraavat päätelmät: "Komissio ja jäsenvaltiot osallistuvat jatkossa aktiivisesti meneillään oleviin tutkimuksiin, erityisesti taloudellisessa yhteistyö- ja kehitysjärjestössä. Siksi neuvosto kehottaakin komissiota esittämään oman arvionsa tilanteesta unionin sisäistä keskustelua varten. " Komissio on vastikään välittänyt neuvostolle "Euroopan unionin strategiaa markkinoille pääsyn varmistamiseksi" käsittelevän asiakirjan, jossa viitataan monenvälisiin neuvotteluihin tai tutkimusohjelmiin, jotka voitaisiin käynnistää tietyistä Marrakeshin ministerikokouksen työnormeista käydyn kansainvälisen keskustelun ehdottamista aiheista. Kaupasta ja perusteella komissio on päätynyt siihen tulokseen, että on omaksuttava asteittain edistyvä, ihmisen perusoikeuksiin pohjautuva lähestymistapa, jossa ei aseteta kyseenalaiseksi kehitysmaiden oikeutta käyttää hyväkseen runsaasta ja edullisesta työvoimasta aiheutuvaa suhteellista etua. Komissio ehdotti tiedonannossaan lopuksi, että Singaporen kokouksessa Maailman kauppajärjestöön perustettaisiin työryhmä pohtimaan tätä kysymystä. Kuten jo aiemmin mainittiin, komitea 113 keskusteli mahdollisuudesta käsitellä tätä kysymystä Maailman kauppajärjestössä ja päätyi siihen, että asiaa kannattaisi tutkia. Se välitti tämän päätelmän neuvostolle, joka kiinnitti siihen huomiota 12 päivänä toukokuuta 1996. b) Taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjeston tutkimus Tämä tutkimus käynnistettiin vuonna 1994 ministerien esitettyä toivomuksen, että olisi eriteltävä "aloja, joilla saatetaan tarvita lisää vapautta ja monenvälisen järjestelmän vahvistamista. "; nämä alat käsittävät "kaupan, työllisyyden ja kansainvälisesti tunnustetut työnormit. " liittyvä keskustelu käytiin Tutkimukseen taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön kauppakomitean ja työllisyys-, työvoima- ja sosiaaliasiain komitean (ELSA) alaisuudessa ja ne kestivät kaksi vuotta, sillä aihe on hyvin kiistanalainen. Lopulta päästiin kuitenkin sopimukseen yhteisestä ministereille suunnatusta kertomuksesta. Yksimielisyyteen ei päästy itse tutkimuksesta, josta ottaa vastuun vain taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön pääsihteeristö. Tutkimus jakautuu kolmeen osaan: ja 1. Tutkimuksessa kollektiivisen neuvottelun vapaus, lapsityövoiman eri muotojen poistaminen, pakkotyön kieltäminen, työssäkäyntiin liittyvän syrjinnän lakkauttaminen. työn "perusnormeja": yhdistymisvapaus luetteloidaan joukko Näillä työn perusnormeilla on ihmisoikeuksien tunnusmerkit, ne tunnustetaan yleisesti ja ne ovat perusedellytyksiä muille työnormeille. Ne on koottu Kansainvälisen työjärjestön sopimuksiin ja Yhdistyneiden kansakuntien asiakirjoihin. Uutta taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön tutkimuksessa on maininta "lapsityövoiman eri muotojen poistamisesta" "lapsityövoiman poistamisen" sijaan; tutkimuksessa painotetaan sitä, että Kansainvälisen työjärjestön lapsityövoimaa koskevassa yleissopimuksessa (n:o 138) määrätään lapsityövoimalle alaikäraja, mutta että siinä ei ole erillistä riistämistä tai hyväksikäyttöä koskevaa kohtaa. Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimus lapsen oikeuksista (hyväksytty vuonna 1989) sisältää tällaisia erillisiä kohtia. Itse asiassa Kansainvälisen työjärjestön johtoelin on ilmaissut aikomuksensa sisällyttää lapsityövoimaa koskevan kohdan tarkoituksenaan vahvistaa vuoden 1998 kansainvälisen Kansainvälisen työjärjestön normeja sitovalla välineellä, joka soveltuisi räikeimpien lapsityövoiman muotojen kieltämiseen. työkonferenssin asialistaan 2. Tutkimuksen kohdassa 2 keskitytään tehtävään, joka perustyöehdoiUa saattaisi olla taloudessa. Se on tutkimuksen "analyyttinen osa". Tämä analyysi on rajallinen ja itse tutkimuksessa viitataan tämän osan yhteydessä esiintyneisiin vaikeuksiin. Tutkimuksessa päädytään siihen, että työn perusnormien taloudelliset vaikutukset ovat todennäköisesti pieniä; kehitysmaiden ei tarvitse pelätä, että perusnormit vaikuttavat kielteisesti niiden taloudelliseen suoritukseen tai kansainväliseen kilpailuasemaan. Mitä tulee kauppavirtojen ja perusnormien väliseen suhteeseen, tutkimuksessa painotetaan, ettei ole todisteita siitä, että alhaisia työnormeja ylläpitävät maat menestyisivät paremmin maailmanlaajuisessa kaupassa kuin maat, joissa ehdot ovat korkealla tasolla. Paras oivallus on pitkällä aikavälillä näkyvä myönteinen suhde menestyksekkäiden kauppaa koskevien uudistusten ja perusnormeihin liittyvien parannusten välillä. Kysymykseen suorista ulkomaisista sijoituksista tutkimuksessa vastataan toteamalla, että vaikka työnormit eivät voikaan olla täysin merkityksettömiä puhuttaessa taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön sijoittajien muiden kuin taloudelliseen yhteistyö- ja kehitysjärjestöön kuuluvien maiden hyväksi koituvista suorien ulkomaisten kokonaissijoitusten tarkastelu antaa aiheen olettaa, ettei työn perusnormeilla ole useimmissa tapauksissa merkittävää vaikutusta. Sijoitusten kohdemaat voivat ehkä panna työnormeja täytäntöön ilman, että niillä olisi kielteisiä vaikutuksia suoriin ulkomaisiin sijoituksiin. sijoituspäätöksistä, Mitä tulee kysymykseen työttömyydestä ja erityisesti huoleen siitä, että kauppa alhaisia työnormeja ylläpitävien maiden kanssa vaikuttaa teollistuneiden maiden kouluttamattomien palkansaajien työttömyyteen ja/tai kasvavaan epätasa-arvoon palkkauksessa, tutkimuksessa osoitetaan, että se kokonaistyöllisyyden vaihtelu, joka liittyy kaupan rakenteen muutoksiin, on todennäköisesti pieni, vaikka tutkijat eivät olekaan päässeet yksimielisyyteen siitä, miten laaja vaikutus sillä on alakohtaiseen työllisyyden kehitykseen suhteessa muiden tekijöiden, esimerkiksi teknologian kehityksen ja institutionaalisten muutosten, vaikutuksiin. 3. Mitä järjestelmiin tulee, eniten ongelmia tuotti Maailman kauppajärjestön asema ja työn perusnormien edistämiseen pyrkivien olemassa olevien järjestelmien tasavertainen tarkastelu (kuten Kansainvälinen työjärjestö) sekä mahdollisten uusien järjestelmien omaksuminen Maailman kauppajärjestössä. Hyväksytyssä lopputekstistä tuodaan esiin taloudellisen yhteistyö-ja kehitysjärjestön jäsenvaltioiden keskuudessa vallitsevat mielipide-erot. 10 työtä edistääkseen Keskustellessaan Pariisissa pidetyssä ministerineuvoston kokouksessa (21 ja 22 päivänä työn perusnormien toukokuuta) ministerit sitoutuivat "jatkamaan toteutumista ympäri maailmaa. He toivottivat taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön kauppaa, työllisyyttä ja työnormeja käsittelevän kertomuksen päätelmät tervetulleiksi todeten niiden lisäävän merkittävästi ymmärrystä aiheesta. Ministerit rohkaisivat jäsenhallituksia keskustelemaan näistä päätelmistä sekä sihteeristön aihetta käsittelevästä analyyttisestä kertomuksesta harkitessaan omia toimiaan; se on suunnattu laajemmalle, muista kuin jäsenistä koostuvalle yleisölle; tämä keskustelu voitaisiin aloittaa muiden kuin jäseniä olevien, voimakkaiden talousjärjestelmien kanssa käytävän, toimintatapoja koskevan vuoropuhelun yhteydessä, jonka ajankohdaksi on suunniteltu tulevaa syksyä. c) Kansainvälisen työjärjestön toimet a^ kansainvälisen kaupan vapautumisen sosiaalisia ulottuvuuksia tutkineen työryhmän toimet Hallintoneuvosto perusti vuonna 1994 kansainvälisen kaupan vapautumisen sosiaalisia ulottuvuuksia tutkivan, kolmikantaisen työryhmän pohtimaan kaikkia "kansainvälisen kaupan vapautumisen sosiaalisiin ulottuvuuksiin liittyviä näkökohtia. " Jo ensimmäisissä kokouksissa, ottaen huomioon kohdatut vaikeudet, ryhmä päätti lopettaa keskustelun kauppapakotteista sekä kansainvälisen kaupan ja työnormien kytkemisen toisiinsa sosiaalisen lausekkeen ja pakotteiden avulla. Viimeisimmän, maaliskuussa 1996 pidetyn kokouksen aikana ryhmä hyväksyi tiettyjä, tulevaa työjärjestystään ja erityisesti talouden maailmanlaajuistumisen seurausten tutkimista koskevia suuntaviivoja suunnitellakseen sopivia toimia myönteisten vaikutusten hyödyntämiseksi ja kielteisten vaikutusten vähentämiseksi. Suunnitteilla oli myös kysely jäsenvaltioille (mikä tehtiinkin myöhemmin) sekä maakohtaisten tutkimusten toimeenpaneminen ja liikeyritysten toimien analysointi muissa kansainvälisissä elimissä kuten taloudellisessa yhteistyö- ja kehitysjärjestössä. Työryhmä seuraa myös lapsityövoiman poistamiseen ja perusnormien ratifiointiin liittyviä aloitteita (katso b). Työryhmän seuraava kokous pidetään marraskuussa 1996 juuri ennen Singaporen ministerikokousta. On merkillepantavaa, että tätä kokousta varten on esitetty mahdollisen julistuksen laatimista. b) Kansainvälisen työjärjestön muiden tahojen toimet lapsityövoima: tällä alueella on havaittavissa tarve uuteen sopimukseen, joka kattaisi lapsityövoiman räikeimmät muodot. Nykyiset sopimukset koskevat itse asiassa vain työssäkäynnin alaikärajaa. Hallintoneuvosto päätti sisällyttää tämän kysymyksen kesäkuussa 1998 pidettävän kansainvälisen työkonferenssin esityslistaan. 11 tutkimaan yksityiskohtaisesti Kansainvälisen Kansainvälisen työjärjestön tvönormipolitiikan tutkiminen : Hallintoneuvoston työryhmä työjärjestön ryhtyi marraskuussa 1995 työnormipolitiikkaa. Hallintoneuvosto alkoi myös tutkia ja tutkii yhä mahdollisuutta ulottaa ammatilliseen yhdistymisoikeuteen jo olemassa olevat valvontajärjestelmät koskemaan pakkotyön ja tasavertaisen kohtelun alueita (hallitukset ja työnantajat eivät kuitenkaan suhtautuneet tähän suopeasti). Lopuksi voidaan vielä todeta, että marraskuussa 1995 käynnistettiin Kansainvälisen työjärjestön perussopimusten ratifioimiseen tähtäävä kampanja lähettämällä kaikille jäsenvaltioille kansainvälisen työtoimiston pääjohtajan kysely, jossa niitä pyydettiin kertomaan esteistä, joita ne olivat kohdanneet mainittujen sopimusten ratifioimisessa. liittyvät, d) G7-maiden työtä käsittelevä konferenssi (1 ja 2 päivänä huhtikuuta 1996 Lillessä) ja G7-maiden huippukokous Lyonissa (28,29 ja 30 päivänä kesäkuuta 1996) Kysymys sosiaalista perusnormeista oli Lillessä juuri pidetyn G7-maiden kokouksen keskustelujen aiheena. Puheenjohtajiston päätelmissä otetaan huomioon, kuinka tärkeää on parantaa työn perusnormeja maailmanlaajuisesti sekä tutkia niiden ja kansainvälisen kaupan välistä suhdetta tarkoituksenmukaisilla keskustelufoorumeilla. Lyonissa pidetyssä G7-maiden huippukokouksessa tämä kysymys nostettiin uudestaan esiin keskusteltaessa Maailman Singaporen ministerikokousta silmällä pitäen. Valtionpäämiehet myönsivät, että tahtoa käsitellä kauppaa ja kansainvälisesti tunnustettuja työnormeja on olemassa. kauppajärjestön laajentamisesta asialistan e) Sosiaalisen kehityksen huippukokous Taloudellisessa yhteistyö- ja kehitysjärjestössä ja Kansainvälisessä työjärjestössä käytyjen keskustelujen kuvauksissa voidaan kiinnittää huomiota tiettyihin suuntaviivoihin. Ensinnäkin näyttää siltä, että ollaan pääsemässä yksimielisyyteen muutamista sellaisista periaatteista, joita voitaisiin nimittää "työn perusnormeiksi". Näiden työnormien voidaan katsoa sisältävän perusihmisoikeudet sellaisina kuin ne on ilmaistu yleisessä julistuksessa, ja ne tunnustetaan niin ollen yleisesti päteviksi. Ne voivat vaikuttaa suoraan työolojen parantumiseen ja muodostaa viitekehyksen muiden normien laatimiselle. Niitä voidaan pitää edellytyksenä sosiaaliselle kehitykselle. r Nämä työnormien periaatteet näkyvät parhaiten Kansainvälisen työjärjestön aiheeseen liittyvissä sopimuksissa. Tämä tunnustettiin Kööpenhaminassa maaliskuussa 1995 pidetyssä Sosiaalisen kehityksen huippukokouksen päätösasiakirjassa, jossa todetaan seuraavaa: "Pyrimme kaikin keinoin turvaamaan laadukkaat työpaikat ja puolustamaan palkansaajien perusoikeuksia ja -etuja ja tarkoituksessa vapaasti edistämään Kansainvälisen työjärjestön tätä aihetta koskevien sopimusten noudattamista, muiden muassa niitä, jotka koskevat yhdistymisvapautta, pakkotyön järjestäytymisoikeutta ja kollektiivista neuvotteluoikeutta sekä syrjinnän kieltämisen periaatetta. " lapsityövoiman kieltämistä, käytön tässä ja 12 f) Työnormien määrittely Sillä, että valtionpäämiehet ja hallitukset ympäri maailmaa tunnustavat nämä työnormit, on suuri merkitys, koska se vahvistaa normien yleispätevää luonnetta lujittaen niiden asemaa perusoikeuksina. Tl Vaikka Yhdistyneet kansakunnat, Kansainvälinen työjärjestö ja muut kansainväliset järjestöt jotkut ovat melko työnormeja, ja ihmisoikeuksia ovat hyväksyneet monia työntekijöiden perusoikeuksia koskeva yksityiskohtaisia, kansainvälinen kauppaa ja keskustelu on viime vuosina keskittynyt yleisesti tunnustettuihin vähimmäisoikeuksiin. Huomiota on erityisesti kiinnitetty orjuuden ja pakkotyön kieltämiseen, yhdistymisvapauteen ja kollektiiviseen neuvotteluoikeuteen, työpaikoilla tapahtuvan syrjinnän poistamiseen sekä lapsityövoiman hyväksikäytön kieltämiseen. sovellettaviksi joista luettuna Orjuus ja pakkotyö kielletään useilla kansainvälisillä asiakirjoilla, mukaan yleismaailmallinen ihmisoikeuksien julistus, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskeva kansainvälinen yleissopimus, vuonna 1926 tehty orjuutta koskeva sopimus sekä myöhemmät täydentävät sopimukset ja ILO:n sopimukset n:o 29 ja 105. Kyseisillä sopimuksilla on vakaa asema kansainvälisessä oikeudessa ja ne ovat osa kansainvälisen oikeuden yleisperiaatteita, joista ei voida poiketa (kansainvälisen oikeuden sitovat säännöt). Yhdistymisvapaus ja oikeus perustaa ammattiyhdistyksiä ja liittyä niihin tunnustetaan yleismaailmallisessa ihmisoikeuksien julistuksessa seka ILO:n perussäännössä. Erityisesti ILO:n sopimuksissa n:o 87 ja 98 sekä vuoden 1966 kansainvälisissä yleissopimuksissa on asiaan liittyviä yksityiskohtaisempia määräyksiä, mukaan lukien määräyksiä kollektiivisesta neuvotteluoikeudesta. Ainakin näissä asiakirjoissa ilmaistut yleisperiaatteet ovat osa kansainvälisen oikeuden yleisperiaatteita. Syrjinnän poistaminen tunnustetaan käytännössä kaikissa kansainvälisissä ihmisoikeuksia koskevissa asiakirjoissa. Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 26 artiklassa on yleinen syrjinnän vastainen lauseke, jota voidaan soveltaa niin taloudellisten oikeuksien kuin sosiaalisten oikeuksien osalta. Lisäksi jokaisessa asiakirjassa, muun muassa yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen 2 artiklassa, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen 2 artiklan 2 kohdassa sekä ILO:n asiaa koskevissa asiakirjoissa, tunnustettujen oikeuksien vastainen syrjintä kielletään. ILO:n sopimus n:o 111 työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä tapahtuvasta syrjinnästä ja ILO:n sopimus n:o 100 samanarvoisesta työstä miehille ja naisille maksettavasta samasta palkasta ovat erityisen merkittäviä tässä yhteydessä. Esimerkiksi tai työmarkkinoilta sukupuolen perusteella olisi ilman muuta vastoin yleistä kansainvälistä oikeutta. jonkun väestönosan sulkeminen rodun Lapsityövoiman hyväksikäytön osalta kansainvälisen ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevan yleissopimuksen 10 artiklan 3 kohdassa ja vuoden 1989 lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen 32 artiklassa määrätään, että lapsia on suojeltava taloudelliselta hyväksikäytöltä ja vaaralliselta tai vahingolliselta työltä. Valtioiden on taloudellisia, sosiaalisia 13 asetettava työhönpääsyn alaikäraja. ILO:n yleissopimus n:o 138 sisältää asiaa koskevia yksityiskohtaisempia määräyksiä. Koska esimerkiksi lasten käyttäminen työvoimana heidän terveydelleen tai kehitykselleen vahingollisessa työssä on selvästi laitonta ja sitä voidaan pitää itse asiassa orjuutena ja pakkotyönä, ILO on aloittanut valmistelut uuden yleissopimuksen tekemiseksi sen selvittämiseksi, mikä on laitonta lapsityövoiman hyväksikäyttöä. 3. Euroopan unionin menettelytavat Mitä keinoja Euroopan unionilla on käytettävissään toimiakseen samansuuntaisesti omassa politiikassaan? Meidän on toimittava laaja-alaisesti, koska erilaiset sosiaaliset ongelmat vaativat Euroopan unionilta erilaisia politiikan välineitä. Esimerkiksi lasten hyväksikäytön osalta meidän on muistettava, että kun pientä vähemmistöä lapsista käytetään hyväksi vientiteollisuudessa, paljon enemmän lapsia tekee työtä maanviljelyksessä tai paikallisissa rakennushankkeissa a) Itsenäiset toimet Unionin uudessa yleisessä tullietuusjärjestelmässä2 on jo nyt otettu huomioon ihmisoikeuksiin liittyvät aiheet ja konkreettisemmin nimenomaan työnormit, mikä on antanut aihetta kahdenlaisiin toimenpiteisiin : Mahdollisuus poistaa myönnetyt etuisuudet kokonaan tai osittain oijuuden tai pakkotyön tapauksessa. Mahdollisuus poistaa tullietuisuus tietynlaisen käyttäytymisen johdosta ei ole itsessään uusi. Se kuuluu erottamattomasti yleisen tullietuusjärjestelmän itsenäiseen luonteeseen, ja sitä onkin sovellettu syrjiviin kauppakäytäntöihin tai vilpilliseen toimintaan. Tässä tapauksessa viitataan täsmällisemmin kaikkien pakkotyön muotojen käyttöön sellaisina kuin ne määritellään 25 päivänä syyskuuta 1926 ja 7 päivänä syyskuuta 1956 tehdyissä Geneven sopimuksissa sekä Kansainvälisen työjärjestön sopimuksissa n:o 29 ja n:o 105. Neuvosto päättää etuuksien poistamisesta komission ehdotuksesta tutkimuksen pohjalta. Tällainen menettelytapa antaa kaikille osapuolille mahdollisuuden esittää omat perustelunsa, kun hallintokomitea on tutkinut asian. Toisenlaiset toimenpiteet liittyvät "erityisiin tukijärjestelmiin", joiden päätarkoitus on auttaa ja edunsaajamaita ympäristöpolitiikan avulla. parantamaan kehityksensä edistyksellisemmän sosiaali- laatua Niinpä työnormien osalta on sovittu, että 1 päivästä 1998 lähtien voidaan myöntää ylimääräisiä etuuksia niitä pyytäville maille, jos ne noudattavat tosiasiassa Kansainvälisen Neuvoston asetus (EY) N:o 1256/96, annettu 20 päivänä kesäkuuta 1996 ja neuvoston asetus (EY)N:o 3281/94, annettu 19 päivänä joulukuuta 1994 14 työjärjestön sopimuksia n:o 87 ja n:o 98 ammatillisesta järjestäytymisoikeudesta kollektiivisesta neuvotteluoikeudesta sekä sen lasten työntekoa koskevaa sopimusta n:o 138. ja Näiden etuuksien (ylimääräinen marginaali) täytäntöönpanon muodoista ja voimakkuudesta päätetään komission antaman kertomuksen perusteella, jossa otetaan huomioon muiden kansainvälisten tahojen kuten Kansainvälisen työjärjestön, Maailman kauppajärjestön ja taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön tutkimusten tulokset. b) Kahdenvälinen yhteistyö kolmansien maiden kanssa Ihmisoikeuksia ja kansanvaltaa koskevien periaatteiden kunnioittaminen ja edistäminen ovat yksi yhteisön kehitysyhteistyöpolitiikan yleistavoitteista. Kahdenvälisten yhteistyösopimuksissa edellytetään taloudellista ja sosiaalista yhteistyötä. suhteiden osalta unionin kolmansien maiden kanssa tekemissä Näin ollen unioni järjestää ja rahoittaa yhteistyössä muiden kansainvälisten elinten kanssa (Maailmanpankki, Kansainvälinen työjärjestö) taloudellisen ja teknisen avun ohjelmia, jotka liittyvät koulutukseen tai naisten osallistumiseen taloudelliseen toimintaan ja jotka voivat koskea seuraavia asioita : a) koulujen rakentaminen; b) ammatillinen koulutus ; c) yläasteen ja lukion opettajien kouluttaminen (jossa naisia usein suositaan); d) "epävirallinen" koulutus (koulunkäynnin hyvin aikaisin keskeyttäneet lapset, aikuiset, maaseudulla tapahtuva opetus). Tätä apua voidaan myöntää joko hallituksille tai valtiosta riippumattomille järjestöille. Ottaen huomioon Kööpenhaminan huippukokouksessa allekirjoitetut sitoumukset unioni voisi ehdottaa, että uusien, esimerkiksi Pakistanin tai Bangladeshin kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti kolmansien maiden kanssa tehtäviin yhteistyösopimuksiin sisällytettäisiin maininta sosiaalisen kehityksen tavoitteista sekä erityinen viittaus tarpeeseen turvata palkansaajien oikeudet ottaen samalla huomioon Kansainvälisen työjärjestön kyseisten välineiden periaatteet, mukaan lukien ne, jotka koskevat pakkotyön ja lapsityövoiman käytön kieltämistä, järjestäytymisoikeutta ja kollektiivista neuvotteluoikeutta sekä syrjimättömyyden periaatetta. Samaan tapaan taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön kehitysyhteistyökomitean vuonna 1995 antama "julkilausuma uuden kehityksen maailmanlaajuisesta kumppanuudesta" määrittelee strategian, jonka tavoitteena on yhdistää tehokkaimmat keinot lapsityövoiman käytön lopettamiseksi : ensinnäkin on taisteltava köyhyyttä vastaan (toimien jopa perheen tasolla), ja lisäksi on sijoitettava koulutukseen, luotava työmahdollisuuksia aikuisille, edistettävä naisten osallistumista talouden kehittämiseen. Samassa yhteydessä kansainvälinen työtoimisto esitti ajatuksen, että lasten koulunkäynnin takia tuloja menettäville perheille voitaisiin myöntää korvauksia. Viittaus ihmisoikeuksiin 15 Euroopan unioni harjoittaa ihmisoikeuksia ja perusvapauksia koskevaa politiikkaa, johon sisältyy monia toimia ulkosuhteiden alalla. Komissio on tämän mukaisesti julkaissut marraskuussa 1995 ihmisoikeuspolitiikan ulkoiset näkökohdat: Roomasta Maastrichtiin ja siitä eteenpäin". tiedonannon "Euroopan unioni ja Erityisesti suhteissa kolmansiin maihin on otettava käyttöön lauseke, jossa ihmisoikeudet määriteltäisiin olennaiseksi osaksi yhteisön ja kolmansien maiden välisiä sopimuksia. Tässä lausekkeessa ei viitata pelkästään kansalaisoikeuksiin ja poliittisiin oikeuksiin, vaan myös kehitykseen, taloudellisiin, sosiaalisiin ja sivistyksellisiin oikeuksiin. Komissio on kehittänyt edelleen kyseistä lauseketta toukokuussa 1995 antamassaan tiedonannossa "Kansanvallan periaatteiden ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa". ihmisoikeuksien kunnioittamisen huomioonottamisesta yhteisön ja 4. Monenvälisen toiminnan alueet Vähättelemättä niiden kansainvälisten elinten osuutta, jotka voivat poliittisen vuoropuhelun kautta vaikuttaa epäsuorasti työn perusnormien edistämiseen, tässä asiakirjassa keskitytään kuitenkin ennen kaikkea seuraaviin elimiin: Kansainvälinen työjärjestö, joka näyttää periaatteidensa puolesta sopivimmalta elimeltä tutkimaan kysymystä työnormien edistämisestä. Maailman kauppajärjestö, joka toimii kaupan ja työnormien välisestä suhteesta käytävän keskustelun foorumina. edistäminen Työnormien työjärjestön itse valvontajärjestelmien vahvistamista ja tehokkuuden lisäämistä. Voidaanko toisaalta kaupan vapautumisen yhteydessä välttyä monenvälisen kaupallisen järjestelmän politisoitumiselta ja samalla jättää ihmisoikeuksien loukkaukset täysin huomiotta? asiassa Kansainvälisen edellyttää Tämä kysymys on sitäkin merkityksellisempi, jos otetaan huomioon taloudellisen kehityksen, kaupan vapautumisen ja sosiaalisen edistyksen välinen vuorovaikutus sellaisena kuin se kuvataan taloudellisen yhteistyö- ja kehitysjärjestön sekä Kansainvälisen työjärjestön tutkimuksissa. Kaupan vapautuminen vaikuttaa myönteisesti taloudelliseen kehitykseen ja siten myös elinolosuhteiden paranemiseen, kun taas keinotekoisesti alhaisella tasolla pidetyt sosiaaliset olot ovat kasvun este. a) Kansainvälisen työjärjestön aseman vahvistaminen Kansainvälisellä työjärjestöllä on käytettävissään järjestelmiä, joilla se valvoo, että kansainvälisiä työtä koskevia sopimuksia noudatetaan. Sopimusten ja suositusten soveltamista valvova asiantuntijakomitea tutkii jäsenvaltioiden määräajoin antamat kertomukset, jotka koskevat niiden ratifioimien sopimusten täytäntöönpanoa. Tämän komitean päätelmiä pohditaan järjestäytymisvapautta käsittelevällä komitealla on valtuudet tutkia kaikkia Kansainvälisen työjärjestön jäseniä koskevia tapauksia, olivat ne ratifioineet alan sopimukset tai eivät. Lopuksi voidaan todeta, työkonferenssissa. Ammatillista kansainvälisessä 16 että Kansainvälisen työjärjestön perussäännössä annetaan mahdollisuus valitusmenettelyyn (minkä tahansa Kansainvälisen työjärjestön kolmikantaisen jäsenen aloitteesta) tapauksessa, jossa jokin jäsenvaltio ei toimeenpane ratifioimaansa sopimusta tyydyttävällä tavalla. Tämä menettely voi johtaa tutkimuskomission perustamiseen. On kuitenkin painotettava, ettei mihinkään näistä menettelytavoista liity pakotteita. Kansainvälisellä työjärjestöllä on käytettävissään kannustuskeinoja kuten vuoropuhelu asianomaisen maan kanssa sekä tekninen apu. Kansainvälinen työjärjestö on kehittänyt myös erityisen lapsityövoiman käytön vähittäiseen poistamiseen tähtäävän ohjelman (IPEC). Kansainvälisen työjärjestön järjestelmä perustuu siis vapaaehtoisuuteen ja suostutteluun. Käytetyillä järjestelmillä on moraalinen vaikutus (erityisesti yleiseen mielipiteeseen) pakon sijaan. Hallitusten ja työmarkkinaosapuolten harjoittama painostus on myös hyvin tärkeää. Kansainvälisessä työjärjestössä on jo alettu pohtia järjestön aseman tehostamiseen tähtääviä toimia. Kaikissa eurooppalaisissa strategioissa, joiden tavoitteena on käsitellä työnormeja, on otettava huomioon tämä pohdinta, josta seuraavassa on muutamia osia: Ensinnäkin Kansainvälistä työjärjestöä olisi tuettava sen vuoropuhelussa ja suhteissa hallituksiin sekä sen tekniseen apuun liittyvissä toimissa, erityisesti IPEC-ohjelmassa, jota varten tarvitaan taloudellisia voimavaroja. On kannatettava periaatetta, jonka mukaan työn perusnormien kunnioittamisesta tulee kaikkien järjestön jäsenten itsestään selvä velvoite riippumatta siitä, ovatko ne ratifioineet asianomaiset sopimukset vai eivät. Toisin sanoen on vaadittava samanlaista menettelyä, joka on jo olemassa yhdistymisvapauden osalta ja joka mahdollistaa tutkimuksen aloittamisen ilman asianomaisen hallituksen ennakolta antamaa suostumusta. On käsiteltävä keskitetymmin ongelmia, jotka liittyvät lapsityövoiman käytön räikeimpiin muotoihin. Kansainvälinen työjärjestö aikoo vuonna 1998 keskittyä siihen, mikä olisi paras tapa tehdä tutkimuksia ja laatia kertomuksia, mutta tarkoituksena on myös työstää lasten koulunkäyntiin kannustavia järjestelmiä (suora apu perheille, ilmainen kouluruokailu). Sopimusten ratifiointeja on lisättävä. Kansainvälinen työtoimisto on jo käynnistänyt ratifiointikampanjan pyytämällä hallituksia ratifioimaan nämä sopimukset tai selvittämään, miksi ne eivät voi tehdä sitä. Muutkin toimet ovat mahdollisia, kuten esimerkiksi: Viranomaisten tai yksityisen alan alulle panemat, "hyvien toimintatapojen luetteloimiseen" liittyvät toimet. Tässä kannattaa muistaa se vapaaehtoisuuteen perustuva toimintatapa, jonka Euroopan unioni esitti Etelä-Afrikassa toimiville eurooppalaisyrityksille sekä ne muutamien yksityisten yritysten toimintatavat, jotka liittyvät näiden yritysten omiin työtä koskeviin sääntöihin tai perusteisiin, joilla ne valitsevat sijoitustensa kohdemaat taikka niihin olosuhteisiin, joita ne edellyttävät alihankkijoiltaan. Monikansallisia yhtiöitä koskevan harjoittaman kolmikantaisen periaatejulistuksen kansainvälisen työtoimiston ja 17 sosiaalipolitiikan avoimemmiksi ja niistä saatujen kokemusten hyödyntämiseksi. lisäksi voitaisiin harkita toimia näiden aloitteiden saattamiseksi On tutkittava, mikä voisi olla Kansainvälisen työjärjestön asiantuntijaosuus sosiaalisen merkinnän (social labeling) käsitteen kohdalla. Sosiaaliseen merkintään liittyvät yksityiset aloitteet ovat lisääntymässä, ja on jo olemassa ohjelmia, joissa pyritään kertomaan kuluttajalle, että hänelle tarjottu tuote on valmistettu sosiaalisesti tarkoituksenmukaisissa oloissa. Vaikka kansainvälinen työtoimisto ei kehittäisikään omia sosiaalisen merkinnän ohjelmia, se voisi osallistua niihin antamalla teknistä apua ollen kuitenkin samalla valppaana sen varalta, etteivät aloitteet muutu protektionistisiksi. Maailman kauppajärjestön säännöt ovat myös tärkeitä tässä yhteydessä. b) Maailman kauppajärjestön tehtävä Marrakeshin kokouksesta ja sosiaalisen edistyksen keskinäistä riippuvuutta on pohdittu syvällisesti kansainvälisissä elimissä. Tässä yhteydessä ovat seuraavat näkökohdat osoittautuneet paljastaviksi: lähtien kaupan vapautumisen, taloudellisen kehityksen monenvälisen kaupallisen tavoitteiden lähentyminen, järjestelmän ja työnormien edistämiseen liittyvien monenvälinen lähestymistapa sellaisiin itsenäisiin kauppapolitiikkoihin, jotka liittyvät työnormien edistämiseen, ja työn perusnormien noudattamisen vaikutukset kansainväliseen' kilpailukykyyn, erityisesti kehitysmaissa. (i) Tavoitteiden lähentyminen Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen/Maailman kauppajärjestön nykyisessä tekstissä vain 20 artiklan e kohdassa yhdistetään pakkotyö ja kaupan rajoitukset ja valtuutetaan sopimuspuoli asettamaan pakkotyönä valmistetuille tuotteille pakotteita tai vahvistamaan niitä. Lisäksi 20 artiklassa täsmennetään, että näitä toimenpiteitä ei saa soveltaa siten, että niistä muodostuu mielivaltaisesti syrjiviä tai epäoikeudenmukaisia sellaisten osapuolten välillä, joiden olosuhteet ovat samanlaiset, eikä niistä saa muodostua peiteltyä kaupan estettä. Edellä mainitun 20 artiklan määräysten lähestymistapa on "rajoittava": se sallii kauppaa rajoittavat järjestelyt. Tällaisessa lähestymistavassa on vaarana, että sitä aletaan käyttää protektionististen pyrkimysten välineenä, mikä olisi ristiriidassa työn perusnormien edistämisen kanssa. Itse asiassa taloudellinen kehitys, kaupan kasvu ja sosiaalinen edistys ovat toisiaan vahvistavia ja siksi on käytettävä kauppaa vapauttavia eikä sitä rajoittavia keinoja. 18 Tällä perusteella monenvälisen kaupallisen järjestelmän tavoitteet eivät näytä olevan ristiriidassa työn perusnormien edistämisen kanssa. On muistettava, että pääasiassa samat valtiot ovat sekä Maailman kauppajärjestön, Yhdistyneiden kansakuntien että Kansainvälisen työjärjestön jäseniä; voisi jopa ajatella, että ne periaatteet, joihin valtiot ovat näin vapaaehtoisesti sitoutuneet, ovat toisiaan täydentäviä. sopimuksella, Marrakeshin jolla kauppajärjestö perustettiin, vahvistetaan kaupan vapautumisen, taloudellisen kehityksen ja sosiaalisen edistyksen välisen vuorovaikutuksen olemassaolo, koska sopimuspuolet ovat käyttäneet tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen johdantotekstiä myöntäessään, että "niiden kauppa- ja taloussuhteiden on suuntauduttava elintason nostamiseen, täystyöllisyyteen ja korkeisiin ja yhä kasvaviin todellisiin tuloihin sekä tehokkaaseen kysyntään. " Lopuksi voidaan todeta, että koska kaupan vapautuminen ja yksilöllinen vapaus neuvotella ja tehdä sopimuksia liittyvät toisiinsa, on välttämätöntä yhdistää siihen työntekijöiden vapaus neuvotella omista työ- ja elinoloistaan. Jo Havannan sopimuksessa (liite III) viitattiin epäoikeudenmukaisiin työoloihin ja vaadittiin erityisesti vientiin tarkoitettuja tuotteita koskevien työnormien kehittämistä. Tullitariffeja ja kauppaa koskevassa yleissopimuksessa rajoituttiin alun perin vain tariffeja koskeviin näkökohtiin sopimuksen kattaessa pelkästään kauppatavarat, ja vasta Tokion kierroksella tunnustettiin muiden kuin tariffeihin liittyvien toimenpiteiden vaikutus kauppaan, mikä mahdollisti neuvottelut muun muassa valtiontukia, tuontilisenssejä ja tullausarvoa koskevista säännöistä ja laajensi näin tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen soveltamisalaa tariffinäkökohtien ulkopuolelle. Uruguayn kierroksen päättyessä alkoi uusi aikakausi. Maailman kauppajärjestö eroaa olennaisesti tullitariffeja ja kauppaa koskevasta yleissopimuksesta, ei ainoastaan siksi, että sen laajennettu kattamaan muutakin kuin palvelut, vaan myös soveltamisalaa on institutionaaliselta kannalta. Maailman kauppajärjestö on itse asiassa enemmän kuin sopimuspuolten välinen sääntökokonaisuus; se muodostaa yhteisen institutionaalisen viitekehyksen kaikelle kauppaa koskevalle keskustelulle3. Näin ollen kaupan ja kansainvälisesti tunnustettujen työnormien välistä suhdetta tutkivan työryhmän perustaminen ei ilman eri toimenpiteitä johda seuraamuksiin kaupan eri aloilla. Toisaalta Maailman kauppajärjestön viitekehyksessä perustettavaa työryhmää ei saa pitää vaihtoehtona Kansainvälisen työjärjestön vahvistamiselle. Kysymys on pikemminkin kahdesta toisiaan täydentävästä menettelytavasta, erityisesti kun otetaan huomioon Kansainvälisen työjärjestön kansainvälinen asema niin lakeja säätävänä elimenä kuin myös valvontaelimenä. 3 Lainaus Marrakeshin sopimuksesta, jolla Maailman kauppajärjestö perustettiin, 3 artikla, sivu 1 : "Maailman kauppajärjestö osallistuu sopimusten liittyvien täytäntöönpanoon, hallintoon ja toimintaan ja edistää niissä esitettyjen tavoitteiden toteuttamista. " sekä monenvälisten kauppaan sopimuksen tämän 19 (ii) monenvälisen viitekehyksen tarpeellisuus sitten itsenäisestä etuuksiin Taloudellinen ja poliittinen todellisuus sisältää esimerkkejä kaupan ja työnormien välisestä suhteesta, oli kyse (yleinen tullietuusjärjestelmä - Yhdysvallat/Euroopan unioni) tai alueellisesta yhdentymisestä (Pohjois-Atlantin vapaakauppa-alue, NAFTA). Näissä itsenäisissä, kahdenvälisissä tai monenvälisissä toimissa käytetään erilaisia perusteita ja toimenpiteitä; näistä muodostuu vähitellen kokoelma standardeja, jotka eivät ole aina yhtenäisiä tai sopusoinnussa kaupan vapautumisen periaatteiden kanssa. liittyvästä politiikasta Ei myöskään voida sivuuttaa sitä painostusta, jonka lähteenä on yleinen mielipide ja yhä kasvava huoli kaikkialla maailmassa vallitsevien työolojen humanitäärisistä näkökohdista ja joka kohdistuu viranomaisiin vaatien näitä muun muassa rajoittamaan tavaroiden tuontia. Tämä painostus ilmenee myös kuluttajajärjestöjen aloitteissa, jotka voivat perustua sosiaalisen merkinnän tuotteiden boikotoimiseen. Tunnettu esimerkki ensin mainitusta tapauksesta on "Rugmark Foundation", joka jakaa "sosiaalisia" takuutodistuksia käsinkudottuja mattoja valmistaville yrityksille. Toisena keinona käytetyssä tuotteiden boikotoinnissa on vaarana, että joudutaan protektionististen pyrkimysten välineeksi, mikäli paikalliset yritykset valmistavat samanlaisia tuotteita. tiettyä alkuperää olevien labeling) menettelyyn (social tai On painotettava, että yksityinen ala on jo alkanut reagoida, ja tietyt yritykset (erityisesti vaate- ja jalkinealalla) ovat ottaneet käyttöön sääntöjä, jotka liittyvät tyonomieihin ja joita ne edellyttävät tytäryhtiöidensä tai alihankkijoittensa noudattavan. Ilman monenvälistä viitekehystä kaupan ja työnormien välisissä suhteissa on vaara, että toteutetaan yksipuolisia kauppaan liittyviä toimenpiteitä, jotka voivat pelkästään heikentää Uruguayn kierroksella saavutettuja, kaupan vapautumiseen liittyviä edistysaskelia. Tulevina vuosina Maailman kauppajärjestön on vahvistettava asemaansa kauppajärjestelmän hoitajana. Tämä tehtävä olisi vaikeampi, jos Maailman kauppajärjestö joutuisi vastatusten sellaisten yksipuolisten kauppaan liittyvien rajoitusten kanssa, jotka eivät olisi yhteensopivia monenvälisten sääntöjen kanssa ja joista aiheutuisi jatkuvia ristiriitoja, minkä seurauksena tämän järjestön uskottavuus olisi vaarassa kärsiä. (iii) Vaikutukset kilpailukykyyn sekä kehitysmaihin Kehitysmaiden näkökulmasta Maailman kauppajärjestössä käyty keskustelu työnormeista on kehittyneiden maiden yritys painostaa niitä kauppaan liittyvien kostotoimien uhalla omaksumaan työnormeja ja palkkoja, jotka ovat epäsuhtaisia niiden kehitystasoon nähden. Tästä seuraisi, että jokin niiden suhteellisista eduista häviäisi tai että teollistuneet talousjärjestelmät voisivat työnormeihin vedoten pystyttää protektionistisia kaupan esteitä huonoimmin menestyville talouden alueille. Niinpä keskustelu muuttuu usein pohjoisen ja etelän, korkean palkkatason ja alhaisen palkkatason maiden väliseksi ristiriidaksi, mikä mutkistaa ongelmaa entisestään ja tekee 20 vaikeaksi kauppajärjestössä voitaisiin aloittaa keskustelu aiheesta. saavuttaa poliittinen yksimielisyys, joka vaaditaan, jotta Maailman On siis tärkeää lieventää kehitysmaiden huolta täsmentämällä, että tavoitteena ei ole heikentää niiden kilpailuasemaa kansainvälisillä markkinoilla, ja antaa niille takuu protektionistisia rikkomuksia vastaan. Ensimmäinen takuu on mahdollisuus rajata keskustelu pelkästään työn perusnormeihin, mikä tekee palkkaeroja koskevan keskustelun tarpeettomaksi. Tämä mahdollisuus on sitäkin merkittävämpi, jos muistetaan taloudellisessa yhteistyö- ja kehitysjärjestössä tehdyn tutkimuksen tuloksia, joiden mukaan "kehitysmaiden pelolla siitä, että työn perusnormien noudattaminen vaikuttaa niiden kilpailukykyyn, ei ole perusteita. On päin vastoin teoreettisesti mahdollista, että näiden normien noudattaminen vahvistaa pitkällä aikavälillä kaikkien maiden taloudellista suoritusta. " Monenvälisessä viitekehyksessä käyty, kaikkia näkökohtia koskeva keskustelu on lisätakuu protektionistisia pyrkimyksiä vastaan ottaen myös huomioon kaikki hallitusten tai yksityisen alan tekemät tämänsuuntaiset itsenäiset aloitteet. Lopuksi voidaan todeta, että Maailman kauppajärjestössä ei ole riittävää asiantuntemusta työn perusnormien alueella, minkä vuoksi sen on yhteensovitettava toimintansa Kansainvälisen työjärjestön kanssa. Päätelmät Euroopan unioni on perinteisesti kuulunut maailman ihmisoikeustyön liikkeellepaneviin voimiin. Sillä on historiallinen vastuu, mikä näkyy sen kumppaneiden odotuksista ja toiveista. Euroopan unioni vastaa niihin käytössään olevin keinoin sekä ulkopolitiikallaan että kehitysapupolitiikallaan. ilmaisemista}! liittyvät pakkotyön Tällä hetkellä ollaan pääsemässä kansainväliseen yksimielisyyteen siitä, että on tarpeen edistää tiettyjä työtä koskevia, perustaviksi luokiteltuja normeja, joita pidetään yleispätevinä ja joiden katsotaan käsittävän ihmisoikeuksiin liittyviä näkökohtia. Kysymys on normeista, jotka lapsityövoiman käytön lakkauttamiseen sekä ammatilliseen järjestäytymisvapauteen, kollektiiviseen neuvotteluoikeuteen poistamiseen, sekä työssäkäyntiin liittyvän syrjinnän lakkauttamiseen. Unionin jäsenvaltiot ovat arvioineet komiteassa 113, että kannattaisi tutkia mahdollisuutta käsitellä Maailman kauppajärjestössä näiden normien edistämistä. ja orjuuden Olisi säilytettävä tasapaino sen välillä, että vahvistetaan Kansainvälisen työjärjestön asemaa, jonka asiantuntemus työnormien alueella on kiistaton, ja sen välillä, että aloitetaan aihetta koskeva keskustelu Maailman kauppajärjestössä. Maailman kauppajärjestö kunnioittaa merkittävällä tavalla kehitysmaiden nauttimia suhteellisia etuja ja niiden oikeutta määritellä kansalliset politiikkansa. Tämän kysymyksen 21 tarkastelu Maailman kauppajärjestössä on myös välttämätöntä vapaakaupan kehityksen edistämiseksi tai yksityisten aloitteiden ja joilla on vaarana joutua protektionististen pyrkimysten väärinkäytön vähentämiseksi, välineeksi sellaisten yksipuolisten toimenpiteiden ja kauppaa koskevan yleissopimuksen Maailman kauppajärjestössä käytävän keskustelun lähtökohta olisi monenvälisen kaupallisen järjestelmän ja työnormien edistämiseen liittyvien tavoitteiden läheneminen, kuten käy ilmi jota käytettiin tullitariffeja Marrakeshin sopimuksessa ja jossa vahvistetaan kaupan vapautumisen, taloudellisen kehityksen ja sosiaalisen edistyksen välinen suhde. Niinpä kauppaa on alettava kehittää avoimessa ja tasavertaisuuteen perustuvassa monenvälisessä järjestelmässä sen sijaan, että sille asetettaisiin rajoituksia. johdantotekstistä, Tämän analyysin perusteella unionin selvänä tavoitteena olisi oltava sosiaalisten kysymysten sisällyttäminen Maailman kauppajärjestön työohjelmaan. Komissio ehdottaa neuvostolle, että Singaporen ministerikokouksessa käsiteltäisiin sellaisen työryhmän perustamista, jonka tehtävänä olisi tutkia monenvälisen kauppajärjestelmän ja työn perusnormien välistä suhdetta sekä niitä alueita, joilla Maailman kauppajärjestö voisi vaikuttaa yhteistyössä muiden kansainvälisten elinten kanssa näiden normien edistämiseksi. Komissio ehdottaa neuvostolle myös kirjallisen selonteon hyväksymistä, jossa esitettäisiin Euroopan unionin kanta näihin asioihin, ja sen pikaista kirjaamista GerieveSsä. LIITE I WTO:n ministerikokous - Singapore 1996 Työn perusnormit ja monenvälinen kauppajärjestelmä Sopimuksen perusosat Epävirallinen asiakirja Yhdysvaltain valtuuskunnalta 15. toukokuuta 1996 1. on tehtävässä vahvistaisi kaikkien maiden jäsenet hyödyntää toteuttamista. Ottaen huomioon, että todennäköisesti Singaporessa sopimuksessa palautetaan mieliin monenvälisen kauppajärjestelmän tavoitteet ja tarve edistää kansainvälisesti tunnustettujen työn työn perusnormien perusnormien taloudellista edistäminen tunnustavat suorituskykyä, WTO:n jonka kauppajärjestelmän tarjoutuva tarkoituksena vahvistamiseksi ja sen kannatuksen lisäämiseksi entisestään. Samanaikaisesti ja samassa ja jäsenet syrjimättömälle kauppajärjestelmälle, lupaavat jatkaa kaupan vapauttamista ja välttää protektionistisia toimia tai toimia, joissa asetetaan kyseenalaisiksi WTO:n jäsenten oikeutetut suhteelliset edut. Tällainen monenvälinen poliittinen julistus ei itsessään loisi uusia tai täytäntöön pantavaksi tarkoitettuja WTO-oikeuksia tai - yhtenäisyyden julkilausuma velvollisuuksia. Marrakeshin saavuttamisesta maailmanlaajuisessa talouspolitiikassa on yksi mahdollinen malli. julistuksessa WTO:n tukensa avoimelle tämän tilaisuus julistuksessa, suuremman toistavat 2. Singaporen julistus rajoitettaisiin koskemaan pelkästään työn perusnormeja, jotka perustuvat seuraaviin WTO:n jäsenten Yhdistyneissä kansakunnissa ja muissa monenvälisissä toimielimissä hyväksymiin ihmisoikeusnormeihin: * yhdistymisvapaus * järjestäytymisvapaus ja kollektiivinen neuvotteluoikeus * pakkotyön kieltäminen * lapsityövoiman eri muotojen poistaminen * työssäkäyntiin liittyvän syrjinnän lakkauttaminen Käsiteltävien työnormien rajoittaminen edellä esitettyihin vähentänee WTO:n jäsenten huolta siitä, että asian esille ottaminen voisi johtaa palkkaeroja koskevaan taloudelliseen keskusteluun. 3. Singaporen sopimuksella olisi käynnistettävä WTO:n puitteissa suoritettava seurantatutkimus, jossa WTO:n asettama työryhmä selvittäisi WTO:n tavoitteiden ja määräysten yhteydet työn perusnormeihin sekä muiden järjestöjen, lähinnä ILO:n, vastaavan toiminnan ja mahdollisuudet WTO:n ja muiden toimielinten tuloksia olisi käsiteltävä yhteistyön myöhemmin pidettävässä ministerikokouksessa, jossa asiaa tarkasteltaisiin siltä tällä alalla. Työryhmän lisäämiseen <^L pohjalta, miten WTO voisi edistää työn perusnormien noudattamista ja avustaa tarvittavien yksityiskohtaisten sääntöjen määrittämisessä pyrkiessään avoimen ja syrjimättömän kauppajärjestelmän säilyttämiseen. ^ 13. toukokuuta 1996 TYÖN PERUSNORMIEN EDISTÄMINEN KANSAINVÄLISEN KAUPAN YHTEYDESSÄ - Norjan näkemys Norja on vahvasti sitoutunut edistämään kansainvälisesti tunnustettuja työnormeja, nimittäin yhdistymisvapautta, järjestäytymisoikeutta, kollektiivista neuvotteluoikeutta, pakkotyön kieltämistä, lapsityövoiman hyväksikäytön eri muotojen poistamista sekä työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä tapahtuvan syrjinnän kieltämistä. Vaikka päävastuu näiden normien edistämisessä on kansallisilla hallituksilla ja työmarkkinaosapuolilla, kansainvälinen yhteisö jakaa vastuun edistyksen valvonnasta ja avustaa pyrkimyksiä näiden normien parantamiseksi. Talouden maailmanlaajuistuminen ja avoimempi ja dynaamisempi kansainvälinen kauppajärjestelmä ovat kohdistaneet huomion uudella tavalla työnormeihin kaupan yhteydessä. Kauppaa pidetään sekä keinona parantaa työnormeja kaupan avulla tapahtuvan talouskasvun kautta että sellaisen kansainvälisen vuorovaikutuksen alueena, joka perustuu yhteiseen velvoitteeseen kunnioittaa ja edistää perusihmisoikeuksia, joihin kyseiset työnormit kuuluvat keskeisenä osana. työnormien Äskettäin tehdyssä OECD:n tutkimuksessa todetaan, että kauppa on yhteydessä työnormien paranemiseen. Norja on kiinnostunut tutkimuksen seurannasta, jossa mukaan keskusteluun parantamisesta mahdollisimman maailmanlaajuisesti otettaisiin enemmän maita ja erityisesti kehitysmaita, ja jossa käsiteltäisiin kaupan osuutta siinä. Tutkimuksen ja sen johtopäätösten esittelemiseksi Norja on esittänyt sellaisen työryhmän perustamista OECDissä, johon voisivat osallistua myös OECD:hen kuulumattomat maat. Kyseinen keskustelu voisi tukea ILO:n jatkuvia pyrkimyksiä parantaa työnormeja koskevien yleissopimusten, mukaan lukien uusi yleissopimus lapsityövoimasta, valvontaa ja täytäntöönpanoa. tehokkaasta tunnustetaan yksipuolisten kaupallisten Norja on halukas neuvottelemaan WTO:n yhteydessä näiden kysymysten selvittämiseksi ja niiden mahdolliseksi käsittelemiseksi WTO:n toimivaltaan kuuluvalla alalla. Tässä yhteydessä toimenpiteiden käyttöönoton estämisen tärkeys. Muiden kansainvälisten järjestöjen tekemän työn huomioon ottava keskustelu WTO:ssa voisi käsittää pyrkimykset parantaa työnormeja, jotka ovat keskeinen osa talouskasvua ja lisääntyvää kauppaa koskevaa strategiaa. Se voisi myös auttaa häivyttämään uskoa siihen, että alhaiset työnormit tuovat kauppaetuja. Läheiset yhteydet kansallisten ja alueellisten työvoiman tutkimuslaitosten kesken voisivat myös myötävaikuttaa tämän alan sovinnolliseen keskusteluun. Norjan mielestä sovinnollinen keskustelu, johon ottavat osaa kaikki asianosaiset ja jossa otetaan huomioon kaikki tehokkaat keinot kansallisten pyrkimysten avustamiseksi ^ työnormien asteittaisessa parantamisessa, olisi paras keino kyseisten normien tason nostamisessa maailmanlaajuisesti ja parantaisi samalla ihmisten hyvinvointia. WTO:n puolestaan olisi voisi myötävaikuttaa näiden tavoitteiden saavuttamiseen. tarkasteltava, kuinka monenvälinen kauppajärjestelmä Is* EXTRAIT OU LIVRE BLANC LIITE II (f) Improve competitiveness ! Trade and economic policies cannot sub stitute for the development by business both of saleable products and of the means to deliver them to world markets on time and at the cost and quality needed. As to social costs, the fear of so-called social dumping would be misplaced if it related to a belief that in certain countries the level of social protection is kept artificially low in order to gain a competitive advantage elsewhere. We should not accept too simple a picture : of high-wage industrial countries and low- \ wage developing countries. Differences in • worker wages alone can be misleading. It is true that modern technology spreads much | faster and more easily than in the past to different areas of the world. But poorer education, lower skill levels, lower levels of t capital investment overall and inadequate ' infrastructure can all offset the possible advantage to be derived from low wages. in competing with This is not to say that the Community has no difficulty labour- abundant countries. But European competi tiveness is falling not principally because of the impact of international social cost dif ferentials in some sectors, but because we ourselves suffer structural distortions in Europe. In developing countries, more ela borate social protection becomes a gener ally held political objective as national income rises to a level where those objec tives are attainable. In the long run, a major part of the solution will consist in helping these countries to set up the conditions nec essary for the development of domestic demand and rise in the standard of living. I The search for greater competitiveness both by trade and other policies does not imply that social protection should be under mined in Europe or ignored abroad. We are rightly proud of our record in this respect, which compares with the best in the world, and we are right to remain com mitted to establishing Evropean-wide stan dards for social protection wherever appro- , priate. The Community and its Member States can take every opportunity to raise with the countries concerned the need to bring for ward their own legal changes. We can encourage this by positive measures, for instance by providing legal advice or tech nical cooperation where required. These are legitimate objectives of development aid and economic cooperation. But trade policy is not an instrument for the achievement of those objectives. j We nghtly object to unilateral action by 1 others to impose on Europe their view of how the world should be run. The interna tional organizations responsible for multi lateral rules must themselves judge Com munity compliance with these rules. The to judging same principle must apply others' compliance. There are three fronts on which to act: (i) Inform better the current Community debates on social dumping, explaining why the Community wants multilateral rule-making and should not allow indi vidual countries to set up as the unilat eral judge of others' domestic laws or of others' compliance with interna tional agreements; (ii) Develop a positive Community econ omic cooperation policy to increase social standards worldwide but without introducing unilateral trade discrimi- nation as a lever; j' ; i(iii) Prepare for the discussions that will be necessary, in the International Labour ; Organization and elsewhere, after the j to Uruguay Round, of how best i strengthen compliance with current ) and future agreements in the field of i social policy. i 7& LIITE III Yhdistyneiden kansakuntien kauppa- ja tvöllisvvskonferenssi - Havanna, huhtikuu 1948 - 7 artikla, sivu 7 Kohtuulliset työnormit 1. 2. 3. Jäsenet tunnustavat, että työllisyyttä koskevien toimenpiteiden yhteydessä on otettava täysin huomioon hallitusten välisissä julistuksissa, yleissopimuksissa ja muissa sopimuksissa sovitut työntekijöiden oikeudet. Ne tunnustavat, että kaikkien maiden yhteisen edun mukaista on saavuttaa ja ylläpitää tuottavuutta koskevia kohtuullisia työnormeja ja tuottavuuden mahdollistaessa korottaa palkkoja ja parantaa työoloja. Jäsenet tunnustavat, että kohtuuttomat työolot, erityisesti vientiin tarkoitetussa tuotannossa, vaikeuttavat kansainvälistä kauppaa ja jokaisen jäsenen on näin ollen toteutettava tarkoituksenmukaiset ja sopivat toimenpiteet sellaisten työolojen poistamiseksi alueeltaan. Kansainväliseen työjärjestöön myös kuuluvat jäsenet toimivat yhteistyössä kyseisen järjestön kanssa näiden toimenpiteiden toteuttamiseksi. Kaikissa sellaisissa työnormeihin liittyvissä kysymyksissä, jofla voidaan antaa sen käsiteltäväksi artiklan 94 ja 95 mukaisesti, kyseisen järjestön on neuvoteltava ja tehtävä yhteistyötä Kansainvälisen työjärjestön kanssa. \~h ISSN 1024-4492 KOM(96) 402 lopullinen ASIAKIRJAT FI 02 04 05 11 Luettelonumero : CB-CO-96-416-FI-C ISBN 92-78-07881-6 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg ÏK


title: 388 R 4254 : Council Regulation (EEC) No 4254/88 of 19 December 1988 laying down provisions for implementing Regulation (EEC) No 2052/88 as regards the European Regional Development Fund(OJ No L 374, 31.12.1988, p. 15).,388 R 4254 : Reglamento (CEE) N̊ 4254/88 del Consejo de 19 de diciembre de 1988 por el que se aprueban disposiciones de aplicación del Reglamento (CEE) n̊ 2052/88, en lo relativo al Fondo Europeo de Desarrollo Regional(DO n̊ L 374 de 31.12.1988, p. 15).,388 R 4254 : Regolamento (CEE) n. 4254/88 del Consiglio del 19 dicembre 1988 recante disposizioni di applicazione del regolamento (CEE) n. 2052/88 per quanto riguarda il Fondo europeo di sviluppo regionale(GU n. L 374 del 31.12.1988, pag. 15).,388 R 4254 : Regulamento (CEE) N̊4254/88 do Conselho de 19 de Dezembro de 1988 que establece as regras de execução do Regulamento (CEE) n̊2052/88 no que respeita ao Fundo Europeu de Desenvolvimento Regional(JO n̊ L 374 de 31.12.1988, p. 15).,388 R 4254 : Rådets forordning (EØF) nr. 4254/88 af 19. december 1988 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt angår Den Europæiske Fond for Regionaludvikling(EFT nr. L 374 af 31.12.1988, s. 15).,388 R 4254 : Règlement (CEE) n̊ 4254/88 du Conseil du 19 décembre 1988 portant dispositions d'application du règlement (CEE) n̊ 2052/88 en ce qui concerne le Fonds européen de développement régional(JO n̊ L 374 du 31.12.1988, p. 15).,388 R 4254 : Verordening (EEG) Nr. 4254/88 van de Raad van 19 december 1988 tot vaststelling van toepassingsbepalingen voor Verordening (EEG) nr. 2052/88 met betrekking tot het Europees Fonds voor Regionale Ontwikkeling(PB nr. L 374 van 31.12.1988, blz. 15).,388 R 4254 : Verordnung (EWG) Nr. 4254/88 des Rates vom 19. Dezember 1988 zur Durchführung der Verordnung (EWG) Nr. 2052/88 in bezug auf den Europäischen Fonds für regionale Entwicklung(ABl. Nr. L 374 vom 31.12.1988, S. 15).,388 R 4254 : Κανονισμός (ΕΟΚ) αριθ. 4254/88 του Συμβουλίου της 19ης Δεκεμβρίου 1988 για διατάξεις εφαρμογής του κανονισμού (ΕΟΚ) αριθ. 2052/88 όσον αφορά το Ευρωπαϊκό Ταμείο Περιφερειακής Ανάπτυξης(ΕΕ αριθ. L 374 της 31.12.1988, σ. 15).

eurovoc_concepts:
European Regional Development Fund
consolidation of EU law


title: AVIS DE LA COMMISSION sur les amendements proposés par le Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de DIRECTIVE DU CONSEIL concernant la protection des travailleurs contre les risques liés à l' exposition à des agents cancérigènes au travail

eurovoc_concepts:
carcinogenic substance
health risk
hydrocarbon
occupational health
occupational safety

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 24. 07. 1996 COM(96) 414 final 95/0229 (SYN) AVIS DE LA COMMISSION sur les amendements proposés par le Parlement européen à la position commune du Conseil concernant la proposition de DIRECTIVE DU CONSEIL concernant la protection des travailleurs contre les risques liés à l'exposition à des agents cancérigènes au travail (présenté par la Commission conformément à l'article 189 C, point d) du traité CE) EXPOSE DES MOTIFS La proposition initiale de cette modification de directive a été présentée par la Commission au Conseil le 14 septembre 1995(l). Les principaux objectifs résident dans la suppression de l'exclusion existant dans la Directive 90/394/CEE de toute une série de préparations qui contiennent des agents cancérigènes ainsi que dans la fixation d'une valeur limite d'exposition professionnelle pour le benzène, agent cancérigène bien connu. Le Parlement européen et le Comité Economique et Social ont rendu leur avis respectivement le 20 juin 1996(2) et le 31 janvier 1996(3). Lors de l'élaboration de cette proposition modifiée, la Commission a tenu largement compte des amendements du Parlement européen et de suggestions formulés par le Comité Economique et Social, en particulier: a) b) c) d) le rôle du~monitorage biologique dans le cadre de la surveillance de la santé des travailleurs exposés la nécessité d'une cohérence avec d'autres actes communautaire concernant la même matière l'opportunité de disposer d'une méthode uniforme de mesure des concentrations de benzène dans l'air ainsi que d'analyse l'opportunité d'inclure parmi les dérogations temporaires prévues pour la valeur limite de benzène celle concernant la synthèse primaire dans la production de matières pour parfums. Cette modification est présentée par la Commission en vertu de l'article 189A paragraphe 2 du Traité. 1 2 1 JOC317, 28. 11. 1995, p. 16 JO JO C 97, 1. 04. 1996, p. 25 1 Proposition modifiée de directive du Conseil portant première modification de la directive 90/394/CEE concernant la protection des travailleurs contre les risques liés à l'exposition à des agents cancérigènes au travail (1) (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE) PROPOSITION DE LA COMMISSION PROPOSITION MODIFIEE DE LA COMMISSION LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, LE CONSEIL DE L'UNION EUROPEENNE, vu le traité sur l'Union européenne, et notamment son article 118 A, vu la directive 90/394/CEE du Conseil, du 28 juin 1990, concernant la protection des travailleurs contre liés à l'exposition à des agents cancérigènes au travail1, et notamment son article 16, les risques vu la proposition de la Commission2, établie après consultation du comité consultatif pour la sécurité, l'hygiène et la protection de la santé sur le lieu de travail, coopération en européen3, avec le Parlement b vu l'avis du Comité économique et social4, considérant que l'article 118A du traité prévoit que le Conseil arrête, par voie de directives, des prescriptions minimales destinées à promouvoir des améliorations, notamment du milieu de travail, afin d'assurer un meilleur niveau de protection la sécurité des de travailleurs; la santé et de considérant que, en vertu dudit article, ces directives doivent éviter d'imposer des contraintes administratives, financières ou juridiques telles qu'elles contrarieraient la création et le développement de petites et moyennes entreprises; considérant que la directive 91/325/CEE6 de la Commission du 1er mars 1991 portant douzième adaptation au progrès technique de la directive 67/548/CEE7 du Conseil concernant le rapprochement des dispositions législatives, réglementaires et administratives relatives à la classification, l'emballage et l'étiquetage des substances dangereuses introduit dans son annexe III de nouvelles phrases de risque indiquant les dangers pour la santé en cas d'exposition prolongée ainsi que le risque de cancer par inhalation; k sur considérant que la communication de la son Commission programme communautaire dans le domaine de la sécurité, de l'hygiène et de la santé sur le (1996-2000)5 prévoit lieu de notamment la poursuite des travaux de fixation des valeurs limites d'exposition professionnelle; travail considérant que, dans toutes les situations de travail, les travailleurs doivent être protégés contre les risques liés à des préparations contenant agents cancérigènes ou à des composés cancérigènes formés au cours du travail; plusieurs un ou considérant que, dans toutes les situations de travail, les travailleurs doivent être protégés contre les risques liés à des préparations contenant un ou plusieurs agents cancérigènes; de agents, considérant qu'il est nécessaire, pour certains en considération toutes les voies d'absorption, notamment la possibilité d'une absorption par voie cutanée, afin de garantir le meilleur niveau de protection possible; prendre les considérant que la formulation de l'annexe 1 point 2 de la directive 90/394/CEE c o n c e r n a nt h y d r o c a r b u r es polycycliques aromatiques a posé des problèmes d'interprétation dans plusieurs Etats membres; que par conséquent, il convient nouvelle formulation plus précise; d'adopter une considérant que l'article 16 de la directive 90/394/CEE prévoit la fixation, sur la informations disponibles, y base des compris des données scientifiques et techniques, de valeurs limites d'exposition les agents en ce qui concerne cancérigènes pour lesquels cela est possible; tous sont les valeurs professionnelle limites considérant que d'exposition à considérer comme un élément important du dispositif de protection des travailleurs; que ces valeurs limites doivent, le cas échéant, être révisées à la lumière de données scientifiques plus récentes; situations de considérant que le benzène est un agent cancérigène présent dans un grand nombre de travail; que, par conséquent, de nombreux travailleurs sont exposés à un risque potentiel pour leur santé; que, même si les connaissances scientifiques actuelles ne permettent pas de fixer un niveau en dessous duquel les risques pour la santé cessent d'exister, une réduction de l'exposition au benzène réduira néanmoins ces risques; le que respect considérant des prescriptions minimales en matière de protection de la santé et de la sécurité des travailleurs contre les risques spécifiques liés à des agents cancérigènes garantit non seulement la protection de la santé et de la sécurité de chaque travailleur, mais assure également un niveau de protection minimal pour tous les travailleurs de la toute éventuelle Communauté évitant distorsion dans la concurrence; le domaine de considérant que le benzène est un agent cancérigène présent dans un grand nombre de situations de travail; que, par conséquent, de nombreux travailleurs sont exposés à un risque potentiel pour leur santé; que, même si les connaissances scientifiques actuelles classent le benzène parmi les substances pour lesquelles on ne peut pas fixer de niveau en dessous duquel les risques pour la santé cessent de l'exposition au benzène réduira néanmoins ces risques; réduction d'exister, une afin d'évaluer considérant qu'il est important de fixer des valeurs limites biologiques pour les agents le degré cancérigènes d'absorption par d'autres voies que la voie respiratoire. Le biomonitoring étant un procédé important pour évaluer l'exposition au benzène, la Commission devrait proposer sans délai une valeur limite biologique pour le benzène; considérant que le respect des prescriptions minimales en matière de protection de la santé et de la sécurité des travailleurs contre les risques spécifiques liés à des agents cancérigènes vise non seulement à garantir la protection de la santé et de la sécurité de chaque travailleur, mais également à assurer un niveau de protection minimal pour tous les travailleurs de la Communauté évitant toute éventuelle distorsion dans le domaine de la concurrence; considérant que l'ensemble des directives visant à la protection de la santé des travailleurs en milieu de travail et celles visant à la préservation de la santé des citoyens et de l'environnement global doivent refléter une même vision globale de dans socio-économique l'évolution la Communauté et que, par européenne conséquent, les mesures prises en ce qui concerne le benzène dans le cadre de la d'être directive présente les avec cohérentes les objectifs la directive 94/63/CE8 dispositions de relative à la lutte contre les émissions de composés organiques volatils (et donc contre les émissions de benzène) résultant du stockage de l'essence et de sa distribution des terminaux aux stations-service; doivent se et considérant que des mesures doivent être prises en vue d'assurer la protection de la santé et de la sécurité des travailleurs concernés dans le cas de dérogations accordées pour des activités ou des secteurs d'activité spécifiques où il peut être difficile de se conformer à la valeur limite proposée pour le benzène dans les délais prévus; est susceptible considérant que, dans la plupart des petites et moyennes entreprises où le benzène d'être principalement utilisé comme solvant, des dispositions visant à réduire l'exposition ne sont pas nécessaires puisque des dispositions légales limitant ou interdisant l'utilisation de celui-ci existent dans presque tous les Etats membres; i- considérant qu'un niveau uniforme de protection contre les risques liés à des agents cancérigènes doit être établi pour l'ensemble de la Communauté et que ce niveau de protection doit être fixé non par des prescriptions détaillées, mais par un cadre de principes généraux permettant d'appliquer aux Etats membres uniformément les prescriptions minimales; considérant que la présente modification constitue un élément concret dans le cadre de la réalisation de la dimension sociale du marché intérieur; considérant que, en vertu de la décision 74/325/CEE9, modifiée en dernier lieu par le. comité l'acte d'adhésion de 1985, consultatif pour la sécurité, l'hygiène et la protection de la santé sur le lieu de travail est consulté par la Commission en vue d'élaborer des propositions dans ce domaine, 2 A ARRÊTÉ LA PRESENTE DIRECTIVE: Article premier Article premier La directive 90/394/CEE est modifiée comme suit: 1. L'article 2 est remplacé par le texte suivant: "Aux fins de la présente directive, on entend par: (a) "agent cancérigène": i) une être substance devant classée dans la catégorie 1 ou 2 de la classification des agents cancérigènes, conformément aux critères de l'annexe VI de la directive 67/548/CEE7; ii) une préparation composée d'une substances ou de plusieurs visées au point a) i), lorsque la concentration d'une ou de plusieurs de ces substances aux prescriptions répond requises en matière de limites de concentration la classification d'une préparation en catégorie 1 ou 2 des agents cancérigènes, telles que fixées: pour soit à l'annexe I de la directive 67/548/CEE, figurent soit à l'annexe I de la 88/379/CEE10, directive lorsque la ou les substances ne pas dans l'annexe I de la directive 67/548/CEE ou n'y sont pas limites de assorties de concentration; iii) une substance, une préparation ou un procédé, visés à l'annexe I, ainsi qu'une substance ou une préparation qui se dégagent lors d'un procédé visé à l'annexe I. (b) "valeur sauf limite", indication contraire, la limite de concentration d'un "agent cancérigène" dans l'air de la respiration d'un travailleur". zone de (b) "valeur limite", sauf indication contraire, la limite de concentration d'un "agent cancérigène" dans la zone de respiration d'un travailleur, par rapport à une période de référence appropriée. La zone de respiration est l'espace dans lequel le travailleur puise l'air qu'il respire. Le dépassement de cette valeur est interdit. (c) "valeur limite limite dans biologique", la concentration le milieu biologique approprié de l'agent concerné, de son metabolite ou d'un indicateur d'effet. Le dépassement de cette valeur est interdit. t 2. L'article 3 paragraphe 3 est remplacé par le texte suivant: "3. Par ailleurs, lors de l'appréciation du risque, il est tenu compte de toutes les autres voies d'exposition, telles que et/ou percutanée. " l'absorption trans- 3. À l'article 16, le paragraphe suivant est ajouté: "3. Dans le cas de dérogations prévues à l'annexe III, les Etats membres sont tenus de veiller à ce que les employeurs satisfassent à des procédures et à des mesures de manière à ce que des précautions adéquates soient prises pour protéger la santé et la sécurité des travailleurs concernés. " 4. À l'annexe I, le point 2 est remplacé par le texte suivant: exposant aux "2. Travaux hydrocarbures polycycliques aromatiques présents dans la suie de houille, le goudron de houille ou la poix de houille. " 5. À l'annexe III, la partie A est remplacée par le tableau suivant: 11 "A. VALEURS LEVATES D'EXPOSITION PROFESSIONNELLE Dénomination EINECS(l) CAS(2) Valeurs limites Observations Dérogations mg/m3(3) Ppm(4) Benzène 200-753-7 71-43-2 3-25(5) 1(5) Peau(6) Valeur limite: 3 ppm (=9,75 mg/m3) jusqu'au 31 décembre 2000 pour les activités ou secteurs d'activité suivants: sites sélectionés de cokeries (condensateurs primaires, usines à benzol/sulfate, stockage et chargement de benzol) nettoyage et entretien de réservoirs chargement et déchargement de navires citernes et de véhicules citernes tranport par voie maritime atelier de réparation de véhicules à moteur station d'essence avec pompiste Dénomination EINECS(l) CAS(2) Valeurs limites Observations Dérogations mg/m3(3) ppm(4) Benzène 200-753-7 71-43-2 3. 25(5) 1(5) Peau(6) Valeur limite: 3 ppm (=9,75 mg/mJ) jusqu'au 31 décembre 2000 pour les activités ou secteurs d'activité suivants: sites sélectionés de cokeries (condensateurs primaires, usines i benzol/sulfate, stockage et chargement de benzol) nettoyage et entretien de réservoirs chargement et déchargement de navires citernes et de véhicules citernes tranport par voie maritime telier de réparation de véhicules à moteur station d'essence avec pompiste synthèse primaire dans la production de substances aromatiques (1) EINECS: European Inventory of Existing Chemical Substances • Inventaire européen des produits chimiques commercialisés (2) CAS: n° du Chemical Abstract Service (3) mg/ra' = milligrammes par mètre cube d'air à 20 °C et 101,3 KPa (760 mm de mercure) (4) ppm - parties par million en volume dans l'air (ml/m1). (5) mesurées ou calculées par rapport à une période de référence de 8 heures. (6) une pénétration cutanée s'ajoutant à l'inhalation réglementée est possible. " 41 Valeur limitt biologie p. m. La partie B de remplacée par le texte suivant: l'annexe III est "B. AUTRES DISPOSITIONS DIRECTEMENT CONNEXES Benzène la méthode de mesurage, Pour il convient d'utiliser de préférence CEN 689:1995. En l'absence de méthode uniforme d'analyse au niveau communautaire, les Etats membres fixent la méthode à utiliser. Article 2 1. Les Etats membres mettent en vigueur les dispositions législatives, et administratives réglementaires nécessaires pour se conformer à la présente directive au plus tard le 31 décembre 1998. Ils en informent immédiatement la Commission. dispositions, Lorsque les Etats membres adoptent celles-ci ces la contiennent une référence à présente sont directive accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les Etats membres. ou 2. Les Etats membres communiquent à la Commission texte des dispositions de droit interne qu'ils adoptent dans le domaine régi par la présente directive. le 1% Artick 3 Les États membres sont destinataire de la présente directive. 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. JON. L 196, 26. 7. 1990, p. 1 JOC317, 28. 11. 1995, p. 16 JO JO C 97, 01. 04. 19%, p. 25 COM(95) 282 final JON. L 180, 8. 7. 1991, p. 1 JON. L 196, 16. 8. 1967, p. 1 JON. L 365, 31. 12. 1994, p. 24 JON. L 185, 9. 7. 1974, p. 15 10. JON. L 187n 16. 7. 1988 4M ISSN 0254-1491 COM(96) 414 final DOCUMENTS FR 04 05 06 N° de catalogue : CB-CO-96-398-FR-C ISBN 92-78-07689-9 Office dea publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg <is


title: Rådets forordning (EF) nr. 1522/96 af 24. juli 1996 om åbning og forvaltning af visse toldkontingenter for indførsel af ris og brudris

eurovoc_concepts:
CCT duties
GATT
import licence
rice
tariff quota
third country

formats: html pdfa1b print


title: Verordening (EG) nr. 1445/96 van de Commissie van 24 juli 1996 tot beëindiging van het onderzoek naar de ontwijking van de bij Verordening (EEG) nr. 2861/93 van de Raad ingestelde anti-dumpingrechten op de invoer van bepaalde magneetschijven (3,5" microschijven) van oorsprong uit Japan, Taiwan en de Volksrepubliek China, door invoer van dit produkt uit Canada, Hong-Kong, India, Indonesië, Macao, Maleisië, de Filippijnen, Singapore en Thailand, en tot beëindiging van de registratie van dit produkt

eurovoc_concepts:
anti-dumping duty
anti-dumping legislation
customs regulations
import
magnetic medium
third country