title: Rapport från kommissionen till rådet om genomförandet av Eurofarm-projektet (i enlighet med artikel 13 i förordning 571/88/EEG)

eurovoc_concepts:
agricultural holding
agricultural statistics
database
economic survey
policy on agricultural structures

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 23. 07. 1996 KOM(96) 370 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET om genomförandet av EUROFARM-projektet (i enlighet med artikel 13 i förordning 571/88/EEG) 1. Inledning Rådets förordning (EEG) nr 571/881 av den 29 februari 1988 fastslår att det under åren 1988-1997 skall genomföras fyra gemenskapsundersökningar om företags strukturen i jordbruket. Enligt bilaga 2 till denna förordning lagras, bearbetas och sprids resultaten från dessa undersökningar med hjälp av Eurofarm-systemet, som upprättats av kommissionen. I enlighet med artikel 13 i förordningen skall kom missionen förelägga rådet en rapport om Eurofarm-projektets verksamhet. Detta skall ske vart tredje år, med första rapporteringstillfället före den 31 december 1992. Rapporten skall även innehålla förslag till ändringar av förordning 571/88. 2. Gemenskapsundersökningamas betydelse Företagsstrukturen i jordbruket bestämmer till stor del den inkomstnivå som jord brukare kan uppnå. Statistisk information om förändringar i jordbrukets företags struktur är därför en betydande faktor när gemenskapens åtgärder utarbetas, i synnerhet när det gäller den gemensamma jordbruks- och regionalpolitiken. Gemenskapens beslut måste i allt högre grad kvantifieras i förhållande till följderna för det europeiska jordbruket och därmed för gemenskapens budget. Under sökningarna av jordbruksstrukturen gör det möjligt att bedöma beslutens konse kvenser och följder för jordbruks- och regionalpolitiken och att iaktta dessa under en viss tidsperiod. statistiska information Den som för tillförlitlighet och objektivitet ett strukturundersökningarna är genom sin oumbärligt instrument för att åstadkomma en riktig beräkning och förvaltning av den gemensamma jordbruksbudgeten. De åtgärder som genomförs inom ramen för gemenskapens olika handlingslinjer kan därigenom rationaliseras och göras mer effektiva och realistiska. insamlas ramen inom Eurofarm-projektets betydelse För att minska de nationella statistikkontorens arbetsbörda och snabbare göra undersökningsresultaten åtkomliga för användarna, har kommissionen upprättat Eurofarm-projektet som gör det möjligt att mer rationellt utvärdera och analysera EGT nr L 56 av 2. 3. 1988, s. 1. v data. Undersökningsresultaten sprids i tabellform och kan framställas betydligt enklare, snabbare, billigare och enhetligare än tidigare. Med Eurofarm-projektet är det dessutom möjligt att på förfrågan framställa specialtabeller, som inte ingår i standardtabellprogrammet, på grundval av den information som erhållits från med lemsstaterna. Eurofarm-projektet är en långsiktig investering, som inte bara kan nyttjas av gemenskapens institutioner utan även av medlemsstaternas statistikkontor och för valtningar. 4. Eurofarm-rapportens betydelse Den första rapporten om Eurofarm-projektet förelades rådet 19922. Detta är den andra rapporten. Den skall ge en övergripande bild av Eurofarm-systemets tek niska utveckling och de undersökningar från 1989/90 (grundläggande undersök ning) och 1993 (mellanliggande undersökning) som bearbetats inom ramen för Eurofarm-systemet. Rapporten skall även belysa i vilken utsträckning slutsatserna från den första rapporten har beaktats och ange riktningen för framtida undersök ningar, i synnerhet när det gäller undersökningarna efter 1997. Dok. SEK (92) 2084 slutlig. JICL Sammanfattning I enlighet med bilaga 2 i rådets förordning (EEG) nr 571/88 skall resultaten från undersökningarna om företagsstrukturen i jordbruket lagras, bearbetas och spridas via Eurofarm-systemet som kommissionen skall utarbeta. I artikel 13 i förordningen föreskrivs att kommissionen skall tillställa rådet en rapport om genomförandet av Eurofarm-projektet vart tredje år och första gången senast den 31 december 1992. Kommissionen skall om nödvändigt föreslå ändringar till förordning 571/88. Den första rapporten lämnades till rådet 19921. Denna rapport är den andra i ordningen. Eurofarm-systemet består av ett databarkssystem, vilket omfattar en databas för anonyma enskilda uppgifter, en databas för uppgifter i tabellform, som statistikanvändare kan få tillträde till, samt programvara för databehandling. Innehållet i databassystemet fastställs i bilagan till förordning 571/88 och har beskrivits i den första rapporten om Eurofarm. De viktigaste funktionerna hos programvaran för databehandling var i stort sett färdigutvecklade när den första rapporten om Eurofarm lämnades, och det går att finna relevanta detaljer om systemet i nämnda rapport. Det uppstod följaktligen inte några större svårigheter vid lagringen av enskilda uppgifter från 1989/90 års och 1993 års undersökningar, vid granskningen av hur fullständiga och lämpliga undersökningarna var eller vid konverteringen av uppgifterna till tabellform på ett sätt som gjorde det möjligt att upprätthålla den statistiska konfidentialiteten. De behöriga organen i medlemsstaterna lägger allt större vikt vid att den statistiska konfidentialieteten garanteras. När ytterligare funktioner för databehandling utvecklades gjordes stora ansträngningar för att ta hänsyn till den oro som medlemsstaternas företrädare hade framfört om att fysiskt skydda enskilda statistiska uppgifter förhindra att enskilda jordbruksföretag som ingår tabeller som är tillgängliga för användning kan identifieras. från otillåtet tillträde och Eftersom Eurofarm-systemet är särskilt utformat för att behandla resultaten från undersökningarna av företagsstrukturen i jordbruket innebär det att förändringar i undersökningar medför förändringar av Eurofarm-systemet. Sedan 1992 har man varit tvungen att ändra följande: Förändringar i förteckningen över variabler i undersökningen. Förändringar och förenklingar i programmet för tabellstandard. Granskning av att tabellerna är samstämmiga (tester av samstämmigheten inom och mellan tabellerna) i syfte att förenkla förfarandet för godkännande. Beräkning av variationskoefficienten (relativ standardavvikelse) för ett stratifierat sampel (istället för ett stickprov som innan). Modifiering av avrundningsförfarandet. 1. 2. 3. 4. 5. - xDok. SEC (92) 2084 f i n a l. •i* - 6. 7. 7. 1 7. 2 7. 3 Anpassning av typologin till förändringen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Inverkan av det förfarande som används för att beräkna den relativa standardavvikelsen (för ett stratifierat sampel) på Filter-programmet som används för att upprätthålla statistisk konfidentialitet. Undersökningarna av företagsstrukturen i jordbruket medför inte bara stora kostnader utan de är också mycket arbetsintensiva. Insatserna kan dock försvaras eftersom undersökningsresultaten utgör ett ovärderligt beslutsunderlag för både gemenskapens och medlemsstaternas jordbrukspolitik. Det är därför mycket viktigt att undersökningsresultaten blir tillgängliga för användarna så snabbt som möjligt De undersökningsresultat som blir tillgängliga först efter en lång fördröjning kan redan ha förlorat mycket av sitt informationsvärde. Resultaten från 1989/90 års undersökning av företagsstrukturen i jordbruket fanns tillgängliga i tabellform för alla medlemsstater (och EUR 12) 31 månader efter inlämning av enskilda uppgifter. Genom att förenkla både sista dag för organisatoriska och tekniska förfaranden i samrådet med medlemsstaterna kunde en förbättring genomföras så att resultaten från 1993 års undersökningar blev tillgängliga för användarna efter 11 månader. Undersökningsresultaten skulle kunna bli tillgängliga ännu tidigare om de behöriga organen i medlemsstaterna kunde komma in med enskilda uppgifter i tid, lämna in lämna de granskade "rena" enskilda uppgifter vid första försöket samt kontrolltabellerna vid samma tidpunkt. Detta skulle påtagligt minska den tid som krävs för att göra uppgifterna tillgängliga. om Kommissionen har jordbruksstatistik (sedan den första rapporten om Eurofarm hade lämnats i november 1992) och har vidtagit vissa uppföljningsåtgärder. Detta är resultatet: arbetsgrupp slutsatserna antagit rådets från samarbete med den behöriga arbetsgruppen I för jordbruksstatistik har kommissionen utarbetat ett förslag till rådets förordning. I förslaget förespråkas att förordning 571/88 bör utsträckas med en tioårsperiod och att en ny basundersökning (1999/2000) och tre interimundersökningar (2003, 2005,2007) bör genomföras under perioden. inom Kommittén Kommissionen avser att återigen ta upp frågan hur ett gemensamt informations system på en nivå under regionnivån kan upprättas i samband med nästa basundersökning år 1999/2000. Det är, exempelvis, planerat att uppgiften om vilket målområde som varje undersökt företag ligger i skall upptas i förteckningen över variabler som skall undersökas i nästa basundersökning. Resultatet av de diskussioner mellan tyska organ och Eurostat som föreslogs av rådets arbetsgrupp är att Tyskland är berett att lämna enskilda uppgifter i framtiden (från och med 1997 års undersökning) om rättsliga förutsättningar skapas. 7. 4 7. 5 8. De ekonomiska behoven för arbetet med Eurofarm skall beaktas på ett lämpligt sätt när de planerade förändringarna av förordning 571/88 genomförs med avseende på undersökningarna av företagsstrukturen i jordbruket efter 1997. Det har föreslagits att hos Eurostat installera en databas med undergrupper av data som är delvis sammanställda på nationell nivå, till vilken behöriga organ i medlemsstaterna skulle ha tillgång genom direktuppkoppling. Detta förslag har stora dock än så betänkligheter inför förslaget, eftersom ett sådant projekt inte skulle gå att förena med de stränga krav som ställts på Eurofarm-systemet vad beträffar skydd av enskilda uppgifter. inte fullföljts. Kommissionen hyser fortfarande länge Erfarenhet från gemenskapens undersökningar om företagsstrukturen i jordbruket har visat att undersökningsprogrammet och de metoder som har använts för undersökningarna bör lämnas oförändrade där det är möjligt Med tanke på de undersökningar som skall genomföras efter 1997, bör de endast ändras om jordbruket och tekniken i jordbruket utvecklas ytterligare samt om förändringar av huvuctinriktningen på den gemensamma jordbrukspolitiken gör detta nödvändigt 0 y0 m INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1. Förord: 2. Fortsatt utveckling av komponenterna i Eurofarm systemet 2. 1 Komponenter i EUROFARM systemet 2. 2 Skydd mot obehörig insyn av de enskilda statistiska data 2. 3 Ändringar i dataprogrammen i samband med undersökningarna 1993 och 1995 2. 3. 1 2. 3. 2 2. 3. 3 2. 3. 4 2. 3. 5 2. 3. 6 Ändringar i förteckningen över variabler Granskning av tabellsamstämmighet och förenkling av standardtabellprogrammet och förfaringssättet vid godkännande Beräknande av variationskoefficienten (relativa standardavvikelser) Modifiering av avrundningsförfarandet Anpassning av typologin till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken Inverkan av beräkningsförfarandet för de relativa standardavvikelserna på FILTER-programmet och på programmet för produktion av standardtabeller 3. Leverans, bearbetning och spridning av resultaten av strukturundersökningarna om företagsstrukturen i jordbruket åren 1989/90 och 1993 3. 1 Leverans av undersökningsresultat 3. 2 Granskning av enskilda uppgifter för plausibilitet och fullständighet 3. 3 Framställningen av BDT standard tabeller och förfaringssätt vid publicering av dem 3. 4 Spridning av tabellresultat av undersökningar 3. 5 Slutsatser 4. Åtgärder med beaktande av slutledningarna i den förra kommissionsrapporten till rådet (november 1992) 4. 1 Nästa basundersökning 4. 2 Uppbyggandet av ett gemensamt informationssystem på subregional nivå 4. 3 EUROFARM och den speciella situationen i Förbundsrepubliken Tyskland 4. 4 Finansiering och utveckling av EUROFARM projektet 4. 5 Direkt uppkoppling för de behöriga institutionerna i medlemsstaterna till de uppgifter som är delvis sammanställda på nationell nivå 4. 6 Övriga frågor 5. Behövliga förändringar i rådets förordning (EEG) nr 571/88 5. 1 Inledning 5. 2 Giltighetstid för juridiska grunder 5. 3 Referenser för nästa basundersökning 5. 4 Undersökningsperiodicitet 5. 5 Förteckning över variabler 5. 6 Revidering av det gemensamma klassificeringschemat för jordbruksföretag (typologi) 5. 7 Regional analys av undersökningsresultat 5. 8 Gemenskapsbidrag till undersökningskostnader 1. Förord: Rådets förordning (EEG) nr 571/88» av den 29 februari 1988 stadgar om fyra gemenskapsunderökningar om företagsstrukturen i jordbruket som skall utföras mellan 1988 och 1997. 1 enlighet med bilaga II till denna förordning, lagras, bearbetas och sprids resultaten av dessa undersökningar via Eurofarm systemet som kommissionen skall lägga upp. Artikel 13 i förordningen konstaterar att kommissionen vart tredje år, och första gången inte senare än 31 december 1992, skall förelägga rådet en rapport om genomförandet av Eurofarm projektet. Den skall också lägga fram förslag till nödvändiga ändringar av förordning 571/88. Den första rapporten tillställdes rådet 19922>. Detta är den andra rapporten. Den skall ge en överblick av den tekniska utvecklingen i Eurofarm och av de två undersökningar som bearbetats i Eurofarm systemet - totalundersökningen 1989/90 och interimsunderökningen 1993. Rapporten innehåller även information om i vilken mån slutsatserna i den första rapporten har kunnat tas tillvara och ger vägledning för kommande undersökningar, särskilt de efter 1997. 2. Fortsatt utveckling av komponenterna i Eurofarm systemet 2. 1 Komponenter i EUROFARM systemet Eurofarm systemet består av databank-systemet, som består av databasen för anonyma enskilda uppgifter, databasen för uppgifterna i tabellform som är tillgängliga för statistikanvändare, och bearbetningsprogramvaran. Innehållet i databank-systemet är definierat i bilagan till förordning 571/88 och är beskrivet i den första Eurofarm rapporten. Utvecklingen av huvudfunktionerna i bearbetningsprogramvaran var till största delen avslutad då den första rapporten tillställdes och de relevanta detaljerna hittas i nämnda rapport. Med hjälp av dessa kunde de enskilda uppgifterna utan nämnvärda svårigheter lagras, granskas för fullständighet och plausibilitet och överföras i tabellresultat som möjliggör att statistisk konfidentialitet kan upprätthållas. 2. 2 Skydd mot obehörig insyn av enskilda statistiska data Det blev klart under arbetets gång att de vederbörande myndigheterna i medlemsstaterna sätter allt större vikt vid upprätthållandet av skyddet av statistisk konfidentialitet. Under den fortsatta utvecklingen av processeringsfunktionerna gjordes därför stora ansträngningar att ta i beaktande den omtanke, såväl om det fysiska skyddet mot obehörig insyn av de enskilda statistiska uppgifterna som att omöjliggöra identifikation av enskilda jordbruksföretag i de tabellresultat som publiceras, som representanterna för medlemsstaterna uttryckt. *> OJ L 56 of 2. 3. 1988, p. l 2> Doc. SEC (92) 2084 final Fysiskt dataskydd Målet för det fysiska dataskyddet är att säkerställa att enskilda uppgifter är skyddade mot varje form av direkt spridning och missbruk. Det handlar alltså om skydd mot allt slags otillåtet tillträde. Arbetsorganisationen inom Eurostat och adb-systemets funktioner garanterar ett dylikt skydd, då tillträde ges endast ett mycket litet antal utryckligt auktoriserad personal. Upprätthållande av statistisk konfidentialitet Åtgärder för att upprätthålla statistisktialitet skall hindra indirekt spridning av individuella uppgifter inom ramen för tabell resultaten. Bearbetningsprogram (FILTER-program) har utvecklats för avrundning av resultat och för utstrykning av dem ifall antalet fall i tabellfältet är för litet och för upptäckande av och utstrykning av tabellfält i vilka några få stora företag dominerar. Dessutom kan man med DERIV-programmet förhindra att utstrykna värden kan härledas genom differensbildning. Dessa program är speciellt anpassade till Eurofarms behov. Fastän det vid upprätthållandet av statistisk konfidentialitet är fråga om begränsade program, är de ändå tillräckliga inom ramen för målsättningen. Vid överföring till andra sektorer kan denna modell dock visa sig vara otillräcklig. 2. 3 Ändringar i dataprogrammen i samband med undersökningarna 1993 och 1995 Eftersom Eurofarm systemet är helt uppbyggt för att bearbeta resultaten från strukturundersökningarna om företagsstrukturen i jordbruket, medför ändringar i dessa undersökningar också en nödvändig anpassning av Eurofarm systemet. Sedan år 1992 har man varit tvungen att godkänna följande ändringar: ändringar i förteckningen över undersökningsvariabler; ändringar/förenklingar i standardtabellprogrammet; granskning av att tabellerna är samstämmiga (tester inom och mellan tabellerna) i syfte att förenkla förfaringssättet vid godkännande; beräknande av variationskoefficient (relativ standardavvikelse) för ett stratifierat sampel (snarare än för ett stickprov som tidigare); modifiering av avrundningsförfarandet; anpassning av typologin till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken; inverkan av beräkningsförfarandet för den relativa standardavvikelsen (för ett stratifierat sampel) på FILTER-programmet som används för att upprätthålla statistisk konfidentialitet. 2. 3. 1 Ändringar i förteckningen över variabler Berörda myndigheter i medlemsstaterna, DG VI (Jordbruk) och Eurostat är alla i princip eniga om att för att säkra långsiktiga dataserier och begränsa kostnader för undersökningar och databearbetning, borde strukturen och innehållet i företeckningen över undersökningsvariabler så långt som möjligt förbli de samma från en undersökning till nästa. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och förändrade jordbruksmetoder i Europa betyder dock att en viss anpassning av förteckningen Över variabler måste göras för att möta nya statistiska informationskrav. Även dessa tas i beaktande i Eurofarm systemet. 2. 3. 2 Granskning av tabellsamstämmighet och förenkling av standardtabellprogrammet och förfaringssättet vid godkännande Då de har förbehållit sig rätten att bli konsulterade före varje tilltänkt publicering av en tabell, får de berörda myndigheterna en ansenlig arbetsbörda i det fall de önskar kontrollera varje tabell som förelagts dem på detta sätt. Flera medlemsstater har därför föreslagit ett förenklande av standardtabellprogrammet. Kommissionen har mött dessa krav så långt som för tillfället är möjligt Det finns dock vissa gränser. Man måste ta hänsyn till följande aspekter: Statistikanvändare är mycket intresserade av tidsserier. En kontinuitet med avseende på standardtabellerna från tidigare undersökningar måste därför garanteras. Alla ändringar i standardtabellprogrammet har omfattande, och därför dyra, följdverkningar i Eurofarms bearbetningsprogram. Med tanke på bristen på arbetskraft och finansiella resurser inom Eurofarm-teamet, är detta för tillfället inte möjligt Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken kräver mycket detaljerade strukturuppgifter. Den kräver framför allt mer detaljerad och komplex statistisk data som står till förfogande vid rätt tid och med regelmässiga intervaller (tex. om träda och arbetskraft i jordbruket), så att jordbrukspolitiska beslut kan fattas baserat på korrekt information om förutsättningar, finansiella konsekvenser och om den väntade effekten på strukturen inom jordbruket och följaktligen på den potentiella jordbruksinkomsten. Denna typ av information blir allt viktigare, speciellt på regional nivå. Ju färre standardtabeller som publiceras för statistikanvändare, desto oftare kan man förvänta sig krav på ad hoc-tabeller, vilket betyder att arbetsbördan för de berörda institutionerna i medlemsstaterna (inom ramen för förfarandet för godkännande) och för Eurofarm-teamet som en helhet troligtvis skulle förändras mycket lite. Eurofarm-teamet har utvecklat program för granskningen av samstämmigheten hos uppgifterna både inom och mellan tabeller i avsikt att minska mängden av arbete för medlemsstaterna i samband med förfarandet för godkännande. Dessa test utvidgades därefter till de kontrolltabeller som medlemsstaterna måste skicka till Eurostat tillsammans med de enskilda uppgifterna. Medlemsstaterna behöver därför endast noggrannt granska kontrolltabellerna (som innehåller alla viktiga basuppgifter) när de vidarebefordrar de enskilda uppgifterna. Därefter granskar Eurostat samstämmigheten mellan standardtabellerna och kontrolltabellerna. Det var överenskommet tillsammans med medlemsstaterna att standardtabellresultat som inte överensstämde med kontrolltabellerna skulle anses vara godkända. Denna procedur har förenklat publiceringsförfarandet mycket, eftersom det möjliggör granskning av ett stort antal tabeller med hjälp av dataprogram. 2. 3. 3 Beräknande av variationskoefficienten (relativa standardavvikelsen) För urvalsundersökningar beräknar Eurofarm systemet antalet fall per tabellfält (field occupancy) och relativa standardavvikelsen för varje tabellresultatfält för att uppskatta resultatens statistiska reliabilitet. Då det har visat sig att användning av relativa standardavvikelsen för ett stickprov kan leda till felaktiga slutledningar, och då medlemsstaterna väljer stratifierade sampel (utom i 8 Grekland), beräknar Eurofarm nu den relativa standardavvikelsen för ett stratifierat sampel. Medlemsstaterna levererar erforderlig information om de stratifierade samplen. 2. 3. 4 Modifiering av avrundningsförfarandet En tabell innehåller normalt antal fall, t. ex. antalet företag, eller värdet på variabeln, t. ex. den sammanlagda jordbruksarealen för dessa företag. Den åsikt som den ständiga arbetsgruppen för strukturen inom jordbruket ursprungligen uttryckte, var att så lite som möjligt av sammanlagda antal (och motsvarande medeltal, t. ex. genomsnittslig jordbruksareal per företag) skulle förändras genom avrundning. Det betydde att man i vissa fall var tvungen att göra större ändringar av individuella värden för att bibehålla totalsumman. Erfarenheten har dock visat att det är förnuftigare att ändra antalet fall och värdena på variabler (både gällande individuella värden och totalsummor) åtskilt och så lite som möjligt och att acceptera att medeltalet baserat på de avrundade uppgifterna (värdena på variabel och antalet fall) kan avvika i större eller mindre grad från medeltalet före avrundningen. 2. 3. 5 Anpassning av typologin till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken Det var nödvändigt att anpassa typologin till reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken på grund av följande aspekter: ändringar i listan på variabler: fr. o. m 1995, använder strukturundersökningen nya kategorier för att registrera träda; ändringar i klassifikationssystemet: den allmänna typen av jordbruk " 1. Åkergrödor" är nu delad i undergrupper "13. Spannmål, oljefrö- och proteinväxter " och "14. Åkerbruk". 2. 3. 6 Inverkan av beräkningsförfarandet av de relativa standardavvikelserna på FILTER- programmet och på programmet för produktion av standardtabeller Övergången från den relativa standardavvikelsen för ett slumpmässigt urval till den relativa standardavvikelsen för ett stratifierat sampel påverkade FILTER programmet som används för att garantera konfidentialiteten inom tabellresultaten och uppskatta reliabiliteten hos tabellresultat från stickprovsundersökningar. FILTER programmet måste korrigeras i enlighet med detta. Betydande förändringar var också nödvändiga i programmet för produktion av standardtabeller. 3. Leverans, bearbetning och spridning av resultaten av strukturundersökningarna om företagsstrukturen i jordbruket åren 1989/90 och 1993 3. 1 Leverans av undersökningsresultat I enlighet med bilaga II, paragraf 5 i rådets förordning nr 571/88, sänds de enskilda uppgifterna till Eurostat inom tidsfrister som diskuterats i vederbörande arbetsgrupp och fastställts med ett kommissionsbeslut efter att den ständiga kommittéen för jordbruksstatistik har gjort ett ställningstagande. En enhetlig kod som specifiserats av Europeiska gemenskapernas statistikkontor i samråd med medlemsstaterna används. Tidsfristerna för insändning av undersökningsresultat specifiserades för basundersökningen 1989/90 i kommissionens beslut 89/652/EEG1* och för 1993 års undersökning i kommissionens beslut 93/502/EEG2). Alla medlemsstater utförde basundersökningarna 1989/90 och undersökningen 1993 inom de förutsedda undersökningsperioderna, men endast ett fåtal medlemsstater sände in undersökningsresultaten till Eurostat i god tid. De längsta förseningarna, upp till 12 månader i enskilda fall, inträffade för basundersökningen 1989/90. 3. 2 Granskning av enskilda uppgifter för plausibilitet och fullständighet När de enskilda uppgifterna för undersökningarna mottagits, granskades de av EUROFARM teamet för plausibilitet och fullständighet. Ansenliga ytterligare förseningar inträffade för att de enskilda uppgifterna som levererats av de flesta medlemsstaterna var behäftade med större eller mindre fel. Uppenbara systematiska fel kunde korrigeras direkt i EUROFARM systemet i samråd med de nationella statistikmyndigheterna om orsaken till felet var känt. I alla andra fall var Eurostat tvunget att fordra ett nytt databand. Innan Eurostat förfogade över "rena" uppgifter hade i vissa fall förseningar på över 30 månader uppstått på detta vis. Alla medlemsstater hade fått ett testningsprogram (programmerat med COBOL) av Eurostat, för att kunna granska de enskilda uppgifterna innan de överlämnades till Eurostat. Eurostat informerades om att alla medlemsstater inte kunnat installera dessa program i sina datasystem. Dessutom levererade för undersökningen 1989/90 endast tre medlemsstater de kontrolltabeller som specifiseras i paragraf 9 i bilaga n till förordning nr 571/88. Vid 1993 års undersökning utvidgades detta antal med ytterligare tre medlemsstater. Det är påfallande att de enskilda uppgifter som levererades av de medlemsstater som också skickade kontrolltabeller, inte innehöll nämnansvärda fel. De svårigheter och avsevärda extra arbete som EUROFARM-gruppen måste utföra som ett resultat av de försenade eller felaktiga enskilda uppgifter som levererades diskuterades i detalj av vederbörande ständiga arbetsgrupp. Representanterna för de berörda myndigheterna i medlemsstaterna ombads ombesörja överföringen av av de enskilda uppgifterna till EUROFARM fil-layouten med största omsorg, att granska dessa uppgifter med hjälp av EUROFARMs testningsprogram innan levereringen till EUROFARM, och att därvid också använda kontrolltabellerna som granskningshjälpmedel. Representanterna för medlemsstaterna ombads också att ge databanden avsedda för Eurostat prioritet, dvs. att inte försena sammanställningen av dem till efter att de enskilda uppgifterna hade blivit utvärderade för nationella ändamål. 3. 3 Framställningen av BDT standard tabeller och förfaringssätt vid publicering av dem I de fall de enskilda uppgifterna efter korrigering och/eller klargörande av sakförhållande kan anses vara "rena", framställer EUROFARM teamet BDT standard tabeller såsom föreskrivs i motsvarande kommissionsbeslut. Som redan nämnts, har berörda myndigheter i medlemsstaterna förbehållit sig rätten att bli konsulterade innan publicering av dessa tabeller. Granskningen av standardtabellerna har visat sig vara synnerligen tidsödande även om vederbörande myndigheter försågs med ett omfångsrikt material som hjälp vid granskningen, tex. översikter av antalet fall per tabellfält (individual tabular field occupancy), relativa standardavvikelser för varje tabell fält, ÎJ l) OJ No L 391, 30. 12. 1989, p. 42 OJ No L 236, 21. 09. 1993, p. 13 10 resultat av samstämmighetstest etc. På grund av detta tidsödande förfaringssätt vid publiceringen förlorades mycket värdefull tid, i vissa fall upp till 15 månader. Som ett resultat av alla dessa förseningar, var publicerade EUR 12-tabellresultat för 1989/90 basundersökning inte tillgängliga förrän i november 1995, dvs. 31 månader efter den sista leveranstidsfristen för enskilda uppgifter (31 mars 1993). I samförstånd med medlemsstaterna förenklades publiceringsförfarandet starkt från och med undersökningen 1993 (se punkt 2. 3. 2 i detta dokument). Ansenliga förseningar inträffade även vid leveranserna av resultaten av strukturundersökningen 1993. Man kan dock fastslå att dessa förseningar inte var lika graverande som var fallet med basundersökningen 1989/90. Publicerade EUR 12-resultat fanns följaktligen tillgängliga i slutet av januari 1996, dvs. 11 månader efter den sista leveranstidsfristen för enskilda uppgifter (28 februari 1995). 3. 4 Spridning av tabellresultat av undersökningar Qn-line-konsultation för privilegierade användare Så snart de berörda myndigheterna i medlemsstaterna har frigjort de standardtabeller som EUROFARM-teamet har gjort, placeras tabelluppgifterna i den "offentligt" tillgängliga delen av EUROFARM systemet (BDT tabelldatabasen) och är sedan tillgängliga on-line för alla dataleverantörer (statistikkontor och jordbruksministerier i medlemsstaterna) och för generaldirektorat VI (jordbruk) med hjälp av datakommunikationsnätverk. On-line användare kan också överföra delar av tabellerna till att sammanställa data som direkt motsvarar de analyser som de avser att utföra. Publikationer De preliminära resultateten av basundersökningen 1989/90 (beroende på medlemsstat sträckte sig genomförandet av basundersökningen från 1988 till 1991) publicerades i mitten av 1993 i form av en snabbrapport, vilken i oktober 1995 följdes av en omfångsrik Eurostatpublikation med de viktigaste resultaten av basundersökningarna. I mitten av 1995 publicerades de preliminära resultaten av strukturundersökningen 1993, likaså som en snabbrapport. Andra media Resultaten från basundersökningen 1989/90 finns även tillgängliga på CD-ROM, likaväl som resultaten från undersökningarna mellan 1975 och 1987 (tidigare lagrat i FSSRS databasen). Utdrag ur EUROFARM-BDT databasen kan också levereras på papper (listningar), på band eller på diskett. 3. 5 Slutsatser Undersökningarna om företagsstrukturen i jordbruket förorsakar inte bara mycket höga undersökningskostnader, utan är också mycket arbetsintensiva. Dessa kostnader är dock berättigade eftersom resultaten av undersökningarna utgör ett oumbärligt beslutsunderlag för inriktningen av både den gemensamma och den nationella jordbrukspolitiken. Det är därför mycket viktigt att resultaten av undersökningarna görs tillgängliga för användarna sa fort som möjligt. Undersökningsresultat som blir tillgängliga först efter en lång försening, har redan förlorat mycket av sitt informationsvärde. 11 mm* Mångårig erfarenhet visar att det tar relativt liten tid att bearbeta de enskilda uppgifterna i EUROFARM systemet. Till exempel i fallet Italien, är den tid som krävs följande (1989/90 basundersökning: cirka 2. 6 miljoner företag undersökta betyder 2. 6 miljoner uppgifter): test för fullständighet och plausibilitet: ungefär en dag (datamaskinstid); analys av felmeddelanden och rapport till ISTAT: beror på antalet felmeddelanden; sammanställning av BDT tabeller och genomförande av samstämmighetstest: knappt en månad; lagring av BDT tabeller i den "privata" sektionen i EUROFARM systemet: sker samtidigt med sammanställningen av BDT tabellerna; överföring av BDT tabeller (efter frigörelse) från den "privata" till den "offentliga" sektionen i EUROFARM systemet: cirka 0. 5 dagar; sammanlagt (exklusive analys av felmeddelanden): cirka 1 månad. För en urvalsundersökning är den tid som krävs en aning kortare än den som nämns ovan. EUR12 BDT tabellerna fanns tillgängliga: för 1989 års basundersökning: 31 månader efter den sista leveranstidsfristen för enskilda uppgifter; för 1993 års undersökning: 11 månader efter den sista leveranstidsfristen för enskilda uppgifter. Denna uppställning visar att undersökningsresultaten kunde vara tillgängliga mycket tidigare om de vederbörande myndigheterna i medlemsstaterna lyckades: hålla tidsfristerna för leverans av enskilda uppgifter; leverera "rena" individuella uppgifter vid första försöket; leverera de granskade kontrolltabellerna på samma gång och väsentligt förkorta den behövliga tiden för publiceringsförfarandet 4. Åtgärder som tagits i beaktande av slutledningarna i den förra kommissionsrapporten till rådet (november 1992) 4. 1 Nästa basundersökning Basundersökningen 1989/90 utfördes i enlighet med rådets förordning (EEg) nr 571/88 under perioden 1988 till 1991. Denna mycket långa period visade sig ha många nackdelar. Så som kunde fruktas, tog det lång tid innan resultaten av undersökningen 1989/90 blev tillgängliga för alla medlemsstater (till mitten av 1994). Eftersom resultaten samlade på gemenskapsnivå reflekterar situationen under vitt skilda tidpunkter i de enskilda länderna, är uppgifternas jämförelsebarhet inskränkt I sin första EUROFARM rapport föreslog kommissionen därför att referensperioden för nästa basundersökning (omkring år 2000) skulle inskränkas till ett år. Vid sitt möte den 20 november 1992, ålade därför rådets arbetsgrupp "Jordbruksstatistik" följaktligen kommissionen att 12 "vidta nödvändiga åtgärder för att försäkra att ett formellt förslag beträffande detta läggs för rådet"1). De behöriga institutionerna i kommissionen har därefter (1995) lagt fram ett förslag till rådets förordning i form av ett arbetsdokument för den ständiga kommittén för jordbruksstatistik för diskussion. I detta förslag till rådets förordning förutses att giltighetstiden för förordning 571/88 förlängs med en tio års period och att en ny basundersökning (1999/2000) och tre interimundersökningar (2003,2005,2007) skall utföras under denna period. Nämnda utkast till rådets förordning skall föreläggas rådet senast i mitten av 1996. 4. 2 Uppbyggande av ett gemensamt informationssystem på subregional nivå I sin första EUROFARM rapport, konstaterade kommissionen att den geografiska analysen av undersökningsresultaten som förutsågs i förordning 571/88 inte var tillräcklig för att uppnå en aggregerad statistisk information över områden eller subregioner som var under åtanke för vissa gemenskapsfinansierade projekt, tex. målområden 2 eller 5b. Med tanke på de statistiska krav som gemenskapens regionalpolitik ställer, satte kommissionen upp ett informationssystem på subregional nivå (i Eurostat) och föreslog art resultaten av basundersökningen 1989/90 skulle användas för detta informationssystem. För detta ändamål föreslog kommissionen att de berörda institutionerna i medlemsstaterna skulle förse Eurostat med antingen motsvarande kommunkod för varje företag eller motsvarande undersökningstabellresultat i den önskade analysen på subregional nivå, i vart fall baserat på de enskilda uppgifterna från företagen som täckts i basundersökningen 1989/90. Vid rådets arbetsgrupps möte 20 november 1992, uttryckte flera medlemsstater vissa reservationer om detta förslag från kommissionen; de visade särskilt på eventuella svårigheter att upprätthålla den statistiska konfidentialiteten hos de insamlade undersökningsuppgifterna. Kommissionen möttes också av andra svårigheter gällande sitt förslag, t,ex. svårigheter av administrativ och finansiell art. Den ämnar därför ta upp dessa frågor igen i samband med nästa basundersökning 1999/2000. Exempelvis är planerat att samla uppgifter om varje företag och i vilken målzon det befinner sig. 4. 3 EUROFARM och den speciella situationen i Förbundsrepubliken Tyskland I enlighet med paragraferna 6 och 8. 1 bilaga II till förordning 571/88, levererar inte Tyskland enskilda uppgifter till BDT tabelldatabaserna. Efter att gemenskapen har annammat gemensamma arrangemang för att skydda konfidentiell statistisk information(förordning 1588/90^, och med tanke på de åtgärder som vidtagits inom Eurostat2) och inom ramen för EUROFARM systemet för att upprätthålla statistisk konfidentialitet för de insamlade uppgifterna, är kommissionen av åsikten att undantagsregeln som beviljats Förbundsrepubliken Tyskland (paragraf 6 i bilaga II till förordning 571/88) inte längre är nödvändig. Denna åsikt delades av flera delegationer vid rådets "Jordbruksstatistik" arbetsgrupps möte. 1 ) Meeting report of Council working party No 10272/92; AGRISTR 36 !) Council Regulation (EEC) No 1588/90 of 11. 06. 1990, in OJ L151 of 15. 06. 1990, p. 1 2) See also Eurostat handbook: "Protection of confidential data in Eurostat", Luxembourg, March 1994 13 Resultatet av de föreslagna diskussionerna mellan de tyska myndigheterna och Eurostat blev att Tyskland är berett att leverera enskilda uppgifter i framtiden (från 1997 års undersökning framåt) om de lagstadgade förutsätmingama skapas, dvs. att rådets förordning 571/88 i motsvarande grad är ändrad i god tid (senast i slutet av sommaren 1996). 4. 4 Finansiering och utveckling av EUROFARM projektet I sin första EUROFARM rapport, konstaterade komissionen att de finansiella medel för utveckling och administration av EUROFARM systemet under perioden 1989 till 1998 som beräknats i förordning 571/88 inte hade varit tillräckliga. Ytterligare medel på omkring 400 000 ECU årligen krävdes. Eftersom EUROFARM systemet måste anpassas till alla förändringar i strukturundersökningar och i typologi, är det skäl att vänta att det även i framtiden krävs betydande finansiella medel årligen för att säkerställa bearbetningen av enskilda uppgifter och spridningen av tabellresultaten från undersökningarna. De finansiella kraven för EUROFARMs arbete borde därför, med tanke på undersökningarna om jordbruksstrukturen efter 1997, vederbörligen tas i beaktande när de planerade ändringarna görs i förordning 571/88. 4. 5 Direkt tillgång för berörda institutioner i medlemsstaterna till de uppgifter som är delvis sammanställda på nationell nivå Vid rådets arbetsgrupps möte 20 november 1992 föreslogs att ett delset med data delvis sammanställda på nationell nivå skulle upprättas i Eurostat. De berörda myndigheterna i medlemsstaterna skulle ha möjlighet till direkt uppkoppling till detta. Detta förslag understöddes av flera delegationer, men ett antal delegationer förde även fram tydliga tvivel. Tillsvidare har inte förslaget följts upp. Kommissionen hyser ännu stora betänkligheter inför detta förslag, eftersom ett dylikt projekt knappast skulle vara förenligt med de stränga kraven på EUROFARM systemet rörande skyddet av enskilda uppgifter. 4. 6 Övriga frågor En delegationföreslog att ett motiveringsförfarande skulle införas för alla slag av planerade undersökningar för att garantera att statistisk information samlas in endast vid behov och med lämpliga intervaller. Den ansåg också att undersökningströskeln borde redefinieras. Vederbörande arbetsgrupp inom kommittéen för jordbruksstatistik höll en diskussion om betydelse, periodicitet och andra aspekter rörande jordbruksstrukturundersökningarna inom ramen för det förberedande arbetet med utkastet till en ny rådets förordning om undersökningar efter 1997. 5. Behövliga förändringar i rådets förordning (EEG) nr 571/88 5. 1 Inledning Erfarenheterna från gemenskapens undersökningar om strukturen inom jordbruket har visat att undersökningsprogrammet och den använda metodiken bör lämnas oförändrade där det är möjligt och, med tanke på undersökningarna efter 1997, enbart göra förändringar om ny utveckling inom jordbruket, brukningsmetoder eller förändringar i linjedragningarna inom gemenskapens jordbrukspolitik gör det nödvändigt. Kommissionen kommer därför att föreslå för rådet att giltighetstiden för rådets förordning (EEG) nr 571/88 skall förlängas med ytterligare 10 år. Kommissionen har därför gjort upp ett utkast till 14 rådets förordning om ändring av rådets förordning 571/88 och har presenterat det för arbetsgruppen1) inom ständiga kommittén för jordbruksstatistik för att tas upp till diskussion. En stor majoritet inom arbetsgruppen stöder detta förslag. Enighet har nåtts om de flesta frågorna. Arbetsgruppen fäste särskild vikt vid följande aspekter: 5. 2 Giltighetstid för juridiska grunder I ljuset av de diskussioner som hittills förts, förordar en stor majoritet av medlemsstaterna att de juridiska grunderna för undersökningarna efter 1997 bör vara i kraft under en tioårsperiod. Kommissionen kommer därför att be rådet skrida till lämpliga åtgärder. 5. 3 Referensår för nästa basundersökning Även om det vore önskvärt att tillåta endast ett referensår för nästa basundersökning, har flera medlemsstater poängterat att andra stora undersökningar är planerade vid sekelskiftet, tex. en folkräkning. Detta fordrar en viss flexibilitet. En klar majoritet av medlemsstaterna föredrar att nästa basundersökning skulle äga rum åren 1999/2000. Irland och Grekland skulle föredra att genomföra nästa basundersökning år 2001. 5. 4 Undersökningsperiodicitet En klar majoritet av medlemsstaterna föredrar också att bibehålla nuvarande periodicitet, dvs. en basundersökning år 1999/2000 och interimsundersökningar 2003,2005 och 2007. Kommissionen kommer därför att föreslå detta arrangemang för rådet. 5. 5 Förteckning över variabler Den gällande regeln att fastställa förteckningen över undersökningsvariabler för varje undersökning i ett kommissionsbeslut efter att ha konsulterat vederbörande arbetsgrupp och efter att Ständiga kommittén för jordbruksstatistik har lämnat sitt yttrande, har visat sig vara värdefull då den medger flexibel respons på ändringar i den gemensamma jordbrukspolitiken och i praxis i jordbruket. Kommissionen ämnar därför föreslå för rådet att detta arrangemang bibehålls. Den har stöd från relevanta myndigheter i medlemsstaterna. Undersökningania om strukturen i jordbruket är de mest omfattande undersökningarna om europeiskt jordbruk. De är arbetsintensiva och dyra. Möjligheterna att undersöka ytterligare variabler, tex. inom miljö- och ekologiområden är därför begränsade. Flera medlemsstater har upprepade gånger poängterat att strukturundersökningarna inte bör belastas med problematiska frågor, som kunde äventyra informationsgivarnas villighet att delta i undersökningarna och också de erhållna uppgifternas trovärdighet. Kommissionens åsikt är därför att förteckningen över variabler också i fortsättningen skall dras upp av av vederbörande arbetsgrupp med sedvanlig noggrannhet och beaktande alla relevanta argument. 5. 6 Revidering av det gemensamma klassificeringschemat för jordbruksföretag (typologi)1) Berörda myndigheter i flera medlemsstater och generaldirektoratet för jordbruk har upprepade gånger föreslagit en grundlig revidering av gemenskapstypologin. Typologin måste förenklas, så *> Commission Decision No 85/377/EEC of 7 June 1985 establishing a Community typology for agricultural holdings 15 att den inte är så beroende av eventuella förändringar i linjedragningarna i den gemensamma jordbrukspolitiken. Kommissionen ämnar att ta upp dessa förslag så fort som möjligt, och vid en eventuell förändring av typologin, även anpassa den i högre grad till NACE. 5. 7 Regional indelning av undersökningsresultat Det finns ett växande behov av strukturstatistik på en mera regional nivå inom ramen för reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken och för regionalpolitiska syften. Kommissionen ämnar därför föreslå en ytterligare indelning i "målområden" för nästa basundersökning. Dessutom skall vederbörande arbetsgrupp diskutera inkluderandet av kommunkoder i förteckningen över variabler. 5. 8 Gemenskapsbidrag till undersökningskostnader Nästan alla medlemsstater har, inom ramen för överläggningarna inom vederbörande arbetsgrupper, betonat att det inte kommer att vara möjligt att utföra gemenskapsundersökningar om strukturen inom jordbruket med ett intervall på två eller tre år utan att gemenskapen bidrar till att täcka kostnaderna. Gemenskapsbidraget har så stor betydelse därför att man med dessa medel kan täcka de rörliga kostnaderna för undersökningarna, såsom kostnader för tillfällig undersökningspersonal och utgifter för elektronisk databehandling. Medlemsstaterna är också av den åsikten, att eftersom strukturundersökningarna speciellt tjänar kommissionens informationsbehov, är ett gemenskapsbidrag rättfärdigat. Som exempel på detta nämns den detaljerade information som insamlas om arbetskraft inom jordbruket och den höga regionala indelningen àv undersökningsuppgifterna. 16 ISSN 1024-4506 KOM(96) 370 slutlig DOKUMENT SV 17 03 Katalogniimmer : CB-CO-96-373-SV-C ISBN 92-78-07276-1 Byrfin för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg ut


title: Decisione del Consiglio del 23 luglio 1996 relativa alla nomina dei membri titolari e dei supplenti del Comitato consultivo per la formazione dei farmacisti

eurovoc_concepts:
advisory committee (EU)
appointment of staff
pharmacist
vocational training

formats: html pdfa1b print


title: Dyrektywa Rady 96/49/WE z dnia 23 lipca 1996 r. w sprawie zbliżania ustawodawstw Państw Członkowskich w zakresie kolejowego transportu towarów niebezpiecznych

eurovoc_concepts:
approximation of laws
derogation from EU law
rail transport
transport of dangerous goods
transport safety

formats: html pdf print

text: 472 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 07/t. 2 31996L0049 17. 9. 1996 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 235/25 DYREKTYWA RADY 96/49/WE z dnia 23 lipca 1996 r. w sprawie zbliżania ustawodawstw Państw Czlonkowskich w zakresie kolejowego transportu towarów niebezpiecznych RADA UNII EUROPEJSKIEJ, uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 75, uwzględniając wniosek Komisji (1), uwzględniając opinię Komitetu Ekonomiczno-Spolecznego (2), stanowiąc zgodnie z procedurą określoną w art. 189c Trak- tatu (3), a także mając na uwadze, co następuje: (1) W ostatnich latach kolejowy transport towarów niebez- piecznych znacznie się rozwinąl, podnosząc w ten sposób ryzyko wystąpienia wypadków; dlatego muszą zostać podjęte dzialania w celu zagwarantowania, że taki transport odbywa się przy zachowaniu możliwie jak naj- lepszych warunków bezpieczeństwa. (2) Wszystkie Państwa Czlonkowskie są Umawiającymi się Stronami Konwencji o międzynarodowym przewozie kolejami (COTIF), której dodatek B określa jednolite zasady dotyczące umowy międzynarodowego przewozu (CIM), zalącznik I ustala przepisy towarów kolejami kolejami dotyczące międzynarodowego towarów niebezpiecznych (RID); zakres geograficzny Konwencji wykracza poza Wspólnotę. przewozu (3) (4) Konwencja nie obejmuje krajowego kolejowego prze- wozu towarów niebezpiecznych; ważne jest dlatego zagwarantowanie jednolitego stosowania ujednoliconych norm bezpieczeństwa w calej Wspólnocie; najbardziej wlaściwą dla osiągnięcia tego drogą, jest zbliżanie usta- wodawstw Państw Czlonkowskich w sprawie RID; Zgodnie z zasadą pomocniczości, zbliżanie ustawodaw- stw musi być realizowane mając na celu zagwarantowa- nie wysokiego poziomu bezpieczeństwa międzynarodo- (1) Dz. U. C 389 z 31. 12. 1994, str. 15, oraz zmieniony wniosek zlożony dnia 3 października 1995 r. (dotychczas nieopublikowany w Dzienniku Urzędowym). (2) Dz. U. C 236 z 11. 9. 1995, str. 36. (3) Opinia Parlamentu Europejskiego z dnia 13 lipca 1995 r. (Dz. U. C 249 z 25. 9. 1995, str. 138), wspólne stanowisko Rady z dnia 8 grudnia 1995 r. (Dz. U. C 356 z 30. 12. 1995, str. 34) oraz decyzja Parlamentu Europejskiego z dnia 16 kwietnia 1996 r. (Dz. U. C 141 z 13. 5. 1996, str. 51). (5) (6) (7) (8) (9) wego transportu krajowego i zagwarantowanie wyelimi- nowania zaklóceń konkurencji poprzez ulatwienie swo- bodnego przeplywu towarów i uslug w calej Wspólnocie oraz zagwarantowanie spójności z innymi przepisami wspólnotowymi. Przepisy niniejszej dyrektywy są bez uszczerbku dla zobowiązań Wspólnoty oraz jej Państw Czlonkowskich, zgodnie z celami ustalonymi w rozdziale 19 Agendy 21 podczas Konferencji Narodów Zjednoczonych w sprawie środowiska i rozwoju (UNCED) w czerwcu 1992 r. w Rio de Janeiro, dotyczącymi dążenia do przyszlej har- monizacji systemów klasyfikacji substancji niebezpiecz- nych. Nie istnieje jeszcze legislacja wspólnotowa regulująca warunki bezpieczeństwa, zgodnie z którymi powinny być transportowane czynniki biologiczne i mikroorga- nizmy modyfikowane genetycznie, objęte dyrektywami 90/219/EWG (4), 90/220/EWG (5) i 90/679/EWG (6). Przepisy niniejszej dyrektywy pozostają bez uszczerbku dla stosowania innych przepisów wspólnotowych w dziedzinie bezpieczeństwa pracowników oraz ochrony środowiska naturalnego. Państwa Czlonkowskie muszą być zdolne do stosowania szczególowych przepisów drogowych dotyczących kole- jowego transportu towarów niebezpiecznych na ich terytoriach. Państwa Czlonkowskie muszą utrzymać, w odniesieniu do transportu towarów niebezpiecznych, prawo do tym- czasowego stosowania przepisów, zgodnie z zaleceniami Narodów Zjednoczonych, dotyczących multimodalnego transportu towarów niebezpiecznych, tak dalece jak RID nie zostal jeszcze zharmonizowany z tymi przepisami, które powinny ulatwić intermodalny transport towarów niebezpiecznych. (10) Każde Państwo Czlonkowskie musi utrzymać prawo do regulowania lub wprowadzania zakazu, z powodów (4) Dz. U. L 117 z 8. 5. 1990, str. 1. Dyrektywa zmieniona dyrektywą Komisji 94/51/WE (Dz. U. L 297 z 18. 11. 1994, str. 29). (5) Dz. U. L 117 z 8. 5. 1990, str. 15. Dyrektywa zmieniona dyrektywą Komisji 94/15/WE (Dz. U. L 103 z 23. 4. 1994, str. 20). (6) Dz. U. L 374 z 31. 12. 1990, str. 1. Dyrektywa ostatnio zmieniona dyrektywą Komisji 95/30/WE (Dz. U. L 155 z 6. 7. 1995, str. 41). 07/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 473 wyraźnie innych niż bezpieczeństwo,krajowego kolejo- wego transportu niektórych towarów niebezpiecznych. PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DYREKTYWĘ: (11) Należy wziąć pod uwagę bardziej surowe przepisy bez- pieczeństwa stosowane w przypadku tunelu pod Kana- lem La Manche z powodu jego szczególnej charakterys- jego przebiegu oraz dlugości; tyki, w szczególności należy umożliwić Państwom Czlonkowskim wprowadze- tego samego rodzaju środków w momencie nie wystąpienia podobnych sytuacji; określone Państwa Czlonkowskie muszą mieć możliwość stosowania bar- dziej surowych norm dotyczących materialów przezna- czonych do transportu z powodu temperatury otoczenia w tych państwach. (12) Uwzględniając rozmiar inwestycji wymaganych w danym sektorze, należy ustanowić okres przejściowy, aby umożliwić Państwom Czlonkowskim tymczasowe utrzymanie niektórych szczególnych przepisów krajo- wych dotyczących wymagań konstrukcyjnych lub użycia cystern, zbiorników, opakowań lub kodu dzialania awa- ryjnego. (13) Wprowadzanie nowych rozwiązań technicznych i prze- myslowych nie może być utrudnione, muszą w tym celu zostać przewidziane tymczasowe odstępstwa. (14) (15) Przepisy RID upoważniają do zawierania umów zawie- rających postanowienia będące odstępstwem od wyżej wymienionych przepisów; duża liczba umów zawartych między Państwami Czlonkowskimi utrudnia swobodne stosowanie przepisów dotyczących transportu towarów niebezpiecznych; wlączenie przepisów niezbędnych zawartych w zalączniku do niniejszej dyrektywy pozwoli na uniknięcie takich odstępstw; należy przewi- dzieć okres przejściowy, w którym Państwa Czlonkow- skie będą mogly kontynuować stosowanie istniejących umów zawartych między nimi. Kolejowy transport towarów niebezpiecznych do lub z państw trzecich jest dozwolony pod warunkiem, że jest przeprowadzony zgodnie z wymaganiami RID; jednakże w przypadku transportu z republik bylego Związku Radzieckiego, które nie są umawiającymi się stronami COTIF, Państwa Czlonkowskie są uprawnione do przyję- cia wlaściwych środków w odniesieniu do tego rodzaju transportu; gwarantują one stopień bezpieczeństwa równy temu przewidzianemu w RID. (16) Należy umożliwić szybkie dostosowanie niniejszej dyrek- tywy do postępu technicznego, w szczególności poprzez przyjęcie nowych przepisów ustanowionych w ramach RID; w tym celu należy powolać komitet oraz ustanowić procedurę odnoszącą się do bliskiej wspólpracy między Państwami Czlonkowskimi a Komisją w ramach tego komitetu, ROZDZIAL I Zakres Artykul 1 Niniejszą dyrektywę stosuje się wobec kolejowego trans- 1. portu towarów niebezpiecznych w Państwach Czlonkowskich lub między Państwami Czlonkowskimi. Państwa Czlonkowskie mogą jednakże wylączyć z zakresu niniejszej dyrektywy trans- port towarów niebezpiecznych, prowadzony środkami trans- portu należącymi do sil zbrojnych lub na ich odpowie- dzialność. 2. Niniejsza dyrektywa nie narusza jednakże prawa Państw Czlonkowskich do ustalania, w poszanowaniu prawa wspólno- towego, szczególnych wymagań bezpieczeństwa dotyczących krajowego lub międzynarodowego kolejowego transportu towarów niebezpiecznych, o ile danego obszaru nie obejmuje zalącznik do niniejszej dyrektywy, w szczególności w zakresie, między innymi: — ruchu kolejowego; — ustawienia towarowych wagonów kolejowych w ruchu kra- jowym; — przepisów eksploatacyjnych podrzędnych dzialań do transportu, takiego jak przetaczanie wagonów i postój; dotyczących — szkolenia personelu i zarządzania informacjami dotyczą- cymi przetransportowanych towarów niebezpiecznych; — szczególowych przepisów dotyczących transportu towarów niebezpiecznych w pociągach pasażerskich. Artykul 2 Do celów niniejszej dyrektywy: — „RID” oznacza przepisy dotyczące międzynarodowego przewozu kolejami towarów niebezpiecznych, występują- cych jako zalącznik I do dodatku B konwencji dotyczącej międzynarodowego przewozu kolejowego (COTIF), wraz ze zmianami; — „CIM” oznacza jednolite zasady dotyczące umów w sprawie międzynarodowego przewozu towarów kolejami, wystę- pujących w dodatku B konwencji dotyczącej międzynaro- dowego przewozu kolejami (COTIF), wraz ze zmianami; — „towary niebezpieczne” oznaczają te substancje i artykuly, których transport kolejowy jest zabroniony lub dozwolony jedynie po spelnieniu niektórych warunków ustanowionych w zalączniku do niniejszej dyrektywy; — „transport” oznacza każdy transport towarów niebezpiecz- nych, przeprowadzony calkowicie lub częściowo na teryto- rium Państwa Czlonkowskiego, lącznie z zaladunkiem, roz- ladunkiem oraz przeplywem do, lub z innego rodzaju transportu, a także postoje wymagane podczas transportu, 474 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 07/t. 2 objętych zalącznikiem do niniejszej dyrektywy, bez uszczerbku dla przepisów ustanowionych w prawodaw- stwie Państw Czlonkowskich dotyczącym odpowiedzial- ności wynikającej z tych dzialań; nie obejmuje on trans- portu calkowicie przeprowadzonego w ramach przedsię- biorstwa. Artykul 3 Bez uszczerbku dla przepisów art. 6, 1. towary niebez- pieczne, których transport jest zabroniony na mocy przepisów zawartych w zalączniku, nie mogą być transportowane koleją. 2. Z zastrzeżeniem innych przepisów przewidzianych w niniejszej dyrektywie i bez uszczerbku dla zasad dotyczących dostępu przedsiębiorstw kolejowych do rynku lub bez uszczerbku dla przepisów ogólnie stosowanych w stosunku do kolejowego transportu towarów, kolejowy transport towarów niebezpiecznych jest dozwolony, pod warunkiem, że jest on zgodny z przepisami ustanowionymi w zalączniku. ROZDZIAL II Odstępstwa, ograniczenia i wylączenia Artykul 4 Każde Państwo Czlonkowskie może do celów krajowego trans- portu kolejowego na jego terytorium utrzymać przepisy prawa krajowego dotyczące kolejowego transportu towarów niebez- piecznych, które są zgodne z zaleceniami Narodów Zjednoczo- nych dotyczącymi transportu towarów niebezpiecznych, aż do momentu zmiany zalącznika do niniejszej dyrektywy tak, aby odzwierciedlal te zalecenia. W takich przypadkach dane Pań- stwo Czlonkowskie powiadamia o tym Komisję. Artykul 5 1. Bez uszczerbku dla innych przepisów wspólnotowych, każde Państwo Czlonkowskie utrzymuje prawo do regulowania lub do wprowadzenia zakazu transportu niektórych towarów niebezpiecznych na jego terytorium, ściśle z powodów innych niż związanych szczególnie z bezpieczeństwem narodowym lub ochroną środowiska naturalnego. bezpieczeństwo transportu, podczas a Francja 2. a) W przypadku transportu w tunelu pod Kanalem La Manche, i Zjednoczone Królestwo mogą nalożyć bardziej surowe przepisy niż te, które są prze- widziane w zalączniku. Przepisy takie przekazywane są Komisji, która informuje pozostale Państwa Czlonkow- skie. podobne cechy. Przepisy przyjęte przez Państwo Czlon- kowskie przekazywane są Komisji, która informuje pozostale Państwa Czlonkowskie. c) Państwo Czlonkowskie, w którym temperatura otocze- nia jest zazwyczaj niższa niż – 20 °C, może zastosować bardziej surowe normy dotyczące temperatury funkcjo- nowania materialów przeznaczonych do zastosowania w krajowym kolejowym transporcie towarów niebez- piecznych na jego terytorium, o ile przepisy dotyczące wlaściwych temperatur odniesienia dla danych stref kli- matycznych są wprowadzone do zalącznika. Jeśli z powodu wypadku Państwo Czlonkowskie stwier- 3. dzi, że stosowane przepisy dotyczące bezpieczeństwa są nie- wystarczające dla ograniczenia zagrożenia istniejącego podczas transportu oraz jeśli istnieje nagla potrzeba podjęcia dzialań, Państwo Czlonkowskie w momencie planowania środków, które zamierza podjąć, powiadamia Komisję. Dzialając zgodnie z procedurą przewidzianą w art. 9, Komisja decyduje o tym czy stosowanie danych środków powinno być dozwolone oraz określa czas jego trwania. Państwa Czlonkowskie mogą utrzymać przepisy krajowe 4. stosowane dnia 31 grudnia 1996 r. , w stosunku do transportu oraz pakowania substancji zawierających dioksyny lub furany. Artykul 6 Każde Państwo Czlonkowskie może zezwolić na kolejowy 1. transport na jego terytorium towarów niebezpiecznych, sklasy- fikowanych, pakowanych i oznakowanych zgodnie z międzyna- rodowymi wymogami dotyczącymi transportu morskiego lub lotniczego, jeśli transport ten obejmuje podróże morskie lub lotnicze. W przypadku, gdy podróże krajowe lub międzynarodowe obej- mują transport morski, Państwo Czlonkowskie może wprowa- dzić dodatkowe przepisy do tych zawartych w zalączniku, biorąc pod uwagę przepisy międzynarodowe zarządzające transportem promowym. Przepisy zawarte w zalączniku dotyczącym rozmiaru 2. dokumentów transportowych oraz zastosowania języków przy oznaczaniu lub w wymaganej dokumentacji, nie mają zastoso- wania w stosunku do transportu ograniczonego do terytorium jednego Państwa Czlonkowskiego. Państwo Czlonkowskie może zezwolić na zastosowanie dokumentacji języków innych niż te przewidziane w zalączniku dotyczącym trans- portu ograniczonego do jego terytorium. i b) W przypadku gdy Państwo Czlonkowskie stwierdzi, że powinno zastosować bardziej surowe przepisy w sto- sunku do transportu w tunelach na jego terytorium, mających takie same cechy jak transport tunelem pod Kanalem La Manche, musi powiadomić o tym Komisję. Komisja stanowiąc zgodnie z procedurą przewidzianą w art. 9, podejmuje decyzję o tym czy dany tunel ma 3. W ramach swojego terytorium, Państwo Czlonkowskie może zezwolić na zastosowanie wagonów kolejowych wybudo- wanych przed dniem 1 stycznia 1997 r. , które nie spelniają przepisów niniejszej dyrektywy, lecz są wybudowane zgodnie z przepisami krajowymi obowiązującymi dnia 31 grudnia 1996 r. , pod warunkiem, że wagony te zapewniają wymagany poziom bezpieczeństwa. 07/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 475 które różnią Państwo Czlonkowskie może utrzymać przepisy krajowe 4. obowiązujące dnia 31 grudnia 1996 r. odnoszące się do kon- strukcji, zastosowania oraz warunków przewozu nowych cys- tern, oraz nowych zbiorników określonych w klasie 2 zalącznika, się od przepisów niniejszego zalącznika chyba, że do zalącznika dodane zostaly odniesienia do norm dotyczących konstrukcji oraz zastosowania cystern i zbiorników, obowiązujące w równym stopniu, co niniejsze przepisy, lecz w żadnym przypadku niedodane później niż dnia 31 grudnia 1998 r. Zbiorniki oraz cysterny wybudowane przed dniem 1 stycznia 1999 r. oraz utrzymane na wymaga- nym poziomie bezpieczeństwa mogą być nadal używane zgod- nie z początkowymi warunkami. Państwo Czlonkowskie może utrzymać przepisy krajowe 5. inne niż te zawarte w zalączniku odnoszące się do temperatury odniesienia, dla transportu na jego terytorium gazów plynnych lub mieszanin gazów plynnych, o ile przepisy odnoszące się do odpowiednich temperatur odniesienia dotyczących wyznaczo- nych obszarów klimatycznych są wprowadzone do norm euro- pejskich oraz wymienione w zalączniku. Państwo Czlonkowskie może zezwolić w odniesieniu do 6. transportu odbywającego się na jego terytorium, na zastosowa- nie opakowań, które zostaly zbudowane, a nie uzyskaly świa- dectwa zgodnie z RID przed dniem 1 stycznia 1997 r. pod warunkiem, że takie opakowania są opatrzone w datę ich wyprodukowania i są zdolne przejść testy przewidziane w przepisach krajowych obowiązujących dnia 31 grudnia 1996 r. oraz pod warunkiem, że są one utrzymane na odpowiednim poziomie bezpieczeństwa (lącznie z testem oraz kontrolą, jeśli to konieczne), zgodnie z następującym schematem: metalowe pośrednie kontenery oraz metalowe beczki o pojemności prze- kraczającej 50 litrów, mogą być wykorzystywane najwyżej przez 15 lat od daty ich wyprodukowania; inne opakowania metalowe oraz plastikowe mogą być wykorzystywane najwyżej przez pięć lat od daty ich wyprodukowania, lecz nie po dniu 31 grudnia 1998 r. port zabroniony na mocy przepisów zalącznika lub transport wykonywany zgodnie z warunkami innymi niż te zawarte w zalączniku. 11. W poszanowaniu prawa wspólnotowego, niniejsza dyrektywa nie uchybia prawu Państwa Czlonkowskiego do zez- walania, po konsultacji z Komisją, na regularny transport, na wyznaczonych szlakach w ramach terytorium danego państwa, towarów niebezpiecznych tworzących część określonego pro- cesu przemyslowego, który jest zabroniony zgodnie z zalączni- kiem lub prowadzony wedlug warunków innych niż te ustano- wione w zalączniku, gdzie dzialania te mają charakter lokalny i są surowo kontrolowane na podstawie ściśle określonych warunków. O ile nie zagraża to bezpieczeństwu, Państwo Czlon- 12. kowskie może udzielić tymczasowego odstępstwa od prze- pisów zalącznika, w celu przeprowadzenia na swoim teryto- rium prób koniecznych przed dokonaniem zmiany niniejszego zalącznika, mającej na celu dostosowanie jego przepisów do postępu technicznego i przemyslowego. Informacja o takim odstępstwie przekazywana jest Komisji, która informuje pozos- tale Państwa Czlonkowskie. Tymczasowe odstępstwa, ustalone przez wlaściwe organy Pań- stw Czlonkowskich na podstawie zalącznika, przyjmują formę wielostronnej umowy przedstawionej wszystkim wlaściwym organom Państw Czlonkowskich przez organy, które podej- mują inicjatywę dotyczącą umowy. Informuje się Komisję. Odstępstwa określone w akapicie pierwszym i drugim są stoso- wane bez dyskryminacji ze względu na przynależność pań- stwową lub odbiorcy; są ważne przez okres do pięciu lat i nie podlegają przedlużeniu. zakladu nadawcy, pośrednika lub siedzibę Państwo Czlonkowskie może zezwolić na transport na 7. jego terytorium niektórych towarów niebezpiecznych, zapako- wanych przed dniem 1 stycznia 1997 r. aż do dnia 31 grudnia 1998 r. pod warunkiem, że towary te zostaly sklasyfikowane, zapakowane oraz oznakowane zgodnie z wymaganiami usta- nowionymi w przepisach krajowych obowiązujących przed dniem 1 stycznia 1997 r. Państwo Czlonkowskie może, najpóźniej do dnia 31 13. grudnia 1998 r. , zastosować istniejące umowy zawarte z innymi Państwami Czlonkowskimi, bez dyskryminacji ze względu na przynależność państwową lub miejsce zakladu nadawcy, pośrednika lub odbiorcy. Wszystkie przyszle odstęp- stwa muszą być zgodne z ust. 12. Państwo Czlonkowskie może w przypadku krajowego 8. kolejowego transportu na jego terytorium, utrzymać przepisy ustawodawstwa krajowego, obowiązujące dnia 31 grudnia 1996 r. i odnoszące się do umieszczenia kodu dzialania awa- ryjnego w miejsce identyfikacyjnego numeru ryzyka przewi- dzianego w zalączniku. Każde Państwo Czlonkowskie może, po konsultacji z 9. Komisją, utrzymać przepisy mniej surowe niż te zawarte w zalączniku, dotyczące transportu kolejowego na jego teryto- rium mniejszych ilości niektórych towarów niebezpiecznych, za wyjątkiem substancji o średnim lub wysokim poziomie radioaktywności. Państwo Czlonkowskie może zezwolić na swoim teryto- 10. rium na transport ad hoc towarów niebezpiecznych lub trans- 14. Zgodnie z prawem wspólnotowym, niniejsza dyrektywa nie ma wplywu na prawo Państwa Czlonkowskiego, po konsul- tacji z Komisją, do zezwalania na transport towarów niebez- piecznych zgodnie z warunkami, które są mniej surowe niż te ustanowione w zalączniku do niniejszej dyrektywy w przy- padku transportu lokalnego na krótkich dystansach w obrębie obwodów, lotnisk, miast przemyslowych. Artykul 7 Zgodnie z krajowymi 1. lub wspólnotowymi przepisami dotyczącymi dostępu do rynku, kolejowy transport towarów niebezpiecznych na terytorium Wspólnoty oraz państw trze- cich jest dozwolony, o ile spelnia on wymagania RID. 476 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 07/t. 2 Niniejsza dyrektywa nie narusza prawa Państwa Czlon- 2. kowskiego, po poinformowaniu Komisji, do przyjęcia prze- pisów dotyczących kolejowego transportu towarów niebez- piecznych na swoim terytorium z oraz do tych republik bylego Związku Radzieckiego, które nie są umawiającymi się stronami COTIF. Przepisy takie są stosowane jedynie w stosunku do kolejowego transportu towarów niebezpiecznych (w paczkach, luzem lub w cysternach) w wagonach kolejowych dozwolo- nych w państwie, które nie jest umawiającą się stroną COTIF. Za pomocą wlaściwych środków oraz obowiązków, dane Pań- stwo Czlonkowskie gwarantuje utrzymanie poziomu bezpie- czeństwa równego temu, który jest przewidziany w RID. W przypadku określonych Państw Czlonkowskich wymienione w niniejszym ustępie przepisy są stosowane jedynie w stosunku do wagonów – cystern. ROZDZIAL III Postanowienia końcowe Artykul 8 Zmiany konieczne dla dostosowania zalącznika do postępu naukowego i technicznego w dziedzinach objętych niniejszą dyrektywą, w szczególności biorąc pod uwagę zmiany doko- nane w RID, przyjmowane są zgodnie z procedurą przewi- dzianą w art. 9. 3. a) Komisja przyjmuje przewidziane środki, jeśli są one zgodne z opinią komitetu. b) W przypadku gdy przewidziane środki nie są zgodne z opinią Komitetu, lub w przypadku braku takiej opinii, Komisja bezzwlocznie przedklada Radzie wniosek w sprawie środków, które należy podjąć. Rada podejmuje dzialania kwalifikowaną większością glosów. Jeżeli po uplywie trzech miesięcy od daty przekazania sprawy Radzie, Rada nie podejmie decyzji, propono- wane środki zostaną przyjęte przez Komisję. Artykul 10 Państwa Czlonkowskie wprowadzą w życie przepisy usta- 1. wowe, wykonawcze i administracyjne niezbędne do wykonania niniejszej dyrektywy przed dniem 1 stycznia 1997 r. Nie- zwlocznie powiadomią o tym Komisję. W przypadku, gdy Państwa Czlonkowskie przyjmują te środki, muszą one zawierać odniesienie do niniejszej dyrektywy lub takie odniesienie towarzyszy ich urzędowej publikacji. Metody dokonywania takich odniesień są określane przez Państwa Czlonkowskie. Państwa Czlonkowskie przekażą Komisji teksty przepisów 2. prawa krajowego, przyjmowanych w dziedzinie, której dotyczy niniejsza dyrektywa. Artykul 9 Artykul 11 Komisja jest wspierana przez Komitet ds. Transportu 1. Towarów Niebezpiecznych ustalonych w art. 9 dyrektywy 94/ 55/WE (1), zwany dalej „Komitetem”, który sklada się z przed- stawicieli Państw Czlonkowskich i którego przewodniczącym jest przedstawiciel Komisji. Przedstawiciel Komisji przedklada Komitetowi projekt 2. środków, które należy podjąć. Komitet dostarcza swoją opinię w czasie określonym przez przewodniczącego stosownie do pilności sprawy. Opinia dotycząca decyzji, które Rada ma przyjąć na wniosek Komisji, jest przyjmowana większością glosów ustanowioną w art. 148 ust. 2 Traktatu. Glosy przedsta- wicieli Państw Czlonkowskich w komitecie są ważone w sposób określony w tym artykule. Przewodniczący nie bierze udzialu w glosowaniu. Niniejsza dyrektywa wchodzi w życie z dniem jej opublikowa- nia w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Artykul 12 Niniejsza dyrektywa skierowana jest Państw Czlonkowskich. Sporządzono w Brukseli, dnia 23 lipca 1996 r. W imieniu Rady I. YATES Przewodniczący (1) Dz. U. L 319 z 12. 12. 1994, str. 7. 07/t. 2 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 477 ZALĄCZNIK Przepisy dotyczące międzynarodowego przewozu kolejami towarów niebezpiecznych (RID), stosowane z mocą od dnia 1 stycznia 1995 r. , w sprawie zastąpienia wyrażeń „umawiająca się strona” oraz „państwa lub drogi kolejowe” wyrażeniem „Państwo Czlonkowskie” notabene: Różne wersje w językach oficjalnych Wspólnoty będą opublikowane jak tylko tekst skonsolidowany będzie gotowy we wszystkich językach. Dla celów niniejszego zalącznika, „list przewozowy” oznacza list przewozowy CIM stosowany w transporcie międzyna- rodowym, lecz nie narusza on praw Państw Czlonkowskich do stosowania innych dokumentów w transporcie nieobję- tym CIM. Ponadto, stosowanie wyrażenia „AGRD” w 15 numerach umieszczanych w niniejszym zalączniku nie naru- szają praw Państw Czlonkowskich, w ruchu krajowym, do zezwolenia na transport drogą kolejową pojazdów drogo- wych zgodnie z przepisami krajowym przyjętymi w wykonaniu dyrektywy 94/55/WE


title: Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1692/96/EY, tehty 23 päivänä heinäkuuta 1996, yhteisön suuntaviivoista Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämiseksi

eurovoc_concepts:
common transport policy
project of common interest
sustainable mobility
trans-European network
transport network


title: REGULAMENTO (CE) Nº 1439/96 DA COMISSÃO de 23 de Julho de 1996 que altera os direitos de importação no sector dos cereais

eurovoc_concepts:
CCT duties
United States
cereals
import


title: Verordening (EG) nr. 1437/96 van de Commissie van 23 juli 1996 tot wijziging van Verordening (EEG) nr. 1201/89 houdende uitvoeringsbepalingen van de steunregeling voor katoen

eurovoc_concepts:
Greece
aid system
cotton
farm price support


title: Rådets direktiv 96/50/EF af 23. juli 1996 om harmonisering af betingelserne for erhvervelse af nationale bådførercertifikater for gods- og persontransport ad indre vandveje i Fællesskabet

eurovoc_concepts:
approximation of laws
carriage of goods
carriage of passengers
inland waterway transport
intra-EU transport
ship's passport


title: 96/480/CE: Decisione del Consiglio del 23 luglio 1996 che autorizza il Regno di Spagna a prorogare fino al 7 marzo 1997 l'accordo sulle reciproche relazioni di pesca con la Repubblica sudafricana

eurovoc_concepts:
South Africa
Spain
fishing agreement
renewal of an agreement