eurovoc_concepts: World Intellectual Property Organisation

formats: html pdf pdfa1b print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 24. 07. 1996 KOM(96) 372 endelig udg. 96/0198 (CNS) Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF- varemærker med henblik på Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE 1. INDLEDNING Den 20. december 1993 vedtog Rådet Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-vare- mærker (i det følgende benævnt "forordningen")1. Ved forordningen indføres der et EF-varemærkesystem, hvorefter man ved at indgive én enkelt ansøgning om et varemærkes registrering som EF-varemærke kan opnå beskyttelse af varemærker (samt også af servicemærker) med gyldighed for hele Det Europæiske Fællesskab. Ved forordningen etableres der tillige et Harmoniseringskontor for Det Indre Marked (varemærker og mønstre), herefter benævnt "Harmoniseringskontoret", der varetager administrationen af EF-varemærker. På et møde på stats- og regeringschefniveau den 29. oktober 1993 traf at repræsentanterne Harmoniseringskontorets hjemsted skulle være i Spanien i en by, der skulle udpeges af den for Harmoniseringskontoret. regering og Alicante blev valgt for medlemsstaternes som hjemsted beslutning regeringer spanske om, Den 1. januar 1996 åbnede Harmoniseringskontoret sine døre for indgivelse af EF- varemærkeansøgninger, og den 1. april 1996 blev Harmoniseringskontoret fuldt ud operationelt. til Madrid-arrangementet om den Protokollen internationale registrering af varemærker, der blev vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 (i det følgende benævnt "Madrid-protokollen"), trådte i kraft den 1. december 1995 og blev ligeledes operationel den 1. april 1996. I henhold til Madrid-protokollen skal international registrering af varemærker finde sted ved Det Internationale Bureau under Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) i Genève. Registreringer i henhold til Madrid-protokollen kaldes internationale, da de enkelte registreringer har virkning i flere forskellige lande og regioner og eventuelt hos alle de kontraherende parter, herunder stater og mellemstatslige organisationer, der har et regionalt kontor til registrering af varemærker, der har virkning inden for organisationens område. til Madrid En af de vigtigste nyskabelser i Madrid-protokollen arrangementet af 14. april 1891 om den internationale registrering af varemærker (i det at mellemstatslige "Madrid-arrangementet") organisationer, der har et regionalt kontor til registrering af varemærker, der får virkning inden for organisationens område, kan tilslutte sig protokollen. i forhold følgende benævnt er, EFTnr. L 11 af 14. 1. 1994, s. 1. - 1 - Denne nyskabelse blev indført i Madrid-protokollen med det særlige formål at give Det Europæiske Fællesskab mulighed for at tilslutte sig det internationale registreringssystem efter EF-varemærkesystemets ikrafttræden. Med henblik på at forberede Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid protokollen har Europa-Kommissionen udarbejdet to forslag, der forelægges Rådet under ét Det første kommissionsforslag vedrører Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid-protokollen2. Det andet forslag drejer sig om de foranstaltninger, der er nødvendige til den effel<;\ gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid- protc1 len. 2. STRUKTUREN I KOMMISSIONENS FORSLAG Det foreslås, at de foranstaltninger, der skal sikre den effektive gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid-protokollen, inkorporeres i EF- varemærkeforordningen under et nyt selvstændigt afsnit med titlen "International registrering af varemærker". Motiverne bag dette forslag er følgende: De regler, der finder anvendelse på internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, er i princippet de samme som de regler, der gælder for EF-varemærker. Internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal således underkastes en undersøgelse af, om der foreligger absolutte eller relative hindringer for registrering på samme måde, som det er tilfældet for EF- varemærkeansøgningers vedkommende. De finder anvendelse, hvad angår undersøgelse af sådanne internationale registreringer. samme procedureregler De foreslåede regler indeholder derfor en lang række krydshenvisninger til andre artikler i forordningen. Indarbejdelsen af disse regler i forordningen gør det lettere at finde frem til alle de bestemmelser, der finder anvendelse på varemærker, som er beskyttet inden for hele Det Europæiske Fællesskabs territorium, hvad enten beskyttelsen er sikret via registrering af et varemærke som et EF-varemærke eller via designering af Det Europæiske Fællesskab i en international registrering, der finder sted i henhold til Madrid-protokollen. 2 Kommissionens tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker - vedtaget i Madrid den 27. juni 1989, dok. KOM(96) 367 endelig udg. til Rådets afgørelse om godkendelse af Fællesskabets forslag Det er foreslået, at også andre og primært rent tekniske og proceduremæssige gennemførelsesbestemmelser som dem, der er fastsat i Kommissionens forordninger nr. 2868/95, 2869/95 og 216f963, i princippet skal finde anvendelse med de fornødne modifikationer. 3. MADRID-PROTOKOLLEN Madrid-protokollen blev vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 med henblik på at indføre visse nye elementer i det internationale varemærkeregistreringssystem, der blev etableret ved Madrid-arrangementet. Ligesom Madrid-arrangementet indeholder Madrid-protokollen bestemmelser om, at international registrering af varemærker skal finde sted ved Det Internationale Bureau under WIPO. Endvidere åbner Madrid-protokollen mulighed for - til forskel fra Madrid arrangementet - at mellemstatslige organisationer, der har deres eget regionale varemærkesystem, kan deltage i det internationale registreringssystem. Følgende fire vigtige nye proceduremæssige foranstaltninger blev indført ved Madrid-protokollen: i) Den, der ansøger om en international registrering, kan ikke alene basere sin ansøgning på et registreret nationalt eller regionalt varemærke, men også på en ansøgning om en national eller regional registrering, der er indgivet til en national eller regional varemærkemyndighed (artikel 2). ii) Hver kontraherende part, hos hvilken ansøgeren søger beskyttelse, kan inden for en frist på atten måneder (fremfor tolv måneder) erklære, at varemærket ikke kan tillægges beskyttelse på partens territorium. Fristen kan forlænges yderligere, hvis der fremsættes indsigelse mod den internationale registrering (artikel 5). i i i) Hver af de kontraherende parters varemærkemyndighed kan opkræve højere i Madrid-arrangementet designeringsgebyrer end dem, der er fastsat (artikel 8). iv) En international registrering, der er blevet annulleret, fordi det nationale eller regionale varemærke, på hvilket registreringen er baseret, ikke længere har retsvirkning (artikel 6), kan konverteres til en national eller regional ansøgning, der tillægges den oprindelige ansøgningsdato og i givet fald en tillagt prioritetsdato (artikel 9 quienquies). 3 Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13. 12. 1995 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker; Kommissionens forordning (EF) nr. 2869/95 af 13. 12. 1995 om de gebyrer, der skal betales til Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre); Kommissionens forordning (EF) nr. 216/96 af 5. 2. 1996 om fastsættelse af forretningsordenen for appelkamrene ved Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker og mønstre). - 3- Det skal bemærkes, at i andre henseender er Madrid-protokollen opbygget på lignende måde som Madrid-arrangementet. Hos alle de kontraherende parter til Madrid-protokollen er den internationale registrering således underkastet de samme regler som dem, der finder anvendelse på nationale eller regionale ansøgninger, og dette både hvad angår de nærmere betingelser for varemærkets registrering og hvad angår de rettigheder, der tillægges varemær eindehaveren. Det ved Madrid-protokollen indførte system frembyder således følgende karakteristika: - der nternationale registrering resulterer ikke i et supranationalt varemærke, men tedet et centraliseret ansøgningssystem, der gør det ud for en lang række er nationale eller regionale ansøgninger - der kan ikke ansøges direkte om international registrering, idet ansøgningen - via Harmoniseringskontoret - skal indgives på grundlag af en national eller regional ai : øgning eller registrering, der har fundet sted ved den nationale eller regionale myndighed for industriel ejendomsret. indeholder en klausul om, at bestemmelserne Da Madrid-arrangementet fortsat er en attraktiv måde, hvorpå man kan opnå international registrering af varemærker, vil Madrid-protokollen fungere som et komplementært element til Madrid-arrangementet. Dette er baggrunden for, at Madrid-protokollen i Madrid protokollen ikke har nogen virkning, når der er tale om internationale registreringer, der er baseret på en varemærkeansøgning eller en varemærkeregistrering, der oprindeligt kommer fra en stat, der både har tiltrådt Madrid-arrangement og Madrid protokollen, og hvor der i ansøgningen eller i registreringen er designeret en anden stat, der også har tiltrådt både Madrid-arrangementet og Madrid-protokollen (artikel 9 sexies). 4. FÆLLESSKABETS INTERESSE I AT TILTRÆDE MADRID-PROTOKOLLEN Hvorfor det er i Fællesskabets interessere at tiltræde Madrid-protokollen, er der redegjort for i kommentarerne til Kommissionens forslag til rådsafgørelse om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid-protokollen, som der er henvist til ovenfor. Kommissionens begrundelse for ovennævnte forslag kan opsummeres som følger: International registrering af varemærker vil medføre forenkling og besparelser. Madrid-protokollen vil give langt lettere adgang til varemærkeretlig beskyttelse, eftersom den indebærer, at der kun skal indgives én ansøgning, der behandles af den nationale eller regionale myndighed for industriel ejendomsret sammen med Det Internationale Bureau under WIPO, hvorimod de enkelte virksomheder tidligere skulle indgive flere ansøgninger direkte til hver af de kontraherende parters nationale eller regionale myndigheder. Denne mulighed, virksomhederne herved får for at opnå beskyttelse i henhold til varemærkelovgivningen på udenlandske markeder, er et vigtigt element i det inter nationale handelssamarbejde og bidrager til at forøge samhandelen. I så henseende tilstræber man med Madrid-protokollen og EF-varemærkesystemet det samme mål, om end på forskellig måde. Mens EF-varemærkesystemet indfører et komplet og ensartet regionalt varemærke registreringssystem, som dækker hele Det Europæiske Fællesskab territorium, samler Madrid-protokollen kun ansøgningsproceduren under ét, om end en ansøgning potentielt kan få virkning hos alle de kontraherende parter i Pariserkonventionen (mere end 110 stater). De to systemer er derfor komplementære. EF-varemærkesyslemcls sammenkædning med Madrid-protokollen giver erhvervslivet mulighed for al udnytte de fordele, der til EF-varemærket via Madrid-protokollen og vice versa. EF- er knyttet varemærkeansøgere og indehavere af EF-varemærker kan med andre ord ansøge om international beskyttelse af deres varemærker ved at indgive en international ansøgning i henhold til Madrid-protokollen, og indehavere af internationale registreringer, der er opnået i henhold til Madrid-protokollen, kan ansøge om beskyttelse af deres varemærker via EF-varemærkesystemet. Sammenkædningen af de to systemer vil uvægerligt bidrage til at skabe gunstigere vilkår for samhandelen mellem Det Europæiske Fællesskab og de berørte tredjelande. Internationale ikke-statslige organisationer, som navnlig repræsenterer brugerne af EF-varemærkesystemet og brugerne af det internationale registreringssystem, har gentagne gange manifesteret en betydelig i, at de to systemer sammenkædes. interesse Endvidere har Europa-Kommissionen noteret sig, at de tredjelande, der deltog i udarbejdelsen af Madrid-protokollen, også har vist interesse i at få etableret en sammenkædning mellem det internationale registreringssystem og EF-varemærket. I den forbindelse skal det bemærkes, at følgende stater har undertegnet Madrid protokollen, da den blev fremlagt til undertegnelse (fra 28. juni 1989 til 31. december 1989): Belgien, Danmark, Den Demokratiske Folkerepublik Korea, Egypten, Finland, Det Forenede Kongerige, Frankrig, Grækenland, Jugoslavien, Liechtenstein, Luxembourg, Marokko, Monaco, Mongoliet, Nederlandene, Portugal, Rumænien, Schweiz, Senegal, Sovjetunionen, Spanien, Sverige, Tyskland, Ungarn, Østrig (27). Italien, Irland, I mellemtiden har følgende stater også tiltrådt Madrid-protokollen4: Cuba, Danmark, Det Forenede Kongerige, Finland, Kina, Norge, Spanien, Sverige og Tyskland (9). I henhold til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, der blev undertegnet i Oporto den 2. maj 1992, forpligter alle de til denne aftale kontraherende parter sig til at tiltræde Madrid-protokollen. Alle de kontraherende parter i EØS-aftalen vil således inden for en overskuelig fremtid deltage i det internationale registreringssystem. Heruc* er skal det bemærkes, at de aftaler, der er blevet indgået mellem Fællesskabet og dets medlemsstater og de central- og østeuropæiske lande (såvel som med visse af de tidligere sovjetrepublikker) og andre tredjelande, indeholder en bestemmelse om, at de pågældende tredjelande skal ratificere eller tiltræde Madrid- protokollen. 5. RETSGRUNDLAGET Da de regler, der skal effektuere Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid protokollen, vil blive indarbejdet i EF-varemærkeforordningen via et nyt og særskilt afsnit, der indføjes i forordningen, må dette forslag nødvendigvis vedtages på samme retsgrundlag som EF-varemærkeforordningen, dvs. traktatens artikel 235. 6. BEMÆRKNINGER TIL DE ENKELTE ARTIKLER Artikel 1, litra a) tiltrædelse af Madrid-protokollen, De bestemmelser, der skal sikre gennemførelsen af Det Europæiske Fællesskabs i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker via indføjelse af et nyt AFSNIT XIII om international registrering af varemærker. AFSNIT XIII (afsluttende bestemmelser) bliver derfor til AFSNIT XIV. indarbejdes Første afdeling - Almindelige bestemmelser Artikel 140 Som en generel regel fastsætter artikel 140, at Rådets forordning 40/94 om (de ovennævnte EF-varemærker og gennemførelsesforordninger hertil kommissionsforordninger) internationale finde ansøgninger, der i henhold til Madrid-protokollen, er indgivet til Det Internationale Bureau under WIPO, samt på varemærker, for hvilke der søges om beskyttelse inden for Fællesskabet via en international ansøgning, hvori Det Europæiske Fællesskab er designeret, og som er indgivet til Det Internationale Bureau i henhold til nævnte protokol. anvendelse på skal Status pr. 1. januar 1996 i henhold til WIPO's statistikker pr. 1. 1. 1. 1996. -6 Anden afdeling - International registrering på grundkg af \ ansøgning om et EF-varemærke eller på grundlag af et EF-varemærke Artikel 141 Slk. I Stk. 2 til Madrid-protokollens artikel 2 kan I henhold internationale ansøgninger kun indgives på grundlag af en natioiaal eller regional varemærkeansøgning eller på grundlag af en national eller regional registrering. Dersom en EF-varemærkeansøgning eller et EF- varemærke tjener som grundlag for en international ansøgning, skal den internationale ansøgning indgives via Harmoniseringskontoret, der da er den "oprindelige myndighed" i henhold til Madrid protokollen. af afvente udfaldet behandlingen af før de ansøger om en Potentielle ansøgere om international registrering foretrækker måske deres EF- at varemærkeansøgning, internationale registrering. Denne fremgangsmåde kan blive foretrukket, fordi ansøgningen kan ændres under registreringsproceduren, og fordi gyldigheden af en international registrering - for en periode af fem år fra registreringen - afhænger af gyldigheden af den ansøgning eller registrering, der har ligget til grund for den internationale registrering (artikel 6 i Madrid-protokollen). Under disse omstændigheder vil potentielle ansøgere om international registrering måske foretrække, at den internationale ansøgning - til trods for at den internationale ansøgning er indgivet før EF-varemærkeansøgningen har ført til registrering - skal baseres på det registrerede EF-varemærke. Den internationale ansøgning skal således forelægges Det Internationale Bureau, efter at EF-varemærket er blevet registreret. Bestemmelsen i stk. 2 hjemler mulighed for noget sådant. I så fald vil Harmoniseringskontoret fremlægge den internationale ansøgning så hurtigt som muligt efter EF-varemærkets registrering. Stk. 2 in fine indeholder en bestemmelse om, at dersom den internationale ansøgnings fremlæggelse udsættes, indtil varemærket er registreret som EF-varemærke, skal den internationale ansøgning anses for modtaget af Harmoniseringskontoret på den dato, hvor EF- varemærket blev registreret. Dermed sikres det, at en international registrering, der er baseret på en "udskudt" international ansøgning, tillægges EF-varemærkets registreringsdato som ansøgningsdato, dog naturligvis forudsat, at Harmoniseringskontoret forelægger den internationale ansøgning for Det Internationale Bureau inden for en frist på to måneder efter registreringen af det grundlæggende EF- varemærke. Hvis man ikke benyttede sig af denne retlige fiktion, ville datoen for den internationale registrering enten være den dato, hvor Harmoniseringskontoret modtog en anmodning om at forelægge en internationale ansøgning, forudsat at Det Internationale Bureau modtager den internationale ansøgning inden to måneder efter denne dato, eller - dersom denne betingelse ikke er opfyldt - den dato, hvor den internationale ansøgning blev modtaget af Det Internationale Bureau (artikel 4, stk. 4, i Madrid-protokollen). Artikel 142 Det er tidligere blevet nævnt, at den internationale ansøgning skal indgives via Harmoniseringskontoret. Den internationale ansøgningsformular skal - under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i Madrid-protokollen og de hertil hørende regler fastsat samt under overholdelse af de andre i gennemførelsesbestemmelser international registrering, før ansøgningen indgives til Det Internationale Bureau. - udfyldes af ansøgere om regler, der er Regel 6 i de fælles regler, der er vedtaget i henhold til Madrid-arrangementet og Madrid-protokollen, fastsætter, at de sprog, der tillades ifølge Madrid protokollen, i princippet er engelsk og fransk. Dette indebærer, at den internationale ansøgning skal indgives på et af disse to sprog. For at undgå, at der skal fastsættes nye regler igen, hvis sprogordningen i henhold til Madrid protokollen måtte blive ændret i fremtiden, er det i stk. 1, første punktum in fine fastsat, at det kun er de af Madrid-protokollens sprog, som også er sprog ved Harmoniseringskontoret, der kan benyttes. Stk. 1, andet punktum fastsætter, hvad der implicit følger af artikel 115, stk. 4, i forordningen, dvs. at det sprog, hvorpå den internationale ansøgning er indgivet, skal være det behandlingssprog, som anvendes mellem ansøgere om international registrering og Harmoniseringskontoret. Stk. 2 fastsætter, at der ved indgivelsen af en international ansøgning via Harmoniseringskontoret skal erlægges et gebyr til kontoret. Gebyrets størrelse fastsættes i gebyrforordningen. Artikel 143 De relevante data vedrørende internationale registreringer, der er baseret på tilføres ansøgninger om EF-varemærker eller på EF-varemærker skal sagsakten for PT-varemærkeansøgningen, og skal for EF-varemærkers vedkommende indføres i registret. Artikel 144 En begæring om territorial udstrækning, der fremsættes efter en international registrering, jf. artikel 3 ter, stk. 2, i Madrid-protokollen, som er baseret på en indgives via EF-varemærkeansøgning eller et EF-varemærke, Harmoniseringskontoret. Det foreslås, at indehavere af en international registrering ikke skal være forpligtet til at indgive en sådan begæring via Harmoniseringskontoret, hvilket har hjemmel i bestemmelserne til Madrid-protokollen. Indehaveren af en international registrering kan således også indgive en sådan begæring direkte til Det Internationale Bureau. regel 7, stk. 1, skal i Men dersom en sådan begæring indgives via Harmoniseringskontoret, skal den indgives på det sprog, hvorpå den internationale ansøgning er affattet. Artikel 145 Selv om bestemmelserne til Madrid-protokollen (regel 34) åbner mulighed for betaling af det internationale gebyr via den oprindelige myndighed, anses det for hensigtsmæssigt - i lighed med praksis hos de fleste kontraherende parter - at det internationale gebyr betales direkte. Tredje afdeling - virkningerne af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret Artikel 146 Artikel 146 bygger i vidt omfang på artikel 4, stk. 1, litra a), i Madrid protokollen. Stk. 1 indeholder en bestemmelse om, at beskyttelsen af en international registrering - med virkning fra registreringsdatoen eller den efterfølgende designering, jf. bestemmelserne i artikel 3 eller artikel 3 ter i Madrid protokollen skal være den samme, som hvis der var indgivet en EF- varemærkeansøgning. Dette indebærer, at indehaveren af en international registrering, hvori Fællesskabet er designeret - i henhold til artikel 9, stk. 3, andet punktum i forordningen og indtil den internationale registrering af et varemærke har faet virkning som et varemærke, der er registreret som et EF-varemærke - kan kræve rimelig erstatning for handlinger, som er foretaget, efter at Harmoniseringskontoret har bekendtgjort oplysninger om den internationale registrering i henhold til artikel 147, stk. 1. Stk. 2 fastsætter i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a), andet punktum, i Madrid-protokollen, at dersom der ikke er givet afslag på beskyttelse af den internationale registrering i henhold til artikel 5, stk. 1 og 2, i Madrid-protokollen, eller dersom et afslag er trukket tilbage, skal det varemærke, der har opnået international registrering, beskyttes som et registreret EF-varemærke med virkning fra den dato, hvor varemærket blev registreret i det internationale register. Stk. 3 fastsætter, at med henblik på anvendelsen af artikel 9, stk. 3, hvad angår internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal datoen for bekendtgørelsen af EF-varemærkeansøgningen eller datoen for bekendtgørelsen af et registreret EF-varemærke erstattes af den dato, hvor H rmoniseringskontoret bekendtgjorde oplysninger om den internationale registrering i henhold til artikel 147, stk. 1 og 2. Artikel 147 Jet Internationale Bureau skal bekendtgøre alle relevante oplysninger om internationale registreringer i en publikation, den såkaldte "Gazette" (regel 32 i de fælles regler, der er fastsat i henhold til Madrid-arrangementet og Madrid protokollen). Derfor er det ikke nødvendigt, at Harmoniseringskontoret påny foretager en fuldstændig bekendtgørelse af internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. Alle interesserede bør derfor konsultere den ovennævnte Gazette. Hvis Harmoniseringskontoret også for sit vedkommende skulle bekendtgøre internationale registreringer, og således gentage oplysninger, som Det Internationale Bureau allerede har bekendtgjort, ville Kontoret blive pålagt en betydelig ekstrabyrde og øgede omkostninger. I den forbindelse skal det bemærkes, at langt de fleste medlemsstater heller ikke foretager en ny bekendtgørelse af internationale registreringer, hvor deres territorium er designeret, da de allerede er blevet bekendtgjort af Det Internationale Bureau. Uanset ovennævnte betragtninger fandtes det hensigtsmæssigt at stille en service til rådighed for offentligheden og navnlig for indehavere af varemærker inden for Det Europæiske Fællesskab, når Det Internationale Bureau har bekendtgjort en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. Harmoniseringskontoret offentliggør derfor visse oplysninger om sådanne internationale registreringer, således at interesserede parter på grundlag heraf kan konsultere Gazetten og dér få yderligere oplysninger. skal bekendtgøre som Harmoniseringskontoret I stk. 1 angives de elementer i bekendtgørelsen af den internationale registrering, for at imødekomme interesserede parters behov. Bekendtgørelsen af visse elementer i den internationale registrering har den yderligere fordel, at det danner skæringspunkt for, hvornår indsigelsesfristen begynder at løbe i henhold til artikel 151. Ved at sammenkæde begyndelsen af indsigelsesperioden med den dato, hvor bekendtgørelse har fundet sted i Harmoniseringskontorets EF- varemærketidende, kan man sikre gennemsigtighed og øge retssikkerheden til fordel for indehavere af ældre rettigheder inden for Det Europæiske Fællesskab. 10 I henhold til stk. 2 skal offentligheden også informeres om det endelige udfald af ansøgninger om internationale registreringer, hvori Det Europæiske Fællesskab er designeret, idet Harmoniseringskontoret skal bekendtgøre, at der ikke er blevet meddelt afslag, eller at et eventuelt afslag er blevet tilbagekaldt. Artikel 148 Ansøgere om international registrering og indehavere af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kan for deres varemærkes vedkommende påberåbe sig den anciennitet, der knytter sig til et ældre varemærke, der er registreret, eller som har virkning i et eller flere medlemsstater, dvs. på samme måde som ansøgere eller indehavere af EF- varemærker, jf. artikel 34 og 35 i forordningen. Anciennitet kan påberåbes i den internationale ansøgning eller direkte over for Harmoniseringskontoret. Der vil blive etableret en ordning med Det Internationale Bureau for det tilfælde, at der påberåbes anciennitet i en international ansøgning, herunder navnlig angående spørgsmål om, hvorvidt relevante dokumenter vedrørende den påberåbte anciennitet skal indgives til Det Internationale Bureau sammen med den internationale ansøgning eller ej. Der vil i gennemførelsesforordningen blive fastsat nærmere bestemmelser vedrørende påberåbelse af anciennitet via en international ansøgning. Artikel 149 Internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal underkastes en undersøgelse af, om der foreligger absolutte hindringer for registrering, på samme måde som EF-varemærkeansøgninger, jf. artikel 7 og artikel 38 i forordningen. Da det individuelle gebyr, som en indehaver af den internationale registrering skal betale for designeringen af Det Europæiske Fællesskab, repræsenterer og udgør summen af de gebyrer, der - dersom varemærket var blevet indgivet som en EF-varemærkeansøgning -skal betales i to etaper (ansøgningsgebyret og registreringsgebyret, således som foreskrevet i gebyrforordningen), indeholder stk. 4 en bestemmelse om, at dersom beskyttelsen af den indehaveren af den internationale internationale registrering giver afkald på beskyttelse af sit varemærke inden for Det Europæiske Fællesskab for derved at undgå afslag, skal Harmoniseringskontoret tilbagebetale en del af det individuelle gebyr. Hvor stort et beløb eller hvor stor en procentdel af gebyret, der skal tilbagebetales til i indehaveren af den internationale registrering, vil blive fastsat gennemførelsesforordningen. registrering nægtes eller dersom indeholder - hvad angår procedurer i forbindelse med Stk. 2 og 3 internationale registreringer - de samme principper som dem, der er fastsat i artikel 38 hvad angår EF-varemærkeansøgninger. 11 Artikel 150 Harmoniseringskontoret skal for internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, i sit eget varemærkeregister, jf. artikel 39. foretage søgning Endvidere formodes det, at de medlemsstater, der foretager søgning i deres egne varemærkeregistre for EF-varemærkeansøgningers vedkommende, jf. artikel 39, stk. 2, også vil foretage en søgning for internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. / ; tikel 150 indeholder en række bestemmelser - svarende til artikel 39 - om een nærmere fremgangsmåde i forbindelse med søgning af internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. Stk. 4 indeholder en bestemmelse om, at Harmoniseringskontoret skal give de i EF-søgningsrapporten anførte indehavere af ældre EF-varemærker eller ansøgere om EF-varemærker meddelelse om, at oplysninger om den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, er det blevet bekendtgjort jf. artikel 147, stk. 1. Til forskel fra den ordning, der er indført ved artikel 39, stk. 6, sammenholdt med artikel 40, stk. 1, i forordningen, skal bekendtgørelsen af oplysninger om den internationale registrering, jf. artikel 147, stk. 1, ikke udsættes indtil det tidspunkt, hvor betingelserne for international registrering er opfyldt eller indtil udløbet efter den dato, hvor frist på 1 måned Harmoniseringskontoret har fremsendt søgningsrapporterne. af en I overensstemmelse med artikel 147, stk. 1, skal Harmoniseringskontoret bekendtgøre oplysninger om den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kort efter, at Det Internationale Bureau har bekendtgjort registreringen i sin varemærketidende. Inden for en frist på ni måneder fra den dato, hvor Harmoniseringskontoret bekendtgjorde de pågældende oplysninger, kan der rejses indsigelse mod beskyttelsen af den internationale registrering inden for Det Europæiske Fællesskab (se bemærkningerne til artikel 151). Denne ordning sikrer, at et eventuelt (midlertidigt) afslag på beskyttelse af den internationale registrering, jf. artikel 5 i Madrid-protokollen, vil blive fremsendt til Det Internationale Bureau inden udløbet af en frist på et år regnet fra den dato, hvor Det Internationale Bureau gav Harmoniseringskontoret meddelelse om beskyttelsens udvidelse til Det Europæiske Fællesskab. Artikel 151 Internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal kunne mødes med som EF- indsigelse på varemærkeansøgninger, jf. artikel 8, 42 og 43. samme måde 12 I henhold til stk. 2 skal indsigelse mod den internationale registrerings beskyttelse gøres gældende inden for en frist på ni måneder fra den dato, hvor Harmoniseringskontoret bekendtgjorde oplysninger om den internationale registrering, jf. artikel 147, stk. 1. I bemærkningerne indsigelsesfristens internationale registrering blev bekendtgjort i henhold til artikel 147, stk. 1. for, hvorfor start er sammenkædet med den dato, hvor den til artikel 150 er der redegjort Indsigelsesfristen er fastsat til ni måneder af følgende grunde: formodes, at det vil tage ca. 1-2 måneder Det at Harmoniseringskontoret har modtaget meddelelse fra Det Internationale Bureau om en international registrerings geografiske udstrækning, jf. artikel 5, stk. 2, litra a), i Madrid-protokollen - før Kontoret har undersøgt de internationale registrering skal opfylde og før betingelser, som den medlemsstaternes centrale myndigheder for industriel ejendomsret, som foretager søgning i henhold til artikel 39, stk. 2, har modtaget en kopi af den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. - efter Dernæst skal medlemsstaternes centrale myndigheder industriel ejendomsret i henhold til artikel 39, stk. 3, fremsende deres søgningsrapporter til Harmoniseringskontoret inden udløbet af en frist på tre måneder, efter at de fra Kontoret har modtaget en kopi af den internationale registrering. for I mellemtiden vil Harmoniseringskontoret foretage en undersøgelse af, om der foreligger absolutte hindringer for registrering, jf. artikel 149. Ovennævnte viser, at den minimumsfrist, som er nødvendig for at undersøge, om der foreligger absolutte hindringer for den internationale registrering og foretage søgning i henhold til forordningens artikel 30, er på omkring 5 måneder. I henhold til artikel 42 kan der inden for en frist på tre måneder efter bekendtgørelsen af en EF-varemærkeansøgning rejses indsigelse mod denne. Da en sådan bekendtgørelse ikke må finde sted før udløbet af en frist på en måned efter at søgningsrapporterne er blevet fremsendt til ansøgere om et EF- varemærke, og eftersom det er meningen, at procedurerne i forbindelse med internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, så vidt muligt skal være identiske med de procedurer, der følges, når der er tale om EF-varemærkeansøgninger, må der til den ovennævnte frist på fem måneder lægges yderligere fire måneder. Som en konsekvens heraf fastsætter stk. 2, at fristen for at rejse indsigelse mod beskyttelse af en international registrering er på ni måneder regnet fra den dato, hvor Harmoniseringskontoret bekendtgjorde oplysninger om den internationale registrering, jf. artikel 147, stk. 1. 13 Stk. 4 fastsætter det samme princip, som gælder, når en international registrering nægtes beskyttelse på grund af absolutte hindringer for registrering, jf. artikel 149, dvs. hvor beskyttelsen af den internationale registrering nægtes på grund af relative registreringshindringer, eller hvor der gives afkald på beskyttelsen forud for et sådant afslag, i hvilket tilfælde Harmoniseringskontoret skal tilbagebetale en del af det erlagte gebyr til indehaveren af den internationale registrering. Artikel 152 tikel 152 gennemfører artikel Abis i Madrid-protokollen, i henhold til ilken Harmoniseringskontoret efter anmodning skal indføre en meddelelse i registret om den internationale registrering, når denne anses for at erstatte et registreret EF-varemærke. Artikel 153 Når en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, har fået samme retsvirkning som et EF-varemærke, kan beskyttelsen erklæres for fortabt eller ugyldig i henhold til artikel 50 og 51. I artikel 153 nedfældes dette princip, og den i artikel 50 og 51 anvendte terminologi tilpasses til beskyttede internationale registreringer. Artikel 154 En international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kan overgå til en national varemærkeansøgning på samme måde som en EF- varemærkeansøgning eller et EF-varemærke, jf. artikel 108-110. Dersom en international registrering er blevet nægtet beskyttelse, eller dersom en international registrering, som er blevet tillagt beskyttelse i Det Europæiske Fællesskab, ophører med at have virkning, kan indehaveren af den internationale registrering således anmode Harmoniseringskontoret om, at hans internationale registrering overgår til en national varemærkeansøgning. Stk. 2 fastsætter, at datoen for den nationale ansøgning, der er resultatet af den internationale registrerings konvertering - i den pågældende medlemsstat - skal tildeles datoen for en internationale registrering, jf. artikel 3, stk. 4, i Madrid-protokollen eller datoen for den senere designering af Det Europæiske Fællesskab, jf. artikel lier, stk. 2, i Madrid-protokollen. For en begæring om konvertering skal der betales et gebyr Harmoniseringskontoret. til 14 Under de drøftelser, der fandt sted under udarbejdelsen af dette forslag, overvejede man muligheden for at give indehaveren af en international registrering et attraktivt alternativ, således at han kan videreføre sine rettigheder på nationalt plan, såfremt hans internationale registrering nægtes beskyttelse, eller såfremt den internationale registrering ophører med at have virkninger i Det Europæiske Fællesskab. ikke alene kan opnås via Det blev i den forbindelse erindret om, at beskyttelse af et varemærke på indgivelse af en national nationalt plan varemærkeansøgning, men også via indgivelse af en international ansøgning i henhold til Madrid-arrangementet, Madrid-protokollen eller begge, når den pågældende stat er part i en af traktaterne eller begge. For at beskytte et varemærke på nationalt plan har varemærkeindehaveren altså to muligheder. Afhængigt af faktorer såsom kommercielle interesser og udgifter i forbindelse med varemærkebeskyttelsen (herunder udgifter til gebyrer, repræsentanter og til oversættelse) vil varemærkeindehaveren enten vælge at indgive en national ansøgning eller at indgive en international ansøgning til Det Internationale Bureau. Henset til de ovennævnte betragtninger rejser spørgsmålet sig, om indehaveren af en international registrering, som falder tilbage på det nationale varemærkesystem for at sikre, at hans varemærke stadig er beskyttet, ikke skulle gives samme mulighed, som han ville have haft, hvis han havde søgt at få sit varemærke beskyttet på nationalt plan. Man undersøgte med andre ord muligheden for, at indehaveren af en international registrering, hvis beskyttelse inden for Det Europæiske Fællesskab er blevet nægtet eller hvis beskyttelse ikke længere har virkning inden for Det Europæiske Fællesskab, burde have mulighed sin varemærkebeskyttelse i medlemsstaterne ved at han i henhold til Madrid protokollen eller Madrid-arrangementet efterfølgende får sin internationale registrering udvidet til at omfatte medlemsstaterne. for at bevare Det er klart, at denne mulighed kun vil have mening, hvis resultatet af, at han falder tilbage på det internationale registreringssystem vil være det samme som det resultat, der opnås ved konvertering i henhold til artikel 108-110, dvs. hvis varemærket i den pågældende medlemsstat får tillagt den oprindelige dato for den internationale registrering og ikke den senere dato, hvor den efterfølgende designering fandt sted, således som det normalt ville være tilfældet til artikel 3 ter i Madrid-protokollen og Madrid arrangementet. i henhold Det skal i den forbindelse bemærkes, at den foreslåede mulighed vil fa de samme retsvirkninger som en konvertering af den internationale registrering til en national varemærkeansøgning, jf. artikel 108-110. I henhold til internationale artikel 154 sammenholdt med artikel 108-110 kan den registrering konverteres til en national varemærkeansøgning i hver enkelt medlemsstat, hvor ansøgningen i de enkelte medlemsstater får tillagt datoen for den internationale registrering. 15 Samme betragtninger gør sig gældende, ligesom der også vil være tale om samme retsvirkninger, hvis en varemærkeindehaver falder tilbage på det internationale registreringssystem, således som foreslået ovenfor. For indehaveren af en international registrering kan det betyde en stor forskel, om han vælger at konvertere sin internationale registrering i henhold til artikel 108-110, eller om han vælger at falde tilbage på det internationale re[ istreringssystem. I den forbindelse skal det nævnes, at alle de grunde, som bevirker, at varemærkeindehaveren foretrækker at bruge det internationale registreringssystem frem for at indgive en national varemærkeansøgning gør '•% gældende mutatis mutandis. En af grundene kan f. eks. vedrøre iministrationen af varemærkeporteføljen eller udgifterne i forbindelse med orugen af det nationale eller internationale system. Drøftelserne med repræsentanterne for Det Internationale Bureau under WIPO og med interesserede kredse har vist, at det foreslåede alternativ vil blive hilst velkommen og vil bidrage betydeligt til at gøre sammenkædningen af EF- varemærket med Madrid-protokollen mere attraktiv. supplerende bestemmelser Det er klart, at Fællesskabet ikke ensidigt kan indføre mulighed for at vende tilbage til det internationale registreringssystem. Det er nødvendigt, at der indføres i Madrid-protokollen, Madrid arrangementet eller i de fælles regler. Det Internationale Bureau har for sig vedkommende meddelt Kommissionens kompetente tjenestegrene, at den af WIPO foreslåede mulighed er realisabel, og bureauet har samtidig erklæret, at det er rede til at udarbejde de forslag, der vil være nødvendige for at indføre en såkaldt opting-back-mulighed med de ovenfor nævnte retsvirkninger inden for rammerne af Madrid-protokollen, Madrid-arrangementet og de fælles regler. Europa-Kommissionen vil for sit vedkommende foreslå, at der indføjes de nødvendige bestemmelser i artikel 154, således at opting-back-muligheden får retsvirkning på EF-plan. artikel 156 i henhold Endelig skal det bemærkes, at en sådan foranstaltning ikke skal forveksles med muligheden for at konvertere en international registrering til en EF- varemærkeansøgning sammenholdt med til artikel 9quinquies i Madrid-protokollen. Mens artikel 156 indeholder en bestemmelse om, at en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kan konverteres til en EF-varemærkeansøgning, når den internationale registrering er blevet annulleret, fordi det tilgrundliggende nationale eller regionale varemærke eller den tilgrundliggende nationale eller regionale varemærkeansøgning er blevet ugyldig på grund af indsigelse, jf. artikel 6, stk. 4, indeholder artikel 154 en bestemmelse om, at den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kan konverteres til en national varemærkeansøgning i medlemsstaterne. i Madrid-protokollen, så 16 Artikel 155 Internationale registreringer, der har fået tillagt beskyttelse inden for Det Europæiske Fællesskab, er underkastet de samme regler som dem, der gælder for brug af EF-varemærker. Artikel 155, der indeholder en generel regel om brug af internationalt registrerede varemærker, fastsætter, at den femårsfrist, inden for hvilke den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal bruges (i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1), begynder at løbe fra det tidspunkt, hvor Harmoniseringskontoret bekendtgjorde oplysninger om den internationale registrering, jf. artikel 147, stk. 2. Bekendtgørelse i henhold til artikel 147, stk. 2, vedrørende internationale registreringer, som har samme virkning som EF-varemærker, skal foretages af Harmoniseringskontoret, når der ikke er givet meddelelse om afslag til Det Internationale Bureau inden for udløbet af den frist, inden for hvilken afslag på beskyttelse kan gives i henhold til artikel 5, stk. 2, litra a), i Madrid protokollen (i det tilfælde hvor Fællesskabet er blevet designeret: et år fra den dato, hvor der til Mønsterkontoret er givet meddelelse om geografisk udstrækning eller - dersom en procedure vedrørende afslag på beskyttelse ikke er blevet afsluttet ved udløbet af den frist, inden for hvilken der skal meddeles afslag - da fra den dato, hvor beslutningen om at tillægge den internationale registrering beskyttelse er blevet endelig). Artikel 156 Artikel 156 gennemfører artikel 9 quinquies i Madrid-protokollen om en international registrerings overgang til en EF-varemærkeansøgning, når den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, annulleres i henhold til artikel 6, stk. 4, i Madrid-protokollen (hvor den grundlæggende registrering eller ansøgning er bortfaldet, fordi varemærket er blevet anfægtet). Som nævnt i bemærkningerne til artikel 154 må denne bestemmelse ikke forveksles med det tilfælde, hvor en international registrering, hvori Fællesskabet er designeret, overgår til en national varemærkeansøgning i henhold til artikel 154. I stk. 1 fastsættes det, at en ansøgning om et EF-varemærke, der er resultatet af en international registrerings konvertering, er underkastet de samme regler som dem, der finder anvendelse på EF-varemærkeansøgninger. Den konverterede EF-varemærkeansøgning skal opfylde de betingelser, der gælder for indgivelse af EF-varemærkeansøgninger, herunder kravet om betaling af gebyrer, og ansøgningen underkastes i princippet den samme undersøgelse som EF-varemærkeansøgninger. -17 Det skal understreges, at dette indebærer, at begæringen om konvertering til en EF-varemærkeansøgning kan indgives på el hvilket som helst d\' Det Europæiske Fællesskabs officielle sprog, og at ansøgeren også skal angive et andet sprog, jf. artikel 115. Men dersom den internationale registrering i henhold til artikel 146, stk. 2, havde virkning som et registreret EF-varemærke, før den internationale registrering blev annulleret, skal varemærket registreres direkte som et EF- varemærke (stk. 2). I dette tilfælde vil begæringen om konvertering ikke blive underkastet en undersøgelse af, om der foreligger absolutte eller relative hindringer for registrering, og der vil ej heller blive foretaget søgning i *' ællesskabets register eller i medlemsstaterne nationale varemærkeregistre. Artikel 157 I artikel 157 fastsættes reglerne for brug af sprog i forbindelse med internationale registreringer, hvor Fællesskabet er designeret. Den sproglige ordning vedrørende internationale registreringer er kalkeret over den sproglige ordning, der gælder for EF-varemærkeansøgninger og EF- varemærker, jf. artikel 115, og er navnlig baseret på princippet om, at indehaveren af en international registrering - ud over det sprog, hvorpå ansøgningen er indgivet - skal angive et andet sprog, som skal være et af Harmoniseringskontorets sprog, som han indvilliger i anvendelsen af som behandlingssprog i indsigelses-, fortabelses- eller ugyldighedssager. Stk. 1 indeholder en bestemmelse om, at det sprog, hvorpå en international ansøgning, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, er blevet indgivet, skal betragtes som ansøgningssproget, jf. artikel 115. Endvidere fastsættes det i overensstemmelse med artikel 115, stk. 4, at det sprog, hvorpå den internationale ansøgning er blevet indgivet, skal være proceduresproget, når indehaveren af den internationale registrering er den eneste part i proceduren for Harmoniseringskontoret. Da de sprog, hvorpå man kan indgive en international ansøgning i henhold til Madrid-protokollen, er engelsk og fransk, kan ansøgningssproget med henblik på en procedure ved Harmoniseringskontoret kun være på engelsk eller fransk. og ansøgning, Stk. 2 fastsætter, at den, der ansøger om en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal angive et andet sprog i sin internationale af dette Harmoniseringskontorets øvrige fire sprog. Der vil blive etableret en ordning med Det Internationale Bureau med henblik på at indføje en særskilt rubrik i den internationale ansøgningsformular, således at den, der ansøger om international registrering, kan opfylde denne betingelse. Dersom den, der ansøger om en international registrering, ikke har opfyldt forpligtelsen til at angive et andet sprog, skal det sprog, hvortil Det Internationale Bureau har oversat den internationale registrering (engelsk eller fransk afhængigt af det sprog være skal et -18 sprog, hvorpå den internationale ansøgning er blevet indgivet) anses som det andet sprog. Denne fiktion vil effektivisere procedurerne i forbindelse med internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, og man undgår hermed retlige og praktiske komplikationer, hvis ansøgeren ikke har opfyldt sin forpligtelse til at angive et andet sprog. sikrer, ovenfor, De regler, der kommer til at gælde for brugen af sprog i forbindelse med internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, og EF- jf. varemærkeansøgninger er underkastet den samme sprogordning. Den sprogordning, der gælder for opnåelse af varemærkebeskyttelse på EF-plan, vil således være ensartet, uanset om beskyttelsen søges via indgivelse af en EF-varemærkeansøgning eller via indgivelse af en international ansøgning, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. internationale registreringer at De samme regler vedrørende brug af sprog finder anvendelse, dersom Det Europæiske Fællesskab er designeret via en begæring om efterfølgende territorial beskyttelse af et varemærke i henhold til artikel 3 ter i Madrid protokollen. Artikel I, litra b)-f) Litra b) Litra b) ændrer artikel 8, stk. 2, litra a), ved - som en fjerde type af ældre varemærke -at tilføje internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret (nyt punkt iv)). Litra c) er konsekvensen af, at der i forordningen er indføjet et nyt afsnit XIII om internationale registreringer. Litra c) Litra d) Bestemmelserne, som var indeholdt i det tidligere afsnit XIII, får ændret numre på grund af de nye bestemmelser, der er indeholdt i det nye afsnit XIII. Litra e) ogfi De i andre bestemmelser indeholdte henvisninger til de bestemmelser i forordningen, som har fået nyt nummer, skal ændres tilsvarende. Artikel II Hvad angår Det Europæiske Fællesskab, træder Madrid-protokollen i kraft tre måneder efter den dato, hvor Fællesskabets tiltrædelse er blevet bekendtgjort af generaldirektøren for WIPO. - 1 9- I den forbindelse skal det bemærkes, at artikel 2, stk. 1, i Kommissionens forslag til en radsafgørelse om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid-protokollen, hvortil der tidligere er blevet henvist, fastsætter, at når Rådet har vedtaget den pågældende afgørelse, skal Rådets formand deponere tiltrædelsesinstrumentet hos generaldirektøren for WIPO fra den dato, hvor Rådet har vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid-protokollen. - 2 0- Forslag til RÅDETS FORORDNING (EF) om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF- varemærker med henblik på Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen1, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet2, og under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg3, ud fra følgende betragtninger: Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærket ("EF- varemærkeforordningen")4, som blev vedtaget på grundlag af traktatens artikel 235, tog sigte på at virkeliggøre et funktionsdygtigt indre marked, der byder på betingelser svarende til dem, som findes på et nationalt marked; for at virkeliggøre et sådant marked, som i stigende grad kan fungere som et indre marked, blev der ved denne forordning indført en fællesskabsordning for varemærker, som giver virksomhederne ret til efter en og samme fremgangsmåde at opnå EF-varemærker, som nyder ensartet beskyttelse og har retsvirkning på hele Fællesskabets område; den 27. juni 1989 blev protokollen til Madrid-arrangementet om international registrering af varemærker (i det følgende benævnt "Madrid-protokollen") vedtaget i Madrid af den diplomatiske konference, der blev nedsat med henblik på dens undertegnelse; EFTnr. L 11 af 14. 1. 1994, s. 1. 21 - Madrid-protokollen blev vedtaget med det formål at få indført en række nye elementer i det system for international registrering af varemærker, der blev etableret med Madrid arrangementet om international registrering af varemærker af 14. april 1891, som senere ændret (i det følgende benævnt "Madrid-arrangementet")5; en af de vig igste nyskabelser i Madrid-protokollen i forhold til Madrid-arrangementet findes i protokollens artikel 14, der åbner mulighed for, at en mellemstatslig organisation, der har en regional varemærkemyndighed til registrering af varemærker med virkning på organisa 3ns territorium, kan tiltræde Madrid-protokollen; Madrid-prutokollen trådte i kraft den 1. december 1995 med virkning fra den 1. april 1996, hvor også EF-varemærkesystemet trådte i kraft; rkesystemet og det internationale registreringssystem, der blev indført ved EF-varei Madrid-Protokollen, er indbyrdes komplementære; for at sætte virksomhederne i stand til at udnytte fordelene ved EF-varemærket via Madrid-protokollen og omvendt er det nødvendigt at give ansøgere om og indehavere af EF-varemærker mulighed for at ansøge om international beskyttelse af deres varemærker ved at indgive en international ansøgning efter Madrid-protokollen og omvendt give indehavere af en international registrering efter Madrid-protokollen mulighed for at ansøge om beskyttelse af deres varemærke efter EF-varemærkesystemet; en sådan sammenkædning mellem EF-varemærkesystemet og det internationale registre ringssystem efter Madrid-protokollen kan fremme en harmonisk udvikling af økonomiske virke omkostningseffektivt, ligesom det kan fremme et mere integreret og velfungerende indre marked; for at EF-varemærkesystemet kan blive mere attraktivt, er det derfor nødvendigt, at Fællesskabet tiltræder Madrid-protokollen; konkurrenceforvridninger aktiviteter, eliminere og 5 Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker, som senest revideret i Stockholm den 14. juli 1967 og ændret den 2. oktober 1979. - 2 2- af de ovennævnte årsager har Rådet efter forslag fra Kommissionen6 godkendt Madrid protokollen og bemyndiget Rådets formand til at deponere tiltrædelsesinstrumentet hos generaldirektøren for Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (WIPO) fra den dato, hvor Rådet har vedtaget de foranstaltninger, der er nødvendige for, at Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af Madrid-protokollen kan få virkning; disse foranstaltninger fastsættes i nærværende forordning; disse foranstaltninger bør indpasses i EF-varemærkeforordningen ved indføjelse af et nyt afsnit om "International registrering af varemærker"; retsgrundlaget for dette forslag må derfor være det samme som retsgrundlaget for EF-varemærkeforordningen, dvs. traktatens artikel 235; det er nødvendigt at fastsætte regler om indgivelse af internationale ansøgninger til WIPO's Internationale Bureau via Kontoret for Harmonisering på Det Indre Marked (varemærker og mønstre) ("Harmoniseringskontoret"); registrering, og der bør de regler og procedurer, der gælder for internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab designeres, bør i princippet være de samme som dem, der gælder for ansøgninger om EF-varemærker og beskyttelse af EF-varemærker; i overensstemmelse med dette princip bør internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab designeres, underkastes en undersøgelse af, hvorvidt der foreligger absolutte hindringer i EF-varemærkeregistret og for varemærkeregistrene i de medlemsstater, der har underrettet Harmoniseringskontoret om, at de ønsker at foretage sådan søgning, ligesom der bør kunne rejses indsigelse mod dem på samme måde som for bekendtgjorte EF-varemærker; internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab designeres, bør underlægges samme regler om brug og ugyldighed som EF-varemærker; sådanne internationale registreringer bør kunne konverteres til nationale varemærkeansøgninger eller til territoriale udstrækninger til medlemsstater, der har tiltrådt Madrid-protokollen eller Madrid-arrangementet, når sådanne internationale registreringer nægtes eller ophører med at gælde - foretages søgning VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING: Kommissionens forslag til Rådets afgørelse om godkendelse af Fællesskabets tiltrædelse af protokollen til Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker - vedtaget i Madrid den 27. juni 1989, dok. KOM(96) 367 endelig udg. 23 ARTIKEL 1 Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker ændres således: a) Følgende afsnit indføjes efter AFSNIT XII: AFSNIT XIII INTERNATIONAL REGISTRERING AF VAREMÆRKER FØRSTE AFDELING ALMINDELIGE BESTEMMELSER Artikel 140 De gældende bestemmelser Medmindre andet er fastsat i dette afsnit eller i protokollen til Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker, der blev vedtaget i Madrid den 27. juni 1989 (herefter benævnt "Madrid-protokollen"), eller i de regler, der er vedtaget på grundlag af Madrid-protokollen, finder denne forordning med tilhørende gennemførelsesforordninger, der er vedtaget i henhold til artikel 159, anvendelse med de fornødne tilpasninger på ansøgninger om international registrering, der indgives i henhold til Madrid-protokollen (herefter benævnt "internationale ansøgninger"), og som er baseret på en ansøgning om et EF-varemærke eller et EF- varemærke samt på registreringer af varemærker i det internationale register, der føres af Det Internationale Bureau under Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret (i det følgende benævnt henholdsvis, "internationale registreringer" og "Det Internationale Bureau"), og hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret. -24 ANDEN AFDELING INTERNATIONAL REGISTRERING PÅ GRUNDLAG AF EN ANSØGNING OM ET EF-VAREMÆRKE ELLER PÅ GRUNDLAG AF ET EF-VAREMÆRKE Artikel 141 Indgivelse af en international ansøgning 1. 2. Internationale ansøgninger, jf. artikel 3 i Madrid-protokollen, der er baseret på en ansøgning om et EF-varemærke eller et EF-varemærke, skal indgives til Harmoniseringskontoret. Dersom der anmodes om en international registrering på grundlag af et EF- varemærke, og den internationale ansøgning er indgivet før varemærket er registreret som et EF-varemærke, skal den internationale ansøgning anses for modtaget på EF-varemærkets registreringsdato. Artikel 142 Den internationale ansøgnings form og indhold 1. Den internationale ansøgning kan indgives på et hvilket som helst sprog, der er tilladt i henhold til Madrid-protokollen, forudsat at det er et af Harmoniseringskontorets sprog. Det sprog, hvorpå ansøgningen er affattet, skal være behandlingssprog ved Kontoret. 2. Ved indgivelse af en international ansøgning erlægges der et gebyr til Harmoniseringskontoret. I de i artikel 141, stk. 2, nævnte tilfælde forfalder gebyret til betaling på registreringsdatoen. Ansøgningen anses ikke for indgivet, før de fornødne gebyrer er betalt. 3. Den internationale ansøgning skal opfylde de betingelser, der er fastsat i gennemførelsesforordningen. 25 Artikel H3 Tilførsler til sagsakten og i registret 1. Datoen og nummeret på den internationale registrering, der er baseret på en i ansøgningsakterne. Dersom skal anføres EF-varemærkeansøgning, ansøgningen resulterer i et EF-varemærke, skal datoen og nummeret på den internationale registrering indføres i registret. 2. Datoen og nummeret på en international registrering, der er baseret på et EF- varemærke, skal indføres i registret. Artikel 144 Begæring om "territorial udstrækning" fremsat efter den internationale registrering En begæring om territorial udstrækning, der fremsendtes efter den internationale registrering, jf. artikel 3 ter, stk. 2, i Madrid-protokollen, skal indgives via Harmoniseringskontoret. Begæringen indgives på det sprog, som den internationale ansøgning er affattet på. Artikel 145 Internationale gebyrer Gebyrer, der skal erlægges til Det Internationale Bureau i henhold til Madrid protokollen, skal indbetales direkte til bureauet. 26 TREDJE AFDELING INTERNATIONALE REGISTRERINGER, HVOR DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB ER DESIGNERET Artikel 140 Virkningerne af internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret 1. 2. En international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal fra registreringsdatoen, jf. artikel 3, stk. 4, i Madrid-protokollen, eller fra den dato, hvor Det Europæiske Fællesskab efterfølgende blev designeret, jf. artikel 3 ter, stk. 2, i Madrid-protokollen, have den samme virkning som en EF-varemærkeansøgning. Hvis der ikke er meddelt afslag, jf. artikel 1, stk. 1 og 2 i Madrid-protokollen, eller dersom et afslag er blevet tilbagekaldt, har den internationale registrering af et varemærke, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, samme virkning - regnet fra den under stk. 1 nævnte dato - som et registreret EF- varemærke. 3. Med henblik på anvendelsen af artikel 9, stk. 3, gælder, at en bekendtgørelse af den internationale registrering, hvori Det Europæiske Fællesskab er designeret, jf. artikel 147, stk. 1, træder i stedet for en bekendtgørelse af en EF-varemærkeansøgning, og at en bekendtgørelse i henhold til artikel 147, stk. 2, træder i stedet for en bekendtgørelse af det registrerede EF-varemærke. 27 Artikel 147 Bekendtgørelse 1. 2. registreringsdatoen skal bekendtgøre Harmoniseringskontoret for et varemærke, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, jf. artikel 3, stk. 4, i Madrid-protokollen, eller den dato, hvor Det Europæiske Fællesskab efterfølgende er blevet designeret, jf. artikel 3 ter, stk. 2, i Madrid-protokollen, samt bekendtgøre det internationale registreringsnummer og den dato, hvor en Man registrering er blevet bekendtgjort i den tidende, som Det Internationale ireau offentliggør. Er der ikke blevet meddelt afslag på beskyttelse af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, jf. artikel 5, stk. 1 )g 2, i Madrid-protokollen, eller hvis et afslag er blevet tilbagekaldt, skal Harmoniseringskontoret bekendtgøre dette sammen med det internationale registreringsnummer og i givet fald den dato, hvor en sådan registrering er blevet bekendtgjort i den tidende, som Det Internationale Bureau offentliggør. Artikel 148 Anciennitet Ansøgere om og indehavere af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kan i den internationale ansøgning eller direkte over for Harmoniseringskontoret påberåbe sig den anciennitet, der knytter sig til et ældre varemærke, der er registreret i en medlemsstat, herunder et varemærke, der er registreret i Benelux-landene eller registreret i henhold til et internationalt arrangement, der har virkning i en medlemsstat, således som fastsat i artikel 34 og 35. 28 Artikel 149 Undersøgelse af absolutte hindringer for registrering 1. 2. 3. 4. Internationale registreringer, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal gøres til genstand for en undersøgelse af absolutte hindringer for registrering på samme måde som EF-varemærkeansøgninger. Beskyttelse af en international registrering må ikke nægtes, før indehaveren af den internationale registrering har haft lejlighed til at give afkald på eller begrænse beskyttelsen for Det Europæiske Fællesskabs vedkommende eller har haft lejlighed til at fremkomme med sine bemærkninger. Nægtelse af beskyttelse træder i stedet for et afslag på en EF-varemærke ansøgning. Dersom beskyttelse af en international registrering er nægtet ved en endelig afgørelse i henhold til denne artikel, eller dersom indehaveren af den inter nationale registrering har givet afkald på beskyttelse for Det Europæiske Fællesskabs vedkommende, jf. stk. 2, tilbagebetaler Harmoniseringskontoret indehaveren af den internationale beskyttelse en del af det gebyr, der er erlagt i henhold til gennemførelsesforordningen. 29 Artikel 150 Søgning 1. Når Harmoniseringskontoret har modtaget en meddelelse om en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal det udarbejde en EF-søgningsrapport, jf. artikel 39, stk. 1. 2. Når Harmoniseringskontoret har modtaget en meddelelse om en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal det fremsende en kopi heraf til de enkelte medlemsstaters centrale myndigheder for industriel ejendomsret, jf. artikel 39, stk. 2. 3. 4. Artikel 39, stk. 3, 4 og 5 finder anvendelse med de fornødne tilpasninger. Harmoniseringskontoret skal give indehavere af ældre EF-varemærker eller ældre EF-varemærkeansøgninger, der er nævnt i EF-søgningsrapporten, meddelelse om, at den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, er blevet bekendtgjort, jf. artikel 147, stk. 1. 30- Artikel 151 Indsigelse 1. Der kan over for en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er defineret, rejses indsigelse på samme måde som over for en bekendtgjort EF-varemærkeansøgning. 2. 3. 4. Indsigelse skal gøres gældende inden for en frist på ni måneder efter bekendt- gørelsesdatoen, jf. artikel 147, stk. 1. Indsigelse anses ikke for rejst, før indsigelsesgebyret er blevet betalt. Nægtelse af beskyttelse træder i stedet for et afslag på en EF-varemærke ansøgning. Dersom beskyttelse af en international registrering nægtes ved en endelig afgørelse i henhold til denne artikel, eller dersom indehaveren af den inter nationale registrering - forud for den endelige afgørelse i henhold til denne artikel - har givet afkald på beskyttelse for Det Europæiske Fællesskabs vedkommende, tilbagebetaler Harmoniseringskontoret indehaveren af den internationale registrering en del af det gebyr, der er betalt i henhold til gennemførelsesforordningen. Artikel 152 Erstatning af et EF-varemærke med en international registrering Harmoniseringskontoret skal efter anmodning indføre en meddelelse i registret om, at et EF-varemærke anses for erstattet af en international registrering, jf. artikel 4 bis i Madrid-protokollen. -31 Artikel 153 Ugyldiggørelse af virkningerne af en international registrering 1. Virkningerne af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, kan erklæres for ugyldige. 2. En begæring om ugyldiggørelse af virkningerne af en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, træder i stedet for en begæring om, at et EF-varemærke erklæres fortabt, jf. artikel 50, eller ugyldigt, jf. artikel 51. Artikel 154 En international registrerings overgang til en national varemærkeansøgning eller til en territorial udstrækning til medlemsstaterne 1. Dersom en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, er blevet afslået eller ikke længere har virkning, kan indehaveren af den internationale registrering anmode om, at hans internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, overgår til en national varemærkeansøgning, eller anmode om at hans internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, overgår til en territorial udstrækning til en medlemsstat, der er part i Madrid-protokollen eller Madrid-arrangementet om den internationale registrering af varemærker, der blev vedtaget i Madrid den 14. april, 1891, som revideret og ændret (i det følgende benævnt "Madrid-arrangementet"), jf. artikel 3, ter, stk. 2, i Madrid protokollen eller artikel 3 ter, stk. 2, i Madrid-arrangementet. Artikel 108-110 finder anvendelse med de fornødne tilpasninger. -32 2. Den nationale varemærkeansøgning eller den territoriale udstrækning til en medlemsstat, der er part i Madrid-protokollen eller Madrid-arrangementet, som er resultatet af konverteringen af en international registrering, hvori Det Europæiske Fællesskab er designeret, far - uanset artikel 3, ter, stk. 2, i Madrid-protokollen og artikel 3, ter, stk. 2, i Madrid-arrangementet - virkning i den pågældende medlemsstat fra datoen for den internationale registrering, jf. artikel 3, stk. 4, i Madrid-protokollen, fra den dato, hvor Det Europæiske Fællesskab blev designeret, jf. artikel 3, stk. 2, i Madrid-protokollen, hvis designeringen fandt sted efter den internationale registrering, eller fra den prioritetsdato, der er tillagt, og i givet fald med den varemærkeanciennitet, der påberåbes i henhold til artikel 148 i vedkommende stat. 3. En begæring om overgang skal bekendtgøres. Artikel 155 Brug af et internationalt registreret varemærke Med henblik på anvendelsen af artikel 15, stk. 1, artikel 43, stk. 2, artikel 50, stk. 1, litra a), og artikel 56, stk. 2, træder bekendtgørelsesdatoen, jf. artikel 147, stk. 2, i stedet for registreringsdatoen. Artikel 156 Konvertering 1. Med forbehold af stk. 2 finder de bestemmelser, der gælder for EF- varemærkeansøgninger anvendelse med de tilpasninger på begæringer om en international registrerings konvertering til en EF- varemærkeansøgning, jf. artikel 9 quinquies i Madrid-protokollen. fornødne 2. Dersom en begæring om konvertering vedrører en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, og som har været genstand for bekendtgørelse, jf. artikel 147, stk. 2, finder artikel 38-43 ikke anvendelse. - 3 3- Artikel 157 Sprog 1. Det sprog, hvorpå en international ansøgning, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, eller det sprog, hvorpå en begæring om efterfølgende territorial udstrækning til Fællesskabet, er blevet indgivet, skal betragtes som ansøgningssproget, jf. artikel 115. 2. 3. Den, der ansøger om en international registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, skal i sin internationale ansøgning angive et andet af Harmoniseringskontorets sprog, som han indvilliger i anvendelsen af som behandlingssprog i indsigelses-, fortabelses- eller ugyldighedssager. Dersom det i stk. 2 nævnte krav ikke er opfyldt, skal det sprog, hvortil Det Internationale Bureau har oversat den internationale registrering, hvor Det Europæiske Fællesskab er designeret, anses som det andet sprog, jf. artikel 115, stk. 3. b) I artikel 8, stk. 2, litra a) indsættes et nyt punkt (iv): "(iv) varemærker, der er registreret i henhold til et internationalt arrangement, og som har virkning i Fællesskabet;" c) Afsnit XIII bliver til afsnit XIV. d) Artikel 140, 141, 142 og 143 får følgende nye numre: Artikel 140 bliver til artikel 158 Artikel 141 bliver til artikel 159 Artikel 142 bliver til artikel 160 Artikel 143 bliver til artikel 161 e) Henvisningen til artikel 140 i artikel 26, stk. 3, skal erstattes med en henvisning til artikel 158. f) Henvisningen til artikel 141 i artikel 139, stk. 3, og artikel 140, stk. 3, erstattes med en henvisning til artikel 159. - 3 4- ARTIKEL II IKRAFTTRÆDEN Denne forordning træder i kraft på den dato, hvor Madrid-protokollen træder i kraft for Det Europæiske Fællesskabs vedkommende. Datoen for denne forordnings ikrafttræden offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, På Rådets vegne Formanden -35 ISSN 0254-1459 KOM(96) 372 endelig udg. DOKUMENTER DA 08 11 Katalognummer : CB-CO-96-375-DA-C ISBN 92-78-07289-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg •3G


eurovoc_concepts:
free circulation
import
industrial product
supply
tariff quota

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 24. 07. 1996 KOM(96)378 slutlig Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) öppnande och förvaltning av autonoma gemenskapstullkvoter för vissa industriprodukter (framlagt av kommissionen) MOTIVERING 1. 2. På begäran av flera medlemsstater har kommissionens tjänster tillsammans med berörda regeringars experter undersökt möjligheterna av att öppna tullkvoter för polyethhylene terephthalate filmer och för hårdskivor. Vid genomgången i gruppen för "Tullfrågor av ekonomisk art" konstaterades att alla medlemsstater kunde enas om en lösning som innebar att tullkvoter ökas för denna produkt som avses i detta förslag till förordning, utan att detta skulle leda till störningar på marknaderna för dessa produkter. åi Förslag till RÅDETS FÖRORDNTMr, ( FQ öppnande och förvaltning av autonoma gemenskapstullkvoter för vissa industriprodukter EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 28 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, och med beaktande av följande: Produktionen av vissa industriprodukter inom gemenskapen förblir under 1996 otillräcklig för att tillgodose behoven hos gemenskapens förädlingsindustri. Följaktligen kommer gemenskapens försörjning med dessa produkter att i en inte ringa omfattning vara beroende av import från tredje land. Det är lämpligt att utan dröjsmål tillgodose gemenskapens mest brådskande försörjningsbehov av produkterna i fråga, på så fördelaktiga villkor som möjligt. Rådet öppnade genom förordning (EG) nr 3059/95*, senast ändrad genum förordning (EG) nr 1253/962, gemenskapstullkvoter för 1996 för vissa industri- produkter. Från och med att denna förordning träder i kraft bör nya gemenskapstullvoter med nolltull avseende lämpliga mängder öppnas som tar hänsyn till nödvändigheten av att jämvikten på marknaderna för dessa produkter inte rubbas och att igångsättande och utveckling av produktionen i gemenskapen inte heller påverkas. Särskilt bör man säkerställa att alla importörer i gemenskapen har lika och obehindrat tillträde till dessa kvoter och att de tullsatser som anges för dessa kvoter vad gäller all import av de berörda produkterna kontinuerligt tillämpas i alla medlemsstater tills kvoterna är helt uttömda. Det åligger gemenskapen att besluta om öppnande av autonoma tullkvoter. För att säkra en effektiv gemensam förvaltning av dessa kvoter finns det emellertid inget som hindrar att medlemsstaterna tilläts göra uttag ur kvoterna som motsvarar deras faktiska import. Detta förutsätter emellertid ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen som särskilt skall göra det möjligt att följa utnyttjandet av kvoterna och underrätta medlemsstaterna om detta. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Från och med att denna förordning träder i kraft till och med den 31 december 1996 skall de tullar som är tillämpliga på import av de produkter som anges i bilagan tillfälligt upphävas till de nivåer och inom de gemenskapstullkvoter som anges för var och en av dessa produkter. 1 2 EGT nr L 326, 30. 12. 1995, s. 19. EGT nr L 161, 29. 6. 1996, s 144. i De tullkvoter som anges i artikel 1 skall förvaltas av kommissionen som kan vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkra en effektiv förvaltning. Artikel 2 Artikel 3 Om en importör i en medlemsstat uppvisar en deklaration för övergång till fri omsättning som innehåller en begäran om förmänsbchandling ur tullhänseendc för en produkt som omfattas av denna förordning och om tullmyndigheterna godtar denna deklaration skall medlemsstaten genom anmälan till kommissionen ta ut den mängd som motsvarar behovet ur kvoten. Begäran om uttag med angivande av dag för godtagande av de ifrågavarande deklarationerna skall överlämnas till kommissionen utan dröjsmål. Kommissionen beviljar uttag på grundval av dagen för godtagande av deklarationen för övergång till fri omsättning av tullmyndigheterna i den berörda medlemsstaten och i den utsträckning söm de befintliga mängderna i kvoten medger. Om en medlemsstat inte utnyttjar de uttagna mängderna skall den så snart som möjligt återföra dessa till motsvarande kvot. Om de begärda mängderna överstiger den tillgängliga mängden i en kvot skall tilldelningen ske proportionellt med de mängder som ansökningarna avser. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om beviljade uttag. Artikel 4 Varje medlemsstat skall säkra att importörerna av de berörda produkterna har lika och obehindrat tillträde till kvoterna i den utsträckning som de befintliga mängderna i kvoterna medger. Artikel 5 Medlemsstaterna och kommissionen skall i nära samarbete säkra att bestämmelserna i denna förordning iakttas. Artikel 6 Denna förordning träder i kraft den 7 dagen efter det att den har offenliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdat i Bryssel den. På rådets vägnar Ordförande q BILAGA Löp nummer KN-nr TARIC- Varuslag Kvotmängd 09. 2940 ex 3920 62 10 85 Film av polyetentereftalat, med en tjocklek av 9 mikrometer (+/- 0,3 mikrometer), för framställning av de produkter som omfattas av nr 8523 (a) 250 T 09. 2941 ex 8471 70 53 60 Skivminnesenhet med hård skiva av typen 3,5 eller 5,25, som formaterad kan lagra högst 18 GB, för framställning av de andra produkter som omfattas av nr 8471 (a) 5. 330. 000 enhet Tullsats (%) 0 0 (a) Kontroll av användningen till detta särskilda ändamål sker genom tillämpning av gemenskapsbestämmelser på detta område. 4" REDOVISNING AV BUDGETKONSEKVENSERNA 1. 2. 3. 4. Berörd budgetpost:Kapitel 12, artikel 120. Rättslig grund:Artikel 28 i fördraget. Åtgärdens rubrik: Förslag till rådets förordning (EG) öppnande och förvaltning av autonoma gemenskapstullkvoter för vissa industriprodukter Mål: Att säkra att behoven för gemenskapens förädlingsindustri tillgodoses på fördelaktiga villkor 5. Beräkning: Varuslag Ändring av tullkvot mängden Ändring av uppskattat pris (ecu/enhet) Ändring av den normala tullsatsen Ändring av tullkvotsatse n (%) Film av polyetenterefta lat hård skiva 0 (begynnelsevolym : 250 ton) 0 (begynnelsepris : 1. 875. 000) 0 (bcgynnclscvolym 0 (begynnelsepris 0 (tullsats: 11. 1%) 0 (lullsats: 1. 6%) 0 0 5. 330. 000 enheter medelvärdering 300/enhet) Förväntad ändring av intäktsbortfall jämfört med föregående kvotperiod (i ecu) 208. 125 25. 584. 000 Totalt intäktsbortfall i förhållande till föregående kvotperiod: 25. 792. 125 ecu Bedrägeribekämpning: Nödvändiga åtgärder för förhindrande av och skydd mot bedrägerier och oegentligheter fastställs i bestämmelserna rörande förvaltningen av tullkvoter. 6 ISSN 1024-4506 KOM(96) 378 slutlig DOKUMENT SV 02 10 Katalognummer : CB-CO-96-378-SV-C ISBN 92-78-07331-8 Byrin fdr Europeiska gemenskipcrnas officiella publikationer L-2985 Luxemburg Ï


title: 96/507/CE, Euratom: Decisão da Comissão de 24 de Julho de 1996 que altera a Decisão 90/178/Euratom, CEE, que autoriza o Luxemburgo a não ter em conta certas categorias de operações e a utilizar determinadas estimativas aproximativas para o cálculo da matéria colectável dos recursos próprios provenientes do Imposto sobre o Valor Acrescentado (Apenas faz fé o texto em língua francesa)

eurovoc_concepts:
Luxembourg
VAT
VAT resource
application of EU law
tax exemption
tax system

formats: html pdfa1b print


title: Työpaikalla esiintyvän rasismin estäminen : Tiivistelmä.

eurovoc_concepts:
EU Member State
Norway
migrant worker
racial discrimination
racism
workplace


eurovoc_concepts:
carcinogenic substance
health risk
hydrocarbon
occupational health
occupational safety

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 24. 07 1996 COM(96) 414 final 95/0229 (SYN) OPINION OF THE COMMISSION on the amendments proposed by the European Parliament to the Council's common position on the proposal for a COUNCIL DIRECTIVE on the protection of workers from the risks related to exposure to carcinogens at work (presented by the Commission pursuant to Article 189 c (d) of the EC Treaty) EXPLANATORY MEMORANDUM The initial proposal for this amendment to the Directive was presented by the Commission to the Council on 14 September 19951. The main aims are the removal of the existing exclusion in Directive 90/394/EEC of a whole series of preparations containing carcinogens and the laying down of a limit value for occupational exposure to benzene, a well-known carcinogen. The European Parliament and the Economic and Social Committee gave their opinion on 20 June 19962 and 31 January 19963 respectively. In drawing up this amended proposal, the Commission took into account for the most part the amendments from the European Parliament and suggestions put forward by the Economic and Social Committee, and in particular: a) b) c) d) the role of biological monitoring in health surveillance for exposed workers; the need for coherence with other Community acts on the same subject; the advisability of having a uniform method for measuring benzene concentrations in air and for analysis; the advisability of including the derogation concerning primary synthesis in the production of materials for perfumes among the temporary derogations relating to limit values for benzene. This amendment is presented by the Commission under the terms of Article 189a(2) of the Treaty. 1 OJ C 317, 28. 11. 1995, p. 16. OJ OJ C 97, 1. 04. 1996, p. 25. A Amended Proposal for a Council Directive amending for the first time Directive 90/394/EEC on the protection of workers from the risks related to exposure to carcinogens at work (Text with EEA relevance) COMMISSION PROPOSAL AMENDED COMMISSION PROPOSAL THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Union, and in particular Article 118a thereof, to Council Directive Having regard 90/394/EEC of 28 June 1990 on the protection of workers from the risks related to exposure to carcinogens at work(1), and in particular Article 16, Having regard to the proposal from the following Commission^), drawn up consultation with the Advisory Committee on Safety, Hygiene and Health Protection at Work, cooperation with In Parliament(3), the European 1 Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(4), of Whereas Article 118a of the Treaty provides that the Council shall adopt, by directives, minimum means requirements encouraging for improvements, especially in the working environment, to ensure a better level of protection of the safety and health of workers; Whereas, under the terms of that Article, such directives are to avoid imposing administrative, legal constraints in a way which would hold back the creation and development of small and medium-sized undertakings, financial and Whereas the Commission's communication on its programme in the field of safety, hygiene and health at the workplace (1996- 2000)(5) provides in particular for the continuation of work on setting limit values for exposure at the workplace; Whereas Commission Directive 91/325/EEC(6) of 1 March 1991 adapting to technical progress for the twelfth time Council Directive 67/548/EECO on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions relating to the classification, packaging and labelling of dangerous substances introduces in Annex in new risk phrases to indicate the health hazards resulting from prolonged exposure and the risk of cancer through inhalation; Whereas in all work situations workers must be protected respect of preparations containing one or more carcinogens carcinogenic compounds arising at work; from and in Whereas in all work situations workers respect of must be protected preparations containing one or more carcinogens; in Whereas, for some agents it is necessary to consider all absorption pathways, including the possibility of penetration through the skin, in order to ensure the best possible level of protection; Whereas the wording of point 2 of Annex I to Directive 90/394/EEC relating to polycyclic aromatic hydrocarbons has posed problems of interpretation in many Member States; whereas, therefore, a new, more precise wording is called for; Whereas Article 16 of the aforementioned Council Directive 90/394/EEC makes provision for the establishment of exposure limit values on the basis of the available information, scientific and technical data, in respect of all those carcinogens for which this is possible; including exposure Whereas occupational limit values must be regarded as an important component of the general arrangements for the protection of workers; whereas such limit values must be revised whenever this becomes necessary in the light of more recent scientific data; Whereas benzene is a carcinogen which is present in many work situations whereas, therefore, a large number of workers are exposed to a potential health risk; whereas, although current scientific knowledge is not such that a level can be established below which risks to health cease to exist, a reduction in exposure to benzene will nonetheless reduce these risks; Whereas the respect of the minimum requirements on the protection of health and safety of workers from the specific risks related to carcinogens ensures not only the protection of the health and safety of each individual worker but also provides a level of minimum protection of all workers in the Community which avoids any possible distortion in the area of competitiveness; Whereas benzene is a carcinogen which is present in many work situations; whereas, therefore, a large number of workers are exposed to a potential health risk; whereas, although current scientific knowledge classifies benzene among the substances for which a level cannot be established below which risks to health cease to exist, a reduction in exposure to benzene will nonetheless reduce these risks; Whereas it is important to set biological limit values to carcinogens in order to estimate the level of absorption of other routes than the breath. Because bio- monitoring is an important procedure for the assessing benzene Commission should propose a biological limit value for benzene without delay; exposure, Whereas the respect of the minimum requirements on the protection of health and safety of workers from the specific risks related to carcinogens aims not only to ensure the protection of the health and safety of each individual worker but also to provide a level of minimum protection of all workers in the Community which avoids any possible distortion in the area of competitiveness; Whereas all the directives concerning protection of the health of workers at the the directives place of work and concerning protection of public health and of the general environment must reflect a single overall vision of socio-economic development in the European Community whereas the measures taken concerning benzene under the present Directive must therefore be consistent with the aims and provisions of Directive 94/63/EC(*) on the control of volatile organic compound emissions (and thus of benzene emissions) resulting from the storage of petrol and its distribution from terminals to service stations; Whereas provision should be made to ensure the protection of the health and safety of workers concerned, in the case of derogations specified activities or sector of activity where the implementation of the limit value proposed for benzene may be difficult to meet within the date proposed; provided for Whereas in most small and medium sized enterprises where the main use of benzene might be as a solvent, provisions to lower exposure will not be required as legal provisions already exist in nearly all the member States to restrict or prohibit its use. Whereas a consistent level of protection from the risks related to carcinogens has to be established for the Community as a whole and whereas that level of protection has to be set not by detailed prescriptive requirements but by a framework of general principles to enable Member States to apply the minimum requirements consistently; Whereas this amendment constitutes a practical aspect of the realisation of the social dimension of the internal market; pursuant Whereas, to Decision 74/325/EECO, as last amended by the 1985 Act of Accession, the Advisory Committee on Safety, Hygiene and Health Protection at Work is to be consulted by the Commission with a view to drawing up proposals in this field, HAS ADOPTED THIS DIRECTIVE: Article 1 Article 1 Directive 90/394/EEC is hereby amended as follows: 1. Article 2 shall be replaced by the following: "For the purposes of this Directive, (a) "carcinogen" means: i) a substance which meets the requirements for classification as category 1 or 2 carcinogen the criteria of according to of Directive Annex VI 67/548/EEC(7). ii) a preparation composed of one or more substances referred to in point the (a)i) where concentration of one or more of the individual substances meets for t he r e q u i r e m e n ts the concentration classification of a preparation as a category 1 or 2 carcinogens set out either: limits for in Annex I to Directive 67/548/EEC or in Annex I of Directive 88/379/EEC(10) where the substance or substances do not appear in Annex I to Directive 67/548/EEC or appear it without in concentration limits. iii) a substance, preparation or process referred to in Annex I as well or preparation released by a process referred to in Annex I. substance as a (b) "limit value" means, unless otherwise specified, the limit of concentration for a "carcinogen" in the air within the breathing zone of a worker. " (b) "limit value" means, unless otherwise specified, the limit of concentration for a "carcinogen" within the breathing zone of a worker in relation to an appropriate reference period. Breathing zone is the space from where he takes his breath. It shall be forbidden to exceed this value. (c) "biological limit value" means the limit of the concentration appropriate biological medium, of the relevant agent, its metabolite, or an indicator of effect. It shall be forbidden to exceed this value. in 2. Article 3(3) shall be replaced by the following: "Furthermore, when assessing the risk, account shall be taken of all other routes of exposure, such absorption into and/or through the skin". 3. In Article paragraph shall be added: the 16, following "3. In the case of derogations provided for in Annex m, the Member States to ensure that shall be obliged employers comply with procedures and measures in order to take adequate precautions to protect the health and safety of the workers concerned. " 4. Item 2 of Annex I shall be replaced by the following: exposure involving "Work to polycyclic aromatic hydrocarbons present in coal soot, coal tar or coal pitch". 5. Part A of Annex III shall be replaced by the following: 10 "A. LIMIT VALUES FOR OCCUPATIONAL EXPOSURE Nome of agent Elnecs CAS (1) (2) Limit values nag/m1 (3) ppm (4) Notation Derogations Benzene 200-753-7 71-43-2 3. 25(5) 1(5) Skin (6) Limit value: 3 ppm (-9. 75 mg/m') until 31 December 2000 for the following activities or sector of activity: Selected sites in coke plants (primary coolers, benzol/suiphatehouses, benzol storage and loading) - cleaning and maintenance of tanks loading and unloading of tanker vessels and lorries • marine transport • motor vehicle repair shops - service station with filling - attendant Nome of agent Elnecs CAS (1) (2) Limit values mg/m1 (3) ppm (4) Notation Derogations Benzene 200-753-7 71-43-2 3. 25 (5) 1 (5) Skin (6) Limit value: 3 ppm (-9. 75 mg/m1) until 31 December 2000 for the following activities or sector of activity: • Selected sites in coke plants (primary coolers, benzol/sulphate houses, benzol storage and loading) • cleaning and maintenance • of tanks loading and unloading of tanker - vessels and lorries - marine transport - motor vehicle repair shops • service station with filling attendant - primary synthesis in fragance material production (1) (2) (3) (4) (5) (6) EINECS: European Inventory of Existing Chemical Substances CAS: Chemical Abstract Service Number mg/m* - milligrams per cubic metre of air at 20 C and 101J KPa (760 mm mercury pressure) ppm - parts per million by volume in air (ml/m*). Measured or calculated in relation to a reference period of eight hours. Substantial contribution to the total body burden via dermal exposure possible. " Biological limit value<s) p. m. 11 Part B of Annex III shall be replaced by the following: "B. OTHER DIRECTLY RELATED PROVISIONS Benzene the measuring procedure, CEN For 689:1995 should be used preferentially. In the absence of a uniform analytical method, at Community level, Member States shall provide the method to be used. Article 2 1. Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive not later than 31 December 1998. They shall forthwith inform the Commission thereof. When Member States adopt these these shall contain a provisions, reference to this Directive or shall be accompanied by such reference at the time of their official publication. The procedure for such reference shall be laid down by the Member States. 2. Member States shall communicate to the Commission the texts of the provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive 12 Article 3 This Directive is addressed to the Member States. 1. OJNoL 196, 26. 7. 1990, p. 1 2. OJC317, 28. 11. 1995, p. 16 3. OJ 4. OJ C 97, 01. 04. 1996, p. 25 5. COM(95) 282 final 6. OJNoL 180, 8. 7. 1991, p. 1 7. OJNoL 196, 16. 8. 1967, p. 1 8. OJ No L 365, 31. 12. 1994, p. 24 9. OJ No L 185, 9. 7. 1974, p. 15 10. OJ No L 187, 16. 7. 1988, p. 14 U ISSN 0254-1475 COM(96) 414 final DOCUMENTS EN 04 05 06 Catalogue number : CB-CO-96-398-EN-C ISBN 92-78-07688-0 Office for Officiai Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg


title: 96/507/EG, Euratom: Beschikking van de Commissie van 24 juli 1996 tot wijziging van Beschikking 90/178/Euratom, EEG, waarbij Luxemburg wordt gemachtigd geen rekening te houden met bepaalde categorieën handelingen en gebruik te maken van ramingen voor de berekening van de grondslag van de eigen middelen uit de belasting over de toegevoegde waarde (Slechts de tekst in de Franse taal is authentiek)