title: Uredba Sveta (ES) št. 1292/96 z dne 27. junija 1996 o politiki pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani ter o posebnih aktivnostih v podporo varnosti preskrbe s hrano

text: 11/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 189 31996R1292 L 166/1 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 5. 7. 1996 UREDBA SVETA (ES) št. 1292/96 z dne 27. junija 1996 o politiki pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani ter o posebnih aktivnostih v podporo varnosti preskrbe s hrano SVET EVROPSKE UNIJE JE ker pomoč v hrani ne sme imeti nasprotnih učinkov na običajno proizvodnjo in trgovinske uvozne strukture držav prejemnic; ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 130w Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1), v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe (2), ker je sedaj bolj kot kdaj koli prej pomoč v hrani pomemben vidik politike razvojnega sodelovanja; ker mora biti pomoč v hrani vključena v razvojne politike držav za izboljšanje njihove varnosti preskrbe s hrano, zlasti z obliko- vanjem strategij preskrbe s hrano, ki so naravnane na odpravlja- nje revščine in usmerjene k doseganju končnega cilja, odprave potrebe po pomoči v hrani; ker Skupnost in države članice tesno usklajujejo svoje politike raz- vojnega sodelovanja v zvezi s programi pomoči v hrani ter aktiv- nostmi, posebno naravnanimi na krepitev varnosti preskrbe s hrano; ker je Skupnost s svojimi državami članicami stranka nekaterih mednarodnih sporazumov na tem področju, in zlasti Konvencije o pomoči v hrani; ker je varnost preskrbe s hrano – na regionalni in nacionalni ravni ter na ravni gospodinjstev, katere dolgoročni cilj je zagotovitev splošnega in stalnega dostopa do hrane, ki bo krepila zdravje in dejavno življenje – pomemben element v borbi proti revščini in ker je pomembno, da se to poudari v vseh programih, namenje- nih državam v razvoju; ker so pomoč v hrani in aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano glavne značilnosti politike razvojnega sodelovanja Skup- nosti in se morajo obravnavati kot cilji pri vseh politikah Skup- nosti, ki bodo verjetno imele vpliv na države v razvoju, zlasti z vidika gospodarskih reform in strukturne prilagoditve; ker je treba, glede na različne vloge moških in žensk pri varnosti preskrbe s hrano v gospodinjstvih, sistematično upoštevati nji- hove različne vloge, kadar se oblikujejo programi, namenjeni doseganju varnosti preskrbe s hrano; ker bi ženske in lokalne skupnosti morale biti bolj vključene v pri- zadevanja za doseganje varne preskrbe s hrano na nacionalni, regionalni ali lokalni ravni in na ravni gospodinjstev; ker mora biti pomoč v hrani učinkovito sredstvo za zagotovitev dostopa do ustrezne in primerne prehrane ter za izboljšanje javne razpoložljivosti živil in dostopnosti do njih – v skladu z lokalnimi prehranjevalnimi navadami ter sistemi proizvodnje in trgovine, zlasti pri prehrambenih krizah – kakor tudi v celoti vključena v razvojno politiko; ker je instrument pomoči v hrani glavna sestavina politike Skup- nosti glede preprečevanja kriznih razmer ali pomoči, če do njih pride, v državah v razvoju in ker je treba pri uporabi tega instru- menta upoštevati njegove možne socialne in politične učinke; ker aktivnosti pomoči v hrani ne morejo biti del funkcionalne rešitve, če niso vključene v razvojne aktivnosti, ki so naravnane na ponovno vzpostavitev lokalne proizvodnje in trgovine; (1) UL C 253, 29. 9. 1995, str. 10. (2) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 15. decembra 1995 (UL C 17, 22. 1. 1996), Skupno stališče Sveta z dne 29. januarja 1996 in Sklep Evropskega parlamenta z dne 24. maja 1996 (UL C 166, 10. 6. 1996). ker je treba izboljšati analizo, diagnosticiranje, načrtovanje in spremljanje, da bi povečali učinkovitost pomoči v hrani in pre- prečili nezaželene vplive na lokalno proizvodnjo, razdeljevanje, prevoz in tržne zmogljivosti; 190 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 24 ker bi morala pomoč v hrani postati stalni instrument politike Skupnosti glede sodelovanja z državami v razvoju, s katerim bi bilo Skupnosti omogočeno popolno sodelovanje v večletnih raz- vojnih projektih; ker je treba zaradi lažje uporabe nekaterih predvidenih ukrepov in zagotavljanja, da se ujemajo s politiko varne preskrbe s hrano države prejemnice, predvideti tesno sodelovanje držav članic in Komisije z Odborom za varnost preskrbe s hrano in pomoč v hrani; ker bi zaradi tega morala biti Skupnost sposobna zagotoviti nepretrgani pretok celotne pomoči in biti v položaju, da v ustrez- nih primerih prevzame obveznosti dobave državam v razvoju minimalnih količin proizvodov v okviru posebnih večletnih pro- gramov, povezanih z razvojnimi politikami, ter da prevzame obveznosti v zvezi z mednarodnimi organizacijami; ker bi lahko bila podpora Skupnosti prizadevanjem držav v raz- voju pri doseganju varne preskrbe s hrano okrepljena z večjo pro- žnostjo pri pomoči s hrano – ob odobritvi finančne podpore za aktivnosti v zvezi z varnostjo preskrbe s hrano, in zlasti pri raz- voju kmetijstva in prehrambenih živil kot alternative pomoči v hrani v nekaterih okoliščinah, ob varovanju okolja in koristi majhnih kmetov in ribičev; ker lahko Skupnost s pomožnimi finančnimi aktivnostmi v pod- poro varnosti preskrbe s hrano pomaga tistim v stiski na podeželju in v urbanih območjih v državah v razvoju, in sicer z nakupi prehrambenih proizvodov, semena, kmetijskega orodja in priprav ter zadevnih proizvajalnih sredstev kakor tudi s programi skladiščenja, sistemi zgodnjega opozarjanja, sprostitvijo, nadzo- rom ter tehnično in finančno pomočjo; ker je treba nadaljevati s podporo regionalnim pristopom do varne preskrbe s hrano, vključujoč lokalne nakupovalne aktiv- nosti, da bi uporabili naravno dopolnjevanje med državami v isti regiji; ker je treba politikam na področju varne preskrbe s hrano dati regionalno razsežnost zaradi pospeševanja regionalne trgo- vine z živili in spodbujanja povezovanja; ker nakupi živil na lokalni ravni zmanjšujejo neučinkovitost, stroške in škodo okolju, ki bi jo lahko povzročil prevoz velikih količin živil v svetovnem merilu; ker je treba pri določanju ukrepov, ki naj se sprejmejo za zagoto- vitev pomoči v hrani, prilagoditi izvedbene postopke posebnim značilnostim vsakega območja, ki prejema pomoč, vendar v okviru skupne politike in strategije; ker je – zaradi zagotovitve boljšega upravljanja pomoči v hrani, ki naj se prilagaja koristim in potrebam držav prejemnic, in zaradi izboljšanja postopkov sprejemanja odločitev in izvedbenih postopkov – zaželeno nadomestiti Uredbo Sveta (EGS) št. 3972/86 z dne 22. decembra 1986 o pomoči v hrani in uprav- ljanju pomoči v hrani (1), Uredbo Sveta (EGS) št. 1755/84 z dne 19. junija 1984 o izvedbi alternativnih postopkov v zvezi s hrano namesto dostav pomoči v hrani (2), Uredbo Sveta (EGS) št. 2507/88 z dne 4. avgusta 1988 o izvedbi programov skladiš- čenja in sistemih zgodnjega opozarjanja (3), Uredbo Sveta (EGS) št. 2508/88 z dne 4. avgusta 1988 o izvedbi aktivnosti sofinanciranja nakupa prehrambenih proizvodov ali semen s strani mednarodnih organov ali nevladnih organizacij (4) in Uredbo Sveta (EGS) št. 1420/87 z dne 21. maja 1987 o določitvi postopkov za izvedbo Uredbe (EGS) št. 3972/86 o pomoči v hrani in upravljanju pomoči v hrani (5), SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: ker morajo biti zaščitene genetske možnosti in biotska raznovrst- nost pri proizvodnji hrane; Cilji in splošne smernice za pomoč v hrani in aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano POGLAVJE I ker se mora politika Skupnosti glede pomoči v hrani prilagoditi geopolitični spremembi in gospodarskim reformam, ki se izvajajo v velikem številu držav prejemnic; Člen 1 ker je treba sestaviti seznam držav in organov, upravičenih do pomoči Skupnosti; ker je zaradi tega treba predvideti, da se pomoč Skupnosti da na razpolago mednarodnim, regionalnim in nevladnim organizaci- jam; ker te organizacije morajo izpolnjevati nekaj pogojev, ki zagotavljajo uspešnost aktivnosti pomoči v hrani; 1. Skupnost – v okviru svoje politike sodelovanja z državami v razvoju in zaradi ustrezne reakcije na negotove razmere glede (1) UL L 370, 30. 12. 1986, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Sveta (EGS) št. 1930/90 (UL L 174, 7. 7. 1990, str. 6). (2) UL L 165, 23. 6. 1984, str. 7. (3) UL L 220, 11. 8. 1988, str. 1. (4) UL L 220, 11. 8. 1988, str. 4. (5) UL L 136, 26. 5. 1987, str. 1. 11/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 191 hrane, ki izhajajo iz resnih pomanjkanj hrane ali prehrambenih kriz – izvede aktivnosti pomoči v hrani in aktivnosti v podporo varni preskrbi s hrano v državah v razvoju. — prispevati k pobudam za boj proti revščini, katerih cilj je razvoj. Aktivnosti pomoči v hrani humanitarne narave se izvedejo po pravilih za humanitarno pomoč in ne sodijo v področje uporabe te uredbe. V primeru resne krize se vsi instrumenti politike pomoči Skupnosti izvedejo ob tesnem usklajevanju zaradi koristi zadevnega prebivalstva. te uredbe se ocenijo po analizi 2. Aktivnosti na podlagi in učinkovitosti tega instrumenta v primerjavi z zaželenosti drugimi sredstvi posredovanja, ki so na razpolago v okviru pomoči Skupnosti in ki bi lahko imela vpliv na varnost preskrbe s hrano in pomoč v hrani – ter ob usklajevanju s temi sredstvi. Komisija zagotovi, da se aktivnosti na podlagi te uredbe ocenijo ob tesnem usklajevanju z drugimi donatorji, ki posredujejo. 3. Cilji aktivnosti pomoči v hrani in aktivnosti v podporo varno- sti preskrbe s hrano iz odstavka 1 so zlasti: — krepiti varnost preskrbe s hrano z namenom zmanjševati rev- ščino, pomagati prebivalstvu držav in regij pri razvoju na ravni gospodinjstev ter lokalni, nacionalni in regionalni ravni, — zvišati prehrambene standarde prebivalstva, ki prejema pomoč, in pomagati pri doseganju uravnovešene prehrane, — upoštevati skrb za zagotovitev oskrbe prebivalstva s pitno vodo, — pospeševati javno razpoložljivost in dostopnost do živil, — prispevati k uravnovešenemu gospodarskemu in socialnemu razvoju držav prejemnic na podeželju in v urbanem okolju ob upoštevanju vlog žensk in moških v organizaciji gospodinj- stev ter v družbeni strukturi; končni cilj aktivnosti pomoči Skupnosti je pripraviti prejemnice, da postanejo nosilke svo- jega lastnega razvoja, — podpirati prizadevanja držav prejemnic za izboljšanje svoje lastne proizvodnje hrane na regionalni, nacionalni in lokalni ravni ter na ravni družine, — zmanjšati njihovo odvisnosti od pomoči v hrani, 4. Pomoč Skupnosti je, čim bolj temeljito, vključena, v razvojne politike, zlasti tiste glede kmetijstva in kmetijskih pridelkov, ter v prehrambene strategije zadevnih držav. Pomoč skupnosti podpira politike držav prejemnic glede revščine, prehrane, obnovitve zdravstvenega varstva, varovanja okolja in obnove, s posebnim poudarkom na trajnosti programov, zlasti v razmerah, ki sledijo izrednim. Če se prodaja ali razdeljuje brezplačno, pomoč ne sme biti vzrok neuravnoteženosti lokalnega trga. NASLOV I Aktivnosti pomoči v hrani Člen 2 1. Tako dobavljeni proizvodi kakor tudi druge aktivnosti v okviru pomoči v hrani morajo, kolikor je mogoče, upoštevati prehranje- valne navade prebivalstva, ki prejema pomoč, in ne smejo imeti škodljivega vpliva na državo prejemnico. Pri izbiri proizvodov se prouči, kako maksimirati količino hrane, da bi jo dobilo največje število ljudi, upoštevaje kakovost proiz- vodov, da se zagotovi ustrezna kakovost prehrane. Pri izbiri proizvodov, ki se dobavljajo kot pomoč Skupnosti, in pri postopkih sprostitve ter razdeljevanja te pomoči, se posebno upo- števajo socialni vidiki dostopa do hrane v državah prejemnicah, in zlasti najbolj ranljive skupine ter vloga ženske v organizaciji gospodinjstev. 2. Hrana se razporedi predvsem na osnovi objektivnega ovred- notenja resničnih potreb, ki upravičujejo to pomoč, saj je to edini način za izboljšanje varnosti preskrbe s hrano skupin, ki nimajo sredstev ali možnosti, da bi odpravili pomanjkanje sami. Zaradi tega je treba proučiti naslednja merila, na da bi izključili druge pomembne preudarke: — pomanjkanje hrane, — ukrepe v zvezi s prehrambenimi razmerami, ki upoštevajo človekov razvoj in prehrambene kazalce, — dohodek na prebivalca in obstoj izjemno revnih skupin pre- bivalstva, — spodbujati jih k neodvisnosti glede hrane bodisi s povečanjem proizvodnje ali s krepitvijo in povečevanjem kupne moči, — socialne kazalce blaginje zadevnega prebivalstva, 192 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 24 — stanja plačilne bilance države prejemnice, porabe. Ne glede na zgoraj navedeno se ti skladi upravljajo v skladu s splošnimi postopki za pomoč Skupnosti, predvidenimi za te sklade, in predvsem tako, da pomagajo politikam in programom varne preskrbe s hrano. — gospodarskega in družbenega vpliva ter stroškov predlaga- nega delovanja, — obstoja dolgoročne politike varne preskrbe s hrano v državi prejemnici. 3. Dodelitev pomoči v hrani je po potrebi odvisna od izvedbe kratkoročnih, večletnih razvojnih projektov, sektorskih aktivnosti ali razvojnih programov in predvsem tistih, ki pospešujejo traj- nostno proizvodnjo hrane ter varnost preskrbe s hrano v državah prejemnicah v okviru prehrambene politike in strategije. Če je to primerno, ima ta pomoč lahko obliko prispevka k izvedbi teh projektov, aktivnosti ali programov. Kjer je pomoč Skupnosti namenjena prodaji, se mora to dopolnjevanje zagotoviti z uporabo partnerskih skladov za namene, glede katerih sta se bodisi dogovorili Skupnost in država prejemnica bodisi ustanova ali nevladna organizacija, ki prejema pomoč. Kjer se pomoč v hrani zagotovi kot podpora večletnemu razvojnemu programu, se le-ta lahko dobavlja na večletni osnovi, povezani z zadevnim programom. Poleg razdelitve osnovnih živil, se pomoč lahko uporabi za dobavo semena, gnojila, orodja, drugih priprav in dobrin, ustvarjanje rezerv, tehnično in finančno pomoč ter za programe ozaveščanja in usposabljanja. NASLOV II Aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano Člen 3 Skupnost lahko, če okoliščine to upravičujejo, izvede aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano v državah v razvoju, kjer primanjkuje hrane. lahko izvedejo države prejemnice, Komisija, Te aktivnosti mednarodne ali regionalne organizacije ali nevladne organizacije. 4. Glavna sestavina programov varne preskrbe s hrano je nude- nje pomoči v hrani kot podpore prizadevanjem držav prejemnic, da ustvarijo varnostne zaloge, upoštevajoč zlasti zaloge posamez- nih kmetovalcev in državne rezerve, ob hkratnem ustvarjanju regionalnih rezerv. je podpreti, uporabljajoč razpoložljiva Namen teh aktivnosti sredstva, oblikovanje in izvedbo prehrambene strategije ali druge ukrepe, ki krepijo varnost preskrbe zadevnega prebivalstva s hrano, in jih spodbujati k zmanjševanju njihove odvisnosti od pomoči v hrani, zlasti v primeru držav z nizkimi dohodki, kjer imajo resno pomanjkanje hrane. Aktivnosti morajo pomagati izboljšati življenjsko raven najrevnejših ljudi v zadevnih državah. 5. Partnerski skladi se upravljajo na način, skladen z drugimi instrumenti pomoči Skupnosti. Aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano imajo obliko finančne in tehnične pomoči v skladu z merili in postopki iz te uredbe. Ti postopki se načrtujejo in vrednotijo glede na njihovo skladnost in dopolnjevanje s cilji in aktivnostmi, ki se financirajo z drugimi instrumenti razvojne pomoči Skupnosti. Morajo biti del večletnega programa. V primeru držav, ki se strukturno prilagajajo, in v skladu z ustrez- nimi odločitvami Sveta, so partnerski skladi, ustvarjeni z različ- nimi instrumenti razvojne pomoči, sestavljeni iz sredstev, ki se morajo upravljati v okviru enotne in usklajene proračunske poli- tike glede programov reform. Člen 4 V tem okviru se lahko Skupnost preusmeri s partnerskih skladov na splošnejšo porazdelitev, takoj ko se doseže napredek pri izbolj- šanju učinkovitosti spremljevalnih instrumentov, načrtovanju in izvajanju proračuna ter glede na internalizacijo pregledov javne Država v razvoju, upravičena do aktivnosti pomoči Skupnosti v hrani po tej uredbi, lahko prejme del ali celotno pomoč v hrani bodisi neposredno ali preko mednarodnih, regionalnih ali nevladnih organizacij, zlasti upoštevajoč trende v proizvodnji, potrošnji in rezervah v tej državi, prehrambene razmere njenih prebivalcev ter pomoč v hrani, ki so jo dodelili drugi donatorji. 11/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 193 Člen 5 Aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano imajo lahko obliko tehnične in finančne pomoči, namenjene v skladu s cilji iz člena 1 izboljšanju trajnostne in dolgoročne varnosti preskrbe s hrano, ob pomoči, med drugim, pri financiranju: — dobave semen, orodja in priprav, ki so bistveni za pridobiva- nje prehrambenih živil, — programov posojil v kmetijstvu, ki so namenjeni predvsem ženskam, — programov oskrbe prebivalstva s pitno vodo, — programov skladiščenja na primerni ravni, izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih vzpostavi te sisteme v skladu s členom 27. Lahko tudi krije stroške izvedbe programov skladiščenja v teh državah, da bi pomagala aktivnostim pomoči v hrani po tej uredbi ali primerljivim ukrepom, ki jih sprejmejo države članice, mednarodne ali regionalne organizacije ali nevladne organizacije. Te aktivnosti bi morale biti skladne z drugimi instrumenti Skupnosti za razvojno pomoč – vključno z uporabo partnerskih skladov, ustvarjenih s prodajo pomoči v hrani– ter združljive z razvojno politiko Skupnosti. Namen teh aktivnosti je krepitev varnosti preskrbe s hrano v državah prejemnicah. Pomagati morajo izboljšati življenjske razmere najrevnejših skupin prebivalstva v zadevnih državah in morajo biti v skladu z njihovimi razvojnimi cilji, zlasti s politiko glede prehrambenih živil. — aktivnosti v zvezi s trženjem, prevozom, razdeljevanjem ali predelavo kmetijskih in prehrambenih proizvodov, Sodelovanje Skupnosti pri teh aktivnostih ima obliko finančne in/ali tehnične pomoči v skladu z merili in postopki iz te uredbe. — ukrepov v podporo zasebnemu sektorju, katerega cilj je trgo- vinski razvoj na nacionalni, regionalni in mednarodni ravni, — uporabnih raziskav in usposabljanja na terenu, Aktivnosti, ki dobivajo pomoč Skupnosti, se ovrednotijo glede na obstoječe programe in na način, skladen s temi programi, ki jih upravljajo specializirane mednarodne organizacije. — projektov za razvoj proizvodnje prehrambenih živil, ki varu- jejo okolje, Člen 7 — spremljajočih aktivnosti, aktivnosti ozaveščanja, tehnične pomoči in usposabljanja na terenu, zlasti tistih, namenjenih ženskam in organizacijam proizvajalcev ter delavcem v kme- tijstvu, — ukrepov podpore, namenjenih ženskam in organizacijam pro- izvajalcev, Podpora Skupnosti programom skladiščenja in sistemom zgodnjega opozarjanja se lahko na zahtevo dodeli mednarodnim ali regionalnim organizacijam ali nevladnim organizacijam v zvezi z aktivnostmi, katerih namen je pomagati državam v razvoju, ki so upravičene do pomoči Skupnosti ali držav članic v hrani. — projektov za proizvodnjo gnojil iz surovin in baznih materia- lov iz države prejemnice, Člen 8 — programov v podporo lokalnim strukturam varne preskrbe s hrano, vključujoč programe usposabljanja na terenu. NASLOV III Sistemi zgodnjega opozarjanja in programi skladiščenja Člen 6 Skupnost lahko ponudi podporo obstoječim nacionalnim sistemom zgodnjega opozarjanja in pomaga krepiti obstoječe mednarodne sisteme zgodnjega opozarjanja, ki so povezani s prehrambenimi razmerami v državah v razvoju, ter lahko v Pomoč Skupnosti se lahko uporabi pri financiranju naslednjih ukrepov v zvezi s: — sistemi zgodnjega opozarjanja in sistemi za zbiranje podatkov o trendih glede letin, zalog in trgov, glede prehrambenih raz- mer v gospodinjstvih in ranljivosti prebivalcev, katerih namen je izboljšanje razumevanja prehrambenih razmer v zadevnih državah, — aktivnostmi, katerih namen je izboljšanje sistemov skladišče- nja zaradi zmanjšanja izgub ali zagotavljanja zadostnih skla- diščnih zmogljivosti za primer izrednih razmer. Te aktivnosti lahko vključujejo izgradnjo infrastrukture, zlasti objektov in naprav za polnjenje v vreče, razkladanje, dezinfekcijo, obdelovanje in skladiščenje, ki so potrebni pri ravnanju s prehrambenimi proizvodi v teh državah in katerih namen je podpreti aktivnosti pomoči v hrani ali aktivnosti varne pre- skrbe s hrano, — predhodnimi študijami in programi usposabljanja v zvezi z zgoraj navedenimi aktivnostmi. 194 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 24 POGLAVJE II ki jih izvajajo država prejemnica, Komisija, mednarodne ali regio- nalne organizacije ali nevladne organizacije. Izvedbeni postopki za pomoč v hrani in skladiščenje ter postopki zgodnjega opozarjanja v podporo varnosti preskrbe s hrano Člen 9 1. Države in organizacije, ki so upravičene do pomoči Skupnosti iz te uredbe, so na seznamu v Prilogi. V tej zvezi se prednost daje najrevnejšim skupinam prebivalstva in državam z nizkimi dohodki, kjer imajo resno pomanjkanje hrane. Svet lahko na predlog Komisije spremeni ta seznam s kvalificirano večino. 2. Nepridobitne nevladne organizacije (NVO), ki so upravičene do neposrednega ali posrednega financiranje Skupnosti v zvezi z izvedbo aktivnosti po tej uredbi, morajo izpolnjevati naslednja merila: (a) če so evropske nevladne organizacije, morajo biti avtonomne organizacije v državi članici Evropske skupnosti po zakono- daji te države članice; (b) svoj sedež morajo imeti v državi članici Skupnosti, državi pre- jemnici ali, izjemoma in v primeru mednarodnih NVO v tretji državi. Ta sedež mora biti dejansko središče sprejemanja odlo- čitev v zvezi z vsemi sofinanciranimi aktivnostmi; (c) pokažejo, da lahko uspešno izvedejo aktivnosti pomoči v hrani; zlasti: — s svojimi upravnimi zmožnostmi in zmožnostmi finanč- nega poslovanja, — s svojimi tehničnimi in logističnimi zmožnostmi za izvedbo predlagane aktivnosti, — z rezultati aktivnosti, ki so jih zadevne NVO izvedle ob financiranju Skupnosti ali držav članic, — s svojimi izkušnjami na področju pomoči v hrani in var- nosti preskrbe s hrano, — s svojo prisotnostjo v državi prejemnici in svojim pozna- vanjem te države ali držav v razvoju; (d) obvežejo se, da bodo izpolnjevali pogoje, ki jih določi Komi- sija za dodeljevanje pomoči v hrani. 2. Sofinanciranja se lahko izvede na zahtevo držav prejemnic, mednarodnih ali regionalnih organizacij ali nevladnih organiza- cij, če kaže, da je to najprimernejši način povečevanja varnosti preskrbe s hrano skupin, ki same nimajo niti možnosti niti sredstev, da bi se same spopadle s pomanjkanjem hrane. 3. Pri načrtovanju aktivnosti Skupnosti iz naslovov I, II in III bo Komisija posebno pozorna na: — prizadevanje za trajnostni vpliv in gospodarsko izvedljivost v načrtu projekta, — jasno opredelitev in spremljanje ciljev ter pokazateljev dose- ženega. Člen 11 1. Proizvodi se sprostijo na trgu Skupnosti, v državi prejemnici ali v eni izmed držav v razvoju (s seznama v Prilogi), ki so, če je mogoče, v isti geografski regiji kakor država prejemnica. 2. Izjemoma se lahko proizvodi sprostijo na trgu države, ki ni predvidena v odstavku 1 tega člena, v skladu s postopkom iz člena 27: — če predpisana vrsta ali kakovost proizvodov ni na voljo na trgu Skupnosti ali katere koli navedene države v razvoju, — če pride do resnega pomanjkanja hrane, kadar je verjetno, da bodo ti nakupi povečali uspešnost aktivnosti pomoči. 3. Prehrambeni proizvodi, ki so na voljo na notranjem trgu, se lahko sprostijo na trgu države v razvoju, če je gospodarska učin- kovitost te sprostitve primerljiva s sprostitvijo proizvodov na evropskem trgu. 4. Če se hrana kupuje v državi prejemnici ali v državi v razvoju, se morajo sprejeti ukrepi, ki zagotovijo, da ti nakupi ne ogrožajo niti uravnoteženosti trga zadevne države ali katere koli druge države v razvoju v isti regiji niti ne vplivajo škodljivo na oskrbo njihovih prebivalcev s hrano. Ti nakupi so, kolikor je temeljito mogoče, vključeni v izvajanje razvojne politike Skupnosti do teh držav, zlasti glede spodbujanja varnosti preskrbe s hrano v zadevni državi ali na regionalni ravni. Člen 10 Člen 12 1. Skupnost lahko pomaga pri financiranju aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano iz naslovov I, II in III (Poglavja I in II), Če je država prejemnica delno ali v celoti liberalizirala uvoz hrane, mora biti sprostitev pomoči Skupnosti skladna s politiko te države in ne sme izkrivljati razmer na trgu. 11/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 195 Prispevek Skupnosti ima lahko v teh primerih obliko deviznih sredstev, ki se dajo na voljo zasebnim izvajalcem v zadevni državi, pod pogojem, da je aktivnost del socialne in gospodarske politike ter kmetijske politike, katerih namen je zmanjševati revščino (vključujoč strategijo uvoza osnovnih živil). Od prejemnikov se zahteva, da dokažejo, da so primerno uporabili sredstva, ki so jih dobili na razpolago. Zaradi zagotovitve dopolnjevanja aktivnosti se daje prednost malim in srednje velikim zasebnim izvajalcem. Kolikor ji pooblastila za izvedbo aktivnosti dopuščajo, lahko Komisija sprejme ukrepe pozitivne diskriminacije v korist malih in srednje velikih zasebnih izvajalcev. Ta pomoč se ureja po načelih iz člena 11. Delovanje iz te uredbe je izvzeto od plačila taks, dajatev in carin. Vsi partnerski skladi se uporabljajo v skladu s cilji te uredbe in upravljajo v dogovoru s Komisijo. Pristojni organ države prejemnice vodi računovodsko evidenco o zbiranju in uporabi denarnih sredstev ter je obvezen poročati o računovodski evidenci. Člen 16 Člen 13 Sodelovanje Skupnosti lahko obsega tudi spremljajoče aktivnosti, ki so potrebne za večjo učinkovitost aktivnosti po tej uredbi, in zlasti nadzor, in usposabljanje na terenu. in preglede, razdeljevanje spremljanje 1. Skupnost lahko krije stroške, povezane s prevozom pomoči v hrani. Člen 17 2. Če Komisija meni, da bi Skupnost morala kriti stroške, pove- zane z prevozom pomoči v hrani znotraj države, upošteva naslednja splošna merila: — resnost pomanjkanja hrane, — dostavo pomoči v hrani državam z nizkimi dohodki, kjer imajo resno pomanjkanje hrane, — ali je pomoč v hrani namenjena mednarodnim ali regionalnim organizacijam ali nevladnim organizacijam iz člena 10, — potrebo po povečanju učinkovitosti zadevnih aktivnosti pomoči v hrani. 3. Kadar se pomoč v hrani prodaja v državi prejemnici, bi morala Skupnost kriti stroške prevoza znotraj države samo v izjemnih okoliščinah. Udeležba na javnih razpisih in drugih postopkih dodeljevanja javnih naročil je pod enakimi pogoji omogočena vsem fizičnim in pravnim osebam v Evropski uniji in državah prejemnicah. Komisija jo lahko razširi na postopke po členu 11(2) tako, da vključijo fizične in pravne osebe v državah, kjer se pomoč sprosti. Komisija pri izvajanju te uredbe s primernim oglaševanjem jamči za javnost zadevnih aktivnosti. Komisija zagotovi, da se primerno objavijo tudi aktivnosti posredniških organizacij. Člen 18 Komisija lahko pooblasti zastopnika, ki v njenem imenu sklene sporazume o sofinanciranju. 4. Skupnost lahko v izjemnih okoliščinah krije tudi stroške zrač- nega prevoza pomoči v hrani. Člen 19 Člen 14 Skupnost lahko krije končne stroške razdeljevanja, če se to zahteva zaradi nemotene izvedbe zadevnih aktivnosti pomoči v hrani. 1. Komisija določi pogoje za razporeditev, sprostitev in izvajanje pomoči po tej uredbi. 2. Pomoč se ne izvede, če država prejemnica, mednarodna orga- nizacija ali nevladna organizacije ne izpolnjujejo teh pogojev. Člen 20 Člen 15 Komisija sprejme vse potrebne ukrepe za primerno izvedbo programov in aktivnosti pomoči v hrani ter aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano. Pomoč Skupnosti ima obliko subvencij. Pomoč lahko obsega zunanje in lokalne stroške izvedbe aktivnosti, ki vključujejo stroške vzdrževanja in poslovanja. Zaradi tega države članice in Komisija nudijo ena drugi vso potrebno pomoč in si izmenjujejo vse pomembne informacije. 196 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 24 POGLAVJE III Člen 24 Postopki za izvedbo aktivnosti pomoči v hrani ter postopki zgodnjega opozarjanja in skladiščenja v podporo varnosti preskrbe s hrano 1. V skladu s sklepi Sveta iz člena 21 in sklepi, sprejetimi po členu 22 Komisija odloča o: Člen 21 1. Svet na predlog Komisije s kvalificirano večino in po posveto- vanju z Evropskim parlamentom, določi delež Skupnosti v obsegu pomoči v žitu, ki je določena v Konvenciji o pomoči v hrani kot celotni prispevek Skupnosti in držav članic. 2. Komisija usklajuje aktivnosti Skupnosti in držav članic glede dobave žita po Konvenciji o pomoči v hrani ter zagotovi, da je celotni prispevek Skupnosti in njenih držav članic vsaj tako velik kot količina, določena v navedeni konvenciji. z zvezi (a) nujnih postopkih ali postopkih v resnim pomanjkanjem hrane, če lakota ali neposredna nevarnost pred njo resno ogroža življenja ali zdravje ljudi v državi, ki nimajo niti možnosti niti sredstev, da bi se spopadli s pomanjkanjem hrane. Komisija deluje po posvetovanju z državami članicami ob uporabi najprimernejših sredstev. Državam članicam je dovoljeno v treh delovnih dneh predlo- žiti katero koli pripombo. Če so kakršne koli pripombe, odbor iz člena 26 pregleda zadevno vprašanje na svoji naslednji seji; (b) pogojih, ki urejajo dobavo in izvedbo pomoči, zlasti o: — splošnih pogojih, ki se uporabljajo za prejemnice, — začetku postopkov, ki urejajo sprostitev, dobavo proizvo- dov in izvedbo drugih ukrepov, ter o sklenitvi zadevnih pogodb. Člen 22 2. Za namene odstavka 1(a) ima Komisija pravico sprejeti vse potrebne ukrepe za pospešitev dobav pomoči v hrani. Komisija v skladu s postopkom iz člena 27 in upoštevajoč splošne smernice politike pomoči v hrani: — pripravi seznam proizvodov, ki se lahko sprostijo kot pomoč, Obseg dodeljene pomoči je v danem primeru omejen na količino, ki jo potrebuje prizadeto prebivalstvo za obvladovanje razmer med obdobjem, ki običajno ni daljše kakor šest mesecev. — določi pravila za sprostitev, spremljanje in ovrednotenje, Komisija zagotovi, da se v vseh fazah daje prednost sprostitvi pomoči v hrani v zvezi z aktivnostmi iz odstavka 1(a) in (b). — določi delež proizvodov vsake prejemnice v smislu količine in stroškov, — po potrebi prilagodi dobave med izvajanjem programov. Člen 25 Člen 23 Sklepi o aktivnostih, katerih financiranje po tej uredbi presega 2 milijona ekujev, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 27. Sklepe: Člen 26 — o dodelitvi pomoči v hrani ali določitvi aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano in določitvi pogojev za slednjo, 1. Komisiji pomaga Odbor za varnost preskrbe s hrano in pomoč v hrani, v nadaljnjem besedilu „Odbor“, ki je sestavljen iz pred- stavnikov držav članic in mu predseduje predstavnik Komisije. — o dodelitvi prispevka mednarodnim ali regionalnim organiza- cijam ali nevladnim organizacijam v zvezi s financiranjem aktivnosti v podporo varnosti preskrbe s hrano, — o dodelitvi pomoči za program skladiščenja ali sistem zgod- njega opozarjanja 2. Odbor pretehta dolgoročne posledice vsakega predloga za dodelitev denarnih sredstev za varnost preskrbe s hrano na ravni gospodinjstev ter na lokalni, nacionalni in regionalni ravni v drža- vah prejemnicah, upoštevajoč načela iz člena 1. Odbor tudi ana- lizira in spremlja politike varnosti preskrbe s hrano, ki koristijo pomoč Skupnosti, ter pregleda predloge za skupne pobude. sprejme Komisija v skladu s postopkom iz člena 27 ob upoštevanju omejitev iz člena 25. 3. Odbor sestavi svoj poslovnik. 11/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 197 Člen 27 Člen 29 Predstavnik Komisije predloži Odboru osnutek ukrepov, ki naj se sprejmejo. Odbor poda svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko določi njegov predsednik v skladu z nujnostjo zadeve, za katero gre. Mnenje se sprejme z večino, določeno v drugem odstavku člena 148(2). Pogodbe, ki je potrebna za sprejetje ukrepov Sveta na predlog Komisije. Pri glasovanju v odboru se glasovi predstavnikov držav članic ponderirajo na način, ki je določen v navedenem členu. Predsednik nima glasovalne pravice. Komisija sprejme ukrepe, ki začnejo takoj veljati. Toda, če ti ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora, jih Komisija nemudoma sporoči Svetu. V tem primeru lahko Komisija preloži uporabo ukrepov, ki jih je sprejela, za dva meseca od datuma tega sporočila. Svet, ki odloča s kvalificirano večino, lahko sprejme drugačen sklep v roku iz prejšnjega odstavka. Člen 28 1. Komisija si prizadeva zagotoviti, da so njene lastne aktivnosti, kolikor je mogoče usklajene s tistimi držav članic in z drugimi politikami Evropske unije tako na ravni sprejemanja odločitev kakor tudi na terenu, ter lahko sprejme katero koli primerno pobudo pri prizadevanjih za ta namen, da bi zagotovila uresniče- vanje načela dopolnjevanja iz Pogodbe in okrepila učinkovitost in usklajenost določb in aktivnosti Skupnosti ter nacionalnih določb in aktivnosti pomoči v hrani v podporo varnosti preskrbe s hrano. Zato države članice uradno obvestijo Komisijo o svojih nacional- nih aktivnostih pomoči v hrani in drugih svojih programih za varnost preskrbe s hrano. Komisija, ki deluje v skladu s postop- kom iz člena 27, določi, kako se opravi uradno obveščanje o nacionalnih aktivnostih. Odbor lahko pregleda katero koli drugo zadevo v zvezi s pomočjo v hrani in drugimi aktivnostmi po tej uredbi, ki jo pripravi njegov predsednik bodisi na svojo lastno pobudo ali na zahtevo predstavnika države članice. V enem mesecu od sprejetja svojega sklepa Komisija obvesti Odbor o aktivnostih pomoči v hrani ali varnosti preskrbe s hrano in projektih, ki jih je odobril, navajajoč njihov obseg in značilnosti, državo prejemnico in partnerja, ki mu je zaupana izvedba. Komisija uradno obvesti Odbor o splošnih smernicah za proizvode, ki se sprostijo kot pomoč Skupnosti v hrani. Člen 30 Komisija redno ocenjuje pomembne aktivnosti pomoči v hrani zaradi ugotovitve, če so doseženi cilji, ki so določeni pri ovrednotenju teh aktivnosti, in zaradi določitve smernic za izboljšanje učinkovitosti prihodnjih aktivnosti. Komisija v rednih časovnih presledkih obvesti Odbor o ocenjevanju programov. Države članice in Komisija uradno obvestijo ena drugo, čim prej je mogoče, o rezultatih ocenjevanja in analiz ali študij, ki bi izboljšali učinkovitost pomoči. Odbor analizira to ocenjevanje. Države članice in Skupnost si prizadevajo opraviti skupne ocenjevalne preglede. Komisija pripravi postopke za razširjanje in notranje ter zunanje sporočanje sklepov o ocenjevalnih pregledih zadevnim službam in organizacijam. 2. Komisija zagotovi, da so humanitarne aktivnosti, ki jih izvaja Skupnost, usklajene s tistimi, ki jih izvajajo mednarodne organi- zacije in ustanove, zlasti tistimi, ki so del sistema Združenih naro- dov. Člen 31 3. Komisija si prizadeva izboljšati sodelovanje med Skupnostjo in tretjimi državami donatorkami na področju varnosti preskrbe s hrano. 4. Glede sodelovanja med Skupnostjo in državami članicami ter in državami in mednarodnimi organizacijami med slednjimi donatorkami poteka redna izmenjava informacij znotraj Odbora. Komisija ob koncu vsakega finančnega leta predloži Evropskemu parlamentu in Svetu letno poročilo o izvajanju te uredbe. Poročilo navaja rezultate porabe proračuna glede obveznosti in plačil ter projektov in programov, financiranih med letom. Če je mogoče, poročilo vsebuje informacije o denarnih sredstvih, uporabljenih na nacionalni ravni med istim finančnim letom. Če je mogoče, poročilo vsebuje najpomembnejše statistične podatke (po državi prejemnici, nacionalnosti itd. ) o pogodbah, dodeljenih za izvedbo projektov in programov. 198 SL Uradni list Evropske unije 11/Zv. 24 Poročilo vsebuje tudi razčlenitev izdatkov, pripisanih vsaki vrsti aktivnosti iz členov 2, 5 in 8. Nazadnje poročilo vsebuje informacije o aktivnostih, opravljenih s partnerskimi skladi, ki so ustvarjeni s pomočjo v hrani. Člen 32 pomoč Skupnosti v hrani (1), se še naprej uporablja v obliki prehodnega ukrepa in dokler Komisija sprejme novo uredbo o sprostitvi. Tri leta po začetku veljavnosti te uredbe Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu skupno oceno aktivnosti, financiranih s strani Skupnosti v skladu s to uredbo, skupaj s predlogi glede prihodnosti Uredbe ter po potrebi predlogi za njene spremembe. Uredbe (EGS) št. 3972/86, (EGS) št. 1755/84, (EGS) št. 2507/88, (EGS) št. 2508/88 in (EGS) št. 1420/87 se razveljavijo. Člen 33 Uredba Komisije (EGS) št. 2200/87 z dne 8. julija 1987 o splošnih pravilih za sprostitev proizvodov v Skupnosti, ki se dobavijo kot Ta uredba začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Luxembourgu, 27. junija 1996 Za Svet Predsednik A. MACCANICO (1) UL L 204, 25. 7. 1987, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 790/91 (UL L 81, 25. 3. 1991, str. 108). 11/Zv. 24 SL Uradni list Evropske unije 199 1. DRŽAVE PRILOGA NRD (najmanj razvite države) Druge DND (druge države z nizkimi dohodki. BNP dohodek na prebivalca < US $ 675 leta 1992) DNSD (države z nižjimi srednjimi dohodki. BNP dohodek na prebivalca US $ 676 – US $ 2 695 leta 1992) Južna Afrika St Helena Saint Vincent in Grenadin Države bivše Jugoslavije Svazi Sirija Tajska Tokelau Tonga Tunizija Turčija Turkmenistan Otoki Turks in Caicos Uzbekistan Wallis in Futuna Kitajska Egipt Eritreja Gana Gvajana Honduras Indija Indonezija Kenija Nikaragva Nigerija Pakistan Šrilanka Tadžikistan Timor Vietnam Zimbabve Afganistan Bangladeš Benin Butan Bocvana Burkina Faso Burundi Kambodža Cape Verde Centralna afriška republika Čad Komori Džibuti Ekvatorialna Gvineja Etiopija Gambija Gvineja Bissau Gvineja Haiti Kiribati Laos Lesoto Liberija Madagaskar Malavi Maldivi Mali Mavretanija Mozambik Mjanmar Nepal Niger Ruanda Sao Tome in Principe Sierra Leone Salomonovi otoki Somalija Sudan Tanzanija Togo Tuvalu Uganda Vanuatu Zahodna Samoa Jemen Zair Zambia 2. ORGANI WFP ICRC IFRC UNHCR UNRWA Albanija Alžirija Angola Anguilla Armenija Azerbajdžan Belize Bolivija Kamerun Čile Kolumbija Kongo Kostarika Slonokoščena obala Kuba Dominika Dominikanska republika Ekvador Salvador Fidži Gruzija Grenada Gvatemala Iran Irak Jamajka Jordanija Kazahstan Koreja (Demokratična Republika) Kirgizistan Libanon Macau Maršalovi otoki Mikronezija, Federativne države Moldavija Mongolija Maroko Namibija Niue Zasedena ozemlja (Gaza in Zahodni breg) Panama Papua Nova Gvineja Paragvaj Peru Filipini Senegal FAO UNICEF 3. NEVLADNE ORGANIZACIJE Evropske NVO, NVO držav prejemnic ali, izjemoma, mednarodne NVO, specializirane za razvoj


title: Regulamentul (CE) nr. 1255/96 al Consiliului din 27 iunie 1996 de suspendare temporară a drepturilor autonome prevăzute de Tariful Vamal Comun pentru anumite produse industriale și agricole

eurovoc_concepts:
CCT duties
EU production
agricultural product
industrial product
suspension of customs duties
underproduction

formats: html pdf print xhtml

text: 02/vol. 8 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 223 31996R1255 L 158/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 29. 6. 1996 REGULAMENTUL (CE) NR. 1255/96 AL CONSILIULUI din 27 iunie 1996 de suspendare temporară a drepturilor autonome prevăzute de Tariful Vamal Comun pentru anumite produse industriale ș(cid:13)i agricole CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 28, Articolul 1 având în vedere propunerea Comisiei, regulament este în prezent întrucât producția în cadrul Comunității a produselor menționat de prezentul insuficientă sau inexistentă; întrucât producătorii nu pot răspunde astfel nevoilor sectoarelor industriale din cadrul Comunității care utilizează aceste produse; Drepturile vamale autonome prevăzute de Tariful Vamal Comun pentru produsele enumerate în anexă se suspendă la nivelul indicat pentru fiecare dintre ele. Articolul 2 întrucât este în interesul Comunității să suspende parțial sau integral drepturile vamale autonome prevăzute de Tariful Vamal Comun pentru aceste produse; tehnice care decurg din modificările privind Adaptările Nomenclatura Combinată ș(cid:13)i codurile Taric, inclusiv publicarea unei variante consolidate, se adoptă de către Comisie în conformitate cu procedura stabilită în articolul 3. întrucât sarcina de a decide suspendarea unor astfel de drepturi revine Comunității; Articolul 3 întrucât regulamentele de suspendare temporară a drepturilor vamale autonome prevăzute de Tariful Vamal Comun pentru anumite produse industriale ș(cid:13)i agricole au reînnoit în mare parte măsurile anterioare; întrucât, prin urmare, din motive de raționalizare a punerii în aplicare a măsurilor în cauză, este opor- tun să nu se limiteze termenul de valabilitate al prezentului regu- lament, dată fiind posibilitatea de a adapta domeniul său de aplicare ș(cid:13)i de a adăuga sau de a elimina anumite produse din listă printr-un regulament al Consiliului, în cazul în care este necesar; întrucât modificările aduse Nomenclaturii Combinate ș(cid:13)i coduri- lor Taric nu antrenează modificări substanțiale; întrucât, din motive de simplificare, este necesar să se prevadă ca, după primi- rea avizului Comitetului Codului Vamal, Comisia să poate aduce modificările ș(cid:13)i adaptările tehnice necesare ale anexei la prezentul regulament, inclusiv publicarea unei variante consolidate, (1) Comisia este asistată de Comitetul Codului Vamal instituit prin articolul 247 din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 (1). (2) Reprezentantul Comisiei prezintă comitetului un proiect cu măsurile care urmează a fi adoptate. Comitetul îș(cid:13)i dă avizul cu pri- vire la acest proiect în termenul pe care preș(cid:13)edintele îl poate sta- bili în funcție de gradul de urgență al subiectului în cauză. Avizul se emite cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la pro- punerea Comisiei. În cadrul comitetului voturile reprezentanților statelor membre respectă ponderea stabilită prin dispozițiile (1) JO L 302, 19. 10. 1992, p. 1. Regulament astfel cum a fost modificat prin Actul de aderare din 1994. 224 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 8 prevăzute de articolul menționat anterior. Preș(cid:13)edintele nu parti- cipă la vot. Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate să ia o decizie diferită în termenul prevăzut de alineatul anterior. (3) Comisia adoptă măsuri care au aplicabilitate imediată. Articolul 4 Cu toate acestea, în cazul în care aceste măsuri nu sunt conforme cu avizul comitetului, aceste măsuri sunt de îndată comunicate Consiliului de către Comisie. În acest caz, Comisia amână aplicarea măsurilor adoptate cu trei luni de la data comunicării acestora. Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Prezentul regulament se aplică de la 1 iulie 1996. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Luxemburg, 27 iunie 1996. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele A. MACCANICO 02/vol. 8 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 225 [A se vedea Regulamentul (CE) nr. 2264/2002 al Consiliului, JO L 350, 27. 12. 2002, p. 1] ANEXĂ


title: Padomes Regula (EK) Nr. 1292/96 (1996. gada 27. jūnijs) par pārtikas atbalsta politiku, pārtikas atbalsta vadību un īpašiem pasākumiem pārtikas drošības atbalstam

eurovoc_concepts:
aid system
cooperation policy
developing countries
food aid
security of supply
storage

formats: html pdf print

text: 11/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 189 31996R1292 L 166/1 EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS 5. 7. 1996. PADOMES REGULA (EK) Nr. 1292/96 (1996. gada 27. jūnijs) par pārtikas atbalsta politiku, pārtikas atbalsta vadību un īpašiem pasākumiem pārtikas drošības atbalstam EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, tā kā pārtikas atbalsts nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt saņēmējvalstu ierastās ražošanas un komercimporta struktūras; ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 130. w. pantu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1), rīkojoties saskaņā ar Līguma 189c. pantā noteikto procedūru (2), tā kā pašlaik, kā parasti, pārtikas atbalsts ir ievērojams aspekts Kopienas sadarbības attīstības jomā; tā kā pārtikas atbalsts jāiekļauj jaunattīstības valstu pārtikas dro- šības uzlabošanas politikās, izveidojot tādas pārtikas stratēģijas, kuru mērķis ir mazināt nabadzību un kuras ir piemē- rotas galamērķa sasniegšanai – pārtikas atbalsta padarīšanai par nevajadzīgu; jo īpaši tā kā Kopiena un tās dalībvalstis cieši koordinē savas politikas sadarbībai attīstības jomā, kas skar pārtikas atbalsta programmas un pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot pārtikas drošību; tā kā Kopiena ar dalībvalstīm šajā sfērā ir dažu starptautisku vienoša- nos, jo īpaši Pārtikas atbalsta konvencijas, līgumslēdzēja puse; tā kā pārtikas atbalsts un pasākumi pārtikas drošības atbalstam ir Kopienas sadarbības politikas attīstības jomā pamatfaktori un jāņem vērā kā visu to Kopienas politiku mērķi, kuras var ietekmēt jaunattīstības valstis, jo īpaši no ekonomisko reformu un struktū- ras uzlabojumu viedokļa; tā kā, ņemot vērā sieviešu un vīriešu dažādo atbildību par māj- saimniecību pārtikas drošību, izstrādājot programmas pārtikas drošības panākšanai, jārēķinās ar viņu dažādajām lomām; tā kā sievietes un kopienas būtu vairāk jāiesaista centienos panākt pārtikas drošību reģionālajā, valsts un vietējā līmenī, kā arī māj- saimniecību līmenī; tā kā pārtikas atbalstam jābūt efektīvam līdzeklim, kas nodrošina piemērota uztura pieejamību un uzlabo pārtikas pieejamību sabiedrībai atbilstoši vietējiem ēšanas paradumiem un ražošanas un tirdzniecības sistēmai, sevišķi pārtikas krīzes apstākļos, kā arī tai pilnībā jāiekļaujas attīstības politikā; tā kā pārtikas atbalsta sistēma ir Kopienas politikas pamatsastāv- daļa krīzes situāciju novēršanai vai palīdzībai to gadījumā jaunat- tīstības valstīs un tā kā, to īstenojot, būtu jāņem vērā tās iespēja- mās sociālās un politiskās sekas; tā kā reģionālās, valsts un mājsaimniecību pārtikas drošība ar ilg- termiņa mērķi nodrošināt pastāvīgu tāda uztura pieejamību, kas veicinās veselīgu un aktīvu dzīves veidu, visā pasaulē ir būtiska sastāvdaļa cīņā pret nabadzību un tā kā tādēļ ir svarīgi, lai tas tiktu uzsvērts visās jaunattīstības valstīm paredzētajās programmās; tā kā pārtikas atbalsta pasākumi nevar būt daļa no dzīvotspējīga risinājuma, ja vien tā nav iekļauta attīstības pasākumos, kuru mēr- ķis ir pielāgoties uzsāktajai vietējai ražošanai un tirdzniecībai; (1) OV C 253, 29. 9. 1995. , 10. lpp. (2) Eiropas Parlamenta 1995. gada 15. decembra atzinums (OV C 17, 22. 1. 1996. ), Padomes 1996. gada 29. janvāra kopējā nostāja un Eiro- pas Parlamenta 1996. gada 24. maija lēmums (OV C 166, 10. 6. 1996. ). tā kā, lai pārtikas atbalsts kļūtu efektīvāks un lai izvairītos no nelabvēlīgas ietekmes attiecībā uz vietējās ražošanas, izplatīšanas, transporta un tirdzniecības jaudu, jāuzlabo analīze, diagnostika, plānošana un uzraudzība; 190 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/24. sēj. tā kā pārtikas atbalsts jāattīsta par nozīmīgu līdzekli Kopienas sadarbības politikā ar jaunattīstības valstīm, tādējādi ļaujot Kopie- nai pilnīgi un daudzu gadu garumā piedalīties attīstības projek- tos; tā kā tādēļ jāpieņem arī noteikums, kas Kopienas atbalstu padara pieejamu starptautiskām, reģionālām un nevalstiskām organizā- cijām; tā kā šādām organizācijām jāatbilst virknei nosacījumu, kas garantē pārtikas atbalsta pasākumu izdošanos; tā kā tādēļ Kopienai jāspēj nodrošināt vienmērīga un visaptveroša atbalsta plūsma un vajadzības gadījumā – saskaņā ar specifiskām ar jaunattīstības valstīm saistītām daudzgadu programmām uzņemties nodrošināt jaunattīstības valstis ar minimālo produktu daudzumu, kā arī piedalīties ar starptautiskām organizācijām sais- tītos pasākumos; tā kā, lai atvieglotu dažu paredzēto pasākumu īstenošanu un nodrošinātu savīšanos ar saņēmējvalsts pārtikas drošības politi- ku, jāpieņem noteikums par dalībvalstu un Komisijas ciešu sadar- bību Pārtikas drošības un pārtikas atbalsta komitejā; tā kā Kopienas centieni palīdzēt jaunattīstības valstīm panākt pār- tikas drošību var padarīt pārtikas atbalstu elastīgāku, piešķirot finansiālu atbalstu pasākumiem, kas saistīti ar pārtikas drošību, un jo īpaši lauksaimniecības un pārtikas kultūru audzēšanai kā pār- tikas atbalsta alternatīvai konkrētos apstākļos, tajā pašā laikā aiz- sargājot vidi un mazo lauksaimnieku un zvejnieku intereses; tā kā Kopiena var palīdzēt tiem jaunattīstības valstu lauku un pil- sētu iedzīvotājiem, kuriem palīdzība vajadzīga, ar finansiālām pasākumiem pārtikas drošības atbalstam, iepērkot produktus, sēk- las, lauksaimniecības darbarīkus un ierīces un tamlīdzīgus ražo- šanas līdzekļus, kā arī ar uzglabāšanas programmu, agrā brīdinā- juma sistēmu, mobilizācijas, pārraudzības un tehniskā un finansiālā atbalsta palīdzību; tā kā jāturpina atbalstīt reģionālie centieni uzlabot pārtikas drošī- bu, ieskaitot vietējos iepirkšanas pasākumus nolūkā izmantot dabisko viena un tā paša reģiona valstu komplementaritāti; tā kā, lai sekmētu pārtikas produktu tirdzniecību reģionā un veicinātu integrāciju, pārtikas drošības politikai jāpiešķir reģionāls statuss; tā kā, nosakot veicamos pasākumus pārtikas atbalsta pasākumu izpildei, ieviešanas procedūras jāpielāgo katra saņēmējreģiona specifikai, tomēr neatkāpjoties no kopējās politikas un stratēģijas; tā kā, lai nodrošinātu pārtikas atbalsta labāku pārvaldību, pielā- gojot to vairāk saņēmējvalstu interesēm un vajadzībām, un lai uzlabotu lēmumu pieņemšanas un īstenošanas procedūras, vēlams aizstāt Padomes 1986. gada 22. decembra Regulu (EEK) Nr. 3972/86 par pārtikas atbalsta politiku un pārtikas atbalsta vadību (1), Padomes 1984. gada 19. jūnija Regulu (EEK) Nr. 1755/84 par ar pārtiku saistītu pasākumu īstenošanu pārti- kas piegādes vietā (2), Padomes 1988. gada 4. augusta Regulu (EEK) Nr. 2507/88 par uzglabāšanas programmu un agrā brīdi- nājuma sistēmu īstenošanu (3), Padomes 1988. gada 4. augusta Regulu (EEK) Nr. 2508/88 par starptautisku iestāžu vai nevalsti- sku organizāciju kopīgi finansētu pārtikas produktu vai sēklu iepirkšanas pasākumu īstenošanu (4) un Padomes 1987. gada 21. maija Regulu (EEK) Nr. 1420/87, ar ko nosaka procedūras, lai īstenotu Regulu (EEK) Nr. 3972/86 par pārtikas atbalsta politiku un pārtikas atbalsta vadību (5), IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU. tā kā produktu iepirkšana vietējā līmenī samazina neefektivitātes iespēju, izmaksas un kaitējumu videi, ko varētu radīt lielu pārti- kas produktu daudzumu transportēšana visā pasaulē; I NODAĻA tā kā jāaizsargā pārtikas produkcijas ģenētiskais potenciāls un bioloģiskā daudzveidība; tā kā Kopienas pārtikas atbalstam jāpielāgojas ģeopolitiskajām izmaiņām un daudzās saņēmējvalstīs notiekošajām ekonomiska- jām reformām; tā kā jāsastāda saraksts ar tām valstīm un iestādēm, kas var pre- tendēt uz Kopienas atbalsta pasākumiem; Pārtikas atbalsta un pārtikas drošības atbalsta pasākumu mērķi un vispārīgās pamatnostādnes 1. pants 1. Saskaņā ar sadarbības politiku ar jaunattīstības valstīm un lai pienācīgi reaģētu uz nelabvēlīgu situāciju pārtikas jomā, ko (1) OV L 370, 30. 12. 1986. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1930/90 (OV L 174, 7. 7. 1990. , 6. lpp. ). (2) OV L 165, 23. 6. 1984. , 7. lpp. (3) OV L 220, 11. 8. 1988. , 1. lpp. (4) OV L 220, 11. 8. 1988. , 4. lpp. (5) OV L 136, 26. 5. 1987. , 1. lpp. 11/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 191 radījis pārtikas trūkums vai pārtikas krīze, Kopiena veic pārtikas atbalsta pasākumus, atbalstot pārtikas drošības pasākumus jau- nattīstības valstīs. — veicināt saņēmēju neatkarību pārtikas ziņā, vai nu palielinot ražošanas apjomu, vai arī uzlabojot un palielinot pirktspēju, Pārtikas humānā atbalsta pasākumus veic saskaņā ar noteiku- miem par humāno palīdzību, un tās neatbilst šīs regulas darbības sfērai. Nopietnu krīžu gadījumos ciešā sadarbībā īsteno visus Kopienas atbalsta politikas veidus attiecīgo iedzīvotāju interesēs. 2. Saskaņā ar šo regulu pasākumus veic pēc tam, kad veikta to vēlamības un efektivitātes analīze, salīdzinot ar citiem intervences līdzekļiem, kas iespējami kā Kopienas atbalsts un kas var ietek- mēt pārtikas drošību un pārtikas atbalstu, un saskaņojot ar šiem citiem līdzekļiem. Komisija nodrošina, ka saskaņā ar šo regulu veiktos pasākumus veic, cieši saskaņojot tos ar citu ziedotāju intervenci. 3. Pārtikas atbalsta pasākumu un pārtikas drošības atbalsta pasā- kumu, kas minēti 1. punktā, mērķi jo īpaši ir: — atbalstīt viņu iniciatīvas cīņā pret nabadzību ar mērķi panākt attīstību. 4. Kopienas atbalsts pēc iespējas jāiekļauj attīstības politikās, sevišķi attiecībā uz konkrēto valstu lauksaimniecību, lauksaimnie- cības izcelsmes pārtiku un pārtikas stratēģijām. Kopienas atbalsts vērsts uz saņēmējvalstu uztura, reproduktīvās veselības aprūpes, vides aizsardzības un rehabilitācijas politiku, kā arī politiku cīņai pret nabadzību, īpašu uzmanību veltot programmu nepārtrauktī- bai, sevišķi pēckrīzes situācijās. Neatkarīgi no tā, vai atbalstu pār- dod, vai izdala bez maksas, tas nedrīkst graut vietējo tirgu. I SADAĻA Pārtikas atbalsta pasākumi 2. pants — veicināt pārtikas drošību nolūkā mazināt nabadzību, palīdzēt jaunattīstības valstu un reģionu iedzīvotājiem mājsaimniecī- bu, vietējā, valsts un reģiona līmenī, 1. Piegādātajiem produktiem un citiem ar pārtikas atbalstu sais- tītajiem pasākumiem pēc iespējas vairāk jāatbilst saņēmēju ēšanas paradumiem, tie nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt saņēmējvalsti. — paaugstināt saņēmēju uztura standartus un nodrošināt saba- lansētu uzturu, Atlasot produktus, jāapsver iespēja palielināt pārtikas daudzumu nolūkā palīdzēt maksimālam cilvēku skaitam, pievēršot uzmanību produktu kvalitātei, lai nodrošinātu piemērotu uztura līmeni. — ņemt vērā vajadzību nodrošināt iedzīvotājus ar dzeramo ūde- ni, — uzlabot pārtikas produktu pieejamību un sasniedzamību iedzīvotājiem, — sniegt ieguldījumu saņēmējvalstu līdzsvarotā sociālajā un eko- nomiskajā attīstībā gan lauku, gan pilsētu vidē, īpašu uzma- nību pievēršot attiecīgi sieviešu un vīriešu lomām mājsaimnie- cību ekonomikā un sociālajā struktūrā; Kopienas atbalsta pasākumu galamērķis ir saņēmējus izveidot par savas attīstī- bas virzītājiem, — atbalstīt saņēmējvalstu centienus uzlabot savu pārtikas ražo- šanu reģionālā, valsts, vietējā un ģimeņu līmenī, Atlasot produktus, ko piegādās kā Kopienas atbalstu un izraugo- ties šā atbalsta mobilizācijas un sadales procedūras, īpaša uzma- nība jāpievērš pārtikas pieejamības sociālajiem aspektiem saņēmējvalstīs, sevišķi neaizsargātākajās iedzīvotāju grupās, kā arī sieviešu lomai mājsaimniecības ekonomikā. 2. Pārtikas atbalstu pirmām kārtām piešķir, balstoties uz objek- tīvu reālo vajadzību novērtējumu, kas attaisno šādu atbalstu, jo tikai tā var uzlabot pārtikas drošību grupām, kurām nav līdzekļu vai iespēju pašām tikt galā ar pārtikas trūkumu. Šajā sakarā, neiz- slēdzot citus nozīmīgus aspektus, jāņem vērā šādi kritēriji: — pārtikas trūkums, — pasākumi pārtikas jomā, kas saistīti ar cilvēku izglītošanu un uztura rādītājiem, — ienākumi uz vienu iedzīvotāju un īpaši nabadzīgu iedzīvotāju grupu eksistence, — samazināt atkarību no pārtikas atbalsta, — attiecīgo iedzīvotāju labklājības sociālie rādītāji, 192 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/24. sēj. — saņēmējvalsts maksājumu bilances situācija, — ierosināto pasākumu ekonomiskās un sociālās sekas un izmaksas, — ilgtermiņa pārtikas drošības politikas eksistence saņēmējvalstī. plānošanas var pāriet pie vispārīgākiem asignējumiem. Neskarot iepriekš minēto, šos līdzekļus pārvalda saskaņā ar vispārīgām Kopienas atbalsta procedūrām šādiem līdzekļiem, pirmām kār- tām, lai atbalstītu pārtikas drošības politikas un programmas. 3. Vajadzības gadījumā pārtikas atbalsta piešķiršanai jābūt atka- rīgai no īstermiņa, vairākgadu attīstības projektu, sektorālo dar- bību vai attīstības programmu, īpaši to programmu, kas veicina ražošanu un pārtikas drošību stabilu ilgtermiņa pārtikas saņēmējvalstīs saskaņā ar pārtikas politiku un stratēģiju, īstenoša- nas. Ja nepieciešams, šis atbalsts drīkst izpausties kā tiešs ieguldī- jums šādu projektu, pasākumu vai programmu īstenošanā. Ja Kopienas atbalsts paredzēts pārdošanai, šādu komplementaritāti nodrošina, izmantojot ekvivalentos līdzekļus mērķiem, par kuriem Kopiena vienojusies ar saņēmējvalsti vai, vajadzības gadī- jumā, iestādi vai nevalstisko organizāciju, kura atbalstu saņem. Ja pārtikas atbalsts izpaužas kā atbalsts attīstības programmai vai- rāku gadu garumā, to saistībā ar attiecīgo programmu var nodro- šināt vairākus gadus. Bez pirmās nepieciešamības produktu pie- šķiršanas, atbalstu var izmantot apgādei ar sēklām, mēslojumu, darbarīkiem, kā arī citām ierīcēm un precēm, rezervju veidošanai, tehniskajai un finansiālajai palīdzībai, informēšanas un izglītības projektiem. 4. Kā pārtikas drošības programmu pamatkomponentu pārtikas atbalstu var sniegt, lai atbalstītu saņēmējvalstu centienus veidot uzkrājumus, īpašu uzmanību pievēršot atsevišķu lauksaimnieku uzkrājumiem un valsts rezervēm saistībā ar reģionālo rezervju izveidi. 5. Ekvivalentos līdzekļus pārvalda līdzīgi kā citus Kopienas atbal- sta instrumentus. II SADAĻA Pārtikas drošības atbalsta pasākumi 3. pants Ja apstākļi to attaisno, Kopiena jaunattīstības valstīs, kas cieš no trūkuma, var veikt pasākumus pārtikas drošības pārtikas atbalstam. pasākumus saņēmējvalstis, Komisija, īstenot Šādus starptautiskās un reģionālās organizācijas vai nevalstiskās organizācijas. var Šo pasākumu mērķis ir, izmantojot pieejamos resursus, atbalstīt pārtikas stratēģijas un citu pasākumu, kas uzlabo attiecīgo iedzīvotāju pārtikas drošību, izveidi un īstenošanu, kā arī mudināt iedzīvotājus, sevišķi valstīs ar zemiem ienākumiem un nopietnu pārtikas trūkumu, samazināt atkarību pārtikas dēļ un atkarību no pārtikas atbalsta. Pasākumiem jāpalīdz uzlabot attiecīgo valstu nabadzīgāko iedzīvotāju dzīves standartus. Saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem kritērijiem un procedūrām pārtikas drošības atbalsta pasākumi izpaužas kā finansiālā un tehniskā palīdzība. Šādus pasākumus plāno un veic, ņemot vērā to, kā tie atbilst un papildina citu Kopienas attīstības atbalsta instrumentu finansētos pasākumus. Tiem jābūt daļai no vairākgadu plāna. Ja valstī norisinās strukturālas pārmaiņas un saistībā ar svarīgām Padomes rezolūcijām, dažādu atbalsta instrumentu izveidotie ekvivalentie līdzekļi veido resursus, kas jāpārvalda kā vienotas un pastāvīgas budžeta politikas sastāvdaļa saistībā ar reformu pro- grammu. 4. pants Šajā sakarā, tiklīdz panākts progress līdzekļu, programmu, budžeta pildīšanas uzraudzības efektivitātes uzlabošanā un valsts izdevumu pārskatu apgūšanā, Kopiena no ekvivalento līdzekļu Jaunattīstības valsts, kas ir tiesīga saņemt Kopienas pārtikas atbalstu, saskaņā ar šo regulu, visu vai daļu tai piešķirtās vai piešķiramās pārtikas var saņemt tiešu pārtikas drošības atbalsta pasākumu veidā vai ar starptautisku, reģionālu vai nevalstisku sevišķu uzmanību pievēršot valsts organizāciju palīdzību, tās iedzīvotāju ražošanas, patēriņa un rezervju tendencēm, pārtikas situācijai un ziedotāju piešķirtajam pārtikas atbalstam. 11/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 193 5. pants starptautisko vai dalībvalstu, nevalstisko organizāciju veiktos pasākumus. reģionālo organizāciju vai Pārtikas drošības atbalsta pasākumi izpaužas kā tehniska un finan- siāla palīdzība, kuras nolūks saskaņā ar 1. pantā izklāstītajiem mērķiem ir uzlabot stabilu un ilglaicīgu pārtikas drošību, inter alia, palīdzot finansēt: — pārtikas kultūru audzēšanai vajadzīgo sēklu, darbarīku un ierīču piegādi, — lauku kredītatbalsta projektus, kuru mērķauditorija ir galve- nokārt sievietes, — projektus iedzīvotāju nodrošināšanai ar dzeramo ūdeni, — attiecīga līmeņa uzglabāšanas projektus, — pasākumus, kas attiecas uz lauksaimniecības un pārtikas pro- duktu tirdzniecību, transportēšanu, sadali un pārstrādi, — privātā sektora tirdzniecības attīstības atbalsta pasākumus valsts, reģionālajā un starptautiskajā līmenī, — lietišķos pētījumus un praktisku izglītošanu, — projektus pārtikas kultūru audzēšanas atbalstam, saudzējot vidi, — papildu, informācijas, tehniskās palīdzības un praktiskās izglī- tošanas pasākumus, sevišķi sievietēm, kā arī ražotāju organi- zācijās un lauksaimniecībā nodarbinātajiem, — sieviešu un ražotāju organizāciju atbalsta pasākumus, — projektus mēslojuma ražošanai no saņēmējvalstīs pieejama- jām izejvielām un pamatvielām, — projektus vietējo pārtikas atbalsta struktūru veicināšanai, ietverot mācību prakses projektus. III SADAĻA Agrās brīdinājuma sistēmas un uzglabāšanas programmas 6. pants Kopiena var atbalstīt pastāvošās valstu agrā brīdinājuma sistēmas un palīdzēt nostiprināt pastāvošās starptautiskās agrā brīdinājuma sistēmas attiecībā uz pārtikas situāciju jaunattīstības valstīs, un pienācīgi pamatotos ārkārtas gadījumos saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru tā var šādas sistēmas izmantot. Tā var arī segt uzglabāšanas programmu īstenošanas izmaksas šajās valstīs, saskaņā ar šo regulu atbalstot pārtikas atbalsta pasākumus vai Šādiem pasākumiem jābūt savienojamiem ar citiem Kopienas ieskaitot ekvivalento līdzekļu attīstības atbalsta līdzekļiem, izmantošanu, kas iegūti, pārdodot pārtikas atbalstu, un kas nav pretrunā ar Kopienas attīstības politiku. Šie pasākumi paredzēti saņēmējvalstu pārtikas drošības uzlabošanai. Tām jāpalīdz uzlabot attiecīgo valstu iedzīvotāju nabadzīgāko slāņu dzīves apstākļus un izpildīt šo valstu attīstības mērķus, sevišķi pārtikas kultūru politiku. Saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem kritērijiem un procedūrām Kopienas līdzdalība pasākumos izpaužas kā finansiāla un/vai tehniskā palīdzība. Kopienas atbalsta pasākumus novērtē, ņemot vērā un atbilstoši pastāvošajām programmām, ko vada starptautiskas speciālistu organizācijas. 7. pants atbalstu uzglabāšanas sistēmām pēc programmām un agrā Kopienas piešķirt brīdinājuma reģionālajām organizācijām vai starptautiskajām vai nevalstiskajām organizācijām pasākumiem, palīdzētu jaunattīstības valstīm, kas ir tiesīgas saņemt pārtikas atbalstu no Kopienas vai tās dalībvalstīm. pieprasījuma var lai 8. pants Kopienas atbalsts var palīdzēt finansēt šādus pasākumus: — agrā brīdinājuma sistēmas un sistēmas datu vākšanai par ražu, krājumiem un tirgiem, mājsaimniecību pārtikas situāciju un iedzīvotāju nelabvēlīgo situāciju nolūkā uzlabot izpratni par pārtikas situāciju attiecīgajās valstīs, — pasākumus, kuru mērķis ir uzlabot uzglabāšanas sistēmas nolūkā samazināt atkritumus vai nodrošināt pietiekamu uzglabāšanas kapacitāti ārkārtas gadījumiem. Šādi pasākumi var ietvert arī iepakošanas, infrastruktūras izveidi, sevišķi izkraušanas, dezinfekcijas, apstrādes un uzglabāšanas iespējas, kas vajadzīgas, lai šajās valstīs izmantotu pārtikas produktus, atbalstot pārtikas atbalsta pasākumus vai pasākumus pārtikas drošības atbalstam, — ar iepriekšminētajiem pasākumiem saistītos sagatavošanas pētījumus un mācību projektus. 194 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/24. sēj. II NODAĻA Pārtikas atbalsta, uzglabāšanas, agrā brīdinājuma un pārtikas drošības atbalsta pasākumu īstenošanas procedūras 2. Kopīgi finansētos pasākumus var īstenot starptautiskas vai reģionālas, vai nevalstiskas organizācijas pēc saņēmējvalstu lūguma, ja šādi pasākumi ir vispiemērotākais pārtikas drošības uzlabošanas veids grupām, kurām nav līdzekļu un iespēju pašām novērst pārtikas trūkumu. 9. pants 3. Plānojot I, II un III sadaļā definētos Kopienas pasākumus, Komisija īpašu uzmanību pievērš: 1. Valstis un organizācijas, kas saskaņā ar šo regulu ir tiesīgas saņemt Kopienas atbalstu, ir uzskaitītas pielikumā. Šajā nolūkā par prioritāriem uzskata iedzīvotāju nabadzīgākos slāņus valstīs ar zemiem ienākumiem un nopietnu pārtikas trūkumu. Padome ar kvalificētu vairākumu var grozīt šo sarakstu pēc Komi- sijas priekšlikuma. 2. Bezpeļņas nevalstiskajām organizācijām (NVO), kam saskaņā ar šo regulu ir tiesības saņemt tiešu vai netiešu Kopienas finansē- jumu pasākumu īstenošanai, jāatbilst šādiem kritērijiem: a) ja tās ir Eiropas nevalstiskās organizācijas, tām jābūt autono- mām organizācijām Eiropas Kopienas dalībvalstī, kas darbo- jas saskaņā ar šajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem; b) to pārvaldes struktūrām jāatrodas Kopienas dalībvalstī, saņēmējvalstīs vai, izņēmuma gadījumā, ja tās ir starptautis- kas NVO, trešā valstī. Šīm pārvaldes struktūrām jābūt faktiska- jam visu kopīgi finansēto pasākumu lēmumu pieņemšanas centram; c) tām jāparāda spēja veiksmīgi īstenot pārtikas atbalsta pasāku- mus, sevišķi: — to administratīvās un finanšu pārvaldes efektivitāti, — projekta ietekmes stabilitātei un ekonomiskajai dzīvotspējai, — mērķu skaidram definējumam un uzraudzībai, kā arī sasnie- gumu rādītājiem. 11. pants 1. Produktus mobilizē Kopienas tirgū, saņēmējvalstī vai vienā no jaunattīstības valstīm, kas uzskaitītas pielikumā, ja iespējams, no valsts, kas atrodas tajā pašā reģionā, kurā saņēmējvalsts. 2. Izņēmuma kārtā saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru pro- duktus var mobilizēt tādas valsts tirgū, kas neatbilst šā panta 1. punktā ietvertajam uzskaitījumam: — ja Kopienas vai jaunattīstības valstu tirgū nav vajadzīgās kva- litātes vai veida produkts, — nopietna pārtikas trūkuma gadījumā, ja šāds iepirkums varētu palielināt pasākuma efektivitāti. — to tehnisko un loģistisko jaudu veikt ierosināto pasākumu, — attiecīgo NVO īstenoto, Kopienas vai dalībvalstu finansēto pasākumu rezultātus, 3. Iekšējā tirgū pieejamos pārtikas produktus var mobilizēt jau- nattīstības valsts tirgū, ja šādas rīcības ekonomiskais izdevīgums ir līdzvērtīgs tam, kāds tas būtu, ja produktus mobilizētu Eiropas tirgū. — to pieredzi pārtikas atbalsta un pārtikas drošības jomā, — to klātbūtni saņēmējvalstī un zināšanas par šo valsti vai jaunattīstības valstīm; d) tām jāuzņemas saistības izpildīt Komisijas nosacījumus pārti- kas atbalsta piešķiršanai. 4. Ja produktus iepērk saņēmējvalstī vai jaunattīstības valstī, jāveic pasākumi, lai nodrošinātu to, ka šāda iepirkšana neapdraud un negrauj attiecīgās valsts vai citu tā pašā reģiona jaunattīstības valstu tirgu, kā arī nelabvēlīgi neietekmē to iedzīvotāju apgādi ar pārtiku. Šāda iepirkšana pēc iespējas rūpīgāk jāsaskaņo ar Kopie- nas attīstības politikas īstenošanu šajās valstīs, sevišķi attiecībā uz pārtikas drošības uzlabošanu attiecīgajā valstī vai reģionālajā līme- nī. 10. pants 12. pants 1. Kopiena var palīdzēt finansēt saņēmējvalstu, Komisijas, starp- tautisko vai reģionālo organizāciju vai nevalstisko organizāciju II un īstenotos pasākumus, kas atbalsta pārtikas drošību I, III sadaļā (I un II nodaļa) aprakstītajā veidā. Ja saņēmējvalsts daļēji vai pilnībā liberalizējusi pārtikas importu, Kopienas atbalsta mobilizācijai jābūt saskaņotai ar valsts politiku un tā nedrīkst graut tirgu. 11/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 195 Šādos gadījumos Kopienas ieguldījums var izpausties kā ārzemju valūtas resursu pieejamības atvieglošana attiecīgās valsts privātā sektora uzņēmējiem, uz ko attiecas pasākumi, kas ir daļa no sociālās, ekonomiskās un lauksaimniecības politikas cīņai pret nabadzību (ieskaitot pirmās nepieciešamības pārtikas produktu importa stratēģiju). No saņēmējiem var prasīt, lai viņi pierāda, ka viņu rīcībā nonākušie līdzekļi izmantoti lietderīgi. Priekšroku dod mazajiem un vidējiem privātajiem uzņēmējiem, lai nodrošinātu pasākumu komplementaritāti. Tiktāl, cik to ļauj Komisijas tā var veikt pozitīvas pilnvaras īstenot šādus pasākumus, diskriminācijas pasākumus pret mazajiem un vidējiem privātajiem uzņēmējiem. Šādu atbalstu reglamentē 11. pantā izklāstītie principi. Saskaņā ar šo regulu pasākumi nodevām un muitas tarifiem. ir atbrīvoti no nodokļiem, Visus ekvivalentos līdzekļus izmanto saskaņā ar šajā regulā izklāstītajiem mērķiem un pārvalda pēc vienošanās ar Komisiju. Saņēmējvalsts kompetentā iestāde veic līdzekļu uzkrāšanas un izmantošanas grāmatvedību, un tās pienākums ir iesniegt pārskatus. 16. pants Kopienas ieguldījums var segt arī papildu darbības, kas vajadzīgas, lai saskaņā ar šo regulu uzlabotu pasākumu efektivitāti, sevišķi pārraudzību, uzraudzību, sadali un praktisku apmācību. inspekciju, 13. pants 1. Kopiena var segt ar pārtikas atbalsta transportēšanu saistītos izdevumus. 17. pants 2. Ja Komisija nolemj, ka Kopienai būtu jāsedz izdevumi, kas sais- tīti ar pārtikas atbalsta iekšzemes transportēšanu, tā ņem vērā šādus pamatkritērijus: — nopietnu pārtikas trūkumu, — pārtikas atbalsta piegādi valstīm ar zemiem ienākumiem, kas cieš no nopietna pārtikas trūkuma, — to, vai pārtikas atbalsta saņēmējs ir starptautiska, reģionāla vai nevalstiska organizācija, kas minēta 10. pantā, līgumu Piedalīšanās konkursos un citās procedūrās valsts saņemšanai ir atklātas un uz vienādiem noteikumiem visām Eiropas Savienības un saņēmējvalstu fiziskajām un juridiskajām personām. Komisija saskaņā ar 11. panta 2. punktu to var attiecināt arī uz to valstu, kurās atbalstu mobilizē, fiziskām un juridiskām personām. Īstenojot šo regulu, Komisija garantē attiecīgo pasākumu atklātību, pienācīgi tos publiskojot. Komisija nodrošina to, ka arī starpniekorganizāciju pienācīgi publiskoti. pasākumi īstenotie tiek — vajadzību palielināt attiecīgas pārtikas atbalsta pasākuma efek- tivitāti. 18. pants 3. Ja pārtikas atbalstu saņēmējvalstī pārdod, Kopienai jāsedz iekš- zemes transporta izmaksas tikai izņēmuma gadījumos. Komisija var pilnvarot pārstāvi tās vārdā slēgt kopfinansēšanas līgumus. 4. Izņēmuma gadījumos Kopiena var segt arī ar pārtikas atbalsta pasākumiem saistītās gaisa transporta izmaksas. 19. pants 14. pants Ja attiecīgo pārtikas atbalsta pasākumu netraucētai norisei tas vajadzīgs, Kopiena var segt arī ar galīgo sadali saistītās izmaksas. 1. Komisija saskaņā ar šo regulu paredz atbalsta piešķiršanas, mobilizēšanas un īstenošanas nosacījumus. 2. Atbalstu nesniedz, ja saņēmējvalsts, starptautiskā, reģionālā vai nevalstiskā organizācija neatbilst šiem nosacījumiem. 20. pants 15. pants Komisija īsteno pārtikas atbalsta programmu un pasākumu, kā arī pārtikas drošības atbalsta pasākumu īstenošanai vajadzīgos pasākumus. Kopienas atbalsts ir dotāciju veidā. Atbalsts var segt īstenošanas pasākumu ārējās un vietējās izmaksas, ieskaitot saimnieciskās un administratīvās izmaksas. Šai nolūkā dalībvalstis un Komisija sniedz vien otrai vajadzīgo palīdzību un apmainās ar attiecīgo informāciju. 196 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/24. sēj. III NODAĻA 24. pants Pārtikas atbalsta īstenošanas, agrā brīdinājuma un uzglabāšanas pasākumu īstenošanas procedūra pārtikas drošības atbalstam 21. pants 1. Saskaņā ar Padomes lēmumiem, kas minēti 21. pantā, un lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar 22. pantu Komisija lemj par: a) ārkārtas vai nopietna pārtikas trūkuma pasākumiem, ja bads vai tā nenovēršami draudi nopietni apdraud valsts iedzīvotāju dzīvību vai veselību un nav līdzekļu un iespēju pārtikas trū- kumu novērst pašiem. Komisija rīkojas vispiemērotākajā veidā pēc konsultēšanās ar dalībvalstīm. Dalībvalstis var izteikt iebil- dumus trīs darba dienu laikā. Ja ir iebildumi, 26. pantā minētā komiteja izskata jautājumu savā nākamajā sanāksmē; 1. Padome ar kvalificētu vairākumu, pēc Komisijas priekšlikuma un pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, nosaka Kopienas dalī- bas apjomu labības atbalstā, kas noteikta Pārtikas atbalsta konven- cijā kā Kopienas un tās dalībvalstu kopējais ieguldījums. b) atbalsta piegādes un īstenošanas nosacījumi ir jo īpaši: — vispārīgie nosacījumi, ko piemēro saņēmējiem, 2. Komisija koordinē Kopienas un dalībvalstu pasākumus attie- cībā uz labības piegādi saskaņā ar Pārtikas atbalsta konvenciju un nodrošina to, ka Kopienas un tās dalībvalstu kopējais ieguldījums ir vismaz tāds pats kā minētajā konvencijā paredzētie daudzumi. 22. pants Rīkojoties saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru un ņemot vērā pārtikas atbalsta vispārīgās pamatnostādnes, Komisija: — pieņem to produktu sarakstu, ko var mobilizēt kā atbalstu, — pieņem mobilizācijas, uzraudzības un vērtēšanas noteikumus, — daudzuma un izmaksu nozīmē nosaka katra saņēmēja pro- duktu daļu, — vajadzības gadījumā pielāgo sadalījumu programmas īsteno- šanas gaitā. — procedūru sākšana produktu mobilizācijai un piegādei, citu pasākumu īstenošanai un attiecīgo līgumu slēgšanai. 2. Regulas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē Komisija veic visus vajadzīgos pasākumus, lai paātrinātu pārtikas atbalsta piegādi. Piešķirtā atbalsta apjomu šajā gadījumā ierobežo, lai tas nepārs- niegtu daudzumu, kas vajadzīgs iedzīvotājiem, lai tiktu galā ar situāciju laika periodam, kas parasti nav ilgāks par sešiem mēne- šiem. Komisija nodrošina, ka visos pārtikas atbalsta mobilizācijas pos- mos priekšroku dod pasākumiem, kas uzskaitīti 1. panta a) un b) apakšpunktā. 25. pants Lēmumus par finansēšanas pasākumiem, kas saskaņā ar šo regulu pārsniedz 2 miljonus EUR pieņem saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru. 23. pants Lēmumus: 26. pants — pārtikas atbalsta piešķiršanai vai pārtikas drošības atbalsta pasākumu nodrošināšanai un šādu pasākumu nosacījumu pie- ņemšanai, 1. Komisijai palīdz Pārtikas drošības un pārtikas atbalsta komite- ja, še turpmāk “Komiteja”, kas sastāv no dalībvalstu pārstāvjiem un kuru vada Komisijas pārstāvis. — par līdzekļu piešķiršanu starptautiskajām, reģionālajām vai nevalstiskajām organizācijām pārtikas drošības atbalsta pasā- kumu finansēšanai, — atbalsta piešķiršanai uzglabāšanas programmai vai agrā brīdi- nājuma sistēmai 2. Komiteja izskata jebkura priekšlikuma par fondu veidošanu pārtikas drošībai mājsaimniecību, vietējā, valsts vai reģionālajā līmenī ilgtermiņa sekas, ņemot vērā 1. pantā noteiktos principus. Tā arī analizē un uzrauga pārtikas drošības politikas, kuras saņem Kopienas atbalstu, un izskata priekšlikumus kopīgām iniciatīvām. Komisija pieņem saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru, ņemot vērā 25. pantā izklāstītos ierobežojumus. 3. Komiteja izstrādā savu reglamentu. 11/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 197 27. pants 29. pants Komisijas pārstāvis iesniedz Komitejai veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz savu atzinumu par šo projektu termiņā, ko var noteikt priekšsēdētājs atkarībā no konkrētā jautājuma steidzamības. Atzinumu sniedz ar vairākumu, kas Līguma 148. panta 2. punktā paredzēts gadījumam, kad Padomei jāpieņem lēmums pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis vērtē, kā norādīts šajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso. Komisija pieņem pasākumus, ko piemēro nekavējoties. Tomēr, ja pasākumi nav saskaņā ar Komitejas atzinumu, Komisija par tiem tūlīt ziņo Padomei. Šajā gadījumā Komisija atliek pieņemto pasākumu piemērošanu uz diviem mēnešiem pēc paziņošanas dienas. Padome, balsojot ar kvalificētu vairākumu, var pieņemt citu lēmumu iepriekšējā punktā minētajā termiņā. 28. pants 1. Lai garantētu Līgumā minēto komplementaritātes principu un uzlabotu Kopienas un valstu pārtikas atbalsta noteikumu un pasā- kumu pārtikas drošības atbalstam efektivitāti un konsekvenci, Komisija dara visu, lai tās rīcība būtu pēc iespējas vairāk saska- ņota ar dalībvalstu rīcību un citām Eiropas Savienības politikām gan lēmumu pieņemšanas, gan īstenošanas līmenī, un var īstenot jebkuru iniciatīvu minētā sasniegšanai. Šajā sakarā dalībvalstis informē Komisiju par saviem valsts līmeņa pārtikas atbalsta pasākumiem un pārtikas drošības programmām. Komisija, rīkojoties saskaņā ar 27. pantā noteikto procedūru, pieņem kārtību, kādā jāziņo par valsts pasākumiem. 2. Komisija nodrošina, ka Kopienas īstenotie pasākumi ir saska- ņoti ar starptautiskajām organizācijām un institūcijām, sevišķi tām, kas ir Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmas sastāvdaļa. Komiteja var izskatīt jebkuru citu jautājumu, kas skar pārtikas atbalstu un citus pasākumus saskaņā ar šo regulu pēc priekšēdētāja ierosinājuma, vai nu pēc viņa paša iniciatīvas, vai pēc dalībvalsts pārstāvja lūguma. Komisija informē komiteju viena mēneša laikā pēc lēmuma pieņemšanas dienas par pārtikas atbalsta vai pārtikas drošības pasākumiem, ko tā pieņēmusi, norādot to apjomu un veidu, saņēmējvalsti un partneri, kam uzticēta to īstenošana. Komisija informē Komiteju par vispārīgajām pamatnostādnēm attiecībā uz produktu mobilizācijas Kopienas pārtikas atbalstam. 30. pants Komisija regulāri vērtē nozīmīgos pārtikas atbalsta pasākumus, lai noteiktu, vai sasniegti šo pasākumu mērķi, un lai pieņemtu šādu pasākumu efektivitātes uzlabošanai pamatnostādnes nākotnē. Tā periodiski informē Komiteju par vērtēšanas programmām. Dalībvalstis un Komisija pēc iespējas ātrāk informē viena otru par vērtēšanas darba rezultātiem un analīzēm vai pētījumiem, kas varētu uzlabot atbalsta efektivitāti. Darbu analizēs Komiteja. Dalībvalstis un Komisija cenšas veikt kopīgus vērtēšanas mēģinājumus. Komisija izstrādā procedūras, kādā attiecīgajiem departamentiem un iestādēm izplata iekšējos un ārējos paziņojumus par vērtēšanas mēģinājumu rezultātā iegūtajiem secinājumiem. 31. pants 3. Komisija cenšas uzlabot sadarbību starp Kopienu un trešām ziedotājvalstīm pārtikas drošības jomā. 4. Sadarbība un saskaņotība starp Kopienu un dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un starptautiskajām organizācijām un trešām ziedotājvalstīm ir atkarīga no regulāras informācijas apmaiņas komitejā. Katra finanšu gada beigās Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada pārskatu par šīs regulas ieviešanu. Pārskatā iekļauj budžeta izpildes rezultātus attiecībā uz paveikto, maksājumiem, projektiem un programmām, kas finansētas gada laikā. Pārskatā, cik iespējams, iekļauj informāciju par fondiem, kas tā paša finanšu gada laikā izveidoti valsts līmenī. Tas pēc iespējas ietver svarīgākos statistikas rādītājus (saņēmējvalstis, tautas utt. ) par piešķirtajiem līgumiem projektu un programmu īstenošanai. 198 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11/24. sēj. Pārskats satur arī izdevumu sadalījumu pēc pasākumu veidiem, kā to paredz 2. , 5. un 8. pants. Visbeidzot, pārskatā ietver informāciju par pasākumiem, kas īstenoti ar ekvivalentajiem līdzekļiem, kuri iegūti pārtikas atbalsta rezultātā. 32. pants jūlija Regulu (EEK) Nr. 2200/87, ar ko paredz vispārīgus 8. noteikumus produktu, kas piegādājami kā Kopienas pārtikas atbalsts, mobilizācijai Kopienā (1). Trīs gadus pēc šīs regulas stāšanās spēkā Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei vispārēju pasākumu novērtējumu, kurus saskaņā ar šo regulu finansējusi Kopiena, kam vajadzības gadījumā pievienoti ieteikumi regulas turpmākai piemērošanai, kas izpaužas kā priekšlikumi veikt tās grozījumus. Atceļ Regulas (EEK) Nr. 3972/86, (EEK) Nr. 1755/84, (EEK) Nr. 2507/88, (EEK) Nr. 2508/88 un (EEK) Nr. 1420/87. 33. pants Kā pārejas pasākumu un līdz tam, kamēr Komisija pieņem jaunu mobilizācijas regulu, turpina piemērot Komisijas 1987. gada Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs. Luksemburgā, 1996. gada 27. jūnijā Padomes vārdā — priekšsēdētājs A. MACCANICO (1) OV L 204, 25. 7. 1987. , 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 790/91 (OV L 81, 25. 3. 1991. , 108. lpp. ). 11/24. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 199 1. VALSTIS PIELIKUMS MAV (Mazāk attīstītas valstis) Citas VAI (Citas valstis ar zemiem ienākumiem. NKP uz vienu iedzīvotāju < USD 675 1992. gadā) VVZI (Valstis ar vidēji zemiem ienākumiem. NKP uz vienu iedzīvotāju USD 676 – USD 2695 1992. gadā) Ķīna Ēģipte Eritreja Gana Gajāna Hondurasa Indija Indonēzija Kenija Nikaragva Nigērija Pakistāna Šrilanka Tadžikistāna Timora Vjetnama Zimbabve Afganistāna Bangladeša Benina Butāna Botsvāna Burkinafaso Burundi Kambodža Zaļā Raga salas Centrālāfrikas republika Čada Komorosa Džibutija Ekvatoriālā Gvineja Etiopija Gambija Gvineja–Bisava Gvineja Haiti Kiribati Laosa Lesoto Libērija Madagaskara Malāvija Maldivu salas Mali Mauritānija Mozambika Mjanma Nepāla Nigērija Ruanda Santome un Prinsipi Sjerraleone Zālamanu salas Sudāna Tanzānija Togo Tuvalu Uganda Vanuatu Rietumsamoa Jemena Zaira Zambija Dienvidāfrika Sv. Helēnas sala Sv. Vincenta sala un Grenadīnas Bijušās Dienvidslāvijas valstis Svazilenda Sīrija Taizeme Tokelau Tonga Tunisija Turcija Turkmēnija Tērkasas un Kaikosas salas Uzbeksitāna Volisa un Futuna Albānija Alžīrija Angola Angilja Armēnija Azerbaidžāna Beliza Bolīvija Kamerūna Čīle Kolumbija Kongo Kostarika Ziloņkaula Krasts Kuba Dominika Dominikānas Republika Ekvadora Salvadora Fidži Gruzija Grenāda Gvatemala Irāna Irāka Jamaika Jordānija Kazahstāna Korejas Demokrātiskā Republika Kirgizstāna Libāna Makao Māršala salas Mikronēzijas Federatīvās Valstis Moldāvija Mongolija Maroka Namībija Niue Gaza un Rietumkrasta okupētās teritorijas Panama Papua Jaungvineja Paragvaja Peru Filipīnas Senegāla 2. IESTĀDES Pasaules pārtikas programma (WFP) Sarkanā Krusta starptautiskā komiteja (ICRC) Sarkanā Krusta un Sarkanā Pusmēness starptautiskā federācija (IFRC) Apvienoto Nāciju Augstākais komisariāts bēgļu lietās (UNHCR) Apvienoto Nāciju Organizācijas Atbalsta un darba aģentūra palestī- niešu bēgļiem Tuvajos Austrumos (UNRWA) Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organi- zācija (FAO) Apvienoto Nāciju Organizācijas Bērnu fonds (UNICEF) 3. NEVALSTISKĀS ORGANIZĀCIJAS Eiropas, saņēmējvalstu vai, izņēmuma gadījumos, starptautiskās nevalstiskās organizācijas, kuras specializējas attīstības jautājumos


title: Id-Deċiżjoni tal-Kumitat Eżekuttiv tas-27 ta' Ġunju 1996 dwar il-prinċipji għall-ħruġ tal-viżi Schengen bi qbil ma' l-Artikolu 30(1)(a) tal-Konvenzjoni li timplimenta l-Ftehim ta' Schengen (SCH/Kumm-ex (96)13 rev. 1)

eurovoc_concepts:
EU visa policy
accession to an agreement
border control
diplomatic representation
third country

formats: pdf print

text: 19/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 155 41996D0013 L 239/180 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ 22. 9. 2000 ID-DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT EŻEKUTTIV tas-27 ta’ Ġunju 1996 dwar il-prinċipji għall-ħruġ tal-viżi Schengen bi qbil ma’ l-Artikolu 30(1)(a) tal-Konvenzjoni li timplimenta l-Ftehim ta’ Schengen (SCH/Kumm-ex (96)13 rev. 1) IL-KUMITAT EŻEKUTTIV, Wara li kkunsidra l-Artikolu 132 tal-Konvenzjoni li timplimenta l-Ftehim ta’ Schengen, Fir-rigward ta’ l-Artikoli 9,17 u 30 tal-Konvenzjoni hawn fuq imsemmija, Filwaqt illi huwa fl-interess ta’ l-Istati ta’ Schengen kollha li jagħtu definizzjoni tad-drittijiet u l-obbligi ta’ l-Istati rappreżentanti u rappreżentati, peress illi l-Istati ta’ Schengen kollha għandhom rappreżentazzjonijiet fejn jirrappreżentaw Stati oħra u postijiet fejn huma stess huma rappreżentati; Filwaqt li l-prinċipju prinċipali tal-koperazzjoni bejn l-Istati ta’ Schengen hija l-fiduċja assoluta fil-mod kif ir-rappreżentanza tas- sistema Schengen hija applikata, IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ: Il-ħruġ tal-viżi ta’ Schengen fi Stati Terzi Grad fejn mhux l-Istati kollha ta’ Schengen huma rappreżentati fis-segwitu ta’ l-Arti- kolu 30(1)(a) ta’ Schengen, għandhom iseħħu skond il-prinċipji li ġejjin, jimplimenta l-Konvenzjoni tal-Ftehim li (a) Rappreżentanza fir-rigward tal-ħruġ tal-viżi tkun tapplika fir- rigward ta’ viżi għat-transitu fl-ajruporti, viżi għat-transitu uniformi u viżi għal-dewmien qasir maħruġin fl-istruttura tal- Konvenzjoni tal- Konsulari Komuni. ta’ Schengen u skond l-Istruzzjonijiet rappreżentanti L-Istat japplika jkun l-disposizzjonijiet ta’ l-Istruzzjonijiet tal-Konsulari Komuni bl-istess urġenza kif inhu akkordat għall-ħruġ ta’ viżi nazzjonali ta’ dan it-tip u validità. obbligat li (b) Ħlief fejn ikun ulterjorment stipulat fi ftehim ta’ natura spe- ċifikament bilaterali, l-arranġament ta’ rappreżentanza ma li għandhom japplikax għall-viżi maħruġin lil persuni l-intenzjoni jsibu xogħol jew li jagħmlu xi attività oħra bi ħlas, liema xogħol jew attività jkollhom bżonn ta’ l-approvazzjoni ta’ l-Istat fejn dan ser isir qabel ma’ jidħol fis-seħħ. Persuni li japplikaw għal dawn it-tipi ta’ viżi għandhom jirreferu għar- rappreżentazzjoni akkreditata tal-konsulat ta’ dak l-Istat fejn l-imsemmija attività ser titwettaq. (ċ) Mhuwiex obbligatorju għall-Istati ta Schengen li jkunu rap- preżentati f’kull pajjiż Terzi għar-raġuni tal-ħruġ tal-viżi. L-Istati ta’ Schengen jistgħu jiddeċiedu li l-applikazzjonijiet tal-viżi f’ċerti pajjiżi Terzi jew l-applikazzjonjiet għal ċerti kategoriji għar- rappreżentazzjoni ta’ l-Istat li jkun id-destinazzjoni prinċipali ta’ l-ivjaġġar tal-applikant. għandhom ikunu soġġetti tal-viża (d) L-eżami ta’ tar-riskju llegali meta l-applikazzjoni tal-viża tkun tressqet għall-ipproċessar, tkun interament fid-diskrezzjoni tar-rappreżentazzjoni diploma- tika jew konsulari li tipproċessa l-viża. l-immigrazzjoni (e) L-Istati rappreżentati għandhom jaċċettaw ir-responsabbiltà ta’ l-applikazzjonijiet għal asil li jkunu saru minn persuni li jkollhom viża, liema viża tkun ġiet maħruġa f’isimhom mill- Istati rappreżentanti, fejn dawn il-viżi jiddikjaraw b’mod espli- ċitu li jkunu nħarġu fl-istruttura ta’ rappreżentazzjoni (skond l-Anness 13 ta’ l-Istruzzjonijiet Konsulari Komuni) (1). l-Istat ikollu (f) F’kazi eċċezzjonali, ftehim ta’ natura bilaterali jistgħu jistipu- law li jew jibgħat rappreżentant l-applikazzjonijiet tal-viżi li jkunu saru minn ċerti kategoriji ta’ barranin lill-awtoritajiet ta’ l-Istat rappreżentat li jkun ukoll id-destinazzjoni prinċipali ta’ jew lil missjoni diplomatika ta’ l-Istat. Dawn il-katergoriji għandhom ikunu stabbiliti bil-miktub (jekk ikun hemm bżonn għal kull rappre- żentazzjoni diplomatika jew konsulari). B’hekk il-viża tkun meqjusa bħala li maħruġa bl-awtorizzazzjoni ta’ l-Istat rappre- żentat, kif provdut taħt l-Artikolu 30(1)(a) tal-Konvenzjoni ta’ Schengen. l-ivvjaġġar, (g) Ftehimiet ta’ natura bilaterali in konsiderazzjoni jistgħu jkunu eventwalment addattati, ta’ stimi nazzjonali l-applikazzjonijiet għal asil mitluba għal perjodu fiss minn persuni fil-pussess ta’ viża maħruġa fl-istruttura ta’ rappreżen- tazzjoni, u informazzjoni oħra relevanti li tapplika fir-rigward tal-ħruġ tal-viżi. ta’ Abbażi tar-riżultati, fil-każ ta’ ċerti rappreżentazzjonijiet (u possibbilment fir-rigward ta’ ċerti nazzjonalitajiet) jista’ jkun hemm ftehim li r-rappreżentazzjoni tkun irtirata. (h) Ir-rappreżentazzjoni tkun tapplika biss fir-rigward tal-ħruġ tal-viżi. Jekk il-viża ma tistax tinħareġ minħabba li l-barrani jipprovdi dokumentazzjoni ma kienx fil-posizzjoni li (1) l-Anness 13 ta’ l-Istruzzjonijiet tal-Konsulent Komuni jkunu addat- tati kif suppost. Ara SCH/Com-ex (99)13. 156 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 19/Vol. 2 suffiċjenti biex juri li hu jew hi ssodisfaw il-kondizzjonijiet, il-barrani għandu jkun infurmat dwar il-possibbiltà li jissot- tometti l-applikazzjoni tiegħu lir-rappreżentazzjoni diploma- tika ta’ l-Istat fid-destinazzjoni prinċipali ta’ l-ivjaġġar tiegħu jew tagħha. (j) Ma’ dan hemm id-dokument dwar ir-rappreżentazzjoni għall-ħruġ ta’ viżi Schengen fi Stati Terzi fejn mhux l-Istati kollha Schengen huma rappreżentati. Il-Grupp Ċentrali l-emendi magħmula f’din it-tabella wara l-konsultazzjoni bejn l-Istati ta’ Schengen kon- ċernati (1). jieħu nota ta’ tabella (i) L-arranġament tar-rappreżentazzjoni jista’ jkun imtejjeb iktar billi tkun estiża l-istruttura ta’ konsultazzjoni, u permezz ta’ l-iżvilupp ta’ software li tippermetti lir-Rappreżentazzjonjiet ta’ l-Istat rappreżentanti biex jikkonsultaw ma’ l-awtoritajiet ċen- trali ta’ l-Istati rappreżentati mingħajr ebda diffikultà. L-Aja, is-27 ta’ Ġunju 1996. Il-President M. PATIJN (1) Ara dokument SCH/Kumm-ex (99)13, l-Anness 4


title: Rozhodnutie výkonného výboru z 27. júna 1996 o zásadách vydávania schengenských víz v súlade s článkom 30 ods. 1 písm. a) Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda [SCH/Com-ex (96) 13 rev. 1]

text: 19/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 155 41996D0013 L 239/180 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV 22. 9. 2000 ROZHODNUTIE VÝKONNÉHO VÝBORU z 27. júna 1996 o zásadách vydávania schengenských víz v súlade s článkom 30 ods. 1 písm. a) Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda [SCH/Com-ex (96) 13 rev. 1] VÝKONNÝ VÝBOR, so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, c) Pre schengenské štáty nie je povinné zastúpenie na účely vydá- vania víz v každej tretej krajine. Schengenské štáty sa môžu rozhodnúť, že žiadosti o víza v určitých tretích krajinách alebo žiadosti o určitý druh víz sa musia predložiť zastupiteľstvu štá- tu, ktorý je hlavným cieľom cesty žiadateľa. so zreteľom na články 9, 17 a 30 uvedeného dohovoru, d) Zhodnotenie rizika nelegálneho prisťahovalectva pri podaní žiadosti o vízum je v plnej právomoci diplomatického alebo konzulárneho zastúpenia, ktoré spracúva žiadosť o vízum. keďže je v záujme všetkých schengenských štátov vymedziť práva a záväzky zastupujúcich a zastupovaných štátov, pretože všetky schengenské štáty majú zastúpenia, v ktorých zastupujú ostatné štáty a miesta, kde sú ony zastupované; e) Zastúpené štáty prijmú zodpovednosť za žiadosti o azyl pod- ané držiteľmi víz vydaných zastupujúcimi štátmi v ich mene, v ktorých takéto víza explicitne uvádzajú, že boli vydané v rámci zastúpenia (v súlade s prílohou 13 spoločných kon- zulárnych pokynov (1). keďže hlavnou zásadou tvoriacou základ spolupráce medzi schen- genskými štátmi je absolútna dôvera v spôsob, akým sa schengen- ský systém zastupovania uplatňuje, ROZHODOL TAKTO: Vydanie schengenských víz v tretích štátoch, kde nie sú zastúpené všetky schengenské štáty podľa článku 30 ods. 1 písm. a) doho- voru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, sa uskutoční v súlade s týmito zásadami: a) Zastúpenie s ohľadom na vydanie víz sa uplatní na letecké tranzitné víza, jednotné tranzitné víza a krátkodobé víza vydané v rámci Schengenského dohovoru a v súlade so spo- ločnými konzulárnymi pokynmi. Zastupujúci štát je povinný uplatniť ustanovenia spoločných konzulárnych pokynov s takou istou naliehavosťou, aká sa pripisuje vydaniu národných víz tohto druhu a platnosti. b) S výnimkou toho, ak je v osobitných dvojstranných dohodách ustanovené inak, dohoda o zastupovaní sa neuplatňuje na víza vydané osobám zamýšľajúcim vykonávať platené zamestnanie alebo činnosť, ktorá podlieha predchádzajúcemu schváleniu štátu, v ktorom sa uskutoční. Osoby žiadajúce o takéto víza sa musia obrátiť na akreditované konzulárne zastupiteľstvo štá- tu, v ktorom sa daná činnosť bude vykonávať. f) Vo výnimočných prípadoch môžu dvojstranné dohody usta- noviť, že zastupujúce štáty zašlú žiadosti o víza podané urči- tými skupinami cudzincov buď orgánom zastupovaného štá- tu, ktorý je zároveň hlavným cieľom cesty, alebo diplomatickej misii tohto štátu. Tieto skupiny by mali byť určené písomne (ak je to potrebné, pre každé diplomatické alebo konzulárne zastúpenie). Víza sa takto považujú za vydané s povolením zastupovaného štátu tak, ako je to ustanovené podľa článku 30 ods. 1 písm. a) Schengenského dohovoru. g) Dvojstranné dohody môžu byť v patričnom čase upravené na základe národných posúdení žiadostí o azyl, podaných v určenom období držiteľmi víz vydaných v rámci zastúpenia a iných príslušných údajov, ktoré sa týkajú vydania víz. Na základe výsledkov je možné dohodnúť sa na stiahnutí zastúpenia v prípade určitých zastupiteľstiev (a prípadne aj pre určité štátne príslušnosti). h) Zastupovanie sa vzťahuje iba na vydávanie víz. Ak vízum nemôže byť vydané, pretože cudzí štátny príslušník nebol schopný poskytnúť dostačujúce písomne doložené dôkazy, že (1) Príloha 13 spoločných konzulárnych pokynov bude jednotne upra- vená. Pozri SCH/Com-ex (99) 13. 156 SK Úradný vestník Európskej únie 19/zv. 2 on alebo ona splnila podmienky, cudzí štátny príslušník by mal byť informovaný o možnosti predloženia svojej žiadosti diplomatickému zastúpeniu štátu, ktorý je hlavným cieľom jeho cesty. j) K tomuto dokumentu je pripojená tabuľka o zastupovaní pri vydávaní schengenských víz v tretích štátoch, kde nie sú zastú- pené všetky schengenské štáty. Centrálna skupina berie na vedomie zmeny a doplnenia vypracované k tejto tabuľke po porade medzi dotknutými schengenskými štátmi (1). i) Dohodu o zastupovaní je možné ďalej zlepšiť rozšírením kon- zultačnej siete a vývojom softvéru, ktorý by bez ťažkostí umožnil zastupiteľstvám zastupujúceho štátu poradiť sa s ústrednými orgánmi zastupovaného štátu. V Haagu 27. júna 1996 Predseda M. PATIJN (1) Pozri dokument SCH/Com-ex (99) 13, príloha 4


title: Rozporządzenie Rady (WE) nr 1255/96 z dnia 27 czerwca 1996 r. zawieszające czasowo cła autonomiczne Wspólnej Taryfy Celnej na niektóre produkty przemysłowe i rolne

text: 180 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 7 31996R1255 29. 6. 1996 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 158/1 ROZPORZĄDZENIE RADY (WE) NR 1255/96 z dnia 27 czerwca 1996 r. zawieszające czasowo cła autonomiczne Wspólnej Taryfy Celnej na niektóre produkty przemysłowe i rolne RADA UNII EUROPEJSKIEJ, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, w szczególności jego art. 28, Artykuł 1 uwzględniając wniosek Komisji, a także mając na uwadze, co następuje: Cła autonomiczne Wspólnej Taryfy Celnej na produkty wymienione w Załączniku do niniejszego rozporządzenia zawiesza się na poziomie wskazanym przy każdym z nich. produkcja we Wspólnocie produktów określonych w niniejszym rozporządzeniu jest obecnie niewystarczająca lub nieistniejąca; producenci nie mogą z tego powodu zaspokajać potrzeb gałęzi przemysłu odbierających te produkty we Wspólnocie; w interesie Wspólnoty leży częściowe lub całkowite zawieszenie ceł autonomicznych Wspólnej Taryfy Celnej na te produkty; Artykuł 2 Dostosowania techniczne, w tym publikacja wersji ujednoliconej, wynikające ze zmian nomenklatury scalonej i kodów Taric, przyjmuje Komisja zgodnie z procedurą ustanowioną w art. 3. decyzja o zawieszeniu tych ceł autonomicznych powinna zostać podjęta przez Wspólnotę; Artykuł 3 rozporządzenia czasowo zawieszające cła autonomiczne Wspól- nej Taryfy Celnej na niektóre produkty przemysłowe i rolne w dużym stopniu wznowiły działanie poprzednich środków; dla- tego w celu racjonalizacji stosowania tych środków, wydaje się właściwe nieograniczanie okresu obowiązywania niniejszego roz- porządzenia, gdyż, w razie potrzeby, jego zakres może być dosto- sowany, a produkty dodane lub usunięte z wykazu w drodze roz- porządzenia Rady; zmiany nomenklatury scalonej i kodów Taric nie powodują żad- nej merytorycznej zmiany; z uwagi na uproszczenie, należy usta- nowić przepisy uprawniające Komisję, po uzyskaniu opinii Komi- tetu Kodeksu Celnego, do dokonywania niezbędnych zmian i technicznych dostosowań Załącznika do niniejszego rozporzą- dzenia, w tym do opublikowania wersji ujednoliconej, 1. Komisja jest wspomagana przez Komitet ds. Kodeksu Celnego powołany (EWG) nr 2913/91 (1). rozporządzenia na mocy 247 art. 2. Przedstawiciel Komisji przedkłada Komitetowi projekt środ- ków, które należy przyjąć. Komitet wydaje opinię o tym projek- cie w terminie, który może zostać wyznaczony przez przewod- niczącego stosownie do pilności sprawy. Opinię wydaje się większością ustanowioną w art. 148 ust. 2 Traktatu, w przypadku decyzji, które Rada jest zobowiązana podjąć na wniosek Komisji. Głosy przedstawicieli Państw Członkowskich w Komitecie są (1) Dz. U. L 302 z 19. 10. 1992, str. 1. Rozporządzenie zmienione Aktem Przystąpienia z 1994 r. 02/t. 7 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 181 ważone w sposób określony w tym artykule. Przewodniczący nie bierze udziału w głosowaniu. stanowiąc większością kwalifikowaną, może podjąć Rada, odmienną decyzję w terminie określonym w poprzednim akapi- cie. 3. Komisja przyjmuje środki, które stosuje się niezwłocznie. Artykuł 4 Jednakże, jeżeli środki te nie są zgodne z opinią Komitetu, Komi- sja niezwłocznie przekazuje je Radzie. W takim wypadku Komi- sja odracza stosowanie środków, o których zadecydowała, na trzy miesiące od daty przekazania takiego powiadomienia. Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie następnego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europejskich. Niniejsze rozporządzenie stosuje się od dnia 1 lipca 1996 r. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Luksemburgu, dnia 27 czerwca 1996 r. W imieniu Rady A. MACCANICO Przewodniczący 182 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 02/t. 7 ZAŁĄCZNIK Zob. : Rozporządzenie Rady (WE) nr 2264, Dz. U. L 350 z 27. 12. 2002, str. 1