title: Smernica Rady 96/43/ES z 26. júna 1996, ktorá mení, dopĺňa a konsoliduje smernicu 85/73/EHS s cieľom zabezpečiť financovanie veterinárnych inšpekcií a kontrol živých zvierat a určitých živočíšnych výrobkov a mení a dopĺňa smernice 90/675/EHS a 91/496/EHS

eurovoc_concepts:
animal product
financing method
health control
import
live animal
veterinary inspection

formats: html pdf print

text: 212 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 31996L0043 1. 7. 1996 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 162/1 SMERNICA RADY 96/43/ES z 26. júna 1996, ktorá mení, dopĺňa a konsoliduje smernicu 85/73/EHS s cieľom zabezpečiť financovanie veterinár- nych inšpekcií a kontrol živých zvierat a určitých živočíšnych výrobkov a mení a dopĺňa smer- nice 90/675/EHS a 91/496/EHS RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 43, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2), so zreteľom na výboru (3), stanovisko Hospodárskeho a sociálneho keďže živé zvieratá a živočíšne výrobky sú zahrnuté do zoznamu výrobkov obsiahnutých v prílohe II k zmluve; keďže takéto zvieratá a živočíšne výrobky predstavujú zdroj príjmu pre časť poľnohospodárskeho obyvateľstva; keďže smernica Rady 85/73/EHS z 29. januára 1985 o finan- covaní veterinárnych inšpekcií a kontrol živočíšnych výrobkov, na ktoré sa vzťahuje príloha A k smernici 89/662/EHS a smernica 90/675/EHS (4), stanovila zásady upravujúce účto- vanie poplatkov za takéto kontroly; keďže smernica Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990, týkajúca sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatniteľných pri obchode vo vnútri spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s cieľom dobudovania vnútorného trhu (5), stano- vuje najmä požiadavky na veterinárne kontroly, ktoré majú byť vykonané v členskom štáte odoslania, pokiaľ ide o živé zvie- ratá a určité živočíšne výrobky; (1) Ú. v. ES C 219, 3. 8. 1993, s. 15. (2) Ú. v. ES C 315, 22. 11. 1993, s. 630. (3) Ú. v. ES C 34, 2. 4. 1994, s. 23. (4) Ú. v. ES L 32, 5. 2. 1985, s. 14. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 96/17/ES (Ú. v. ES L 78, 28. 3. 1996, s. 30). (5) Ú. v. ES L 224, 18. 8. 1990, s. 29. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/118/EHS (Ú. v. ES L 62, 15. 3. 1990, s. 49). keďže smernica Rady 90/675/EHS z 10. decembra 1990 stano- vujúca zásady upravujúce organizáciu veterinárnych kontrol výrobkov vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín (6) a smernica Rady 91/496/EHS z 15. júla 1991 stanovujúca zásady upravujúce organizáciu veterinárnych kontrol zvierat vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín a ktorá mení a 90/675/ a dopĺňa smernice 89/662/EHS, 90/425/EHS EHS (7), stanovuje najmä požiadavky na dokladové, identifi- kačné a fyzické kontroly, ktoré majú byť vykonané u zvierat z tretích krajín; keďže financovanie takýchto inšpekcií a zdravotných kontrol sa v rôznych členských štátoch mení a vykonáva sa najmä účtovaním poplatkov, ktoré sa môžu meniť; keďže takéto rozdiely môžu ovplyvňovať podmienky hospodárskej súťaže medzi výrobkami, na väčšinu ktorých sa vzťahujú spoločné organizácie trhu; keďže v prípade živých zvierat vstupujúcich do spoločenstva z tretích krajín, skutočnosť, že sa prevádzkovateľom účtujú rôzne poplatky, môže viesť k narušeniam obchodu; keďže s cieľom nápravy tejto situácie, mali by sa zabezpečiť harmonizované pravidlá pre financovanie takýchto inšpekcií a kontrol; keďže štátne orgány sú zodpovedné za vykonávanie takýchto inšpekcií a kontrol; keďže však malo by sa zabezpečiť pre financovanie prevádzkovateľov, takýchto inšpekcií a kontrol; aby platili príspevok na (6) Ú. v. ES L 373, 31. 12. 1990, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 95/52/ES (Ú. v. ES L 265, 8. 11. 1995, s. 16). (7) Ú. v. ES L 268, 24. 9. 1991, s. 56. Smernica naposledy zmenená (Ú. v. ES L 243, rozhodnutím 92/438/EHS a doplnená 25. 8. 1992, s. 27). 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 213 keďže by sa mali upraviť smernice 90/675/EHS a 91/496/EHS tak, aby zohľadňovali tieto zásady; PRIJALA TÚTO SMERNICU: keďže je potrebné zabezpečiť financovanie kontrol stanovených v smernici Rady 96/23/ES z 29. apríla 1996 o opatreniach na sledovanie určitých látok a ich rezíduí v živých zvieratách a živočíšnych výrobkoch a o zrušení smerníc 85/358/EHS a 86/496/EHS a rozhodnutí 89/187/EHS a 91/664/EHS (1); Článok 1 Názov, články a prílohy k smernici 85/73/EHS sa nahrádzajú textom uvedeným v prílohe k tejto smernici. keďže mali by sa vykonať technické úpravy existujúcich príloh k smernici 85/73/EHS s cieľom zohľadnenia nadobudnutých skúseností; Článok 2 keďže pre výrobky živočíšneho pôvodu, iné ako mäso, uvedené a 72/462/ v smerniciach EHS (4), je stále potrebné stanoviť podrobné pravidlá na finan- covanie veterinárnych inšpekcií; 64/433/EHS (2), 71/118/EHS (3) efektívne fungovanie s cieľom zabezpečiť keďže systému inšpekcie pri výrobkoch rybolovu a zabrániť narušeniam hospodárskej súťaže v tomto sektore, by sa mali stanoviť takéto podrobné pravidlá pre výrobky rybolovu, na ktoré sa vzťahuje smernica Rady 91/493/EHS z 22. júla 1991 stanovujúca zdra- votné podmienky výroby výrobkov rybného hospodárstva a ich uvádzanie na trh (5); 1. V článku 3 ii) smernice 90/675/EHS sa výrazy „ustano- vené v smernici 96/23/ES (*)“ vkladajú do prvého riadku po „ii) aby veterinárne kontroly“ a pred… „boli zaplatené a aby. “. (*) Ú. v. ES L 125, 23. 5. 1996, s. 10. 2. Článok 15 smernice 91/496/EHS má nasledujúce znenie: „Článok 15 Členské štáty inkasujú poplatok za veterinárne a zdravotné kontroly, ak sa dovážajú zvieratá uvedené v tejto smernici, v súlade so smernicou 96/23/ES. (*) (*) Ú. v. ES L 125, 23. 5. 1996, s. 10. “ keďže navrhované podrobné pravidlá zohľadňujú osobitnú povahu výrobkov rybolovu, povahu kontrol ustanovených v smernici 91/493/EHS a význam stanovenia poplatkov spolo- čenstva, pokiaľ ide o pravidlá hospodárskej súťaže; Článok 3 keďže tieto dojednania by nemali zahŕňať výrobky rybolovu, na uvádzanie ktorých na trh sa nevzťahujú pravidlá stanovené v smernici 91/493/EHS; Pred 1. základe správy Komisie, spolu s prípadnými návrhmi. januárom 1999 Rada preskúma túto smernicu na keďže pre výrobky živočíšneho pôvodu z tretích krajín by sa malo stanoviť spojenie s dátumom, od ktorého by sa mali uzavrieť dohody o rovnocennosti veterinárnych záruk, (1) Ú. v. ES L 125, 23. 5. 1996, s. 10. (2) Ú. v. ES 121, 29. 7. 1964, s. 2012/64. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/5/EHS (Ú. v. ES L 57, 2. 3. 1992, s. 1). (3) Ú. v. ES L 55, 8. 3. 1971, s. 23. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou 92/116/EHS (Ú. v. ES L 62, 15. 3. 1993, s. 1). (4) Ú. v. ES L 302, 31. 12. 1972, s. 28. Smernica naposledy zmenená (Ú. v. ES L 173, nariadením (EHS) 1601/92 a doplnená 27. 6. 1992, s. 13). (5) Ú. v. ES L 268, 24. 9. 1991, s. 15. Článok 4 Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a admi- 1. nistratívne opatrenia potrebné na zabezpečenie súladu s: i) ustanoveniami článku 7 a kapitoly I ods. 1 písm. e) prílohy A do 1. júla 1996; ii) ustanoveniami kapitoly II, oddielu II kapitoly III prílohy A a kapitoly II prílohy C do 1. januára 1997; 214 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 iii) ostatnými zmenami a doplneniami do 1. júla 1997. Článok 5 Členské štáty majú poskytnuté ďalšie obdobie, ktoré sa môže predĺžiť do 1. júla 1999, v rámci ktorého zabezpečia zosúla- denie s ustanoveniami odseku I kapitoly III prílohy A. tieto obsahujú Keď členské štáty prijímajú tieto opatrenia, odkaz na túto smernicu alebo ich sprevádza takýto odkaz pri príležitosti ich úradného uverejnenia. Metodiku vykonania také- hoto odkazu si ustanovia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie základných ustano- vení vnútroštátneho práva, ktoré prijmú v oblasti upravenej touto smernicou. Táto smernica nadobúda účinnosť v deň jej uverejnenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. Táto smernica je adresovaná členským štátom. Článok 6 V Luxemburgu 26. júna 1996 Za Radu predseda M. PINTO 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 215 PRÍLOHA SMERNICA RADY 85/73/EHS z 29. januára 1985 o financovaní veterinárnych inšpekcií a kontrol, na ktoré sa vzťahujú smernice 89/662/EHS, 90/425/EHS, 90/675/EHS a 91/496/EHS (zmenená a doplnená, a konsolidovaná) Článok 1 Členské štáty zabezpečia v súlade s dojednaniami stanovenými v prílohe A, aby sa inkasoval poplatok spoločenstva na krytie nákladov spôsobených inšpekciami a kontrolami výrobkov uvedených v tejto prílohe, vrátane tých, ktoré sú určené na zabezpečenie výroby na bitúnkoch, v súlade s požiadavkami smernice 93/119/EHS. Článok 2 Členské štáty zabezpečia v súlade s dojednaniami stanovenými v prílohe B, aby sa inkasoval poplatok spoločenstva na krytie nákladov vzniknutých inšpekciami a kontrolami ustanovenými smernicou 96/23/ES (1). Článok 3 Členské štáty zabezpečia v súlade s dojednaniami stanovenými v prílohe C, aby sa inkasoval poplatok spoločenstva na krytie nákladov spôsobených inšpekciami a kontrolami živých zvierat uvedené v tejto prílohe. Článok 4 1. Až do schválenia ustanovení upravujúcich poplatky spoločenstva členské štáty zabezpečia financovanie inšpekcií a kontrol, na ktoré sa nevzťahujú články 1, 2 a 3. 2. Na účely odseku 1, členské štáty môžu účtovať národné poplatky v súlade so zásadami prijatými pre poplatky spolo- čenstva. — administratívne náklady, ktoré sa vyskytli pri vykonávaní kontrol a inšpekcií, ktoré môžu zahŕňať výdavky požado- vané na doškoľovanie inšpektorov, na kontroly a inšpekcie uvedené v článkoch 1, 2 a 3. 2. Nepovoľuje sa žiadna priama ani nepriama náhrada poplatkov ustanovených v tejto smernici. Avšak pri posudzo- vaní jednotlivých prípadov sa možná žiadosť členského štátu o štandardný priemer ustanovený v prílohách A, B a C nepo- važuje za nepriamu náhradu. Členské štáty sú oprávnené účtovať čiastku presahujúcu 3. úrovne poplatkov spoločenstva za predpokladu, že celkové poplatky účtované každým členským štátom nepresahujú skutočné náklady inšpekcie. spoločenstva, poplatky Bez ohľadu na výber orgánu zmocneného účtovať 4. poplatky spoločenstva nahrádzajú všetky ostatné náklady alebo poplatky za zdravotnú inšpekciu uložené národnými, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi členských štátov za inšpekcie a kontroly uvedené v článkoch 1, 2 a 3 a ich certifikáciu. Táto smernica nebráni členským štátom pri účtovaní poplatkov za boj proti epizootickým a enzootickým chorobám. Článok 6 Článok 5 1. Členské štáty pravidelne oznamujú Komisii Poplatky spoločenstva sa stanovia na úrovni, ktorá kryje 1. náklady, ktoré nesie príslušný orgán, pokiaľ ide o: — mzdové náklady a náklady na sociálne zabezpečenie inšpekčných služieb, — údaje týkajúce sa distribúcie a použitia poplatkov spoločen- stva; musia byť schopné zdôvodniť svoje metódy výpočtu, (1) Ú. v. ES L 125, 23. 5. 1996, s. 10. 7, — prepočítacie kurzy schválené každý rok v súlade s článkom 216 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 — miesto alebo miesta, kde sú účtované poplatky spoločen- stva, uvádzajúc akékoľvek potrebné vysvetlenia. Ako súčasť kontrol na mieste, ktoré má Komisia vyko- 2. návať, môže Komisia v spolupráci s príslušnými národnými orgánmi overiť, či sa uplatňujú ustanovenia tejto smernice. 3. Tam, kde sa členský štát domnieva, že nie sú uspokojivo vykonávané kontroly v inom členskom štáte a že poplatky ustanovené v tejto smernici nekryjú náklady kontrol alebo ich nekryjú primerane, obráti sa na príslušné ustanovenia smernice 89/608/EHS a najmä na jej články 10 a 11. Článok 7 1. Prepočítací kurz na národnú menu čiastok v ECU uvede- ných v tejto smernici je ten, ktorý sa uverejňuje každoročne prvý pracovný deň v septembri v sériách C Úradného vestníka Európskych spoločenstiev. Táto sadzba sa uplatňuje s účinnosťou od 1. januára v nasledu- júcom roku. 2. Odchylne od odseku 1: — pre rok 1994 členské štáty použijú prepočítací kurz uplat- niteľný 1. septembra 1992, — pre roky 1995 až 1998 členské štáty použijú priemer prepočítacích kurzov uverejnených za predchádzajúce tri roky v súlade s odsekom 1. Článok 8 Konajúc kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie, Rada môže zmeniť a doplniť prílohy A, B a C k tejto smernici najmä s cieľom stanovenia štandardných úrovní pre poplatky spoločen- stva, stanoviac podrobné pravidlá na ich vykonanie a zabezpe- čenie výnimiek. Článok 9 1. Grécko je oprávnené na odklon od zásad stanovených v tejto smernici tam, kde kvôli geografickým charakteristikám, náklady na účtovanie poplatku v geograficky odľahlých regió- noch sú vyššie ako výnos z poplatku. Grécke orgány poskytnutých odchýlok. informujú Komisiu o územnom rozsahu Tieto informácie sprevádzajú akékoľvek potrebné vysvetlenia. V prípade iných, veľmi vzdialených regiónov, ostatné 2. členské štáty môžu byť oprávnené využívať rovnaké odchýlky v súlade s postupom stanoveným v článku 18 smernice 89/662/EHS. 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 217 Príloha A KAPITOLA I Poplatky uplatniteľné na mäso, na ktoré sa vzťahujú smernice 64/433/EHS, 71/118/EHS, 91/495/EHS a 92/45/EHS Poplatok uvedený v článku 1 je pevne stanovený v súlade s článkom 5 ods. 1 takto: 1. Bez vplyvu na body 4 a 5, členské štáty inkasujú za náklady na inšpekciu týkajúcu sa zabíjania nasledujúce štan- dardné čiastky: a) hovädzie a teľacie mäso: — dospelý hovädzí dobytok: 4,5 ECU na zviera, — mladý hovädzí dobytok: 2,5 ECU na zviera, b) nepárnokopytníky/zvieratá koňovité: 4,4 ECU na zviera, c) bravčové mäso: zvieratá s hmotnosťou tela — menej ako 25 kg: 0,5 ECU na zviera, — rovnajúcou sa alebo väčšou ako 25 kg: 1,30 ECU na zviera, d) ovčie mäso a kozie mäso: zvieratá s hmotnosťou tela — menej ako 12 kg: 0,175 ECU na zviera, — medzi 12 a 18 kg: 0,35 ECU na zviera, — viac ako 18 kg: 0,5 ECU na zviera, e) mäso hydiny: i) tiež štandardnou sadzbou takto: — pre broilery, ostatnú mladú hydinu na výkrm s hmotnosťou menej ako 2 kg a pre nosnice: 0,01 ECU na zviera, — ostatná mladá hydina na výkrm s hmotnosťou tela rovnou alebo väčšou ako 2 kg: 0,02 ECU na zviera, — ostatná ťažká dospelá hydina s hmotnosťou 5 kg alebo viac: 0,04 ECU na zviera; ii) alebo tam, kde sa členský štát nerozhodne robiť rozdiel medzi kategóriami hydiny ako v i), 0,03 ECU na vtáka; f) králičie mäso a mäso malého divého vtáctva alebo drobnej zveri: — pre zajace a malé divé vtáctvo a drobnú zver, štandardné sadzby stanovené v e); — pre nasledujúce pozemské cicavce: — diviaky: sadzby stanovené v c), zvýšené, ak sú úrovne nedostatočné, aby kryli tieto náklady, náklady na trichinioskopické vyšetrenie ustanovené v smernici 92/45/EHS; — prežúvavce: sadzby stanovené v d). 2. Musia byť kryté kontroly a inšpekcie spojené s činnosťami rozrábky uvedenými okrem iného v článku 3 ods. 1 písm. B) smernice 64/433/EHS a článku 3 ods. 1 písm. B) smernice 71/118/EHS a) alebo: štandardnou sadzbou pridaním štandardnej čiastky 3 ECU na každú tonu pre mäso vstupujúce do rozráb- karne. Táto čiastka sa pripočíta k čiastkam uvedeným v 1 vyššie. b) alebo: účtovaním skutočných nákladov na odpracovanú hodinu. Tam, kde sú činnosti rozrábky vykonávané v prevádzkarni, kde sa získava mäso, čiastky stanovené v prvom podod- seku sa znížia až o 55 %. Členský štát, ktorý sa rozhodne uložiť poplatky na základe odpracovanej hodiny, musí byť schopný preukázať Komisii, že skutočné náklady nemohli byť kryté účtovaním poplatkov v súlade s a). 218 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 3. Členské štáty musia účtovať čiastku zodpovedajúcu skutočným výdavkom potrebným na kontroly alebo inšpekcie smernice okrem iného, skladované, ods. 1 článku písm. ktoré D) mäsa, podľa 64/433/EHS a článku 3 ods. 1 písm. C) smernice 71/118/EHS. je 3 Môžu sa stanoviť podrobné pravidlá na uplatňovanie tohto odseku postupom stanoveným v článku 16 smernice 64/433/EHS alebo článku 21 smernice 71/118/EHS, s cieľom najmä vyriešenia prípadov zásahov do mäsa a mäsa podliehajúceho krátkodobému skladovaniu v ďalších chladiarenských skladoch. 4. Za účelom krytia zvýšených nákladov členské štáty môžu: a) zvýšiť štandardné čiastky poplatkov, ako sú stanovené v bodoch 1 a 2 písm. a) pre jednotlivé prevádzkarne. Okrem toho, čo je stanovené v bode 5 písm. a), podmienky, ktoré majú byť splnené, môžu byť nasledujúce: — vyššie náklady na inšpekciu kvôli určitému nedostatku jednotnosti pri zvieratách na zabitie z hľadiska veku, veľkosti, hmotnosti a zdravotného stavu, — dlhšie čakacie a inak neproduktívne obdobia na pracovníkov inšpekcie kvôli neadekvátnemu plánovaniu dodávok zvierat vopred prevádzkarňam alebo technickým nedostatkom alebo poruchám napríklad v starších prevádzkárňach, — časté oneskorenia v procese zabíjania, napríklad v dôsledku nespôsobilosti pracovníkov bitúnku a z toho prameniaca nedostatočná zamestnanosť pracovníkov inšpekcie, — vyššie náklady kvôli osobitnému cestovnému času, — viac času vymedzeného na inšpekcie kvôli často sa meniacim obdobiam zabíjania nad rámec kontroly pracov- níkmi inšpekcie, — časté prerušenia v priebehu zabíjania s cieľom splnenia požiadaviek týkajúcich sa čistenia a dezinfekcie, — inšpekcie zvierat, ktoré sú na žiadosť majiteľa zabíjané mimo obvyklých prevádzkových hodín bitúnku. Čiastka zvýšení hlavnej štandardnej sadzby pre poplatky závisí od úrovne nákladov, ktoré majú byť kryté; b) alebo: účtovať osobitný poplatok kryjúci skutočné náklady: 5. Členské štáty, v ktorých sa mzdové náklady, štruktúra prevádzkarní a vzťah medzi veterinárnymi lekármi a inšpek- tormi odchyľujú od priemeru spoločenstva prijatého za základ pre výpočet štandardných čiastok stanovených v bodoch 1 a 2 písm. a) môžu ich výnimočne znížiť s cieľom úhrady skutočných nákladov inšpekcie: a) spravidla tam, kde existujú podstatné rozdiely v nákladoch na živobytie a mzdových nákladoch; b) pre jednotlivé prevádzkarne tam, kde sú splnené nasledujúce podmienky: — minimálna denná intenzita zabíjania umožňujúca, aby sa vopred plánovalo rozloženie príslušných pracov- níkov inšpekcie, — počet zabíjaných zvierat je pevný, takže sa môžu vopred plánovať dodávky zvierat umožňujúc tak racionálne využitie pracovníkov inšpekcie, — prísna organizácia a plánovanie v rámci prevádzkarne spolu s rýchlou úrovňou zabíjania, umožňujúc opti- málne využitie pracovníkov inšpekcie, — žiadne čakacie alebo inak neproduktívne obdobia týkajúce sa pracovníkov inšpekcie; — zvieratá na zabitie sú, pokiaľ je to možné, rovnakého veku, veľkosti, hmotnosti a zdravotného stavu. V žiadnom prípade by uplatnenie týchto výnimiek nemalo viesť k zníženiam o viac ako 55 % úrovní uvedených v bodoch 1 a 2 písm. a). 6. a) Musia sa inkasovať poplatky uvedené v bodoch 1, 2 a 3, ak je to vhodné na bitúnku, v rozrábkárni alebo v chla- diarenskom sklade. Sú splatné prevádzkovateľom alebo majiteľom vykonávajúcim vyššie uvedené činnosti, ktorý však môže previesť poplatok účtovaný na príslušnú činnosť na fyzickú alebo právnickú osobu, v mene ktorej je činnosť vykonávaná. Tam, kde je na farme pôvodu vykonaná zdravotná inšpekcia živej hydiny v súlade so smer- nicou 71/118/EHS, môže sa na farme pôvodu účtovať čiastka až do 20 % štandardných sadzieb stanovených v bode 1 e). 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 219 b) Odchylne od koncepcie miesta účtovania poplatku uvedeného v prvej vete a), v prípade prevádzkarní vykonáva- júcich viac ako jednu činnosť a výrobných reťazcov zahŕňajúcich viac ako jednu činnosť, členské štáty môžu účtovať celkový súhrnný poplatok vrátane rôznych čiastok súčasne a v jednom mieste. c) Ak poplatok účtovaný na bitúnku kryje celé náklady inšpekcie uvedené v a), členský štát neúčtuje žiaden poplatok v rozrábkarni ani v chladiarenskom sklade. Poplatky uplatniteľné na mäso, na ktoré sa vzťahuje smernica 72/462/EHS, kapitola III smernice 71/118/EHS, kapitola III smernice 92/45/EHS a kapitola 11 prílohy I k smernici 92/118/EHS KAPITOLA II 1. Poplatok uvedený v článku 1 je pevne stanovený na minimálnej štandardnej úrovni 5 ECU na tonu (s kosťou) s mini- málnou čiastkou 30 ECU na zásielku. Avšak, členské štáty môžu výnimočne zvýšiť túto čiastku s cieľom úhrady skutočných nákladov. 2. Avšak, pre dovozy z akejkoľvek z krajín, ktoré k 20. februáru 1995 začali rokovania s Európskou úniou s cieľom uzavretia všeobecnej dohody o rovnocennosti veterinárnych záruk (zdravie zvierat a zdravie ľudí) na základe zásady recipročného ošetrenia a s ktorými bola takáto dohoda uzavretá pred 31. decembrom 1996, členské štáty si môžu až do 30. júna 1997 zachovať túto zníženú úroveň poplatkov. Čiastka poplatku účtovaná na dovozy z akejkoľvek z tretích krajín uvedených v prvom pododseku sa stanoví po uzavretí všeobecnej dohody o rovnocennosti s uvedenou treťou krajinou, postupom uvedeným v odseku 3 zohľad- ňujúc tieto zásady: — častosť kontrol, — úroveň poplatku uplatniteľného treťou krajinou na dovozy s pôvodom v Európskej únii, — zrušenie iných poplatkov uložených treťou krajinou, takých ako je povinné uloženie a inkasovanie zdravotnej záruky. 3. Keď sa prijímajú rozhodnutia stanovené v článku 8 ods. 3 smernice 90/675/EHS a v súlade s rovnakým postupom čiastky uvedené v bode 1 sa upravia vzhľadom k zníženej frekvencii kontrol, o ktorých sa rozhodlo. Pri prijímaní týchto rozhodnutí Komisia zohľadní najmä záruky poskytnuté tretími krajinami týkajúce sa prijateľnosti zásady regionalizácie a iných zásad spoločenstva. 4. Poplatok, ktorý je uvedený v bode 1, je splatný dovozcom alebo jeho colným agentom a účtovaný na colnici zodpo- vednej za miesto hraničnej kontroly alebo priamo v mieste inšpekcie. 5. Členské štáty môžu prideliť časť výnosu z poplatkov ustanovených v tejto kapitole do fondu zdravotnej solidarity určeného na posilnenie veterinárnych služieb umožňujúc im efektívnejšie reagovať na akýkoľvek výskyt exotickej choroby. KAPITOLA III Poplatky uplatniteľné na výrobky rybolovu, na ktoré sa vzťahuje smernica 91/493/EHS O d d i e l I Výrobky rybolovu patriace do kapitoly I smernice 91/493/EHS Poplatok uvedený v článku 1 je pevne stanovený v súlade s článkom 5 ods. 1 takto: 1. a) Členské štáty inkasujú poplatok za náklady na inšpekciu týkajúci sa úradných kontrol ustanovených v kapitole V (II) prílohy k smernici 91/493/EHS; 220 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 b) poplatok ustanovený v a) sa pevne stanoví na 1 ECU na tonu výrobkov rybolovu pre prvých 50 ton a 0,5 ECU na ďalšiu tonu. Inkasuje sa v čase prvého uvedenia na trh, pokiaľ už nebol inkasovaný pri vykládke a v každom prípade sa účtuje prvému kupujúcemu. Členské štáty môžu ustanoviť systém umožňujúci agregáciu množstiev výrobkov rybolovu počas daného obdobia a dojednania pre centralizované inkasovanie v čase prvého predaja; c) odchylne od b), poplatky inkasované pre druhy uvedené v prílohe II k nariadeniu Komisie (EHS) č. 3703/85 nesmú presiahnuť 50 ECU na vyloženú zásielku, ak skutočné náklady nepresahujú túto čiastku; d) inkasovanie poplatku ustanoveného v a) je bez vplyvu na inkasovanie, ktoré je ustanovené v bode 2 v prípade následného spracovania výrobkov rybolovu, bez vplyvu na bod 7 b). 2. a) Členské štáty inkasujú poplatok za náklady na inšpekciu týkajúce sa najmä úradných kontrol vykonaných v súlade s bodom I kapitoly V prílohy k smernici 91/493/EHS a úradných kontrol ustanovených v bode II uvedenej kapitoly V. b) Poplatok ustanovený v a) je pevne stanovený na 1 ECU a účtuje sa na každú tonu výrobkov rybolovu vstupujú- cich do prevádzkarne úpravy a/alebo spracovania alebo pochádzajúcich z lodnej továrne. Ďalej v prípade inšpekcie lodnej továrne v zahraničí, členské štáty účtujú skutočné náklady uvedenej inšpekcie. c) Na žiadosť členského štátu, ktorú sprevádzajú potrebné podporné doklady, môže sa stanoviť nižšia úroveň poplatkov pre druhy uvedené v bode 1 písm. c) v súlade s postupom stanoveným v článku 18 smernice 89/662/EHS. 3. a) Tam, kde sa členský štát po podrobnom preskúmaní nákladov kontrol uvedených v bode 1a) pre daný výrobok na svojom území domnieva, že skutočné náklady nemôžu byť kryté inkasovaním poplatkov v súlade s bodom 1 písm. b), je oprávnený stanoviť dojednania na uloženie poplatkov podľa odpracovanej hodiny pre tento výrobok. b) Tam, kde po podrobnom preskúmaní nákladov kontrol uvedených v bode 2 písm. a) pre daný výrobok na svojom území, členský štát sa domnieva, že skutočné náklady nemôžu byť kryté inkasovaním poplatkov v súlade s bodom 2 písm. b) v danej prevádzkarni, je oprávnený stanoviť dojednania na uloženie poplatkov podľa od- pracovanej hodiny pre prevádzkarne manipulujúce s týmto výrobkom. Členský štát, ktorý sa rozhodne uložiť poplatky na základe odpracovanej hodiny, musí byť schopný preukázať Komisii, že skutočné náklady nemohli byť kryté inkasovaním poplatkov v súlade s bodmi 1 písm. b) a 2 písm. b). 4. a) Členský štát je oprávnený znížiť čiastku poplatku ustanoveného v bode 1 písm. b), ak kontrolám ustanoveným v bode 1 uľahčí skutočnosť, že: — ryby sú klasifikované podľa čerstvosti a/alebo veľkosti v súlade s nariadeniami (EHS) č. 103/76 a č. 104/76, alebo uznávané v súlade s národnými pravidlami a/alebo — prvé obchodné transakcie sú zoskupené spolu najmä na dražbe rýb alebo veľkoobchodnom trhu. Za žiadnych okolností uplatňovanie vyššie uvedených ustanovení nemôže viesť k zníženiam o viac ako 55 %. Avšak, na žiadosť členského štátu, ktorá je sprevádzaná príslušnými podpornými dokladmi, môže sa rozhodnúť o ďalšom znížení v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 smernice 89/662/EHS. b) Členské štáty sú oprávnené znížiť čiastku poplatku ustanoveného v bode 2, keď: — sa úprava alebo spracovanie vykonáva v rovnakom mieste ako prvý predaj alebo spracovanie a/alebo — v danej prevádzkarni, sú také prevádzkové podmienky a záruky, pokiaľ ide o vlastné kontroly prevádzkarne, že sa nemôžu znížiť požiadavky pracovníkov inšpekcie. 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 221 Za žiadnych okolností uplatňovanie vyššie uvedených ustanovení nemôže viesť k zníženiam o viac ako 55 %. Avšak, na žiadosť členského štátu, ktorá je sprevádzaná príslušnými podpornými dokladmi, môže sa rozhodnúť o ďalšom znížení v súlade s postupom ustanoveným v článku 18 smernice 89/662/EHS. 5. Členské štáty inkasujú čiastku odpovedajúcu skutočným nákladom na kontroly výrobkov rybolovu iba v chladiaren- ských, mraziarenských, baliacich a skladujúcich prevádzkárňach. Avšak, ak poplatok inkasovaný v súlade s bodmi 1 a 2 kryje všetky náklady inšpekcie týkajúce sa kontrol ustanovených v kapitole V prílohy k smernici 91/493/EHS, členské štáty neinkasujú poplatok uvedený v tomto bode. 6. a) Poplatky ustanovené v bodoch 2 a 5 sú splatné prevádzkovateľom alebo majiteľom prevádzkarne vykonávajúcej vyššie uvedené činnosti, ktorý však môže previesť poplatok účtovaný na príslušnú činnosť na fyzickú alebo práv- nickú osobu, v mene ktorej je činnosť vykonávaná. b) V prípade rybích výrobkov určených na následnú úpravu a/alebo spracovanie v rámci svojich území, členské štáty môžu inkasovať celkový poplatok kryjúci rôzne čiastky pri jednej príležitosti a na jednom mieste. Členské štáty, ktoré chcú mať k dispozícii túto možnosť, musia najprv informovať Komisiu. 7. Členské štáty zavedú vhodné systémy na kontrolu, či boli zaplatené poplatky ustanovené v tejto kapitole príslušnými prevádzkovateľmi. Členské štáty zabezpečia podľa svojich národných pravidiel, aby prevádzkovatelia získali písomné osvedčenia alebo akýkoľvek iný dôkaz o jednotlivej alebo celkovej platbe alebo platobnom príkaze na poplatky stanovené v bode 1 písm. a) tejto kapitoly, pokiaľ nie sú príslušné výrobky rybolovu určené na úpravu alebo spracovanie v rámci územia členského štátu, kde boli vyložené a za predpokladu, že je zaplatená celá čiastka poplatku v spracovateľskej prevádz- karni alebo prevádzkarni úpravy. V prípade potreby prijmú sa podrobné vykonávacie pravidlá v súlade s postupom stanoveným v článku 18 smer- nice 89/662/EHS. Okamžite o tom informujú Komisiu. 8. Zohľadniac štrukturálne odchýlky udelené Fínsku a Švédsku v súvislosti so spoločnou organizáciou trhov podľa nariadenia (EHS) č. 3759/92 a bez ohľadu na zhodu s úrovňami poplatku stanovenými v tomto oddieli, Fínsko a Švédsko môže byť oprávnené, v súlade s postupom stanoveným v článku 18 smernice 89/662/EHS, na základe primeranej podpornej dokumentácie, uplatniť alternatívne prostriedky inkasovania až do výsledku posudzovania usta- noveného v článku 3 smernice 96/43/ES. O d d i e l I I Výrobky rybolovu patriace do kapitoly II smernice 91/493/EHS 1. V prípade výrobkov rybolovu uvedených v druhom odseku článku 10 smernice 91/493/EHS, uplatňujú sa ustano- venia stanovené v bode 1 oddielu I tejto prílohy. Členské štáty inkasujú tiež dodatočnú čiastku na krytie nákladov inšpekcie spočívajúce v tomto druhu lode a vykládky, s minimálnou čiastkou 1 ECU na vyloženú tonu. 2. Pre výrobky rybolovu iné ako tie, ktoré sú uvedené v bode 1, to znamená všetky výrobky rybolovu, ktoré musia prejsť hraničnými inšpekčnými stanicami, poplatok ustanovený v článku 1 sa stanoví v súlade s článkom 5 ods. 1 na minimálnej štandardnej úrovni 5 ECU na tonu, s minimálnou čiastkou 30 ECU na zásielku, aj keď nad 100 ton sa minimálna štandardná čiastka 5 ECU zníži na: — 1,5 ECU na ďalšiu tonu pre výrobky rybolovu, ktoré sa nepodrobujú žiadnej úprave inej ako odstránenie čriev; — 2,5 ECU na ďalšiu tonu pre ostatné výrobky rybolovu. 222 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 3. Keď sa prijímajú rozhodnutia stanovené v článku 8 ods. 3 smernice 90/675/EHS a v súlade s rovnakým postupom čiastky uvedené v bode 2 sa upravia vzhľadom k zníženej frekvencii kontrol, o ktorých sa rozhodlo. Keď sa prijímajú tieto rozhodnutia, Komisia zohľadňuje najmä záruky poskytnuté tretími krajinami, pokiaľ ide o pri- jateľnosť zásad regionalizácie, rovnocennosti, reciprocity a iných zásad spoločenstva najmä tam, kde sa na tieto tretie krajiny vzťahuje všeobecná dohoda so spoločenstvom o rovnocennosti veterinárnych záruk (zdravie zvierat a ľudí). Za žiadnych okolností uplatnenie tejto odchýlky nesmie viesť k poplatkom nižším ako čiastky účtované v súlade s oddielom I ods. 1 písm. b) a ods. 2 písm. b) pre výrobky vyložené z lodí plávajúcich pod vlajkami spoločenstva. Inkasovanie tohto poplatku je bez vplyvu na inkasovanie poplatku ustanoveného v bode 2 písm. b) kapitoly I v prí- pade ďalšieho spracovania. Na účely vykonania tejto kapitoly členské štáty uplatnia poplatky ustanovené podľa oddielu I na dovozy vyložené z lodí plávajúcich pod vlajkou Grónska. 4. Členské štáty môžu derogovať z bodu 2 zvýšením poplatkov na úroveň skutočných nákladov. 5. Poplatok uvedený v bode 2 je splatný dovozcom alebo jeho colným agentom a inkasovaný na colnici zodpovednej za hraničnú inšpekčnú stanicu alebo priamo hraničnej inšpekčnej stanici. 6. Členské štáty sú oprávnené až do 31. decembra 1999 uplatňovať poplatky ustanovené podľa oddielu I na dovozy vyložené z rybárskych lodí patriacich spoločným podnikom zaregistrovaným v súlade s príslušným ustanovením spoločenstva. 03/zv. 19 SK Úradný vestník Európskej únie 223 Príloha B POPLATKY URČENÉ NA ZABEZPEČENIE VYKONÁVANIA KONTROL ŽIVÝCH ZVIERAT A VÝROBKOV ŽIVOČÍŠNEHO PÔVODU USTANOVENÝCH V SMERNICI 96/23/EHS 1. Poplatok uvedený v článku 2 je pevne stanovený takto: a) pre živé zvieratá na zabitie a mäso, na ktoré sa vzťahuje kapitola I prílohy A: 1,35 ECU na tonu mäsa jatočných zvierat; b) pre výrobky vodného hospodárstva, na ktoré sa vzťahuje kapitola III prílohy A: 0,1 ECU na tonu výrobku uvádza- ného na trh; c) pre mlieko a mliečne výrobky: 0,02 ECU na 1 000 litrov surového mlieka; d) pre vaječné výrobky: čiastka odpovedajúca skutočným nákladom kontroly; e) pre med: Členské štáty môžu účtovať čiastku kryjúcu skutočné náklady inšpekcie alebo kontroly. 2. V súlade s úrovňami stanovenými v bode 1, členské štáty sa môžu rozhodnúť pre jeden z nasledovných systémov: a) poplatok uvedený v bode 1 sa celý inkasuje v prevádzkarni tvoriacej súčasť výrobného reťazca: — na bitúnku v prípade poplatku ustanoveného v bode 1 písm. a), — v prevádzkarni vykonávajúcej úpravu a/alebo spracovanie v prípade poplatku ustanoveného v bode 1 písm. b), — v zbernej prevádzkarni surového mlieka v prípade poplatku ustanoveného v bode 1 c); b) podiel poplatku ustanoveného v bode 1 sa inkasuje v každej etape výrobného reťazca, vrátane etapy chovu, v súlade s kritériami definovanými členskými štátmi. 3. Poplatky ustanovené v bode 1 sú splatné prevádzkovateľom alebo majiteľom príslušnej prevádzkarne alebo prevádz- karní, ktorý však môže previesť účtovaný poplatok na fyzickú alebo právnickú osobu, v mene ktorej sú činnosti vykonávané. 224 SK Úradný vestník Európskej únie 03/zv. 19 Príloha C POPLATKY, KTORÉ MAJÚ BYŤ ÚČTOVANÉ ZA ŽIVÉ ZVIERATÁ KAPITOLA I Živé zvieratá a výrobky živočíšneho pôvodu, na ktoré sa vzťahuje smernica 90/425/EHS 1. Musí sa účtovať poplatok s cieľom financovania kontrol v mieste pôvodu. 2. Rozsah a úroveň poplatku, podrobné pravidlá na jeho uplatňovanie, vrátane najmä určenia tých, ktorí sú zodpovední za platbu a akékoľvek výnimky sú stanovené v súlade s postupom v článku 8. Živé zvieratá určené na dovoz, na ktoré sa vzťahuje smernica 91/496/EHS KAPITOLA II 1. Poplatok uvedený v článku 3 je stanovený: a) pre zvieratá druhov uvedených v kapitole I prílohy A štandardnou sadzbou 5 ECU na tonu živej hmotnosti s minimálnou čiastkou 30 ECU na zásielku; b) pre zvieratá iných druhov skutočnými nákladmi inšpekcie vyjadrenými na dovážané zviera alebo na tonu, s mini- málnou čiastkou 30 ECU na zásielku, pričom sa rozumie, že táto minimálna čiastka sa neuplatňuje na dovozy druhov uvedených v rozhodnutí Komisie 92/432/EHS. Avšak, členské štáty môžu odchylne zvýšiť tieto čiastky na úroveň skutočných nákladov. 2. Avšak, pre dovozy z akejkoľvek z krajín, ktoré k 20. februáru 1995 začali rokovania s Európskou úniou s cieľom uzavretia všeobecnej dohody o rovnocennosti veterinárnych záruk (zdravie zvierat a zdravie ľudí) na základe zásady vzájomne výhodného zaobchádzania a s ktorými bola takáto dohoda uzavretá pred 31. decembrom 1996, členské štáty si môžu až do 30. júna 1997 zachovať túto zníženú úroveň poplatkov. Čiastka poplatku účtovaná na dovozy z akejkoľvek z tretích krajín uvedených v prvom pododseku sa stanoví vo všeobecnej dohode o rovnocennosti s uvedenou treťou krajinou zohľadňujúc nasledujúce zásady: — frekvencia kontrol, — úroveň poplatku uplatniteľného treťou krajinou na dovozy s pôvodom v Európskej únii, — zrušenie iných poplatkov uložených treťou krajinou, takých ako je povinné uloženie a inkasovanie zdravotnej záruky. 3. Poplatok uvedený v bode 1 je splatný dovozcom alebo jeho colným agentom a inkasovaný na colnici zodpovednej za hraničnú inšpekčnú stanicu alebo priamo na hraničnej inšpekčnej stanici. 4. Na žiadosť členského štátu, ktorá je sprevádzaná vhodnými podpornými dokladmi a v súlade s postupom stano- veným v článku 18 smernice 89/662/EHS, môže sa uplatniť nižšia úroveň poplatkov na dovozy z určitých tretích krajín. 5. Členské štáty môžu prideliť časť výnosu z poplatkov ustanovených v tejto kapitole do fondu zdravotnej solidarity určeného na posilnenie veterinárnych služieb umožňujúc im efektívnejšie reagovať na akýkoľvek výskyt exotickej choroby


title: MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN - Udvidet partnerskab mellem EU og Indien

eurovoc_concepts:
EU relations
India
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
development aid

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKAfiB* Bruxelles, den 26. 06. 1996 KOM(96) 275 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN Udvidet partnerskab mellem EU og Indien Indholdsfortegnelse 1. Baggrunden for de nuværende forbindelser 1. 1 Indien: økonomi, samfund og indenrigspolitik 1. 1. 1 Et overblik over Indien 1. 1. 2 Økonomiske reformer og virkningerne heraf 1. 1. 3 Demokrati i et multikulturelt samfund 1. 2 Indien i Asien og i verden 1. 2. 1 Indiens globale placering 1. 2. 2 Indien, Asien og Sydasien 2. EU-Indfien: fælles interesser 2. 1 Internationale politiske spørgsmål 2. 1. 1 Globale spørgsmål 2. 1. 2 Regional stabilitet og sikkerhed 2. 2 Handelspolitiske og økonomiske spørgsmål 2. 2. 1 Liberalisering med henblik på vækst, handel og investeringer 2. 2. 2 Fjernelse af yderligere hindringer for handel og investeringer 2. 2. 3 Øget bevidstgørelse og information 2. 2. 4 Sektorer af særlig interesse 2. 3 Den menneskelige dimension 2. 3. 1 Støtte til grundlæggende tjenesteydelser 2. 3. 2 Skabelse af muligheder 2. 3. 3 Styrkelse af demokrati og mangfoldighed 2. 3. 4 Fremme af en bæredygtig udvikling 3. Styrkelse af partnerskabet 3. 1 Hovedpunkter 3. 1. 1 Intensivering af dialogen 3. 1. 2 Lettelse af samhandel og investeringer 3. 1. 3 Bistand til Indien med henblik på strukturtilpasning 3. 2 Faser i et nyt partnerskab 3. 2. 1 Fastlæggelse af grundlaget 3. 2. 2 Gennemgang af prioriterede mål 3. 2. 3 Øget kulturel forståelse 3. 2. 4 De institutionelle rammer 4. Konklusioner 2 2 2 3 4 5 S S 6 6 6 7 7 7 8 9 9 10 10 10 10 11 11 11 12 12 13 13 13 13 14 15 Bilag 1. De hidtidige forbindelser mellem EU og Indien 2. Den indiske økonomi 3. Befolkning 4. Udviklingen i Indiens udenrigshandel 5. Udviklingen i udenlandske investeringer i Indien 6. Udviklingen i samhandelen mellem EU og Indien 7. Indien: international udviklingsbistand 1995-96 (indikativ) 15 20 23 25 26 27 30 1. Baggrunden for de nuværende forbindelser 1. 1 Indien: økonomi, samfund og indenrigspolitik 1. 1. 1 Et overblik over Indien Indien virker fængslende med sin kulturelle mangfoldighed, demokratiske tradition og de senere års fornyede økonomiske dynamik. Indien er en mangeårig partner1 for Den Se bilag 1 Europæiske Union (EU)2 og har et stort fremtidigt potentiale som verdens elvte største økonomi3 med et bruttonationalprodukt (BNP) på 212 mia. ECU4 (1995) og den næststørste befolkning i verden med mindst 900 mio. indbyggere5 (EU har 370 mio. ) på et landområde på 3,3 mio. km2 (EU: 3,2 mio. km2). 1. 1. 2 Økonomiske reformer og virkningerne heraf Den betydelige omlægning af politikken siden 1991 har fremmet en eksportorienteret økonomi i vækst og har øget tilliden i den private sektor. Alene fra 1994 til 1995 steg udenrigshandelen med 20%6, og godkendte udenlandske investeringer steg på årsbasis til 3,5 mia. ECU i 1994 sammenholdt med blot 129 mio. ECU i 199f. Den økonomiske vækst i Indien nåede i 1994 op på 5,5 %s, og der tales optimistisk om et forestående økonomisk opsving. Industriproduktionen i fmanssåret 1994/95 steg hurtigere,nemlig med 8,6%, og industrien tegner sig nu for ca. 30% af det samlede BNP9. Tjenesteydelser tegner sig for ca. 42% af BNP, og den stærkeste vækst er registreret inden for transport og handel og i den finansielle sektor. Indien har allerede opbygget en betydelig højteknologisk kapacitet i visse sektorer, såsom rumfart og edb- programmel, hvilket giver håb om fremtidig vækst i disse nicher med høj værditilvækst. Der har således allerede været tale om øget eksport til EU10 inden for en række højteknologiske sektorer, såsom kemikalier, teknik og elektroniske produkter samt maskiner og transportmateriel11. Økonomien kan imidlertid endnu ikke opvise en vækstrate på næsten 10%, som det er tilfældet i flere af de øst- og sydøstasiatiske lande. Væksten i handel og udenlandske investeringer skal desuden ses på baggrund af et lavt udgangspunkt, og i 1994 udgjorde eksporten kun 9,5% af BNP, og Indiens udenlandske direkte investeringer var kun lidt højere end Malaysias (befolkning: 19 mio. ). Den indenlandske opsparing og de indenlandske investeringer (begge ca. 21%) er desuden endnu ikke tilstrækkelige til at sikre et større opsving, og reformerne i den offentlige sektor skrider langsomt frem med et offentligt budgetunderskud svarende til 6,7% af BNP i 1994. Dette har også bidraget til den udenlandske statsgæld på ca. 73 mia. ECU12. En række makroøkonomiske udfordringer er således stadig på dagsordenen. Bemærk venligst, at af hensyn til den brede offentlighed anvendes betegnelsen EU systematisk. I nogle tilfælde ville betegnelsen "Det Europæiske Fællesskab" være juridisk mere korrekt. Se bilag 2, tabel 1 I alle tilfælde, hvor de originale statistikker er udtrykt i USD, er der anvendt en vekselkurs på 1 ECU = 1,3 USD. Se bilag 2, tabel 2, om udviklingen i Indiens BNP. Se bilag 3, tabel 1. Se bilag 4, tabel 1, som viser den samlede udvikling. Se bilag 5. Se bilag 2, tabel 3. Se bilag 2, tabel 4. Se bilag 6, tabel 1, som viser udviklingen i handelsbalancen. Se bilag 6, tabel 2. Se bilag 2, tabel 5. 3 4 5 6 7 8 9 10 li 12 3 fcîs 1. 1. 3 Demokrati i et multikulturelt samfund Indien har ord for at være verdens største demokrati; der er afholdt regelmæssige valg siden 1947, der findes en fri presse, en helt apolitisk hær og veletablerede retsstatsprincipper understøttet af en uafhængig dømmende magt, der forsvarer borgernes og erhvervslivets rettigheder. Som et resultat heraf har der været tale om betydelig indenlandsk politisk vitalitet i betragtning af landets størrelse og forskelligartethed, hvilket igen bevistes ved parlamentsvalget i år. Dette er ikke nogen ringe præstation i betragtning af, at Indien, et århundredgammelt samfund, er en kulturel heksekedel med betydelige regionale og religiøse forskelle. Indien er således fødestedet for talrige religioner, især hinduisme og sikh-tro samt buddhisme og jainisme og er endvidere hjemsted for skønsmæssigt 130 mio. muslimer og 20 mio. kristne. Denne forskelligartethed giver imidlertid anledning til sociale spændinger og (etniske, kastebestemte og kønsbestemte) barrierer, som den indiske regering har søgt at afbøde ved hjælp af en mangeårig politik for positiv særbehandling med baggrund i forfatningen og understøttet af en decentral iseringsproces. Økonomisk vækst kunne, hvis den kom den brede befolkning til gode, medvirke til at mindske sådanne spændinger. Indiens årlige befolkningstilvækst på 2% mindsker imidlertid virkningen af økonomisk vækst og indebærer en betydelig byrde for tilvejebringelsen af mange grundlæggende offentlige ydelser. Denne udfordring er taget op i nogle indiske stater, hvor der er en højere uddannelse blandt kvinder, og hvor en effektiv familieplanlægning har betydet en effektiv mindskelse af fødselshyppigheden. Udfordringen er ikke desto mindre stadig til stede andre steder, eftersom det i Indien, omend der er over 10 mio. universitetsuddannede, hvilket ud fra enhver betragtning må anses for et særdeles godt resultat, i gennemsnit stadig kun er 64% af mændene og 39% af kvinderne, der kan læse, hvor sidstnævnte er det højest prioriterede mål i famil ieplanlægningen. Indien er således er land præget af store modsætninger. Reformerne har medvirket til at skabe en "forbrugerklasse" (ca. 150 mio. 13), men den gennemsnitlige årlige indkomst per capita er kun 235 ECU, og fattigdommen er fortsat et problem, som berører ca. 210 mio. mennesker14. Indien står derfor over for store udviklingsmæssige udfordringer i form af underernæring, børnearbejde (som skønsmæssigt berører 17 mio. børn|S) og en forholdsvis lav forventet levealder (61 år16). Indiens landbefolkning (over 70% af befolkningen) står således over for omvæltninger, efterhånden som befolkningstilvæksten udgør en belastning for de mange monsunafhængige subsistenslandbrug (den gennemsnitlige jordbesiddelse er under 1 ha. pr. landbofamilie). Trods den nye dynamik, der præger Indien, er der derfor stadig en række udfordringer, der må tages op, før landet i fuldt omfang kan udnytte sine muligheder. ifølge Selv om denne befolkningsgruppe ikke er på linje med Europas middelklasse, er der National Council of Applied Economic Research i Indien ikke desto mindre skabt et marked for forbrugsgoder. Kilde: National Council of Applied Economic Research i Indien. Kilde: Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO). Se bilag 3, tabel 2, der indeholder yderligere befolkningsrelaterede data. 1. 2 Indien i Asien »g i verden 12. 1 Indiens globale placering Indien har længe spillet en vigtig rolle i organisationen af alliancefri lande og har siden Î991 suppleret denne tilknytning ved i høj grad at udvide forbindelserne med de industrialiserede lande, herunder EU. Det militære samarbejde med Rusland videreføres, men samhandelen er faldet betydeligt. De politiske forbindelser med Washington er fortsat præget af amerikanske betænkeligheder over den mulige udvikling af atomvåben i Sydasien. Disse betænkeligheder næres af Indiens affyring af en atombombe i 1974, udviklingen aflangtrækkende raketter, som kan medføre nukleare sprænghoveder, og den manglende undertegnelse af traktaten om ikke- spredning af kernevåben. Japan har øget sin betydning og er i øjeblikket den største donor af bistand til Indien (20% af den samlede bistand17), omend næsten al bistand fra dette land er i form af lån, især til infrastrukturprojekter. Indiens regelmæssige deltagelse i De Forenede Nationers fredsbevarende styrker, dets rolle i oprettelsen af Verdenshandelsorganisationen (WTO) og dets markante holdninger under FN- konferencerne i f. eks. Beijing, Cairo, København og Rio er yderligere tegn på dette lands øgede internationale ambitioner. 1. 2. 2 Indien. Asien og Sydasien Indien har været ivrig efter at udvikle sine politiske og økonomiske forbindelser med resten af Asien i erkendelse af, at de ændrede økonomiske magtforhold i regionen øver indflydelse på de geopolitiske forbindelser, og at landets egen økonomiske vækst afhænger af regional politisk stabilitet og omvendt. Den beslutning, som Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN) traf for nylig om at optage Indien som en fuldgyldig samtalepartner, er derfor et vigtigt skridt i Indiens tilnærmelse til Asien, idet der dermed åbnes mulighed for at deltage i de økonomiske og politiske drøftelser på ASEA N-landenes postministerielle konference og nu også i det såkaldte "Asia Regional Forum". tre krige med Pakistan Det har ikke altid været let for Indien at opretholde gode forbindelser med nabostaterne i Sydindien, som det ses af de (1947-49, 1965 og 1971). Uoverensstemmelserne med Pakistan er endnu ikke bilagt (februar 1996). Derimod er grænsekonflikterne med Kina stilnet af efter indgåelsen af den indisk-kinesiske aftale om anerkendelse af de eksisterende grænser, der er gjort fremskridt i forbindelserne mellem Indien og Nepal med aftalen om vanddeling, og Indiens forbindelser med Sri Lanka er forbedret efter øget indisk overvågning af Palk-strædet. Forbindelserne med Bangladesh er også blevet bedre, omend der består visse problemer hovedsagelig vedrørende vand og flytninge. I modsætning til mange andre regioner i verden er der tale om et meget beskedent økonomisk og politisk samarbejde i den sydasiatiske region, hvilket både forklarer og forklares ved ovennævnte spændinger. Selv om SAARC (den sydasiatiske sammenslutning for regionalt samarbejde) har eksisteret i ti år, udgør den samlede officielle samhandel mellem SAARC- landene kun 3,4% af disse landes samlede verdenshandel, hvor det tilsvarende tal for ASEAN- landenes samhandel inden for regionen er 24%. Ikrafttrædelsen i december 1995 af SAPTA (en præferencehandelsordning for SAARC) skulle lette samhandelen ved en nedsættelse af toldsatserne på 226 vareposter, herunder råvarer. Ved fuld udnyttelse skulle dette kunne indebære en betydelig ændring i handelspraksis inden for regionen. 17 Se bilag 7, tabel 1, 2 og 3, som viser fordelingen af bistanden. 5 2. EU-Indien: fælles interesser Samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og udvikling og den ledsagende fælleserklæring om politisk dialog opregner en række områder, hvor det er muligt at handle i fællesskab. Inden for disse rammer anses følgende områder for særligt vigtige for begge parter i økonomisk eller politisk henseende. 2. 1 Internationale politiske spørgsmål 2. 1. 1 Globale spørgsmål Europa og Indien Er begge interesseret i at opretholde fred og sikkerhed på internationalt plan. I betragtning af udviklingen i retning mod større indbyrdes afhængighed taler sandsynligheden for, at beslutninger, der træffes af den ene part, direkte eller indirekte vil berøre den anden part. Endvidere erkendes det, at langt flere lokale eller regionale spørgsmål har internationale følgevirkninger i dag end tidligere. En mere intensiv dialog mellem EU og Indien som led i den globale proces kan derfor medvirke til at etablere de mekanismer, der er nødvendige for at imødegå sådanne udfordringer. Våbenkontrol er naturligvis et spørgsmål af interesse. Et første skridt kunne være en fælles undersøgelse af våbenbegrænsninger og -kontrol, ikke-spredning og uskadeliggørelse af masseødelæggelsesvåben (atomvåben, kemiske og biologiske våben og ballistiske missiler). Faktisk er der som punkter på den internationale dagsorden opført en lang række nye og gamle emner, herunder traktaten om ikke-spredning af kernevåben, traktaten om forbud mod , styrkelse af den internationale nukleare sikkerhed, konventionen om prøvesprængninger, kemiske våben, konventionen om biologiske våben, forbud mod antipersonelminer, teknologier med dobbelt oprustningskontrol og kontrol med anvendelsesformål. På alle disse områder kan der vindes meget gennem en bedre forståelse mellem EU og Indien med henblik på at fremme større global sikkerhed. følsomme varer og Der er også behov for samarbejde for at nå de miljømål, der blev fastlagt på Rio-topmødet i 1992. Et styrket partnerskab mellem EU og Indien vil fremme den gensidige forståelse af den måde, hvorpå sådanne spørgsmål som klimaforandringer, bevarelse af den biologiske mangfoldighed, forureningsbekæmpelse, miljømæssige aspekter af handel og andre vigtige spørgsmål gribes an og må indgå i en udvidet definition af sikkerhed på verdensplan. Den nøgleposition, som store lande som Indien indtager i bestræbelserne for i væsentlig grad at nedbringe C02-emissionerne med henblik på at stabilisere og derefter vende udviklingen i klimaforandringerne, vil i fremtiden blive mere iøjnefaldende. Nært forbundet hermed er spørgsmålet om energiressourcer og forsyningssikkerhed, som er af direkte interesse for både EU og Indien. Hvis Indien følger det traditionelle mønster, vil hastig vækst i BNP resultere i et langt større samlet energiforbrug (EU har således et energiforbrug per capita, der er fjorten gange større end Indiens). Samtidig med andre fremstormende økonomier og mange vestlige lande vil Indien stå over for en betydelig forøgelse i efterspørgslen efter ikke- vedvarende importeret energi og risikerer en stadig forøgelse af C02-emissionen, hvilket rejser geopolitiske og globale miljøsspørgsmål, der kræver samordnede bestræbelser for at tilvejebringe vedvarende alternativer. Både EU og Indien står også over for de trusler, der er forbundet med international kriminalitet, terrorisme og narkotikahandel. I betragtning af, at disse ulovlige aktiviteter udnytter muligheden for hurtigt at skifte land, er det hensigtsmæssigt at styrke samarbejdet på dette område. Det samme gør sig gældende for kontrollen med ulovlig indvandring. EU er således rede til at være partner med henblik på Indiens integration i alle relevante internationale organisationer, så længe Indien påtager sig de internationale forpligtelser (og indgår de relevante »traktater), som er til fordel for en stor nation. 2. 1. 2 Regional stabilitet og sikkerhed Ud over opbygningen af globale strukturer til fremme af fred og sikkerhed er der behov for tilsvarende foranstaltninger på regionalt og lokalt plan. Selv en opfattelse af, at der foreligger risici, kan f. eks. skade investeringerne ved at skabe usikkerhed og kan medføre, at ressourcer tilføres mindre produktive områder. Desuden kan konflikter (navnlig når de kombineres med en frygt for en optrapning heraf) have følgevirkninger for verdensøkonomien, som det sås under Golf-krigen. EU har derfor ikke alene en meget klar interesse i, hvad der sker ved dets egne grænser, men også i situationen i Sydasien, og vice versa. Selv om der ikke foreligger noget ønske om regional integration efter europæisk forbillede, er Indien interesseret i at deltage i det videregående asiatiske samarbejde, og EU kan støtte denne proces ved at trække på sine erfaringer med økonomisk integration til sikring af politisk stabilitet og véd at tilskynde til sydasiatisk tilstedeværelse under fremtidige møder på højt plan mellem Asien og Europa. Endvidere er der behov for, at både Europa og Indien undersøger veje og midler til at mindske spændingerne i forholdet til egne naboer, spændinger som ofte næres af falske forestillinger om kulturelle og religiøse forskelle. Parterne kan derfor lære noget af hinanden og medvirke til at afdramatisere spørgsmål, som ellers ville kunne skade gode forbindelser og forstyrre den internationale sikkerhed. 2. 2 Handelspolitiske og økonomiske spørgsmål 2. 2. 1 Liberalisering med henblik på vækst, handel og investeringer Verdensøkonomien er ikke et nulsumsspil. Det er derfor i EU's interesse at se høje vækstrater i Indien og vice versa. Hvis hver af parterne skal kunne drage fordel af den anden parts vækst, er det vigtigt at gøre noget ved udestående hindringer for handel og investeringer inden for WTO. Da Indien i øjeblikket kun tegner sig for 1,3% af EU's udenrigshandel, hvoraf en stor del er varer med lav værditilvækst, er der betydelige muligheder for ekspansion. Efter dialog med den indiske regering har Kommissionen således fundet frem til områder inden for handel og investeringer, hvor der med fordel vil kunne gøres noget. Set fra europæisk side og trods ændringer for nylig er de indiske toldsatser stadig høje. Desuden er mange af de nylige nedsatte satser ikke bundet i WTO. Indien har også udnyttet bestemmelserne om beskyttelse af betalingsbalancen til at opnå yderligere beskyttelse for visse sektorer, navnlig forhøjelse af importpriserne. Selv større eksportsektorer som tekstiler og beklædning er stadig beskyttet. EU går naturligvis stærkt ind for, at spørgsmålet om disse hindringer tages op i multilateral sammenhæng. Indien vil selv opnå fordele heraf, eftersom øget konkurrence vil tvinge indenlandske producenter til at øge produktivitet og effektivitet med deraf følgende større eksportkapacitet. forbrugsgoder, hvor afgifter indebærer en betydelig Det forholder sig også sådan, at den offentlige sektor griber ind i mange industrier. Når dette indebærer offentlige subsidier til virksomheder, kan der blive tale om en fordrejning af markedet med en deraf følgende mindre effektiv konkurrence (både uden- og indenlandsk). Dette er vigtigt, eftersom Indien ønsker at tiltrække og sikre langfristede investeringer, især i den grundlæggende infrastruktur, såsom energi, vand, transport og kommunikation. Europa har undergået en liberalisering i mange af disse sektorer og vil være rede til at udveksle erfaringer med Indien, og man vil måske også kunne yde praktisk støtte til en liberalisering og omstrukturering af den offentlige servicesektor i Indien. Endvidere kan EU yde supplerende ekspertbistand f. eks vedrørende vedvarende energiressourcer. En liberalisering skal berøre alle industrisektorer og endog traditionelle procedurer for offentlige indkøb, hvis Indien skal høste det fulde udbytte afvækst. En politik, der bygger på "køb indisk"- klausuler, er bekostelig for de offentlige kasser, giver ikke garanti for den bedst mulige offentlige i nøglesektorer. service og begrænser konkurrencebetingede produktivitetsgevinster Kommissionen vil meget gerne drøfte en omfattende gensidig åbning på dette område enten som led i WTO-aftalen om offentlige indkøb eller bilateralt. Da effektive finansielle ydelser og effektive telekommunikations- og transportydelser er den bærende kraft i økonomier i vækst, kan en liberalisering af disse sektorer også anvendes til at fremme væksten. EU er naturligvis rede til at medvirke i denne proces og også inden for særlige delsektorer, såsom forsikring og søtransport. Samarbejde på disse områder kunne så åbne nye muligheder inden for f. eks. informationsteknologi. På tilsvarende måde må den forståelige indiske sårbarhed over for følgerne for den interne stabilitet af strukturomlægninger i landbruget ikke, uanset at de er berettigede, hindre en gradvis ændring af politikken. Det nuværende landbrugssystem vil, selv med teknologiske forbedringer, ikke være i stand til at holde trit med demografisk vækst og øget levestandard, især hvis nogle indiske landbrugere skal udnytte eksportmulighederne. EU er naturligvis rede til at samarbejde med Indien om at fremme og diversificere handelen med landbrugsprodukter og forbedre sanitære og fytosanitære standarder. 2. 2. 2 Fjernelse af yderligere hindringer og forbedring af vilkårene for handel og investeringer Der foreligger stadig en række horisontale handelshindringer hos begge parter, såsom dem der skyldes anvendelsen af investeringer og forbrugerbeskyttelse. Mange af disse spørgsmål kan behandles ved bilateralt samarbejde, f. eks. begrænsning af tekniske hindringer eller gensidig anerkendelse af overensstemmelsesvurdering samt afprøvnings- og certifikationsprocedurer. Men mere substantielle spørgsmål må ganske klart behandles inden for rammerne af WTO. regler vedrørende beskyttelse af toldregler, Da det forholder sig sådan, kunne det være umagen værd sammen at undersøge parternes fælles interesse i en lang række spørgsmål, som på et eller andet tidspunkt formentlig vil være opført på WTO's dagsorden, og Kommissionen er af den opfattelse, at samarbejdet med Indien om de i WTO fastlagte mål bør styrkes. På baggrund af de hidtidige gunstige erfaringer er der ganske klart mulighed for at intensivere dette samarbejde med Indien ved om nødvendigt at åbne mulighed for ad hoc-konsultationer om substantielle spørgsmål. Hvad angår tidligere multilaterale forpligtelser har Indien under Uruguay-runden giyet tilsagn om at træffe væsentlige foranstaltninger til forbedring af beskyttelsen af intellektuel ejendomsret. Jo hurtigere Indien vedtager den nødvendige lovgivning (ikke blot etablering af en "black box", men med fuld gyldighed for alle sektorer), jo hurtigere vil investorerne føle sig sikre. Indien bør således overveje at tiltræde andre, strengere eksisterende internationale kodekser vedrørende intellektuel ejendomsret for yderligere at forstærke følelsen af sikkerhed. Vigtigst er det, at når i kraft, må den følges op med effektive gennemførelses- og en kontrolforanstaltninger. Der foreligger allerede planer om et fælles EU-Indien-program med henblik på at styrke ordningen vedrørende intellektuel ejendomsret og tilpasningen heraf til internationale standarder. Et tilsvarende arbejde er allerede iværksat med henblik på at oprette institutioner vedrørende standarder og kvalitet, og dette arbejde kan fremmes yderligere (f. eks. lovgivning træder 8 gennem belønninger/kampagner). Der vil også kunne ydes bistand med hensyn til offentlige værker. 2. 2. 3 Øget bevidstgørelse og information Hindringer for handel og investeringer er ikke blot en følge af markedsstrukturen. Der er også vigtige kulturelle og oplysningsmæssige barrierer, der skal overvindes for at sikre et blomstrende partnerskab og en forøgelse af forretningsmulighederne. Kommissionen vil derfor tilstræbe at udnytte alle nødvendige midler, herunder informationsteknologi, til at øge bevidstgørelse og information i erhvervskredse, herunder også små og mellemstore virksomheder. Kommissionen tilskynder således til, at der knyttes alle mulige former for forbindelser mellem borgere, uddannelsesinstitutioner og medier netop for at opbygge et grundlag for gensidig forståelse. Udveksling af erfaringer og fælles aktiviteter vedrørende vægtige spørgsmål, såsom faglig uddannelse, er et naturligt led heri. Som en fælles baggrund for disse bestræbelser kunne det være nyttigt regelmæssigt at træde sammen for at udveksle synspunkter om den økonomiske udvikling i EU og Indien, herunder drøftelser af de lovgivningsmæssige rammer, fremme af investeringer og erhvervspolitik. 2. 2. 4 Sektorer af særlig interesse Europa og Indien kan til gensidig fordel samarbejde i en række sektorer. Et klart eksempel er samarbejde inden for videnskab, teknologi og teknologioverførsel, idet samarbejde på disse områder fremmer mulighederne for samarbejde generelt og bestræbelserne for at finde globale løsninger på globale problemer. Der vil derfor aktivt blive tilskyndet til videnskabeligt og teknologisk samarbejde som led i rammeprogrammerne for forskning og teknologisk udvikling. Dette samarbejde vil kunne åbne mulighed for, at kvalifikationer i Europa og Indien supplerer hinanden og støtte forskning i nye produkter samt fremme udviklingen af menneskelige og institutionelle ressourcer. Dette afspejler, at EU har et nyt syn på midlerne til at fremme det videnskabelige og teknologiske samarbejde i betragtning af Indiens status som en ny økonomisk magt. Som et andet eksempel skal nævnes, at både Europa og Indien har en faktisk interesse i at sikre, at alle grupper af lande har adgang til det "globale informationssamfund". Indien og EU er interesseret i at udnytte og udvikle disse højteknologiske muligheder, og parterne kan yde hinanden værdifuld støtte på dette område. Sådanne organer som det såkaldte "3SE" {Software Services Support and Education Centre) kan anvendes til at forbedre samarbejdet på dette den nære fremtids marked og medvirke til at sikre fuld deltagelse i de globale bestræbelser for at indføre informationssamfundet. På tilsvarende måde er der mulighed for at bygge på det grundlag, der er skabt af tidligere arbejde på andre områder, ved at intensivere den bilaterale dialog til løsning af problemer, som erhvervslivet er stødt på, og tilskynde til industrielt samarbejde og lettelse af handel og investeringer. En liste over de pågældende områder bør opstilles i overensstemmelse med EU's og Indiens interesser og kunne indbefatte: finansielle tjenesteydelser (især forsikring), transportydelser og -udstyr, infrastruktur, energi (vedvarende, ren teknologi og nuklear sikkerhed), anlægsaktiver og maskiner, automobilsektoren (herunder dele og produktion), rumteknologi (herunder globale satellitenavigationssystemer), landbrug, tekstiler. 2. 3 Den menneskelige dimension 2. 3. 1 Støtte til social udvikling og grundlæggende tjenesteydelser EU er overbevist om, at social udvikling er et mål, der må gå hånd i hånd med økonomisk udvikling, og at det ikke er muligt at sikre vedvarende økonomisk vækst uden at tage hensyn til den sociale dimension. Det er endvidere i Europas grundlæggende interesse, at Indiens strukturtilpasningsproces bliver en succes. Det er derfor nødvendigt at støtte denne proces ved at koncentrere ressourcerne om de grundlæggende tjenesteydelser, hvor den indiske regering allerede selv har fastlagt de politiske retningslinjer. Hvad angår uddannelse kan det fastslås, at uden en videre udbredelse af evnen til at læse vil de fattige have vanskeligt ved at opnå bedre betalt beskæftigelse, og landet som helhed vil få vanskeligheder med at tilfredsstille efterspørgslen efter faglært arbejdskraft og vil således ikke kunne sikre højere vækstrater. Der er derfor et anerkendt behov for at lægge stor vægt på uddannelse og praktiske færdigheder og navnlig at rette opmærksomheden mod grunduddannelser og uddannelse og oplæring af kvinder. En højere uddannelse af kvinderne vil således udløse de potentielle muligheder, der ligger i, at den anden halvdel af Indiens befolkning vil kunne deltage i alle livets sider. På tilsvarende måde vil en sund arbejdsstyrke bidrage til at højne denne arbejdsstyrkes kvalitet og motivation. Der er derfor behov for en bedre grundlæggende sundhedstjeneste og uddannelse på dette område. En bedre uddannelse og øget sundhed vil derefter bidrage til at nedbringe den fortsat meget høje og uholdbare fødselshyppighed. Der er voksende forståelse for nødvendigheden af en socialt retfærdig økonomi og for, at overholdelsen af grundlæggende sociale rettigheder er en positiv faktor for økonomisk velfærd. Indien og EU kan arbejde sammen for at sikre organisationsfrihed, skke-diskrimination og afskaffelse af tvangs- og børnearbejde. Disse problemer, som er nært knyttet tii fattigdom, kan kun løses gradvis gennem en mangesidig approach. Begge parter har erfaringer med disse problemer, og en dialog kan danne grundlag for fastlæggelsen af positive handlingsprogrammer med henblik på at ramme ondet i dets rod. På alle disse områder kan EU og Indien udveksle erfaringer og samarbejde, 2. 3. 2 Skabelse af muligheder Som et supplement med henblik på at medvirke til at imødegå de udfordringer, der er forbundet med en modernisering af industrien, og for at udvikle landes grundlæggende ressourcer i overensstemmelse med den indiske regerings politik, kunne et andet samarbejdsområde være beskæftigelsesfremmende aktiviteter og dermed forbundne sociale spørgsmål, herunder fastlæggelse af et behørigt socialt sikkerhedsnet. Dette kan også samordnes med projekter til bekæmpelse af fattigdommen i landdistrikterne og selvhjælpsprojekter iværksat af lokale grupper. EU har allerede erfaringer med de problemer, der er forbundet med liberalisering, og erkender, at uden hensyntagen tii denne menneskelige dimension, vil det blive vanskeligt for Indien at åbne sine markeder i et tilstrækkeligt hurtigt tempo til at tiltrække investeringer i større omfang og sikre en hastig vækst. 2. 3. 3 Styrkelse af demokrati og mangfoldighed I betragtning af omfanget af fælles europæiske og indiske værdier er det ikke muligt at opbygge varige forbindelser, uden at der i fuldt omfang tages hensyn til den menneskelige dimension. 10 En hovedhjørnesten i disse fælles værdier er troen på demokratiet, hvor EU og Indien står over for de samme problemer, såsom opbygning af demokratiet under vilkår, der er præget af flere sprog, religioner og kulturer, og begge parter har undersøgt, hvorledes det er muligt at forbedre samarbejdet mellem forskellige niveauer for beslutningstagning. Europa og Indien har også meget at lære af hinanden, når det drejer sig om afgivelse af beføjelser til og udvikling af et dynamisk lokalt demokrati. Spørgsmålet om tildeling af beføjelser er således også vigtigt i spørgsmålet om udvikling af økonomien, tildeling af grundlæggende tjenesteydelser og en fornuftig udnyttelse af international bistand. 2. 3. 4 Fremme af en bæredygtig udvikling Miljø og udvikling er nært forbundet. Spørgsmålet har imidlertid fået et bredere sigte i de senere år, efterhånden som det er blevet mere åbenlyst, at det er nødvendigt at knytte en forbindelse mellem de menneskelige og økonomiske aspekter, hvis det skal lykkes at sikre en bæredygtig udvikling. Bestræbelserne på at skabe ligevægt mellem økonomisk vækst, social stabilitet og miljøbeskyttelse vil få større betydning, og der bør tilskyndes til at drøfte, hvilken vej der skal følges. En bæredygtig udvikling som begreb berører ikke alene naturressourcerne, men indbærer en kontinuerlig vurdering af den måde, hvorpå der tages hensyn til miljømæssige kriterier på alle andre områder, der er relevante for partnerskabet mellem EU og Indien. Et udvidet partnerskab med Indien skal omfatte drøftelse af sådanne spørgsmål som tab af biologisk mangfoldighed, en bæredygtig forvaltning af naturressourcer, ren energiproduktion, luft-, vand- og jordforurening, bymiljø, affaldsforvaltning, vandforsyning, anvendelse af rene produktionsteknologier og mange andre spørgsmål af fælles interesse. Indien og EU kan således med fordel føre en konstruktiv dialog i WTO's udvalg for handel og miljø. På bilateralt plan indebærer dette en fortsat udveksling af oplysninger om miljøpolitiske foranstaltninger med særligt henblik på miljøforanstaltninger, der sandsynligvis vil øve indflydelse på handelsforbindelserne. 3. Styrkelse af partnerskabet 3. 1 Hovedpunkter 3. 1. Ï intensivering af dialogen Vi må ganske klart fortsætte dialogen om globale og regionale spørgsmål af betydning. Men der er behov for at gå videre end en formel udveksling af taler og at nedsætte en række arbejdsgrupper med henblik på en detaljeret dialog. Disse arbejdsgrupper kunne derefter føre til en eller anden form for egentlig handling, beslutning eller aftale. I dette tilfælde skal dialogen ikke alene omfatte politiske spørgsmål, den kan også gå over til at berøre faglig bistand og samhandel. Med dette i erindring finder Kommissionen, at mulighederne for sektorarrangementer eller -aftaler med fordel kan undersøges vedrørende f. eks. : varer med dobbelt anvendelsesformål, narkoprækursorer, hvidvaskning af penge. Der er i alle tilfælde tale om handelspolitiske spørgsmål, som er nært forbundet med politiske spørgsmål. I betragtning af, at der kan være mulighed for samarbejde under en eller anden form, vil det desuden være værd at se nærmere på: spørgsmålet om klimaforandringer, den kulturelle dimension. 11 3. 1. 2 Lettelse af samhandel og investeringer Det må være vort mål at øge handel og investeringer i begge retninger betydeligt. Dette indebærer væsentlige bestræbelser for at lette samhandel og investeringer og fremme at kontakter direkte mellem virksomhederne, hvilket igen indebærer, at vore forbindelser må være videregående end de formelle periodiske møder. Der er således mange sektorer, der kunne drage fordel af en integreret approach på sektorplan, hvor det indledningsvis undersøges, hvilke hindringer der foreligger, føres forhandlinger om fjernelse af sådanne hindringer på grundlag af mestbegunstigelsesprincippet, måske med ssigte på faglig bistand og måske der kan indgås nogle sektoraftaler eller -arrangementer. Spørgsmålet om fremme af samhandel og investeringer kunne behandles i én gruppe, medens der kunne nedsættes en række erhvervsrelaterede grupper alt efter de interesser, som medlemsstaterne, erhvervslivet og den indiske regering giver udtryk for. Der kunne være tale om sådanne sektorer som: transport (navnlig søtransport), telekommunikation, energi, landbrug. 3. 1. 3 Bistand til Indien med henblik på strukturtilpasning Eftersom Indien må udfolde betydelige bestræbelser for at sikre strukturtilpasning, er det kun rimeligt at medvirke til at mindske følgevirkningerne heraf for den fattigste del af den indiske befolkning. Kommissionen vil derfor fortsat yde bistand til sundhed og uddannelse, især for kvinder. Europæisk udviklingssamarbejde må imidlertid indpasses i en overordnet aftalt politisk ramme, hvis den skal være effektiv. Det er derfor nødvendigt at opretholde en detaaljeret dialog på sektorplan om de politiske retningslinjer, der er er forbundet med dette samarbejde. 12 3. 2 Faser i det nye partnerskab 3. 2. 1 Fastlæggelse af grundlaget Som led i samarbejdsaftalen og fælleserklæringen tilstræbes det i denne meddelelse at bygge videre på dette grundlag ved at tilskynde til vidtgående drøftelser med henblik på: at gøre status over igangværende aktiviteter, at fastlægge prioriterede mål for yderligere handling. Kommissionen opfordrer til, at en bred kreds deltager i disse drøftelser, og de forslag, som de europæiske institutioner fremlægger i denne meddelelse, udgør ganske klart et første større oplæg. Kommissionen peger endvidere på muligheden for sammen med medlemsstaterne at se på fremtidige udfordringer i forbindelserne mellem EU og Indien for at sikre, at der for EU som helhed er et maksimum af overensstemmelse mellem igangværende aktiviteter og den fremtidige udvikling. Erhvervslivet vil få mulighed for ved flere lejligheder at gøre deres synspunkter gældende, ikke mindst i det planlagte forum om handelsinvesteringer og samarbejde i november 1996. Det Blandede Udvalg kan derefter på sit møde (planlagt til december 1996) godkende en række prioriterede mål for de videre bestræbelser og fastlægge et detaljeret handlingsprogram. Det Blandede Udvalg vil i de følgende år kunne gøre status over de resultater, der er nået. 3. 2. 2 Gennemgang af de prioriterede mål Så snart der i fællesskab er fastlagt prioriterede mål for indsatsen på grundlag af de forslag, der er redegjort for i det foregående, vil det være muligt for arbejdsgrupperne at påbegynde arbejdet. På baggrund af de oplysninger, der er indsamlet som led i ovennævnte drøftelser, vil hver gruppe kunne fastlægge sine mål. Disse mål kan omfatte: nødvendigheden af at skabe en bedre forståelse mellem parterne, muligheden for at øremærke finansielle ressourcer med henblik på at afhjælpe et problem, det nyttige i at forhandle en sektoraftale eller et sektorarrangement under en eller anden form. Det nøjagtige antal af grupper og medlemskab heraf samt det egentlige indhold af drøftelserne skal fastsættes i fællesskab af EU og Indien. Denne fase i aktiviteterne vil derfor medføre en betydelig lettelse af samhandelen og fremme dialogen om detaljerede spørgsmål og give væsentlige resultater. 3. 2. 3 Øget kulturel forståelse Sideløbende med nedsættelsen af arbejdsgrupper medvirker Kommissionen meget gerne til, at dialogen mellem EU og Indien udvides til at omfatte det civile samfund, herunder fagforeninger og ikke-statslige organisationer (NGO), medierne og akademiske kredse. Uden denne spredning af dialogen vil erhvervsvirksomhed og politik altid blive hæmmet af mangel på en mere udbredt forståelse. Som det desuden anførtes i Kommissionens forslag fra juli 1994 til en ny strategi overfor Asien er det for at styrke Europas økonomiske tilstedeværelse i Asien nødvendigt, at Europa sikres en mere markant profil i denne verdensdel. Det er ikke tilstrækkeligt blot at gøre ting; det må kunne 13 ses, hvad EU gør. Der skal derfor gøres en særlig indsats for at øge synligheden af europæiske aktiviteter i Indien, hvor landets blotte størrelse og mangfoldighed gør det påkrævet, at der udfoldes særlige bestræbelser for at nå dette mål. Det samme gør sig gældende i modsat retning, hvor det er nødvendigt at give Indien en mere markant profil og øge europæernes kendskab til det indiske sub-kontinent. I den forbindelse agter Kommissionen: at lette tværkulturelle samarbejdsinitiativer, at tilskynde til etablering af et net af organisationer, der er interesserede i forbindelserne mellem Europa og Indien, at fremme en øget informationsstrøm i presse og medier om Europa i Indien og omvendt. Denne fase i aktiviteterne kunne med fordel suppleres med initiativer i Europa-Parlamentet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionaludvalget, hvis disse institutioner finder det passende. 3. 2. 4 De institutionelle rammer På baggrund af den række af sektoraftaler og -arrangementer, der vil blive resultatet heraf, vil de eksisterende institutionelle rammer formentlig ikke længere slå til. Når og hvis der opstår et klart behov for at fastlægge grundlaget for en ny rammeaftale, vil Kommissionen forelægge sagen for Rådet. 4. Konklusioner Indien er et effektivt, funktionsdygtigt demokrati, som i stadig højere grad er åben over for den øvrige verden. Strukturelle reformer styrker til stadighed den indiske økonomis muligheder for at udnytte muligheder og tage udfordringer op på internationalt plan. Der er imidlertid hos begge parter ikke plads til selvtilfredshed. Der er en række udfordringer, der må tages op, og muligheder, der bør udnyttes. I denne meddelelse understreges derfor behovet for og midlerne til at styrke forbindelserne mellem EU og Indien, idet der bygges på de hidtil indhøstede erfaringer og tages hensyn til nødvendigheden af at tilpasse situationen til forandringer i både Indien og EU og opfordres til en mere intensiv og målrettet dialog. EU og Indien har således på mange områder, især spørgsmål af international politisk karakter, en fælles interesse i at tage udfordringerne op i fællesskab, da begge parter må løse de samme problemer, og den stadig større indbyrdes afhængighed er ensbetydende med, at ingen af parterne kan se bort fra de valg, den anden part træffer. Udsigterne til øget vækst gennem samhandel og investeringer indebærer også muligheder for begge parter og kræver en ihærdig indsats for at tackle hindringer og fremme bevidstheden om de muligheder, der foreligger. De fælles værdier, som Europa og Indien hylder, den kulturelle vitalitet og behovet for større gensidig forståelse skaber endvidere muligheder for, at parterne kan lære af hinanden og lægger en vigtig menneskelig dimension ind i forbindelserne. De udfordringer af fælles interesse, som parterne står over for, kan på denne baggrund vise sig at indeholde betydelige muligheder til fælles fordel. Under hensyntagen til ovenstående foreslår Kommissionen en række foranstaltninger til styrkelse af forbindelserne ved en fuldstændig udnyttelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og udvikling samt den ledsagende fælleserklæring om politisk dialog. Rådet og Parlamentet opfordres derfor til at fremsætte bemærkninger til den analyse og de forslag, der er indeholdt i dette dokument, og Kommissionen 14 vil efterfølgende arbejde videre inden for rammerne af den gældende aftale og den politiske erklæring på grundlag af disse bemærkninger og på baggrund af dialogen med den indiske regering. Bilag 1. - De hidtidige forbindelser mellem EU og Indien 1. De institutionelle rammer Ud over de historiske og kulturelle forbindelser mellem subkontinentet og Europa var Indien et af de første lande (1962), som etablerede forbindelser med de europæiske institutioner. Disse forbindelser formaliseredes ved aftaler, den første i 1973 med henblik på at forbedre handelsforbindelserne, og de følgende to, som ud over handelsanliggende også omfattede økonomisk og udviklingsmæssigt samarbejde. Den nuværende samarbejdsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og udvikling, som har været i kraft siden august 1994, er en tredje generation af samarbejdsaftaler og har et særligt bredt anvendelsesområde, nemlig: respekten for menneskerettigheder og demokratiske principper er et væsentligt led i samarbejdet; udvikling og diversificering af handel og investeringer af gensidig interesse; fremme af forståelse og styrkelse af båndene mellem de to regioner med hensyn til tekniske, økonomiske og kulturelle anliggender; opbygning af Indiens økonomiske kapacitet til mere effektivt at samvirke med EU; fremme af udveksling af synspunkter og kommunikation mellem parternes erhvervsliv; fremskyndelse af Indiens udvikling især med henblik på at støtte den nye indiske politik på nøgleområder, der fremmer bæredygtige sociale fremskridt og bekæmpelse af fattigdom; støtte til miljøbeskyttelse og en bæredygtig udnyttelse af naturressourcer. 2. Politiske forbindelser Der er etableret politiske forbindelser på grundlag af troika-ministermøder siden 1982. Disse kontakter er senere blevet omfattet af EU-lndien-fælleserklæringen om politisk dialog, der blev vedtaget samtidig med samarbejdsaftalen i 1994, og hvorved begge parter forpligter sig til: at forsvare demokrati, menneskerettigheder, fred og en stabil, retfærdig international orden i overensstemmelse med FN-pagten, at intensivere samarbejdet med henblik på at fremme velstand, økonomiske reformer, liberalisering, frihandel og økonomisk stabilitet samt sociale fremskridt og kulturelle forbindelser, at sikre, at der i beslutningsprocedurerne tages hensyn til begge parters interesser, 15 at arbejde for en bedre gensidig forståelse med henblik på at øge samarbejdet om internationale terrorisme, narkotikahandel, hvidvaskning af penge, og om spørgsmål, der er forbundet med international fred og stabilitet. ikke-spredning, bekæmpelse spørgsmål, såsom af Der har allerede fundet nogle positive drøftelser sted inden for disse nye rammer, omend Indien har udvist forsigtighed over for europæisk kritik i FN af menneskerettighedssituationen. Endvidere er der kun opnået få resultater af hidtidige drøftelser af spørgsmålet om ikke- spredning, idet Indien fastholder, at traktaten om ikke-spredning af kernevåben vil øge privilegierne for parter, som har erkendt, at de oplagrer atomvåben, uden at de faktisk gør noget ved nødvendigheden af at afvikle disse lagre. Selv om EU altid har erkendt nødvendigheden af afrustning, fastholdes det, at der findes et særskilt forum for dette emne, og at det er påtrængende nødvendigt at hindre en yderligere spredning. Af tilsvarende grunde har EU også tilskyndet Indien til at lette vedtagelsen af den planlagte traktat om et omfattende forbud mod prøvesprængninger, hvorom der i øjeblikket forhandles, samt forhandlingerne om en såkaldt "Cut-off Treaty" (som forbyder fremstilling af fissile materialer til våbenformål). 16 3. Handelsforbindelser Udtrykt i handelstal er EU som helhed Indiens største handelspartner, idet EU aftager 26% af den indiske eksport, og 30% af Indiens import har oprindelse i EU. Disse tal skal imidlertid sættes i perspektiv, idet handelen med Indien set fra EU-side kun udgør 1,3% af den samlede udenrigshandel. Dette afspejler den forholdsvis beskedne værdi af samhandelen, som med 14 mia. ECU er mindre end EU's samhandel med Singapore (16 mia. ECU). Hvad angår investeringer lå Europa efter USA i perioden 1991-94 (i 1995: EU 18,4%, USA 22,1%) med investeringer på ca 1322,4 mio. ECU i Indien i 1995 (august 1994 - november 1995). Det højest prioriterede mål for dialogen og de største resultater, der er nået i de seneste år, har været afslutningen af Uruguay-runden og oprettelsen af WTO. Europa og Indien spillede en vigtig rolle i den forbindelse og etablerede et nært og succesrigt samarbejde i Geneve på både bilateralt og multilateralt plan. På bilateralt plan blev der i december 1994 indgået et aftalememorandum om eksporten af indiske tekstiler til EU. Dette øger fleksibiliteten i forbindelse med de kontingenter, der anvendes for importen af visse tekstilvarer i den afviklingsperiode, der er aftalt i henhold til Uruguay-rundens aftale om tekstilvarer og beklædningsgenstande. Indien har forpligtet sig til en vis liberalisering af det indiske tekstilmarked, omend den nugældende kontingentordning synes at være ganske utilstrækkelig. Desuden undersøges i øjeblikket mulighederne tor at indgå en aftale med Indien om søtransport. EU har også for nylig revideret sit generelle præferencesystem (GSP), og det er sandsynligt, at Indien i henhold til den nye ordning vil miste nogle af fordelene vedrørende tekstil- og lædervarer, men Indien vil til gengæld opnå afsætningsmuligheder i en række andre sektorer, idet mere udviklede lande som f. eks. Sydkorea holdes uden for, og andre lande, herunder Kina, mister fordele i flere eksportsektorer. Dette er så meget desto vigtigere som Indien er den næststørste bruger af EU's GSP-ordning (efter Kina og foran Brasilien) med en samlet udnyttelsesgrad på ca. 62%. 4. Økonomisk samarbejde Der er som led i det økonomiske samarbejde udfoldet stærke bestræbelser for at fremme den gensidige forståelse og lette samhandel og investeringer. I 1995 afsattes der 30,5 mio. ECU til økonomisk samarbejde med Indien, og Indien havde også adgang til at opnå del i flere regionale programmer til en værdi af mere end 70 mio. ECU. De bevillinger, der afsattes i 1995, fordoblede i et enkelt år det beløb, der er blevet anvendt til økonomisk samarbejde med Indien siden 1976, hvilket viser, at dette område er blevet en meget dynamisk del af forbindelserne med EU. 1994-aftalen er grundlaget for et meget bredt samarbejde i forskellige økonomiske sektorer. Samarbejdsstrategien for Det Europæiske Fællesskab og Indien indtil år 2000, som blev vedtaget af Det Blandede Udvalg i november 1994, lægger hovedvægt på støtte til fremme af den indiske regerings bestræbelser for at sikre økonomiske reformer og til udvidelse af samvirket mellem europæiske og indiske økonomiske aktører. Af områder, der især ofres opmærksomhed (med hovedvægt på den private sektor) skal nævnes energi, telekommunikation, elektronik, informations- og satelitteknologi, standarder, intellektuel ejendomsret, investeringer, landbrug og fiskeri, turisme, videnskab og teknologi samt information og kultur. 17 Med det økonomiske tværkulturelle program EU/Indien, som iværksattes for nylig, lægges grundlaget for en langt større gensidig forståelse af mediemæssige, akademiske og forretningsmæssige aspekter. Kommissionen har endvidere iværksat et nyt program ("Asia-Urbs") til etablering af samarbejde mellem EU og lokale asiatiske myndigheder. investeringsprogram er Det panregionale asiatiske sammen med det europæiske erhvervsinformationscenter, der for nylig åbnedes i Bombay, et vigtigt skridt til bevidstgørelse af erhvervslivet og til fremme af kontakter inden for den private sektor. Disse bestræbelser nyder også støtte i erhvervskredse, som benytter Council of EU Chambers of Commerce (etableret i 1982), som er et forum tor den europæiske og indiske private sektor til drøftelse af spørgsmål og initiativer af fælles interesse, og hertil kommer desuden Joint Business Forum. Hvad angår etablering af institutioner har parterne koncentreret sig om standarder og kvalitetsforbedringer indisk i industrien. Dette har netop ført kvalitetskontrolràd, og der er indledt et samarbejde om beskyttelse af ejendomsret. til etableringen af et Med hensyn til samarbejde på virksomhedsplan har Kommissionen fremmet overførsel af teknologi i forskellige sektorer, herunder agroindustri, transport, energi og miljø. Kommissionen og den indiske regering har også oprettet et Software Services Support and Education Centre med særligt sigte på økonomisk samarbejde om informationsteknologiprojekter. Disse økonomiske samarbejdsforanstaltninger har opnået bistand fra European Community Investment Partners Scheme, der siden 1990 har ydet bistand for ca. 10,6 mio. ECU til 77 joint venture-aktiviteter i Indien, som hovedsagelig er iværksat af små og mellemstore europæiske virksomheder. Der er også gennem en række projekter taget de første skridt til at støtte regionalt samarbejde i Sydasien. Der tages nu et yderligere skridt i form af etablering af et interinstitutionelt samarbejde med SAARC gennem indgåelse af et aftalememorandum om administrativt samarbejde mellem EU og SAARC, som sigter mod informationsudveksling, personaleuddannelse og faglig bistand. 5. Udviklingssamarbejde EU er den næststørste donor af bilateral bistand til Indien (16% af den samlede bistand) og den største donor af gavebistand (60%). Hovedparten af EU-bistanden (ca. 800 mio. ECU årligt) ydes direkte af medlemsstaterne med Tyskland, Det Forenede Kongerige og Nederlandene som de største bidragydere. Midler fra Det Europæiske Fællesskabs budget udgør 10-15% af EU- bistanden, omtrent på samme niveau som den nederlandske bistand. Siden 1976 er der afsat bevillinger på over 1,6 mia. ECU til dette udviklingssamarbejde, som koordineres af Kommissionen. Denne bistand suppleres af den Europæiske Investeringsbank, som fra 1993-1995 accepterede at yde lån på 55 mio. ECU til projekter i el-sektoren. Dette indebærer, at Indien blandt udviklingslandene er den største modtager af EU-bistand. Hidtil var det hovedsagelig sigtet med bistanden af øge og diversificere landbrugsproduktionen. Projekterne omfattede udvikling og rehabilitering af overrislingsanlæg, en bæredygtig udnyttelse -markeder. Desuden har af naturressourcer og støtte skovbeplantningsprojekter særskilt været et prioriteret mål for finansieringen. Der er på baggrund af disse projekter draget den lære, at prisfastsættelse og handel med landbrugsprodukter og markederne herfor må liberaliseres, hvis der skal gøres egentlige fremskridt. Det er ikke tilstrækkeligt blot at forbedre adgangen til finansiering og teknologi, det afgørende signal må komme i form af en ændring af politikken. til agro-fødevareindustri og 18 Siden 1993 har der således været tale om et sporskifte, og udviklingen af menneskelige ressourcer er blevet det højest prioriterede mål med finansiering af program for grunduddannelser med særlig hensyntagen til uddannelsen af kvinder. Dette er det største program af denne art, som styres af Kommissionen, og er en model for støtte til politiske reformer. Denne nye samarbejdsstrategi er siden blevet bekræftet på et møde mellem Det Blandede Udvalg og den indiske regering, hvor det fastsattes, at samarbejdet i perioden indtil år 2000 bør rettes mod: adgang for de fattigste befolkningsgrupper til produktive ressourcer grundlæggende socialforsorg. Kommissionen har endvidere søgt at øge virkningen af sin egen bistand ved at: koncentrere bestræbelserne om et begrænset antal programmer af særlig stor betydning, tilskynde til, at den private sektor deltager. Det bør også bemærkes, at denne strategi er i overensstemmelse med den strategi, der følges af Bretton Woods-institutionerne. Endelig har der også på det seneste været en udviklingstendens i retning mod udviklingsprojekter, som i fuldt omfang inddrager lokale grupper i projektgennemførelsen. Erfaringerne viser, at lokal støtte er af væsentlig betydning for at gennemføre bæredygtige udviklingsprojekter. Et middel til at sikre en sådan deltagelse har været anvendelsen af ikke-statslige organisationer, især lokale, som har vist sig at være de mest effektive partnere i bekæmpelsen af fattigdommen ved ondets rod og i bestræbelserne for at forbedre sociale rettigheder og menneskerettigheder. 19 Bilag 2. Den indiske økonomi 1. International BNP-gruppe, 1993 Billion US$ Kilde: World Bank Atlas 1995 2. Udviklingen i Indiens bruttonationalprodukt (BNP) 1980-94 8000 7000 L6000 5000 Billion Rupees at current prices 4000 3000 1980-81 1985-86 1 9 9 0*1 1993-94 Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 1-2000 1000 0 Year 20 3. Årlig BNP-vækst (%) i Indien 1989-1995 1989 1990 Year Kilde: Asian Development Bank, Asian Development Outlook 1995 and 1996 21 4. Fordeling af beskæftigelse og BNP på aktivitetstype i 1993-94 D Agriculture D Industry * Service* Labour Force GDP Kilde: World Bank. India Country Economic Memorandum, 1995 5. Indiens gæld til udlandet, 1990-94 Uni 96 94 92 90 88 86 Billion 84 US$ 82 80 78 76 74 Year 1992-93 1993-94 1994-95 1991-92 1990-91 Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 22 Bilag 3. Befolkning 1. Anslået indisk befolkning 1960-2000 TV 1200 1000 800 illllllil 1-600 400 200 1960 1965 1970 1975 1980 1985 1990 1995 2000 Year est. Kilde: World Bank, India: Trends, Issues and Options, 1990 23 2. Andre befolkningsdata 1970-93 Indikator enhed 1970-75' 1980-85' I988-932 tæthed indbyg/km* 188. 8 232. 1 267. 7 årlig vækst % fertilitetsindeks fads. /kvinde børnedødelighed pr. 1000 forventet leveal der år 2. 2 5. 4 132 50 2. 0 4. 5 106 55 2. 0 3. 7 80 61 Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 / Seneste enkeltar Seneste skon 24 Bilag 4. Udviklingen i Indiens udenrigshandel 1. Udviklingen i Indiens verdenshandel Imports' Exports2 ^ 1985-36 Deficit* 1980-81 1990-91 1993-94 Year Kilde: World Bank, India Country Economic Memorandum, 1995 Import = Import af varer og ikkc-faklorydclscr Eksport = Eksport af varer og ikke-faktorydclscr Underskud = Underskud på resourcebalanceri 2. Oprindelsesland for Indiens import og bestemmelsessted for Indiens eksport - 1994 % of total 15 exports or imports EU OPEC Japan Economic Survey, Gol. Kilde: Ex = Eksportbeslemmelsesstcd Im= Importoprindelse EU (såvel som OPEC) havde fortsat overskud på handelsbalancen over for Indien i 1994. Situationen var omvendt for USA's vedkommende og i mindre grad Japans vedkommende. 25 Bilag 5. Udviklingen i udenlandske investeringer i Indien Direkte udenlandsle investeringer godkendt af de indiske myndigheder 1991-1995 (i mio. ECU & %/total) 1990-91 1991-92 1992-93 1993-94 1994-95+ ECU 43. 6 EU USA 43. 7 Japan 13. 0 NRI* 4. 9 % 33. 8 33. 9 10. 1 3. 8 ECU 119. 9 % 12. 6 ECU 399. 1 284. 6 29. 9 868. 2 152. 6 16. 0 64. 4 109. 8 11. 6 258. 1 ECU 656. 4 % 18. 5 ECU 1322. 4 % 18. 4 872. 0 24. 6 1585. 9 22. 1 100. 2 2. 8 374. 8 5. 2 122. 7 3. 5 173. 1 2. 4 % 18. 0 39. 2 2. 9 11. 6 Total invest 129. 2 950. 4 2215. 4 3546. 8 7180. 8 de 4 i %af total Kilde: SIA 79. 6 ", Ministt i Newslettei •y of Indusl ry, Gol 69. 1 71. 7 49. 4 48. 1 4- Alle år fra august - juli i anførte år, undtagen 1995, hvor det er august -november (dvs. 16 måneder) *Non-Resident Indians 26 Bilag 6. Udviklingen i samhandelen mellem EU og Indien 1. EU-Indien: Samhandel 1990-1994 m EU trade surplus with Indlp * EU Imports from India * EU exports to India 0 1000 2000 3000 4000 5000 6000 7000 8000 Million ECUs Eurostat Kilde: Anm. : EU's samlede udenrigshandel steg med ca. 20 % fra 1990 - 1994, sammenholdt med en vækst på 32% i samhandelen med Indien. 27 2. Den seneste udvikling i EU's import fra Indien, 1990-1994 1990 1994 Vare eller varegruppe i mio. ECU i mio. ECU % / 1990 Tekstiler/beklædning Lædervarer/huder Ædelsten Agro/fiskeriprodukter Teknik/electronik Tæpper Fødevarer og levende dyr Kemikalier Maskiner/transportmateriel 1,434 1,106 713 1,001 604 594 376 204 452 182 171 707 889 766 262 712 416 427 Færdig varer/råmaterialer 1,723 2,362 Forskellige forarbejdede varer 1,514 2,481 Kilde: Eurostat 54 40 17 50 104 28 57 127 148 37 64 28 3. Den seneste udvikling i EU's eksport til Indien, 1990-1994 1990 1994 Varegruppe i mio. ECU Fødevarer/levende dyr Olie, animalsk/vegetabilsk Kemikalier Smykker (perler, ædelsten,. ) Færdigvarer Maskiner og transportmateriel Kilde: Euroslat. 9 3 554 1,540 2,220 1,965 i mio. ECU 60 5. 5 746 2037 2843 2552 %-slign. ifbrh. til 1990 560 84 35 32 28 30 4. Indiens vigtigste partnere i Europa - 1994 Mio. ECU % 173 8 168 7 161 0 763 594 "35" 25 24 11 Tyskland Eksport (bestemmelsessted) Mio. ECU % 1% 0 164 9 862 Det Forenede Kongerige Belgien-Luxembourg Import (oprindelse) 25 Tyskland 24 Det Forenede Kongerige 12 Belgien-Luxembourg Italien Frankrig Kilde: Eurostat. 848 12 Frankrig 743 11 Italien 29 Bilag 7. Indien: international udviklingsbistand 1995-96 (indikativ) 1. International finansiel bistand til Indien i 1995 (indikative tal) »HD/IDA 40% Other UN system 4% Kilde: Indikativ bistand i alt: $ 6. 7-6. 9 mia. World Bank 2. Fordeling af den samlede EU-bistand til Indien i 1995 (indikative tal) Other Inc. EIB 25% 30 Kilde : Europa-Kommissionen 3. Kumuleret EU-bistand til Indien i perioden 1976-1995 (i mio. ECU) Ar 0 k o n. samarb. Udviklingsbistand Human, I alt Fødevare hjælp NGO Faglig Sub-total bistand 1976-1980 2. 10 89. 07 3. 93 93. 50 186. 50 0. 51 189. 11 1981-1985 8. 48 286. 83 11. 04 221. 30 519. 17 17. 51 545. 16 1986-1990 14. 48 161. 77 25. 90 363. 42 551. 09 29. 58 595. 15 1991 1992 1993 1994 3. 73 35. 16 0. 01 4. 98 5. 28 9. 42 2. 42 1995 est. 30. 50 5. 00 3. 14 4. 81 6. 54 7. 15 72. 33 81. 06 86. 04 13. 17 51. 47 0. 32 57. 07 164. 00 168. 82 2. 04 180. 28 10. 95 17. 49 7. 57 27. 48 72. 85 80. 00 0. 30 110. 80 I alt 77. 66 576. 57 67. 51 1,011. 52 1,655. 60 57. 83 1,791. 09 31 ISSN 0254-1459 KOM(96) 275 endelig udg. DOKUMENTER DA 11 Katalognummer : CB-CO-96-322-DA-C ISBN 92-78-05916-1 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg 3Z


title: Regulamentul (CE) nr. 1323/96 al Consiliului din 26 iunie 1996 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1784/77 privind certificarea hameiului

eurovoc_concepts:
Saxony-Anhalt
Thuringia
agricultural holding
certificate of origin
food processing
hops

formats: pdf print xhtml

text: 03/vol. 19 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 99 31996R1323 L 171/1 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE 10. 7. 1996 REGULAMENTUL (CE) NR. 1323/96 AL CONSILIULUI din 26 iunie 1996 de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1784/77 privind certificarea hameiului CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 1696/71 al Consiliului din 26 iulie 1971 privind organizarea comună a pieței în sectorul hameiului (1), în special articolul 2 alineatul (4), având în vedere propunerea Comisiei, întrucât Regulamentul (CEE) nr. 1784/77 al Consiliului (2) speci- fică etapa în care trebuie realizată certificarea ș(cid:13)i prevede condițiile în care produsele derivate din hamei pot fi supuse unei prelucrări suplimentare; întrucât, în fosta Republică Democrată Germană, după recoltare, hameiul este tratat, în mod tradițional, în alt mod decât în celelalte zone ale Comunității, în sensul că, în cazul multor exploatații pro- ducătoare de hamei, curățarea ș(cid:13)i uscarea preliminară a conurilor se realizează în acelaș(cid:13)i timp cu măcinarea ș(cid:13)i granularea, instalațiile existente nepermițând separarea celor două etape; întrucât, cu toate acestea, această procedură nu este în conformitate cu legislația comunitară care prevede că certificarea trebuie să aibă loc înainte de orice prelucrare; întrucât, pentru a da producători- lor posibilitatea de a-ș(cid:13)i eș(cid:13)alona noile investiții pe o perioadă de timp convenabilă, Regulamentul (CEE) nr. 1784/77 prevede o perioadă de tranziție mai lungă decât cea prevăzută de Regula- mentul (CEE) nr. 2239/91 din 26 iulie 1991 privind măsurile de tranziție aplicabile în sectorul hameiului după unificarea Germaniei (3), care a expirat la 31 decembrie 1992; întrucât, la 31 decembrie 1995, situația nu a putut fi reglementată în cazul unor exploatații; întrucât, prin urmare, perioada de tranziție men- ționată trebuie prelungită cu un an, iar lista exploatațiilor vizate trebuie modificată în consecință, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Regulamentul (CEE) nr. 1784/77 se modifică după cum urmează: 1. La articolul 1 alineatul (3) al doilea paragraf, data de „31 decembrie 1995” se înlocuieș(cid:13)te cu „31 decembrie 1996”. 2. Anexa se înlocuieș(cid:13)te cu anexa la prezentul regulament. Articolul 2 Prezentul regulament intră în vigoare în a ș(cid:13)aptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Se aplică de la 1 ianuarie 1996. Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 26 iunie 1996. Pentru Consiliu Preș(cid:13)edintele M. PINTO (1) (2) JO L 175, 4. 8. 1971, p. 1. Regulament modificat ultima dată de Regu- lamentul (CE) nr. 3290/94 (JO L 349, 31. 12. 1994, p. 105). JO L 200, 8. 8. 1977, p. 1. Regulament modificat ultima dată de Actul de aderare din 1994. (3) JO L 204, 27. 7. 1991, p. 14. 100 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 19 ANEXĂ „ANEXĂ Exploatații în cazul cărora certificarea poate fi efectuată după transformarea în granule: LANDUL SAXONIA-ANHALT: Eichenbarleben (vechiul Irrleben) Osterweddingen Blumenberg (vechiul Langenweddingen) LANDUL THURINGIA: Kutzleben (vechiul Bad Tennstedt) Heringen Kindelbrück Vogelsberg (vechiul Großbrembach) Großenehrich Hohenebra”