title: Yhdistyneiden Kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä komission tiedonanto - 4 artiklan 2 kohdan b, c ja d alakohta ja 12 artikla

eurovoc_concepts:
UN convention
climate change
environmental protection
greenhouse gas
pollution control measures

text: EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO Bryssel, 11. 06. 1996 KOM(96) 217 lopull. YHDISTYNEIDEN KANSAKUNTIEN ILMASTONMUUTOSTA KOSKEVAAN PUITESOPIMUKSEEN LIITTYVÄ KOMISSION TIEDONANTO 4 artiklan 2 kohdan b, c ja d alakohta ja 12 artikla SISÄLTÖ TIIVISTELMÄ 1. JOHDANTO 2. OLOSUHTEET EUROOPAN YHTEISÖN ALUEELLA 2. 1. Johdanto 2. 2. Maantieteelliset olosuhteet 2. 3. Ilmasto 2. 4. Yhteiskunnalliset ominaispiirteet 2. 5. Talouselämä 2. 6. Energian tuotanto ja kulutus 3. EY:N PÄÄSTÖT 3. 1. Johdanto 3. 2. Selvitysmenetelmät 3. 3. Raaka-aineet 3. 4. Ulkomaanliikenteen päästöt 3. 5. Epävarmuustekijät 4. OHJELMAT, POLITIIKKA JA TOIMENPITEET 4. 1. Johdanto 4. 2. Yhteisön strategia hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja energiatehokkuuden parantamiseksi 4. 3. Yhteisön ohjelmat ja aloitteet 4. 4. Ehdotus energia-/hiiliveroksi 4. 5. Seurantajärjestelmä 4. 6. Toimialakohtaiset ohjelmat 4. 7. Komission valmisteluasiakirja EU:n ilmastonmuutosstrategiasta: vaihtoehtoja 4. 8. Yhteenveto 5. JÄSENVALTIOIDEN KANSALLISET KERTOMUKSET 5. 1 Johdanto 5. 2 Jäsenvaltioiden kansalliset kertomukset kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamisesta 5. 3 Yhteenveto 6. HIILIDIOKSIDIPÄÄSTÖT VUONNA 2000 6. 1 Johdanto 6. 2 Mallinnustekniikat ja skenaariot 6. 3 Hiilidioksidipäästöjen kehityssuunta 7. VAIKUTUSALTTIUDEN ARVIOINTI JA SOPEUTTAMISTOIMENPITEET 7. 1 Johdanto 7. 2 Ilmastonmuutoksen mahdolliset vaikutukset Euroopan yhteisössä 7. 3 Sopeuttamistoimet 8. RAHOITUS JA KANSAINVÄLINEN YHTEISTYÖ 8. 1 Johdanto 8. 2 Yhteistyö kolmansien maiden kanssa 8. 3 Yhteistyö kehitysmaiden kanssa 8. 4 Yhteistyö Keski-ja Itä-Euroopan maiden sekä entisen Neuvostoliiton alueen maiden kanssa 8. 5 Yhteenveto 9. TUTKIMUS JA KEHITYS 9. 1 Johdanto 9. 2 Toinen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma 9. 3 Kolmas tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma 9. 4 Neljäs tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma 9. 5 Yhteenveto 10. OPETUS, KOULUTUS JA YLEINEN VALISTUS 10. 1 Johdanto 10. 2 Tiedotus-, opetus-ja koulutusohjelmat 10. 3 Tutkimustuloksista tiedottaminen 10. 4 Opetukseen, koulutukseen ja yleiseen valistukseen liittyvä tutkimustoiminta KIRJALLISUUSLUETTELO LYHENTEET LIITE 1. Kansalliset selvitykset kasvihuonekaasupäästöistä LIITE 2. Skenaariot TIIVISTELMÄ 1. Johdanto 1. 1. 1. 2. 1. 3. Euroopan yhteisö1 allekirjoitti ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (UN FCCC) Rio de Janeirossa vuonna 1992 pidetyssä YK:n ympäristö-ja kehityskonferenssissa ja ratifioi sen 21 päivänä joulukuuta 1993. Ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen sopimuspuolena Euroopan yhteisö on hyväksynyt sitoumuksen toteuttaa ohjelmia ja toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on palauttaa kasvihuonekaasupäästöt joko maittain tai yhteisesti vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. Hiilidioksidipäästöjen osalta Euroopan yhteisö on asettanut tavoitteekseen vakiinnuttaa päästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä neuvostossa lokakuussa 1990 kokoontuneiden energia-ja ympäristöministerien sopimin ehdoin. Tässä YK:nilmastonmuutospuitesopimusta(UN FCCC) koskevassa Euroopan yhteisön tiedonannossa esitellään erityisesti ilmastonmuutokseen liittyvät toimenpiteet, joita toteutetaan tai aiotaan toteuttaa yhteisön tasolla elokuusta 1990 elokuuhun 1995. Tiedonanto sisältää myös Euroopan yhteisöön 1 päivänä tammikuuta 1995 liittyneitä Itävaltaa, Suomea ja Ruotsia koskevat tiedot. Euroopan yhteisön sitoumukset on tarkoitus täyttää toisiaan täydentävien yhteisön ja kansallisten ohjelmien avulla. Kansalliset YK:n ilmastonmuutospuiteohjelmaa koskevissa kansallisissa tiedonannoissa, joten tässä tiedonannossa on niistä vain tiivistelmät. yksityiskohtaisesti jäsenvaltioiden esitellään ohjelmat 2. Erityisolosuhteet Euroopan yhteisön alueella 2. 1. 2. 2. Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden koko, väestömäärä, maantiede ja talous ovat hyvin erilaisia. Euroopan yhteisöön kuuluivat 1 päivään tammikuuta 1995 saakka seuraavat jäsenvaltiot: Belgia, Tanska, Saksa, Ranska, Kreikka, Irlanti, Italia, Luxemburg, Alankomaat, Portugali, Espanja ja Yhdistynyt kuningaskunta. Itävalta, Suomi ja Ruotsi liittyivät Euroopan yhteisöön 1 päivänä tammikuuta 1995. Euroopan yhteisön pinta-ala on suhteellisen pieni (3 240 153 km2). Euroopan yhteisön yhteenlaskettu asukasluku on 370 miljoonaa asukasta, eli keskimääräinen asukastiheys on 114 asukasta/ km2. Euroopan yhteisön alue koostuu hyvin erilaisista maa-alueista: noin neljännes on viljeltyä (28 prosenttia), noin kolmannes metsämaata (35 prosenttia) ja huomattava osa ruohikkoa (18 prosenttia). Tekstissä käytetään termiä "Euroopan yhteisö", sillä se on Yhdistyneille Kansakunnille vuonna 1994 ilmoitettu virallinen nimi. "Euroopan yhteisöjen komissio" puolestaan on Euroopan komission virallinen nimi. 5 >^ 2. 3. Kansallisten talouksien kehitystaso vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Useimpien jäsenvaltioiden BKT asukasta kohti on 11 500 - 16 500 ecua (vuotta 1992 koskevat luvut vuoden 1985 hintojen ja vaihtokurssien mukaan). Palveluala on Euroopan yhteisön tärkein ja teollisuus toiseksi tärkein sektori. Liikenteen hiilidioksidipäästöt ovat viime vuosina kasvaneet keskimääräistä enemmän Euroopan yhteisössä, ja liikenne on yksi hiilidioksidipäästöjen merkittävimpiä lähteitä (Vihreä kirja liikenteestä ja ympäristöstä, KOM(92) 46 lopullinen, 20. 2. 1992). Energiansaannissa EY on suurelta osin riippuvainen tuonnista. 3. EY:n päästöt 3. 1. vuonna jäsenvaltioiden kokonaispäästöt 1990. Koko EY:n esitetään yhteenveto selvityksiin. Taulukossa E. l. Selvitys Euroopan yhteisön päästöistä vuonna 1990 perustuu 15 jäsenvaltion kansallisiin arvioiduista kasvihuonepäästöjen kasvinhuonekaasupäästöistä yhteen. Arviot arvioimiseksi on ilmastonmuutospuitesopimuksen jäsenvaltioiden päästöistä on saatu pääosin YK:n yhteydessä laadituista kansallisista raporteista. Jos kansallisia arvioita ei ollut käytettävissä, käytettiin yhteisön C02-päästöjen ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen soveltamisalaan kuuluvien valvontajärjestelmästä raporteissa oli yleensä noudatettu kansallisten h a l l i t u s t e n v ä l i s en k a n s a l l i s t en kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevia ohjeita. Jos kansallisia arvioita ei ollut käytettävissä, käytettiin CORINAIRin ja/tai Eurostatin tietoja. tehdyn neuvoston päätöksen tietoja. Kansallisissa i l m a s t o n m u u t o s p a n e e l in raporttien ( I P C C) laskettu 3. 2. Kansallisia selvityksiä ei ollut käytettävissä kaikista EY:n jäsenvaltioista eikä CORINAIR sisällä hiilidioksidin poistumia, joten EY:n vuoden 1990 selvitykseen ei ole otettu mukaan hiilidioksidipäästöjä ja/tai -poistumia maankäytön muutosten osalta. 3. 3. Taulukossa E. l. esitetyt päästöarviot on ryhmitelty IPCC :n kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevien ohjeiden mukaisesti. Yhtenäisyyden vuoksi raaka-aineista aiheutuvien päästöjen laskennassa on käytetty Eurostatin kutakin jäsenvaltiota koskevia tietoja. Ne on ilmoitettu erikseen kohdassa "muu kuin energian loppukulutus ( F N E C )\ 3 *- Taulukko E. l. Selvitys EY:n kasvinhuonekaasuista 1990 (Gg). Yhteenvetotaulukko. Alustavat arviot1. Aryiot kasvihuonekaasupäästöistä Euroopan yhteisössä (EUR-15) - 1990 (Gg). Energia yhteensä 1 la Polttoaineen poltto Ib Polttoaineiden karkauspäästöt Teolliset prosessit Liuottimien käyttö 2 3 4 Maatalous 5 Maankäytön muutos Jätteet 6 Kokonaispäästö f —enr "TH7 TCÖT 3153200 3145700 7700 148300 300 500 NE2 25850 3328350 5587 793 4795 42 0 10349 8681 24660 157 157 1 353 6 385 20 922 NOx 13332 13243 88 154 0 50 71 13606 ~UÖ NMVOC 46184 46092 92 2811 0 2763 327 52085 8422 7697 726 1077 4043 738 93 14374 Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen 56500 päästöt FNEC3 243600 (FNEC = muu kuin energian loppukulutus) 113600 NE = ei arvioitu Huomautuksia: 1 Arviot kasvihuonekaasujen päästöistä Euroopan yhteisössä perustuvat jäsenvaltioiden päästöarvioihin, jotka on ajantasaistettu kesäkuuhun 1995 saakka. 2 Monista maista ei tiedetä maankäytön muutoksista aiheutuvia hiilidioksidipäästöjä ja/tai -poistumia, joten niitä ei ole otettu mukaan taulukkoon. Muidenkaan kasvihuonekaasujen maankäytön muutoksista aiheutuvia päästöjä ei ole arvioitu. 3 Muusta kuin energian loppukulutuksesta (mukaan lukien raaka-aine ista) aiheutuvia päästöj ä ei ole laskettu mukaan kokonaispäästöihin. Kokonaispäästöt on siten IPCC:n menetelmään verrattuna aliarvioitu. Muusta kuin energian loppukulutuksesta aiheutuvat päästöt (FNEC) on arvioitu tuotteisiin sisältyvän kokonaishiilimäärän mukaan. Energiasta johtuvien päästöjen ja muiden kuin energian loppukulutuksen päästöjen yhteen laskeminen aiheuttaisi siten yliarvioinnin verrattuna IPCC:n menetelmään. 3. 4. Ilmastonmuutospuitesopimuksen hallitustenvälisen neuvottelukomitean (INC-9) yhdeksännessä kokouksessa tekemien päätösten mukaisesti ulkomaan liikenteen päästöt eivät sisälly yhteenvetotaulukkoon E. l. Vain muutamat jäsenvaltiot ilmoittivat arvion ulkomaan liikenteen päästöistä, joten ulkomaan meriliikenteen päästöarvio perustuu Eurostatin tietoihin. Ulkomaan lentoliikenteen päästöt on arvioitu vertaamalla Eurostatin muuhun kuin maantieliikenteeseen liittyviä lukuja CORINAIRin tietoihin ja/tai maaraportteihin. 3. 5. Päästöarvioiden epävarmuustekijöiden tilastollista arviointia ei ole tehty, sillä tällaisen arvion tulokset olisivat erittäin epäluotettavia. Arviot polttoaineiden poltosta aiheutuvista hiilidioksidipäästöistä (energiataseen perusteella) ovat melko luotettavia ja niiden epävarmuus on pienintä { + 1-3 %). Päästöarvioiden epävarmuus kasvaa seuraavassa järjestyksessä useita kokoluokkia kerrallaan (useita satoja prosentteja): CO < NOx < CH4 < NMVOC < N20. 3 c 4. Ohjelmat, politiikka ja toimenpiteet 4. 1. Komissio esitteli kokonaisstrategiansa hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja energiatehokkuuden parantam iseksi lokakuussa 1991. Sen tavoitteena on vakiinnuttaa Euroopan yhteisön hiilidioksidipäästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. Kokonaisstrategian neljä kulmakiveä ovat: Energiansäästöön ja energiatekniikkaan liittyvät EY:n ohjelmat THERMIE I -ohjelman (1990-1994) tavoitteena oli esitellä ja levittää entistä puhtaampaa ja tehokkaampaa energiatekniikkaa. JOULE II -ohjelma (1991- 1995) liittyy saman alan T&K-toimintaan. Se sisältää myös TTK-strategian kehittämisen ja koskee ilmastonmuutoskysymyksen energiaan, talouteen ja ympäristöön liittyy energiatehokkuutta koskevaan lainsäädäntöön ja rahoitusavun myöntämiseen jäsenvaltioissa. energiatehokkuuden ALTENER-ohjelma uusiutuvien energialähteiden soveltamista edistäville toimille ja sen tarkoituksena on luoda uusiutuvaan energiaan liittyvien laitteiden standardointimenetelmä. liittyviä näkökohtia. SAVE-ohjelma infrastruktuurien (1993-1997) perustamiseksi rahoitustukea (1991-1995) antaa antoi kesäkuussa tarpeelliseksi panna täytäntöön yhteisön sääntelyn 1992 ehdotuksen direktiiviksi Verotukselliset ohjauskeinot Komissio fossiilisten polttoaineiden verosta. Verosta 50 prosenttia perustuisi polttoaineen energiasisältöön ja 50 prosenttia hiilipitoisuuteen. Joulukuussa 1994 neuvosto katsoi jäsenvaltioissa kansallisen hiilidioksidi/energiaveron soveltamiseksi. Komissio on antanut muutetun ehdotuksen 10. 5. 1996. Pääasiallinen muutos ehdotuksessa on se, että yhdenmukaistetun veron täytäntöönpanoa edeltää siirtymäkausi, jonka aikana jäsenvaltiot voivat noudattaen yhdenmukaistetun veron rakennetta vahvistaa veron määrän tuotekohtaisesti. Edellytyksenä on se, että sovellettavissa veroissa otetaan täysin huomioon yhteisön tavoitteet, jotka koskevathiilidioksidipäästöjen rajoittamista energiatehokkuutta parantamalla ja suosimalla polttoaineiden vaihtamista vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttaviin polttoaineisiin. Seurantajärjestelmä Seurantajärjestelmän avulla valvotaan yhteisön ja jäsenvaltioiden toimia, joiden tarkoituksena on saavuttaa yhteisön hiilidioksidipäästöjen vakiinnuttamistavoite vuoteen 2000 mennessä. Komissio arvioi näitä ohjelmia sen määrittämiseksi, onko riittävää hiilidioksidipäästöjen vakiinnuttamiseksi vuoteen 2000 mennessä vuoden 1990 tasolle. Tuloksista tiedotetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kansalliset ohjelmat toimeenpantavia, strategia Yhteisön kasvihuonekaasupäästöjä rajoittavia ohjelmia, jotka täydentävät yhteisön tason toimenpiteitä. jäsenvaltioiden edistyminen sellaisenaan yhteisössä saavutettu edellyttää tasolla tammikuuta 1995 muuta kuin THERMIE-ohjelma on ydinenergiaa koskevana ohjelmana, joka tunnetaan paremmin JOULE-THERMIE- ohjelmana. Tämä uusi ohjelma (1995-1998) yhdistää JOULE-ohjelman tutkimus-ja kehitystoiminnan ja THERM IE-ohjelman esittely- ja edistämisaloitteet. jatkunut 1 päivästä i Komissio on antanut ehdotuksen uudesta SÀVE-ohjelmasta (SAVE II) 31 päivänä toukokuuta 1995. SAVE II -ohjelmaan sisällytetään kaksi muuta ohjelmaa, joilla on samanlaiset tavoitteet ja toimet kuin SAVE-ohjelmalla. Nämä kaksi ohjelmaa ovat sähkönkäytön tehokkuutta parantava PACE-ohjelma ja vuosittainen ohjelma alueiden tukemiseksi. SAVE II -ohjelman on määrä alkaa 1 päivänä ja kaupunkien tammikuuta 1996 ja päättyä 21 päivänä joulukuuta 2000. Ohjelman ehdotettu talousarvio on 150 miljoonaa ecua. 4. 2. Yhteisön strategian osana toteutettavien ohjelmien ja toimenpiteiden lisäksi myös muutamat toimialakohtaiset ohjelmat edistävät kasvihuonekaasujen rajoittamista. jotka omalta osaltaan Yhteinen maatalouspolitiikka (CAP) uudistettiin vuonna 1992. Uudistettuja toimenpiteitä ovat esimerkiksi maataloustuotteiden tukihintojen aleneminen ja pellonvarausjärjestelmä, joista molemmat alentavat kasvihuonekaasupäästöjä. Uudistuksen yhteydessä osana liitännäistoimenpiteitä otettiin käyttöön joukko rajoittavat maatalouden ympäristötoimenpiteitä, kasvihuonekaasupäästöjä. EY:n metsäohjelmat, kuten esimerkiksi taloudellinen tuki metsittämiselle ja ympäristön huomioonottavan metsien tuottavuuden edistäminen sääntelyllä, lisäävät hiilidioksidin sitoutumista. Liikenne on merkittävä ja jatkuvasti kasvava kasvihuonekaasupäästöjen lähde yhteisössä. Vuosina 1991-1994 on annettu useita neuvoston direktiivejä, joissa typen säädetään erityyppisille ajoneuvoille hiilidioksidien, hiilivetyjen oksidien päästörajat. Verotukselliset ohjauskeinot, esimerkiksi valmisteverojen määrääminen polttoaineille, yhdenmukaistavat vähimmäisveroja ja niiden tarkoituksena on suurentaa asteittain tällaisia veroja. ja direktiivi Direktiivi pakkauksista kaatopaikoista annettiin 20 päivänä joulukuuta 1994. Pakkausjätteen tuottamisen estäminen, pakkausten uudelleenkäyttö, kierrätys ja jätteen loppusijoituksen vähentäminen vähentävät hiilidioksidi- ja metaanipäästöjä. ja pakkausjätteistä (94/62/ETY) ja 4. 3. Ennen YK:n sopimuspuolten ilmastonmuutospuitesopimuksen ensimmäistä konferenssia komissio antoi neuvoston pyynnöstä 1 päivänä maaliskuuta 1995 komission valmisteluasiakirjan EU:n ilmastonmuutosstrategiaksi: vaihtoehdot (SEC 95/288/lopullinen). Asiakirjassa esitetään alustava analyysi ohjelmavaihtoehdoista hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseksi vuosina 2005-2010. Asiakirjassa osoitetaan muun muassa, että on teknisesti mahdollista vähentää hiilidioksidipäästöjä 10 % vuoteen 2010 mennessä joko ilman kustannuksia tai vähäisin kustannuksin verrattuna vuoden 1990 tasoon, jos käytetään hyväksi ilmastonmuutospolitiikan ja useiden muiden yhteisön politiikkojen myönteistä yhteisvaikutusta. Komissio tekee myöhemmin vielä yksityiskohtaisemman analyysin asiasta. 4. 4. Taulukossa E. 2. esitetään yleiskatsaus neuvoston hyväksymiin ohjelmiin ja toimenpiteisiin. 3^- Taulukko E. 2. Neuvoston hyväksymät ohjelmat ja toimenpiteet Täytäntöönpano-ai Budjetti ka 1990 - 1994 Nimi THERMIE I SAVE-ohjelma SAVE-lainsäädäntö Energianhallinta alueellisella tasolla ja kaupungeissa 1991 - 1995 1992 -. 1992 -. 1994 -. 1990 - 1995 ALTENER-ohjelma 1993 - 1997 Vapaaehtoinen sopimus 700 milj. ecua 35 milj. ecua 20 milj. ecua 40 milj. ecua Kuvaus Puhtaan energiateknologian rahoitustuki Energiatehokkuutta edistävien hankkeiden rahoitustuki Energiatehokkuusnormit uusille kuumavesivaraajille Energiamerkintä tärkeimmille kotitalouskoneille, puitedirektiivi Energiamerkintä jääkaapeille ja pakastimille Energian käytön järkeistäminen alueellisella tasolla ja kaupungeissa Rahoitustuki uusiutuvien energiamuotojen käytölle CEN/CENELEC valmistelee standardit aurinkolämpöjärjestelmille, fotojännitelaitteille ja tuuliturbiineille Seurantajärjestelmä 1993 - 2000 C02-päästöjen vakiinnuttamistavoitteen saavuttamisen seurantamenetelmät C^ ^ Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus, hintojen alentaminen 1992 -. Maataloustuotteiden hintojen aleneminen tekee mineraalilannoitteiden käytöstä vähemmän kannattavaa, ja se on yksi syy mineraalilannoitteiden käytön (ja siten N20- päästöjen) vähenemiselle viime vuosina Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus, pellonvarausjärjestelmä 1992 -. Pakollinen pellonvarausjärjestelmä edistää biopolttoaineiden käyttöä Yhteisen maatalouspolitiikan uudistus, naudanlihan tuotanto 1992 -. Lisähinnan liittäminen suurimpaan sallittuun karjamäärään vähentää märehtijöiden hehtaarikohtaisia CH4-päästöjä Taulukko E. 2. Neuvoston hyväksymät ohjelmat ja toimenpiteet (jatkuu). Nimi Maatalouden ympäristötoimenpiteet Täytäntöönpano- aika 1993 - 1997 Metsittäminen 1993 - 1997 Metsien suojeleminen saasteilta 1992 - 1996 1992 - 1996 Budjetti Kuvaus 3670 milj. ecua 1260 milj. ecua 29,4 milj. ecua 70 milj. ecua Rahoitustuki vyöhykekohtaisille ohjelmille, myös ympäristötoimenpiteille Rahoitustuki metsittämiselle Toimenpiteet metsien primaarisen nettotuottavuuden ja siten C02:n sitomiskyvyn parantamiseksi Toimenpiteet C02:n sitomiskyvyn parantamiseksi Metsien suojeleminen metsäpaloilta Raskaiden ajoneuvojen päästörajat Kevyiden ajoneuvojen päästörajat 1993 -. Rajat CO. n, hiilivetyjen ja NOx:n päästöille 1993 -. Rajat CO:n, hiilivetyjen ja NOx:n päästöille Henkilöautojen päästörajat 1997 -. Rajat CO:n, hiilivetyjen ja NOx:n päästöille Liikennepolttoaineita koskevat verotukselliset ohjauskeinot 1992 -. Vähimmäisvalmisteverot bensiinille ja dieselöljylle Kaatopaikka-direktiivi CH4-päästöjen rajoittaminen 1994 -. Jätteiden kaatopaikkasijoitusta koskevat ympäristöstandardit vähentävät CH4-päästöjä 5. Jäsenvaltioiden kansalliset ohjelmat 5. 1. 5. 2 5. 3 Jäsenvaltioiden hyväksymät kansalliset ohjelmat ovat yksi kulmakivi Euroopan jäsenvaltiot yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen Belgiaa ohjelmistaan ovat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen (FCCC) mukaisesti. Belgia on toimittanut kertomuksen EY:n hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmän mukaisista kansallisista ohjelmistaan. rajoittamisstrategiassa. Kaikki kertomuksen toimittaneet ottamatta lukuun Kaikkiin kansallisiin kertomuksiin sisältyy tiedot vuoden 1990 päästöistä, luettelo kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseksi hyväksytyistä ohjelmista, politiikoista ja toimenpiteistä sekä kasvihuonekaasupäästöjen ennusteet vuodelle 2000. Koska kansallisten erilaisia mallinnustyökaluja ja lähtöoletuksia, niitä ei voi laskea yhteen siten, että saataisiin ennuste Euroopan yhteisölle. kertomusten ennusteiden tekemisessä käytetty on Kahdeksan jäsenvaltiota arvioi hiilidioksidipäästöjensä lisääntyvän vuoteen 2000 mennessä vuoden 1990 määrään verrattuna. Nämä valtiot ovat Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Portugali, Ranska ja Suomi. Ruotsi2, arvioi kykenevänsä vakiinnuttamaan hiilidioksidipäästönsä vuoden 1990 tasolle. Viisi valtiota, Alankomaat3, Belgia, Luxemburg, Tanska4 ja Yhdistynyt kuningaskunta, arvioi hiilidioksidipäästöjensä vähenevän vuoteen 2000 mennessä. Saksa on esittänyt arvion hiilidioksidipäästöistä vuonna 2005 ja arvioi päästöjen vähenevän siihen mennessä. Yksitoista jäsenvaltiota on esittänyt arvionsa metaani- ja typpioksiduulipäästöistä vuonna 2000. Kaksi jäsenvaltiota (Irlanti ja Luxemburg) arvioi metaanipäästöjen lisääntyvän, kaksi (Itävalta ja Ranska) arvioi päästöjen vakiintuvan. Loput seitsemän jäsenvaltiota (Alankomaat, Italia, Kreikka, Ruotsi, Suomi, Tanska ja vähenevän. Kuusi Yhdistynyt jäsenvaltiota arvioi typpioksiduulipäästöjensä lisääntyvän (Alankomaat, Irlanti, Kreikka, Luxemburg, Suomi ja Tanska), kaksi vakiintuvan (Italia ja Itävalta) ja kolme vähenevän (Ranska, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta). Saksa on esittänyt typpioksiduulipäästöjen arvion vuodelle 2005 ja odottaa sekä metaani- että vähenevän. arvioivat metaanipäästöjen kuningaskunta) 2 4 Arvio perustuu lämpötilakorjattuun C02-päästöjen määrään vuonna 1990. Jos ennustetta verrataan vuoden 1990 todellisiin C02-päästöihin, päästöjen arvioidaan lisääntyvän 4 prosenttia. Arvio perustuu lämpötilakorjattuun C02-päästöjen määrään vuonna 1990. Jos ennustetta verrataan vuoden 1990 todellisiin C02-päästöihin, päästöjen arvioidaan vakiintuvan. Arvio perustuu vuoden 1990 C02-päästöihin, jotka on korjattu sähkön tuonnin vaihteluiden mukaan. Jos ennustetta verrataan vuoden 1990 todellisiin C02-päästöihin, päästöjen arvioidaan lisääntyvän 3 prosenttia. 3& 6. Hiilidioksidipäästöennusteet vuonna 2000 6. 1 Ensimmäisenä keinona kasvihuonekaasupäästöjen arvioimiseksi E Y :ssä on käytetty kattavaa energiajärjestelmien suunnittelun ja ennustamisen mallia nimeltä MIDAS (Model Integrating Demand and Supply). MIDASissa yhdistyvät ekonometrinen ylhäältä alas-tarkastelu ja mikrotaloudellinen lähestymistapa. M allissa on sovellettu useita skenaarioita. MIDAS-malli ja sovelletut skenaariot eroavat ulkosyntyisten muuttujien osalta rakenteeltaan ja oletuksiltaan niistä malleista ja ennusteista, joita jäsenvaltiot ovat käyttäneet laatiessaan omia ennusteitaan hiilidioksidipäästöistä. Tulokset eivät siten ole vertailukelpoisia. On kuitenkin syytä huomauttaa, että tässä kertomuksessa kuvatut simulaatiot eivät ole virallisia arvioita ilmastonmuutospolitiikan vaikutuksista E Y :ssä. Simulaatioiden tulokset ovat ensimmäinen arvio EY:n tulevista kasvihuonekaasupäästöistä. Työtä tarkempien mallinnustyökalujen ja skenaarioiden kehittämiseksi jatketaan. 6. 2. Taulukossa E. 3 on esitetty energiaan liittyvien C02-päästöjen kehitys EU:n 15 jäsenmaassa Taulukko E. 3: Energiaan liittyvien C02-päästöjen kehitys EU:ssa (15 jäsenvaltiota). (1000 Gg); alustavat tulokset. Vallitseva käsitys Taistelutanner Forum Hypermarket 199Ö 3 155 3 155 3 155 3 155 2000 3 326 3 357 3 089 3 325 2070 3 557 3 428 2 986 3 597 2Ö2Ö" 3~648 3 368 2 855 3 686 6. 3 ja se edustaa vallitsevaa käsitystä kaikkein Vallitsevan käsityksen skenaario kuvaa maailmaa, jossa kehitys kulkee nykyiseen todennäköisimmästä tapaansa, tapahtumien kulusta. Sen mukaan EY:n hiilidioksidipäästöt kasvavat 5 prosenttia vuoteen 2000, 13 prosenttia vuoteen 2010 ja 16 prosenttia vuoteen 2020 mennessä (verrattuna vuoden 1990 määrään). Hypermarket-skenaario, jota hallitsevat markkinavoimat, liberalismija vapaakauppa, osoittaa samanlaista kasvua; vastaavat kasvulukemat ovat 5, 14 ja 17 prosenttia. Taistelutanner-skenaariossa, jossa muun muassa maailma palaa eristäytyneisyyden, valtaryhmittymien ja protektionismin aikaan, hiilidioksidipäästöjen kasvu hidastuu siten, että päästöt kasvavat vuoteen 2000 mennessä 6, vuoteen 2010 mennessä 9 ja vuoteen 2020 mennessä 7 prosenttia. Forum-skenaariossa muun muassa kehitys kulkee kohti konsensusta ja kansainvälistä yhteistyötä ja julkisen hallinnon asema ja mahdollisuus puuttua asioihin on merkittävä. Sen mukaan hiilidioksidipäästöt vähenevät 2 prosenttia vuoteen 2000, 5 prosenttia vuoteen 2010 ja 10 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. 3 7. Sopeuttaminen ja vaikutusalttius 7. 1. Koska maasto ja ilmasto vaihtelevat huomattavasti Euroopan yhteisön eri alueiden välillä, ilmastonmuutoksen mahdolliset vaikutukset voivat olla hyvin erilaisia paikallisten ja alueellisten olojen mukaan. 7. 2. ilmakehän hiilidioksidipitoisuus kaksinkertaistuu, Jos oletetaan, että talven keskilämpötila voi nousta 2-5 celsius-astetta Pohjois-Euroopassa, kun taas Keski- ja Etelä-Euroopassa talvet voivat olla 1-3 celsius-astetta lämpimämpiä. Kesän keskilämpötilat koko Euroopassa noussevat 1-4°C. Lämpötilan ja sademäärän muutos vaikuttaa maatalouteen erittäin merkittävästi, riippuen vaikutukset voivat olla joko myönteisiä tai kielteisiä. Vaikka osa vaikutuksista onkin kannalta. myönteisiä, kielteiset vaikutukset ovat hallitsevia maatalouden Merenpinnan kohoaminen on potentiaalinen uhka Euroopan yhteisön laajalle rannikkoalueelle (rantaviivaa on noin 89 000 km, kun pienten saarten rannat jätetään pois laskuista), varsinkin matalille alueille. Suurten myrskyjen vaikutusalue laajenee, kun merenpinta kohoaa. Myrskyjen vaikutukset etenkin Pohjanmerellä ja Välimerellä ovat erityiset huolestuttavat. Taloudellisten vaikutusten arviointi osoittaa, että ilmaston lämpeneminen aiheuttaa EY :lle rahanmenoa, vaikkakin jotkin alat ja alueet voivat hyötyä lämpenemisestä. ja alueesta 7. 3. Yksi viidennen toimintaohjelman "Kohti kestävää kehitystä" päätavoitteista on suunnittelu. Komissio valmistelee parhaillaan rannikkoalueiden yhtenäinen tiedonantoa rannikkoalueiden yhtenäisestä suunnittelusta. Toiminnalle todettiin olevan edellytykset, mutta niitä on käytettävä paremmin. Tavoitteeseen uskotaan ehdotetaan päästävän koordinoinnin avulla. Kolmivuotista esittelyohjelmaa koordinoinnin edellytysten tutkimiseksi ja esittelemiseksi toisaalta horisontaalisesti eri toisaalta vertikaalisesti (yhdentymisperiaate) toimivallan eri tasojen välillä (toissijaisuusperiaate). Tutkimus-ja kehitystoiminta tarjoaa rannikkoalueiden terveelle ekologiselle hallinnalle tieteellisen pohjan. toiminta-alojen kesken ja 7. 4. Euroopan yhteisö allekirjoitti kesäkuussa 1994 julkilausuman pitkäaikaisstrategioista Euroopan metsien sopeuttamiseksi tehtävää tutkimusta ilmastonmuutoksen ja metsäekosysteemien välisistä yhteyksistä lisätään. ilmastonmuutokseen. Euroopassa 8. Rahoitus ja kansainvälinen yhteistyö 8. 1. 8. 2. Sen jälkeen, kun viides toimintaohjelma "Kohti kestävää kehitystä" hyväksyttiin, ympäristövaatimusten yhdentämisessä kehity smaiden ja siirtymätalousmaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön on edistytty. Ympäristökysymykset heijastuvat nykyisin ja sen kumppanien kesken solmittuihin kahdenvälisiin useimpiin yhteisön yhteistyösopimuksiin. Euroopan yhteisön ulkopuolisten maiden eli ns. "kolmansien maiden" kanssa tehtävä mm. ilmastonmuutokseen liittyvä yhteistyö tapahtuu SYNERGIA-aloitteen ja Euroopan energiaperuskirjan yhteydessä. Kaikista yhteistyöhankkeista, jotka voivat vaikuttaa ympäristöön, vaaditaan tehtäväksi ympäristövaikutusten arviointi. ohjelmaksi. Komissio SYNERGIA-aloitteen muuttamista ehdottanut on à SYNERGIA-aloitteen tarkoitus on parantaa pysyvästi maailman energiatilannetta ja samalla turvata yhteisön energiansaanti auttamalla muita maita tekemään toimivia energiapoliittisia päätöksiä. SYNERGIA vähentää osaltaan kasvihuonekaasupäästöjä kannustamalla energiasuunnitteluun ja energian järkiperäiseen käyttöön sekä järjestämällä neuvontaa ja koulutusta. Ohjelma on viisivuotinen, ja sen budjetti on 50 miljoonaa ecua. Euroopan energiaperuskirja allekirjoitettiin joulukuussa 1994. Peruskirjaan kuuluu poliittinen julistus, joka sitoo allekirjoittajavaltiot yhteistyöhön kaupankäyntiin, investointeihin ja muihin energiapolitiikan alueisiin liittyvissä kysymyksissä. Tämän toivotaan johtavan todellisten, koko Euroopan kattavien liittyvien energiamarkkinoiden syntyyn. Perustamissopimusten ja peruskirjaan pöytäkirjojen ja entistä ja muiden tehokkaampi kasvihuonekaasujen päästöjä erityisesti vaikuttamalla markkinahintoihin ja kannustamalla sitä kautta energian entistä tehokkaampaan käyttöön. esiin nostamat ympäristönsuojelulliset näkökohdat energiankäyttö rajoittavat osaltaan hiilidioksidin 8. 3. Kehitysmaiden kanssa sisältyy tehdään yhteistyötä sekä yleisten erityisten että yhteistyöohjelmien kautta. Erityisohjelmiin tutkimusyhteistyötä sekä energiaan ja metsätalouteen liittyviä aiheita. Tutkimusyhteistyöhön on pyritty kehitysmaiden biotiede- ja -tekniikkaohjelman avulla aloilla, jotka ovat olennaisia maailman ilmastonmuutoksen kannalta ja erityisesti niillä aloilla, jotka ovat olennaisia ekosysteemien käytön ja hallinnan kannalta. Energian ja metsänhoidon yhteistyö on mahdollistanut uusiutuviin energianlähteisiin liittyvien hankkeiden rahoittamisen Aasian ja Latinalaisen Amerikan ALA-maissa ja trooppisten ja subtrooppisten metsien suojeluun ja kestävään hoitoon liittyvien hankkeiden rahoittamisen Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren AKT-maissa. Kaikista kehitysmaiden kanssa tehdyistä yleissopimuksista kattavimmat ovat AKT- maiden kanssa tehdyt ns. Lomén sopimukset. Lomé IV-sopimuksessa (1990-1995) ympäristöstä on tullut yksi tärkeimmistä yhteistyön aloista. Ympäristönsuojeluun ja luonnon tasapainon säilyttämiseen kohdistuvalla yhteistyöllä pyritään tukemaan uusiutuvien ja uusiutumattomien luonnonvarojen suojeluhankkeita, ekosysteemien ja metsätuhojen hallintaa. Toinen suojelua sekä kuivuuden, aavikoitumisen yhteistyön erityisesti painopistealue energiatehokkuuden sekä uusien ja uusiutuvien energianlähteiden edistäminen. kehittäminen, energia-alan on Yhteisö on harjoittanut vuodesta 1976 rahoituksellista, teknistä ja viime aikoina myös taloudellista yhteistyötä ALA-kehitysmaiden kanssa. ALA-maiden kanssa tehtävää yhteistyötä koskevien yhteisön uusien ohjeiden mukaan ympäristön ja luonnonvarojen suojelu sekä kestävä kehitys ovat ensisijaisia pitkän aikavälin tavoitteita. 10 prosenttia vuosien 1991-1995 kokonaisbudjetista on varattu erityisesti ympäristönsuojeluun ja etenkin trooppisten metsien suojeluun tähtääviin hankkeisiin. 8. 4. pääasiassa Phare-ohjelmaan EY:n yhteistyö Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja entisen Neuvostoliiton kanssa perustuu ja Unkarin rakennemuutokselle) ja Tacis-ohjelmaan (Itsenäisten valtioiden yhteisölle annettavan teknisen avun ohjelma). Phare-ohjelma on EY:n aloite, joka tukee Keski- ja Itä- Euroopan maiden poliittista ja taloudellista kehitystä. Ilmastonmuutoksen kannalta olennaista on erityisesti energiaan liittyvä toiminta. (tukitoimet Puolan 3& Tacis-ohjelman kokonaistavoite on auttaa entisen Neuvostoliiton itsenäisten valtioiden siirtymistä kohti markkinataloutta. Vuodesta 1993 Tacis-asetukseen on kuulunut erityinen viittaus ympäristöön. Energia mainitaan yhdeksi Tacis-ohjelman ensisijaisista aloista. On tärkeää huomata, että jokaisessa energia-alan hankkeessa on energiansäästöosuus. 9. Tutkimus, kehitys ja esittely 9. 1. 9. 2. Ilmastonmuutosta koskeva tutkimuksen ja kehityksen tutkimus kuuluu EY:n puiteohjelmiin. Puiteohjelmissa ympäristön, muun energian kuin ydinenergian ja merentutkimuksen erityisohjelmat ovat erityisen ilmastonmuutoksen kannalta. Kaikilla näillä aloilla tutkimusbudjettia on lisätty huomattavasti viime vuosina. tärkeitä ja luonnononnettomuuksia Toisessa tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmassa (1987-1991) eurooppalainen ilmastoa lähimmin yhteydessä ilmastonmuutoskysymykseen. Tutkimuksessa keskityttiin historiallisiin ilmasto-oloihin ja ilmastonmuutokseen, ilmastoprosesseihin ja -malleihin, ilmaston vaikutuksiin ja ilmastoon liittyviin vaaroihin sekä seismisiin vaaroihin. tutkiva EPOCH-ohjelma oli 9. 3. Kolmannessa ja tutkimuksen (1990-1994) kehityksen ympäristötutkimuksen osuus kasvoi. Ympäristöohjelmaan kuuluivat seuraavat ohjelmiin, tutkimusalat: ympäristötekniikka ja sosiaalisten näkökohtien tutkimus sekä tekniset ja luonnolliset riskit. osallistuminen maailmanlaajuisten muutosten -rakentaminen, ympäristökysymysten puiteohjelmassa taloudellisten ja 9. 4. Neljänteen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelmaan (1994-1998) kuuluu erityinen ympäristö- ja ilmasto-ohjelma. Ohjelma kattaa neljä osa-aluetta: luonnollinen ympäristö, ympäristön laatu ja maailmanlaajuinen muutos; ympäristötekniikka; avaruustekniikan käyttö ympäristön seurantaan ja tutkimukseen sekä ympäristön muutosten inhimilliset ulottuvuudet. Myös Yhteinen tutkimuskeskus YTK osallistuu oman toimintaohjelmansa kautta yhteisön tavoitteiden saavuttamiseen ympäristö-ja ilmasto-ohjelman koskemilla aloilla. 9. 5. Yhteisö on perustanut kaksi peräkkäistä, uutta energiateknologiaa käsittelevää ohjelmaa: JOULE I:n (1989-1992) ja JOULE II:n (1990-1994). Kummassakin ohjelmassa käsiteltiin puhtaan tehokkaan energiateknologian kehittämistä (teollisuudessa, seuraavilla kolmella alalla: energian liikenteessä ja rakentamisessa), fossiilisten polttoaineiden kehittyneet tekniikat ja uusiutuvat ympäristön vuorovaikutuksen mallintamisessa on aloitettu laajamittainen työ, jossa on keskitytty erityisesti hiilidioksidistrategiaan. Ympäristöulottuvuus oli erottamaton osa JOULE I-ohjelmaa, ja sen osuutta on vahvistettu JOULE II:ssa. energianlähteet. Myös järkiperäinen käyttö energian, talouden ja ja 9. 6. Neljännen puiteohjelman jatkuu muun energian kuin ydinenergian erityisohjelma nimeltä JOULE-THERMIE. Tässä ohjelmassa yhdennetään ensi kerran T&K- ja esittelytoiminta. Tutkimuksessa ja kehityksessä painotetaan enemmän uusiutuvia energianlähteitä ja liikennettä, ja esittelytoiminnassa tuetaan sisällä 3Ê. järkiperäisempää käyttöä, ja energian tekniikoiden käytön levittämistä. TTK-strategialle annetaan tuntuvaa tukea, ja se keskitetään ja energian ympäristölle teknologiastrategiaan aiheuttamien kustannusten sisällyttämiseen hintoihin. fossiilisten polttoaineiden ilmastonmuutoksen tekniikkaa 9. 7. Euroopan yhteisön meritieteen ja -tekniikan (M AST) ohjelmien tavoitteena on antaa useille meneillään oleville jäsenvaltioiden tutkimustoimille yhteisöllinen ulottuvuus. MAST. ssa aiotaan osallistua tieteellisen ja teknisen perustan luomiseen Euroopan rannikkovesien ja EY :n jäsenvaltioita ympäröivien merien tutkimukselle, käytölle, hallinnalle alueiden meritiedepotentiaalia. tasapainottaa suojelulle EY. n siten eri ja ja 10. Opetus, koulutus ja yleinen valistus 10. 1. Ilmastonmuutosta koskevan politiikan ja toimenpiteiden onnistuminen riippuu paljolti suuren yleisön päätöksistä ja toimista. EY:n tasolla ilmastonmuutosta ja energiankäyttöä koskevat tiedotus-, opetus- ja koulutusohjelmat toteutetaan usein osana esimerkiksi koskevat energianjakelua, liikennettä, kaupunkisuunnittelua tai maataloutta. toimenpideohjelmia, (alakohtaisia) jotka 10. 2. Laajalle yleisölle suunnatun tiedon tuottaminen on yksi SAVE-, ALTENER- ja THERMIE-ohjelmien sekä alueellisen ja kaupunkitason energianhallintatoimen kulmakivistä. THERMIE. n levittämistoimiin kuuluu noin 40:n energiateknologiaa edistävän organisaation (OPET) verkko, jossa jaetaan ja edistetään uutta luovaa energiatekniikkaa Euroopassa, myös Keski- ja Itä-Euroopan maissa ja entisessä Neuvostoliitossa. 10. 3. EY tukee yleiseurooppalaisia, paikallisten viranomaisten järjestämiä paikalliseen kestävään kehitykseen tähtääviä tai maailmanlaajuisen kestävän kehityksen kannalta merkittäviä ympäristökampanjoita, kuten Kestävä kehitys kylissä ja kaupungeissa (Sustainable Cities and Towns), Autottomien kaupunkien klubi (Car Free Cities Club) sekä Kaupungit ilmansuojelun puolesta (Cities for Climate Protection). 10. 4. Koulutus ja opetus kuuluvat EY:n tutkimusohjelmien liitännäistoimiin. Esimerkki näistä ovat Euroopan ilmastontutkimus- ja luonnononnettomuuskoulun (European School of Climatology and Natural Hazards) järjestämät kurssit. 3 1. JOHDANTO Euroopan yhteisön (EY) perustamissopimus tuli voimaan vuonna 1958. Sitä on myöhemmin muutettu useaan otteeseen uusien jäsenvaltioiden liittymisen sekä tavoitteiden vahvistamisen ja laajentamisen takia. Tärkeimmät alkuperäistä sopimusta muuttavat tekstit ovat vuonna 1987 voimaan tullut yhtenäisasiakirja ja sopimus Euroopan unionista eli Maastrichtin sopimus, joka tuli voimaan 1 päivänä marraskuuta 1993. Tammikuun 1 päivään 1995 saakka EY:n jäsenvaltiot olivat Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Saksa, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta. Vuoden 1995 alussa Euroopan yhteisöön liittyivät myös Itävalta, Ruotsi ja Suomi. Tämä tiedonanto käsittelee pääasiassa ajanjaksoa 1990 - 1994, mutta myös uusia jäsenvaltioita koskevia tietoja on otettu mukaan. Tiedonannossa käsitellään myös yhteisössä ja jäsenvaltioissa 1 päivänä tammikuuta 1995 jälkeen tapahtunutta ilmastonmuutoksen torjuntaan liittyvää kehitystä. Euroopan yhteisön perustavoitteena on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaan "edistää taloudellisen toiminnan sopusointuista ja tasapainoista kehitystä koko yhteisössä, ympäristöä arvossa pitävää kestävää kasvua, joka ei edistä rahan arvon alenemista, talouden suorituskyvyn korkeaa lähentymisastetta, työllisyyden ja sosiaalisen suojelun korkeaa tasoa, elintason ja elämän laadun nousua sekä taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta ja yhteisvastuullisuutta jäsenvaltioiden välillä"1. Sopimus Euroopan unionista asetti yhdeksi päätavoitteeksi pyrkimyksen edistää ympäristöä kunnioittavaa ja inflaatiota ehkäisevää kasvua. Sopimuksen mukaan ympäristönsuojelun vaatimukseton otettava huomioon yhteisön ohjelmien täytäntöönpanossa. Yhteisön ympäristöpolitiikan yhtenä tavoitteena on määrittelyssä ja kansainvälisellä tasolla edistää toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on torjua alueellisia tai maailmanlaajuisia ympäristöongelmia. strategia, jonka avulla taloudellinen kehitys voidaan Yhteisön ympäristöpolitiikkaa eteenpäin vievä prosessi on viides ympäristöä koskeva toimintaohjelma "Kohti kestävää kehitystä", jonka komissio käynnisti vuonna 1992 ja jonka perusstrategian neuvosto hyväksyi vuonna 1993 (EYVL N:o C 138/5, 17. 5. 1993). Ohjelmassa sovittaa yhteen muotoillaan ympäristönsuojelun kanssa (kestävä kehitys). Tässä ohjelmassa tunnustetaan ensimmäistä kertaa, että ympäristökysymyksiä on lähestyttävä kattavasti ja kohdennetusti yhteisön tasolla. Ohjelman lähtökohtana on, että kestävän kehityksen saavuttamiseksi kaikki asianomaiset yhteiskunnan "toimijat" on saatava mukaan toimintaan yhteisvastuun hengessä. Ohjelma keskittyy viiteen avainalueeseen - teollisuuteen, maatalouteen, energiatalouteen, liikenteeseen ja matkailuun - joilla ympäristöongelmat ovat suurimmat, ja joilla toiminta voi eniten hyödyttää ympäristöä kokonaisuutena. Ohjelmassa myönnetään, että lait ja sääntely eivät yksin riitä, ja suositellaan ohjauskeinovalikoiman tulisivat taloudelliset ja rahoitukselliset keinot, taloudelliset tukijärjestelmät sekä laaja-alaiset keinot kuten tiedotus, koulutus, tutkimus-ja kehitystoiminta sekä tiedonkeruu. laajentamista siten, että mukaan Euroopan yhteisölle uskottuja tehtäviä hoitavat seuraavat toimielimet: vaaleilla valittu Euroopan parlamentti; neuvosto, johon kuuluu ministeritason edustaja kustakin jäsenvaltiosta; Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 2 artikla, sellaisena kuin se on muutettuna Euroopan unionista tehdyn sopimuksen G. l ja G. 2 artiklalla. komissio, perustamissopimuksen tulkinnasta ja soveltamisesta. riippumattomista joka koostuu jäsenistä; sekä tuomioistuin, joka vastaa Tehtäviensä suorittamiseksi komissio ja neuvosto voivat yhdessä tai yhteistyössä Euroopan parlamentin kanssa laatia asetuksia, antaa direktiivejä, tehdä päätöksiä sekä antaa suosituksia ja lausuntoja. Asetukset ovat yleispäteviä. Ne ovat sellaisenaan sitovia, ja niitä sovelletaan kaikissa jäsenvaltioissa. Direktiivit ovat sitovia saavutettavan lopputuloksen osalta, mutta jättävät keinojen valinnan jäsenvaltioiden päätettäväksi. Tämä tarkoittaa sitä, että direktiivit on ajan kuluessa. Päätökset sitovat sellaisenaan niitä, joihin ne kohdistuvat. Suositukset ja lausunnot eivät ole oikeudellisesti sitovia. direktiivissä määrätyn lainsäädäntöön sisällytettävä kansalliseen tietyn, Tavanomaisessa tilanteessa yhteisölakien säätämiseksi tarvitaan komission ehdotus. Tämän ehdotuksen pohjalta perustamissopimuksen mukaiset lainsäädäntöelimet (neuvosto ja jossakin määrin parlamentti) laativat lopulliset lakitekstit tiettyjen neuvoa-antavien elinten avustamina. koskevien yhteisön Ympäristökysymyksiä toimien on noudatettava muun muassa toissijaisuusperiaatetta. Toissijaisuusperiaatteen mukaan yhteisö toteuttaa toimenpiteitä vain siinä tapauksessa, että jäsenvaltion ei katsota kykenevän yksin saavuttamaan ehdotettujen toimien tavoitteita riittävän hyvin, vaan ehdotetun toimen suuruusluokan ja vaikutusten vuoksi tavoitteisiin päästään paremmin yhteisön toimenpiteillä. ilmastosopimuksen Euroopan yhteisö2 allekirjoitti ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (FCCC) Rio de Janeirossa vuonna 1992. Puitesopimuksen jatkoksi komissio teki joulukuussa 1992 ehdotuksen tekemistä koskevaksi neuvoston päätökseksi. Ehdotus perustui muun muassa ilmastosopimuksen 22 artiklaan, jonka mukaan sopimuksen voivat vahvistaa ja hyväksyä valtiot sekä alueelliset taloudellisen yhdentymisen järjestöt. Neuvoston päätösehdotuksessa todettiin, että "koska yhteisöllä ja sen jäsenvaltioilla on yhteistä toimivaltaa ilmastosopimuksessa tarkoitetuilla alueilla, on sopimuksessa asetettujen velvoitteiden täyttämiseksi välttämätöntä, että yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat sopimuspuolia". Tarkemmin sanoen katsottiin välttämättömäksi, että yhteisö ryhtyy ilmastosopimuksen sopimuspuoleksi ja omaksuu siitä aiheutuvat velvoitteet, jotta ilmastosopimuksen päästöjen vakiinnuttamista koskeva tavoite voidaan saavuttaa, sillä kaikki jäsenvaltiot eivät olleet valmiita täyttämään tavoitteita erikseen. Joulukuussa 1993 neuvosto hyväksyi komission ehdotuksen neuvoston päätökseksi "tunnustaen, että yhteisön on tärkeätä ratifioida ilmastosopimus ennen sen voimaantuloa ja samanaikaisesti jäsenvaltioiden kanssa, jotta hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseen liittyvät velvoitteet voitaisiin täyttää koko yhteisön alueella yhteisön ja sen jäsenvaltioiden toimin ja niiden toimivallan alalla". Tämän johdosta Euroopan yhteisö ratifioi ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen 21 päivänä joulukuuta 1993. Samana päivänä saavutettiin 50 ratifioinnin kynnys, ja ilmastosopimus tuli voimaan 21 päivänä maaliskuuta 1994. 2 Tekstissä käytetään kautta linjan käsitettä 'Euroopan yhteisö", sillä Euroopan talousyhteisö muutettiin Euroopan yhteisön perustamissopimuksella. Tässä tiedonannossa termillfi 'Euroopan yhteisö" tarkoitetaan joko 12 jäsenvaltiota (EUR-12) tai 15 jäsenvaltiota (EUR-15). "Euroopan yhteisöjen Komissio" on Euroopan komission entinen nimi. Ilmastosopimuksen osapuolena Euroopan yhteisö hyväksyy muun muassa velvoitteen panna täytäntöön ohjelmia ja toimenpiteitä, joiden avulla kasvihuonekaasujen päästöt voidaan joko tasolle vuoteen 2000 mennessä. maittain Hiilidioksidipäästöjen osalta Euroopan yhteisö on asettanut tavoitteekseen vakiinnuttaa päästöt vuoteen 2000 mennessä vuoden 1990 tasolle ministerineuvoston 29 päivänä lokakuuta 1990 sopimin ehdoin. tai yhteisesti palauttaa vuoden 1990 ilmastosopimusta koskevassa Euroopan yhteisön Tässä YK:n tiedonannossa kuvaillaan käynnissä olevat ja tulevat yhteisötason ohjelmat, joiden tarkoituksena on ilmastonmuutoksen torjuminen. Euroopan yhteisön sitoumukset voidaan kuitenkin täyttää vain yhteisön ja jäsenvaltioiden toisiaan täydentävin toimin. Hyvän yleiskuvan saamiseksi Euroopan yhteisön alueella tapahtuvasta toiminnasta esitetään lyhyt yhteenveto kansallisista tiedonannoista tai ohjelmista. C 2. OLOSUHTEET EUROOPAN YHTEISÖN ALUEELLA 2. 1 Johdanto Euroopan yhteisön jäsenvaltiot ovat kooltaan, väestömäärältään ja maantieteelliseltä ja taloudelliselta olemukseltaan hyvin erilaisia. Tässä luvussa annetaan tämän tiedonannon kannalta tarpeellisia taustatietoja sisältävä yleiskuvaus alueesta. Kustakin jäsenvaltiosta kerrotaan maantieteellisiä, ilmastollisia, yhteiskunnallisia, taloudellisia ja energiankäyttöön liittyviä perustietoja. 2. 2. Maantieteelliset olosuhteet Maantieteellisenä kokonaisuutena Euroopan yhteisö on suhteellisen pienikokoinen, mutta pienestä koostaan, sijainnistaan ja edullisista luonnonolosuhteistaan johtuen se on hyvin tiheään asutettu maapallon kolkka. Kooltaan verrattain pieni Euroopan manner on maastonmuodoiltaan hyvin vaihteleva. Se voidaan jakaa seuraaviin neljään päävyöhykkeeseen: Pohjois-Euroopan tasanko, jolla sijaitsevat monet suuret kaupungit sekä hedelmälliset viljelysmaat; - Keski-ja Etelä-Euroopan ylänkö, johon kuuluvat Sierra Nevada, Pyreneiden vuoristo ja Alpit; - vanha Fennoskandian kilpi ja Skotlannin vuorijono, joihin kuuluvat Skandinavian ylänkö sekä Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan pohjois- ja länsiosat; - Välimeren rannikkovyöhyke. Euroopan yhteisön rannikkoalueet muodostavat ainutlaatuisen ympäristöperinnön, joka tarjoaa merkittäviä ekologisia, kulttuurisia ja taloudellisia voimavaroja. Suuruusluokkaa kuvaa se, että Euroopan yhteisön rannikkolinjan kokonaispituus, pienet saaret ja sisämeret pois lukien, on noin 89 000 kilometriä (CEC, 1993). Euroopan yhteisön alue koostuu hyvin erilaisista maa-alueista: noin neljännes on viljeltyä (27 prosenttia), noin kolmannes metsämaata (35 prosenttia) ja huomattava osa ruohikkoa (18 prosenttia). Taulukossa 2. 1 esitetään yleiskatsaus jäsenvaltioiden maankäyttöön, ja kuvassa 2. 1 koko Euroopan yhteisön maankäyttö. Metsät ovat jakautuneet epätasaisesti ja niiden osuus jäsenvaltioiden pinta-alasta vaihtelee. Suhteellisesti eniten metsiä on Suomessa (69 prosenttia) ja Ruotsissa (62 prosenttia); Irlannissa (5 prosenttia) ja Alankomaissa (8 prosenttia) puolestaan on metsiä selvästi yhteisön keskiarvoa (20 prosenttia) vähemmän. Irlannissa on suhteellisesti eniten maatalousmaata, peräti 80 prosenttia kokonaispinta-alasta. L e g e n da ^ ^ /\raDie lana ana permanent crops Permanent meadows and pastures Wooded area Other land Taulukko 2. 1. Maatalousmaan, metsän ja muiden maa-alueiden pinta-alat (km2) jäsenvaltioissa (tiedot vuodelta 1991). Maatalousmaa Viljelysmaa1 9 220 8 270 199 460 9 230 119 700 15 060 39 050 560 31 730 192 500 27 680 119 100 25 130 25 480 65 910 Niitty2 10 640 5 280 102 600 46 900 48 750 19 860 52 550 696 8 380 111 040 5 520 52 430 1 200 2 080 111 090 Metsämaa Muut maa- Kokonaispin ta-ala alueet 3 500 6 170 159 150 3 200 67 680 32 100 26 200 890 33 000 148 720 280 200 104 120 232 220 4 450 24 250 18 120 10 798 43 585 10 955 65 181 16 700 14 157 446 18 876 96 826 136 560 81 297 79 600 11 083 42 880 41 480 30 518 504 759 70 285 301 311 83 860 131 957 2 586 91 986 549 096 449 960 356 947 338 150 43 093 244 138 888 080 579 010 1 125 930 647 133 3 240 153 Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Yhdistynyt kuningaskun ta Euroopan yhteisö Pysyvästi viljelty maa Pysyvät niityt ja laitumet 2 Lähde: Eurostat. Kuva 2. 1. Maankäyttö Euroopan yhteisössä. Lähde: Eurostat 2. 3 Ilmasto Tämä osa käsittelee EUR-12 maita, sillä kolmesta uudesta jäsenvaltiosta ei ollut tietoja käytettävissä. Euroopan yhteisön alueella vallitsee neljä pääilmastotyyppiä, jotka ovat - Euroopan mantereen länsilaidalla vallitseva meri-ilmasto, jossa talvet ovat leutoja, kesät viileitä ja kosteus on tasainen, - Euroopan yhteisön itäosissa vallitseva puolimannerilmasto, jossa talvet ovat kylmiä ja kuivia ja kesät lämpimiä ja myrskyisiä, - Välimeren rannikkoalueilla vallitseva välimerellinen ilmasto, jossa talvet ovat leutoja ja kosteita, kesät kuivia ja lämpimiä, ja jossa sataa harvakseltaan mutta rankasti, - vuoristoalueiden ilmasto, joka vaihtelee korkeuden sekä auringonpaisteen, tuulen ja sateen esiintymisen mukaan. Keskilämpötila ja sademäärä vaihtelevat huomattavasti maittain. Niistä on yhteenveto taulukossa 2. 2. Kylmin maa on Belgia, jossa keskilämpötilat ovat 7,2 °C (alin^ja 9,7 °C (ylin). Lämpimin maa on Kreikka, jossa vastaavat luvut ovat 14,1 °C (alin) ja 18,2 °C (ylin). Sademäärä vaihtelee eniten Espanjassa, jossa alin vuotuinen sademäärä on 218 mm ja ylin 1702 mm. Taulukko 2. 2. Alin ja ylin keskilämpötila ja sademäärä EUR-12-maissa. Pitkäaikaiset keskiarvot. Vuoden keskilämpötila °C Ylin 9,7 9,7 18,5 10,6 18,4 18,2 Alin Sademäärä (mm H20) Ylin 777 1191 1702 1502 1142 1044 17,2 14,9 10,6 8,1 10,9 1064 1236 979 874 967 Alin 8,5 7,2 11,0 9,0 11,5 14,1 8,4 13,2 9,5 7,8 7,5 8,4 562 824 218 781 424 422 856 527 493 560 551 496 Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Saksa Tanska Yhdistynyt kuningaskun ta Lähde: Eurostat Rakennusten lämmitystarpeen mittarina käytetään astepäivälukua, joka kuvaa kylmyyden määrää tietyn ajan kuluessa. Astepäiväluku on (18 °C - Tm) x d, jos Tm on alempi tai yhtä suuri kuin 15 °C (lämmitysraja), ja nolla, jos Tm on suurempi kuin 15 °C, kun Tm on keskilämpötila ja d päivien lukumäärä. Kuvassa 2. 2. on yhteenveto astepäiväluvuista jäsenvaltioissa. Kuvasta käy ilmi, että useimmissa jäsenvaltioissa lämmitystarve on melko suuri. Vastaavaa tietoa ilmastoinnin tarpeesta jäsenvaltioissa ei ole käytettävissä. D e g r e e - d a ys • ^ n oo ' i • ! ' ' ', '1 ' , ' i' 'f ,,,,. , ' 1 '' • t ^ i ,'. ,' e» OK O QR IS f= l f = « l_ Î l_ I V I l_ F> «. JK Kuva 2. 2. Astepäiväluvut1 EUR-15-maissa (tiedot vuodelta 1991). Lähde: Eurostat 1 Astepäiväluku on (18 °C - Tm) x d, jos Tm on alempi tai yhtä suuri kuin 15 °C (lämmitysraja) ja nolla, jos Tm on suurempi kuin 15 °C, kun Tm on keskilämpötila ja d päivien lukumäärä. 10 2. 4. Yhteiskunnalliset ominaispiirteet Vuonna 1993 Euroopan yhteisön 15 jäsenvaltion yhteenlaskettu asukasluku oli 370 miljoonaa. Tämä oli 6,5 prosenttia koko maailman väestöstä. Vuonna 1960 vastaava osuus maailman väestöstä oli 9,8 prosenttia, ja vuonna 2020 sen odotetaan olevan 4,2 prosenttia. Osuuden pieneneminen johtuu suhteellisen pienestä väestön kasvusta verrattuna koko maailman väestön lisääntymiseen. Keskimääräinen asukastiheys Euroopan yhteisön alueella on 114 asukasta neliökilometrillä. Tiheimmin asutuilla alueilla luku on 350 asukasta neliökilometrillä. Tiheään asutut alueet keskittyvät vinosti kulkevalle vyöhykkeelle, joka alkaa Luoteis-Englannista ja ulottuu Belgian, Alankomaiden ja Saksan Ruhrin teollisuusalueen kautta Pohjois-Italiaan. Asukasluku, asukastiheys ja väestönkasvu vaihtelevat tuntuvasti eri jäsenvaltioissa. Taulukossa 2. 3. on yhteenveto väestötilastoista. Euroopan yhteisön tiheimmin asuttu valtio on Alankomaat (401 asukasta neliökilometrillä), ja siellä myös väestön kasvu on ollut suurinta (33 prosenttia vuosien 1960 ja 1990 välillä). Euroopan yhteisön väestö on lisääntynyt vuodesta 1960 vuoteen 1990 keskimäärin 17 prosentilla. Kotitalouksien kokonaismäärä Euroopan yhteisössä vuonna 1990 oli 137 miljoonaa ja talouksien keskimääräinen koko 2,7 henkilöä. Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Yhdistynyt kuningaskunta EUR-15 Lähde: Eurostat Taulukko 2. 3. Jäsenvaltioiden väestörakenne. Asukastiheys 1993 Asukasluku (1000) 1993 Kokonaispinta- ala (km2) Väestönkasvu % 1960-1993 33 11 28 26 14 13 25 26 11 26 16 12 14 13 11 17 41 480 30 518 5 04 795 70 285 301 311 83 860 131 957 2 586 91 986 549 086 449 960 356 947 338 150 43 093 244 138 15 290 10 084 39 083 3 563 57 049 7 991 10 380 398 9 876 57 655 8 719 81 179 5 066 5 189 58 191 3 240 153 369 715 369 330 77 51 189 95 79 154 107 105 19 227 15 120 238 114 11 2. 5. Talouselämä Euroopan yhteisön bruttokansantuote (BKT) vuonna 1993 oli vuoden 1985 hintatason mukaan ilmaistuna 4 400 miljardia ecua. EY on taloudellisesti melko epäyhtenäinen kokonaisuus, johon kuuluu muutama suuri talous sekä joitakin keskikokoisia ja pieniä. Taulukossa 2. 4 on esitetty jäsenvaltioiden BKT ja sen vuotuinen kasvu. Neljä suurimman BKT:n maata eli Saksa, tuottavat 75 prosenttia koko EY:n ja Yhdistynyt kuningaskunta Ranska, bruttokansantuotteesta ja ovat siten yhteisön talouselämän vetureita. Italia Kansallisten talouksien kehitystaso vaihtelee suuresti eri jäsenvaltioissa. Kuvassa 2. 3 on esitetty jäsenvaltioiden BKT asukasta kohti vuonna 1993. Useimpien jäsenvaltioiden BKT asukasta kohden on välillä 11 500 - 16 500 ecua (vuoden 1985 hintojen ja vaihtokurssien mukaan). Neljän jäsenvaltion BKT asukasta kohden on huomattavasti EY. n keskiarvon alapuolella eli 4200 - 10 500 ecua. BKT:n kasvuluvut osoittavat kuitenkin, että näissä maissa kasvuvauhti on nopeinta ja ne saavuttavat siten muita EY-maita koko ajan. Taulukko 2. 4. Bruttokansantuote Euroopan yhteisössä markkinahinnoin (vuoden 1985 hintojen ja vaihtokurssien mukaan). Jäsenvaltio Alankomaat Belgia Espanja Irlanti Italia Itävalta Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Ruotsi Saksa Suomi Tanska Yhdistynyt kuningaskunta EUR-15 Lähde: Eurostat BKT 1993 (miljardia ecua) 204,7 125,3 276,9 37,2 658,5 104,6 59,3 7,7 41,2 808,0 141,3 1049,6 73,3 85,1 708,7 4381,2 Vuotuinen muutos % 1970-1993 2,3 2,3 2,9 4,4 2,6 2,7 2,8 4,0 3,5 2,4 1,5 2,5 2,3 2,0 2,0 2,4 12 s o o oo 1 5 0 00 1 o o oo s o oo DK f s IL 1= S 1. J S UK E CJ Kuva 2. 3. BKT asukasta kohden Euroopan yhteisössä vuonna 1993 (ecuina vuoden 1985 hintojen ja vaihtokurssien mukaan). Lähde: Eurostat Palveluala (sekä kaupalliset että julkiset palvelut) on Euroopan yhteisön tärkein talouden ala. Sen suhteellinen osuus taloudellisesta toiminnasta kasvaa yhä. Toiseksi tärkein ala on teollisuus. Maatalouden merkitys puolestaan vähenee. Taulukossa 2. 5 esitetään eri talouden alojen bruttojalostusarvot. 13 Taulukko 2. 5. Alakohtaiset bruttojalostusarvot Euroopan yhteisössä (ecuina nykyisten hintojen ja vaihtokurssien mukaan); EUR-12 Ala Maa- ja metsätalous Energiatalous Teollisuus Rakentaminen Kaupalliset palvelut Julkiset palvelut Kaikki alat yhteensä Lähde: Eurostat Bruttojalostusarvo 1992 (miljoonaa ecua) Bruttojalostusarvo 1992 (% kokonaisbrutto- jalostusarvosta) Bruttojalostusarvon vuotuinen muutos 1980-1992 (%) 131 832 241 028 1 139 325 312 820 2 520 722 753 758 5 099 491 2,6 4,7 22,3 6,1 4 9 ,4 14,8 100,0 3,8 6,1 5,9 6,0 8,8 7,4 7,4 Liikenne Liikenteen merkitys Euroopan yhteisön talouskasvulle on ollut suuri. Se on mahdollistanut mittakaavaetujen hyödyntämisen tuotannossa ja lisännyt kilpailua. Liikenteen osuus EY:n BKT:stä on 7 - 8 prosenttia ja se työllistää 4 - 5 prosenttia palkatusta työvoimasta. Liikenne kasvaa EY:ssä voimakkaasti. Vuodesta 1970 lähtien sisäisen liikenteen vuosittainen kasvu on ollut 3,1 prosenttia matkustajaliikenteen tavarankuljetusten osalta. Lentomatkustajaliikenteen kasvu on vuoden 1980 jälkeen ollut keskimäärin 6,2 prosenttia vuodessa (CEC, 1993). ja 2,3 prosenttia on huomattava kasvihuonekaasupäästöjen yhteisössä. Liikenteen Liikenne hiilidioksidipäästöistä 85 prosenttia lähtöisin maantieliikenteestä. Henkilöautojen osuus on 45 prosenttia ja tavaraliikenteen 32 prosenttia (vihreä kirja liikenteestä ja ympäristöstä; KOM (92), 46 lopullinen, 20. 2. 92). Vuonna 1993 keskimääräinen automäärä EY:ssä 1000 asukasta kohden oli 420. Seuraavaksi tärkein hiilidioksidilähde on lentoliikenne, jonka osuus on 11 prosenttia. Raideliikenne tuottaa 3 prosenttia ja sisävesiliikenne 1 prosentin päästöistä. ja metaanipäästöistä 90 prosenttia on lähde 2. 6. Energian tuotanto ja kulutus Energian loppukysynnässä tapahtuneen kehityksen ja sähköntuotantoon tehtyjen panustusten tuloksena energian sisäinen bruttokulutus EY:ssä oli vuonna 1990 1239 Mtoe, eli 17,7% enemmän kuin vuonna 1974. On kuitenkin huomattava, että kehitys ei ole ollut tasaista, vaan seitsemänkymmentäluvun puolivälin ja kahdeksankymmentäluvun alun öljykriisit aiheuttivat lukuihin suuria heilahteluita. EY:n bruttokulutus on esitetty taulukossa 2. 6. 14 Taulukko 2. 6 Energian bruttokulutus EY:ssä (Mtoe). 1974 1986 1990 1993 Kiinteät polttoaineet ö l jy Maakaasu Muut Yhteensä 235 626 137 56 1053 243 515 193 219 1169 245 532 216 247 1239 247 561 252 271 1331 Lähde: Kansainvälinen energiajärjestö ja Eurostat Vuoden 1993 tietoihin sisältyvät uudet osavaltiot ja DDR Keski määräinen vuosikasvu 0,3 % 0,6 % 3,3 % 8,6 % 1,2 % Kasvu johtuu kokonaan ei-fossiilisten polttoaineiden, etenkin ydinvoiman käytöstä. Vuonna 1990 fossiilisten polttoaineiden käyttö oli samalla tasolla kuin vuonna 1974 (lähde EUROSTAT). Energiantuotannossaan EY on eli oma kokonaistuotanto jaettuna sisäisellä bruttokulutuksella, lisääntyi vuoden 1974 37 prosentista 57 prosenttiin vuoteen 1986 mennessä ja laski jälleen 52 prosenttiin vuonna 1992. tuonnista. Omavaraisuusaste, riippuvainen Oman energiantuotannon jakautuma esitetään taulukossa 2. 7. Taulukko 2. 7. Primaarienergian tuotanto EY:ssä (Mtoe). 1974 1986 1990 1993 Kiinteät polttoaineet öljy Maakaasu Ydinvoima Vesi- ja tuulivoima Geoterminen energia Muut Yhteensä 189 15 130 22 21 2 10 389 176 150 126 155 23 2 42 675 155 115 131 180 23 2 42 647 156 125 158 198 25 3 46 709 Lähde: Kansainvälinen energiajärjestö ja Eurostat Vuoden 1993 tietoihin sisältyvät uudet osavaltiot ja DDR Keskimää räinen vuosikasvu - 1 ,0 % 11,9 % 1,1 % 12,3 % 0,8 % 1,6 % 8,3 % 3,2 % 15 Taulukossa 2. 8 esitetään energiavaltaisuuden muutos mitattuna sisäisen bruttokulutuksen ja bruttokansantuotteen (BKT) suhteena. Lisäksi esitetään bruttokulutuksen muutos asukasta kohden. Taulukko 2. 8. Mittarit. Bruttokulutus/BKT (toe/1985 miljoonaa ecua) Bruttokulutus/asukas (kgoe/asukas) Lähde: Kansainvälinen energiajärjestö ja Eurostat 1974 358 3027 Ï986 3Ï2 3253 Î99Ô" 294 3401 1993* 3ÖT 3600 Vuoden 1993 tietoihin sisältyvät uudet osavaltiot ja DDR Vuosina 1974 - 1993 EY :n jäsenvaltioiden kokonais-BKT kasvoi keskimäärin 2,1 prosenttia vuodessa. Energiavaltaisuus laski vuosittain keskimäärin 0,9 prosenttia. Sisäinen bruttokulutus asukasta kohti kasvoi keskimäärin 0,9 prosenttia vuodessa. Energian loppukulutuksen muutos aloittain vuodesta 1974 vuoteen 1993 on esitetty taulukossa 2. 9. Taulukko 2. 9. Energian loppukulutus aloittain (Mtoe). Teollisuus Liikenne Kotitaloudet ja palvelut Yhteensä Ï974 3Ô4 150 281 T36 1981 233 208 332 773 Ï99Ô 251 247 320 8Î7 1993* 253 271 367 89Ö~ Lähde: Kansainvälinen energiajärjestö ja Eurostat * Vuoden 1993 tietoihin sisältyvät uudet osavaltiot ja DDR Teollisuuden energiavaltaisuus (energian loppukulutus/tuotanto) laski 40 prosenttia vuodesta 1974 vuoteen 1992. Teollisuustuotanto lisääntyi 28 prosenttia, kun taas energian loppukulutus väheni. Liikenteessä energian kysyntä on kasvanut nopeammin kuin taloudellinen toiminta yleensä. 16 3. EY:N PÄÄSTÖT 3. 1 Johdanto Tässä luvussa esitetään yhteenveto EY:n vuoden 1990 kasvihuonekaasupäästöjä koskeneesta selvityksestä. Selvitys koskee seuraavia kaasuja: hiilidioksidi (CH4), typpioksiduuli (N20), hiilimonoksidi (CO), typen oksidit (NOx) ja haihtuvat hiilivedyt (NMVOC). Päästöarviot on laskettu 15 jäsenvaltion kansallisten selvitysten pohjalta ja käyttäen hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC. n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevaa ohjetta. Kohdassa 3. 2 on tarkempi kuvaus siitä, miten EY:n päästölukemat on saatu. Kunkin 15 jäsenvaltion päästömäärät on esitetty liitteessä 1. Yksityiskohtaisia tietoja toiminnasta ja päästökertoimista ei ole otettu tähän tiedonantoon, sillä ne sisältyvät kansallisiin raportteihin tai Euroopan yhteisön tilastokeskuksen Eurostatin ja/tai CORINAIRin tietokantoihin. Liitteessä 1 viitataan näihin tietolähteisiin. (C02) metaani 3. 2 Selvitysmenetelmät Euroopan yhteisön kasvihuonekaasupäästöt vuonna 1990 on esitetty taulukossa 3. 1. Selvitys Euroopan yhteisön päästöistä vuonna 1990 perustuu 15 jäsenvaltion kansallisiin selvityksiin. Yksittäisten jäsenvaltioiden päästöselvitysten laadinnassa on käytetty seuraavia lähteitä: Ilmastonmuutosta koskevaan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimukseen liittyvät - kansalliset kasvihuonekaasupäästöjen seurantajärjestelmää koskevaan EY :n päätökseen liittyvät kansalliset ohjelmat. Yleisesti ottaen kansalliset raportit noudattivat IPCC. n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevia ohjeita. hiilidioksidin ja muiden tiedonannot ja/tai - CORINAIR-selvitysohjelma. Käytössä olivat jäsenvaltioiden Euroopan ympäristövirastolle toimittamat vuoden 1990 tiedot. - Euroopan yhteisön tilastokeskus Eurostat. Arviot hiilidioksidipäästöistä on saatu Eurostatin energiataseiden ja yhdenmukaistettujen päästökertoimien mukaan. Jälkimmäiset Eurostat on johtanut jäsenvaltioiden vuonna 1990 käyttämistä päästökertoimista. laskettiin arvioimiseksi kasvihuonepäästöjen jäsenvaltioiden Koko EY:n kokonaispäästöt. Arviot jäsenvaltioiden päästöistä on pääosin saatu kansallisista raporteista. Milloin kansallisia arvioita ei ole ollut käytettävissä, on käytetty CORINAIR in lukuja. Kansallisissa raporteissa ja/tai CORINAIRin tiedoissa esitettyjä tietoja polttoaineiden poltosta aiheutuneista päästöistä verrattiin Eurostatin vastaaviin lukuihin. Kansallisen raportin lukuja (ei CORINAIRin) käytettiin, mikäli ne olivat käytettävissä ja yhtäpitäviä Eurostatin lukujen kanssa. Jos kansalliset arviot kuitenkin olivat huomattavasti Eurostatin vastaavia alhaisemmat, käytettiin Eurostatin lukuja olettaen, että kansalliset arvot olivat epätäydellisiä. Jos kansallisia yhteen 1 Taulukossa 3. 1 esitetyt arviot ovat alustavia lukuja, jotka perustuvat kesäkuun 1995 tilanteeseen. 17 arvioita ei ollut käytettävissä, verrattiin CORINAIRin lukuja samalla tavalla Eurostatin tietoihin. On kuitenkin huomioitava, että kansalliset raportit ja/tai CORINAIRin tiedot eivät ole täydellisiä, ja että kunkin jäsenvaltion päästöselvitykset eivät aina kata kaikkia IPCC:n kansallisten ohjeissa mainittuja lähdeluokkia. Sen vuoksi taulukossa 3. 1 esitetyt eri luokkien kokonaispäästömäärät eivät vastaa alaluokkien yhteenlaskettuja arvoja. Tämä epäjohdonmukaisuus saadaan poistettua vasta kun kaikkien jäsenvaltioiden tiedot ovat käytettävissä. kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevissa Koska kansallisia selvityksiä ei ollut käytettävissä kaikista jäsenvaltioista, ja koska CORIN AIR ei sisällä hiilidioksidin poistumia, ei EY:n selvitykseen ole otettu mukaan hiilidioksidipäästöjä ja/tai poistumia luokassa maankäytön muutokset. 18 Taulukko 3. 1. EY:n kasvihuonekaasupäästöt 1990 (Gg). Alustavat arviot. co, Arviot kasvihuonekaasupäästöistä Euroopan yhteisössä (EUR-15) - 1990 (Gg) CO 46229 46137 1215 3191 33718 2164 4037 1048 227 1711 92 59 0 2811 1563 398 6 14 0 224 0 0 o o o 2763 0 0 0 0 2362 0 125 58 0 51 Energia yhteensä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspftästöt öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teolliset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liuottimien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto JStteet Kaatopaikat Jätevesi Muut 33142840 3134740 1173200 606600 704900 325000 265900 34500 25400 13200 8100 7800 0 130730 4300 4800 8700 2600 102400 20000 300 100 50 50 100 500 500 0 0 0 0 0 11050 5400 0 5650 NO, 13290 13202 2947 1412 7883 231 263 268 191 29 88 88 0 151 12 1 60 0 14 14 0 0 o o o 50 0 o o o 43 0 48 5 0 21 CH4 5599 794 49 60 206 84 286 27 6 87 4806 1485 2817 40 9 0 6 5 2 3 0 0 0 o o 10361 6267 2571 98 299 141 0 8669 7912 233 90 N,O 156 156 66 29 36 12 12 0 2 1 1 0 0 351 0 2 90 234 0 0 6 0 0 0 6 393 0 15 1 277 64 0 20 0 9 11 1 la l al la2 la3 la4 la5 la6 la7 la8 Ib l bl lb2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c NMVOC 8422 7697 105 99 6529 342 464 155 61 111 849 792 0 1060 21 0 31 584 0 260 4045 1399 352 470 1327 739 0 381 0 178 131 0 109 67 0 13 Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästät Ulkomaan lentoliikenteen päästöt M uu kuin energian loppukulutus (FNEC) 3285620 113600 56500 243600 Huomautuksia: 24671 928 13546 52006 14397 - Arviot kasvihuonekaasujen päästöistä Euroopan yhteisössä perustuvat 15 jäsenvaltion päästöarvioihin, jotka ulottuvat kesäkuuhun 1995 saakka. - Alauokkien (esim. lbl ja lb2) kokonaismäärät eivät kaikissa tapauksissa vastaa pääluokan (esim Ib) kokonaispäästöjä. Tämä johtuu siitä, että kaikkien jäsenvaltioiden päästöselvitykset eivät kata kaikkia IPCC:n kansallisia kasvihuonepäästöjä koskevassa ohjeluonnoksessa mainittuja luokkia. - Muusta kuin energian loppukulutuksesta (mukaan lukien raaka-aineista) aiheutuvia päästöjä ei ole laskettu mukaan kokonaispäästöihin. Kokonaispäästöt on siten IPCC:n 19 menetelmään verrattuna aliarvioitu. M uusta kuin energian loppukulutuksesta aiheutuvat päästöt on arvioitu tuotteisiin sisältyvän kokonaishiilimäärän mukaan. Kokonaispäästöjen ja muiden kuin energian loppukulutuksen päästöjen laskeminen yhteen aiheuttaisi siten yliarvioinnin verrattuna IPCC :n menetelmään. Monista maista ei tiedetä maankäytön muutoksista aiheutuvia taulukkoon. hiilidioksidipäästöjä eikä -poistumia, eikä niitä siksi ole otettu mukaan Muidenkaan kasvihuonekaasujen maankäytön muutoksista aiheutuvia päästöjä ei ole arvioitu. 3. 3. Raaka-aineet on 3. 1 esitetyt ryhmitelty päästöarviot Taulukossa kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevan ohjeen mukaisesti. Taulukkoon lisättiin kuitenkin luokka "muu kuin energian loppukulutus (FNEC)", koska IPCC:n energiaan liittyvienhiilidioksidipäästöjen yksityiskohtaisten laskentaohjeiden ja raportointiohjeiden välillä on epäjohdonmukaisuuksia. Jäsenvaltioiden kansallisissa raporteissa ei yleensä selkeästi kerrota miten päästöt raaka-aineista on laskettu. Yhtenäisyyden vuoksi raaka-aineista aiheutuvien päästöjen laskennnassa on käytetty Eurostatin tietoja kustakin jäsenvaltiosta. Nämä on ilmoitettu erikseen kohdassa "muu kuin energiaan liittyvä loppukulutus (FNEC)". IPCC:n On huomattava, että tämä käsittelytapa antaa tulokseksi alhaisemmat hiilidioksidipäästöt kuin IPCC:n ohjeiden noudattaminen. Ohjeissa raaka-aineiden käytöstä aiheutuneet hiilipäästöt lasketaan mukaan energialähteiden hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärään, kun taas tässä ne on erotettu kokonaispäästöistä. Kohdassa "muu kuin energian loppukulutus" ilmoitetut päästöt on katsottava raaka-aineista ja muusta energiaan liittymättömästä käytöstä aiheutuneiksi. Tähän luokkaan kuuluu myös hiili, joka on sitoutunut itse tuotteisiin eikä ole joutunut ilmakehään. Näin ollen taulukossa 3. 1 esitetyt hiilidioksidipäästöt on aliarvioitu verrattuna IPCC:n menetelmiin, mutta päästöjen kokonaismäärän ja kohdan "muu kuin energian loppukulutus" laskeminen yhteen aiheuttaisi yliarvioinnin. 3. 4. Ulkomaanliikenteen päästöt hallitustenvälisen Yhdeksännen päätöksen mukaisesti neuvottelukomitean ulkomaanliikenteen päästöjä ei ole otettu mukaan yhteenvetotaulukon 3. 1 kokonaispäästöihin. Ulkomaan meriliikenteen hiilidioksidipäästöjen kokonaismäärä EY:ssä vuonna 1990 oli 113 600 Gg ja lentoliikenteen 59 100 Gg. Koska vain harvat jäsenvaltiot esittivät arvionsa ulkomaanliikenteen päästöistä, perustuvat ulkomaan meriliikenteen päästöarviot Eurostatin lukuihin. Ulkomaan lentoliikenteen päästöt on arvioitu vertaamalla Eurostatin muuhun kuin maantieliikenteeseen liittyviä lukuja CORINAIRin tietoihin ja/tai valtioiden raportteihin. Liitteessä 1 on esitetty kunkin jäsenvaltion päästöarviot. (INC) 3. 5. Epävarmuustekijät Päästöarvioiden määrällisiä epävarmuustekijöitä ei ole määritelty, sillä arviot olisivat hyvin epäluotettavia. Päästöarvioiden epävarmuustekijöiden tilastollinen arviointi ei alla mainituista syistä tässä vaiheessa antaisi luotettavia tuloksia. Arviot polttoaineiden poltosta aiheutuvista hiilidioksidipäästöistä (energiataseen perusteella) ovat melko luotettavia ja niiden epävarmuus on pienintä ( + /- 3 prosentin rajoissa). 20 M uiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin päästöarviot ovat huomattavasti epävarmempia, koska kaikkia päästölähteitä ei tunneta eikä sopivia päästö kertoimia ole olemassa. Koska on todennäköistä, että on olemassa vielä tuntemattomia näiden kaasujen lähteitä, ovat niiden päästöarviot todennäköisesti aliarvioituja. Päästöarvioiden epävarmuus kasvaa seuraavassa järjestyksessä useita kokoluokkia (useita satoja prosentteja): CO < NOx < CH4 < NMVOC < N20. 21 4. OHJELMAT, POLITIIKKA JA TOIMENPITEET 4. 1. Johdanto ja toimenpiteitä, luvussa selostetaan ohjelmia joilla Euroopan yhteisö pyrkii Tässä vähentämään kasvihuonekaasujen päästöjä. Jaksot 4. 2 - 4. 5 kuvaavat ohjelmia, joiden tarkoituksena on nimenomaan ja ensisijassa kasvihuonekaasupäästöjen rajoittaminen. Jaksossa 4. 6 kuvataan sellaisia toimialakohtaisia ohjelmia, joihin kuuluu tiettyjä ympäristötoimenpiteitä, taijoilla on vaikutusta kasvihuonekaasupäästöihin. Tällaisia ohjelmia ovat EY:n maatalous-, metsätalous-, liikenne ja jätehuoltopolitiikka. Mahdollisuuksien mukaan esitetään arvioita ohjelmien vaikutuksesta kasvihuonekaasupäästöihin. Jakso 4. 7 on yhteenveto luvussa kuvatuista ohjelmista ja toimenpiteistä, ja siinä tehdään ero neuvoston hyväksymien, komission ehdottamien ja komission valmisteltavana olevien ohjelmien ja toimenpiteiden välillä. 4. 2. Yhteisön strategia hiilidioksidipäästöjen vähentämiseksi ja energiatehokkuuden parantamiseksi esitteli kokonaisstrategiansa hiilidioksidipäästöjen Komissio ja energiatehokkuuden parantamiseksi tavoitteena on vakiinnuttaa tasolle vuoteen 2000 mennessä Euroopan yhteisön hiilidioksidipäästöt vuoden 1990 (SEC(91)1744 lopullinen). Strategian tavoitteena on saada hyödynnettyä kaikkien talouden alojen ilmaiset tai vähän kustannuksia aiheuttavat mahdollisuudet rajoittaa hiilidioksidipäästöjä toimitusvarmuutta, ja edistää kilpailukykyä ja työllisyyttä. ilman saasteiden vähentämistä sekä parantaa energian lokakuussa 1991. Sen vähentämiseksi Kesäkuussa 1992 ehdotettiin neuvostolle toisiaan vahvistavista toimenpiteistä ja ohjelmista koostuvaa pakettia (KOM(92)246 lopullinen), jonka neljä kulmakiveä ovat: - Energiatekniikkaan liittyvät EY:n ohjelmat ja eurooppalaiset verkostot. järkeistäminen Olemassaolevia yhteisön ohjelmia THERMIE ja SAVE on tehostettu. Vuoden 1990 jälkeen on käynnistetty uusi ALTENER-ohjelma sekä toimintaohjelma, jonka tarkoituksena on ja kaupungeissa. THERMIE on energiankäytön energiatekniikan levittämiseen tähtäävä ohjelma. SAVE ja ALTENER tarjoavat taloudellista tukea energiatehokkuuteen ja uusiutuvien energiavarojen käyttöön liittyville toimille, ja "Energianhallinta ohjelmiin alueellisella tasolla ja kaupungeissa" sekä eurooppalaisten verkostojen kehittäminen edistävät myös osaltaan hiilidioksidipäästöjen rajoittaniistavoitteen saavuttamista (jakso 4. 3). sisältyy myös sääntelytoimien valmistelua EY:n alueellisella tasolla. tasolla - Verotukselliset ohjauskeinot. jätti jäsenvaltioissa Kesäkuussa 1992 komissio toteutettavasta, yhdenmukaistetusta hiilidioksidipäästöjä ja energian käyttöä koskevasta verosta, mutta neuvosto ei ole vielä antanut direktiiviä (jakso 4. 4). luonnoksen neuvoston direktiiviksi - Täydentävät kansalliset ohjelmat. Yhteisön strategia edellyttää jäsenvaltioiden tasolla toimeenpantavia, kasvihuonekaasupäästöjä rajoittavia ohjelmia, jotka täydentävät yhteisön tason toimenpiteitä. Jäsenvaltioiden kansallisia ohjelmia kuvataan luvussa 5. - EY:n päätös seurantajärjestelmästä. hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen 22 jonka avulla seurantajärjestelmä, strategiaan kuuluu vakiinnuttamistavoite seurataan voidaanko Yhteisön hiilidioksidipäästöjen puitteissa jäsenvaltioiden on toimitettava kansalliset ohjelmansa komissiolle arvioitavaksi. Kesäkuussa 1993 annettiin päätös seurantajärjestelmän perustamisesta (jakso 4. 5), ja jäsenvaltiot ovat toimittaneet YK:n ilmastosopimuksen mukaiset kansalliset ohjelmansa ja/tai tiedonantonsa komissiolle. Ensimmäinen arviointi suoritettiin komission vuonna 1993 saamien kansallisten ohjelmien perusteella. Toinen arviointi päivitettyjen kansallisten ohjelmien ja/tai tiedonantojen perusteella tehdään syksyllä 1995. saavuttaa. Seurantajärjestelmän neljän kulmakiven Näiden hiilidioksidipäästöjen vähentämisohjelmaa. Strategian laatiminen käynnistää prosessin, jossa jatkuvasti arvioidaan sovellettavia toimenpiteitä ja muokataan uutta politiikkaa ja toimenpiteitä, joiden avulla saavutetaan yhteisön sopivat hiilidioksiditavoitteet. rakentamaan lähdetään varaan 4. 3. Yhteisön ohjelmat ja aloitteet Tässä jaksossa kuvataan yhteisön ohjelmia, joiden tarkoituksena on tukea energiateknologian kehittämistä (THERMIE), parantaa energiatehokkuutta (SAVE) ja edistää uusiutuvien energialähteiden käyttöä (ALTENER) sekä uutta aloitetta energianhallinnasta alueellisella tasolla ja kaupungeissa. Lisäksi kuvataan lyhyesti uutta eurooppalaisia verkostoja koskevaa aloitetta ja vapaaehtoisuuteen perustuvia suunnitelmia. THERMIE (energiateknologian tukiohjelma) Ympäristövaikutusten torjunta energiatehokkuuden parantamisen kautta ja uusiutuvien energiamuotojen tai fossiilisten polttoaineiden entistä puhtaampien käyttötapojen käyttöönotto riippuu viime kädessä entistä paremman energiateknologian toteuttamisesta. THERMIE- ohjelma (neuvoston asetus (ETY) N:o 2008/90) koski entistä puhtaamman ja tehokkaamman energiatekniikan esittelemistä ja levittämistä, jotta uudet menetelmät pääsisivät paremmin tavoitteita, kuten energiahuollon markkinoille. THERMIE koski myös muita yhteisön varmuutta, työllisyyden taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, kilpailukyvyn ja parantamista, yhteismarkkinoita ja yhteistyötä Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja IVY:n (Itsenäisten valtioiden yhteisön) kanssa. Alkuperäinen THERMIE-ohjelma päättyi vuonna 1994, mutta vuosina 1990 - 1994 tuettuja hankkeita seurataan ja edistetään vieläkin. Ohjelman kokonaisbudjetti oli 700 mecua eli 140 mecua vuodessa (0,2 prosenttia EY:n budjetista). Suurin osa THERMIE-ohjelman budjettivaroista (85 prosenttia) kohdistettiin uusiin, innovatiivisiin tekniikoihin ja hankkeisiin, jotka ovat jo läpäisseet T & K -vaiheen, mutta joita ei vielä ole toteutettu laajassa mitassa teknisten ja taloudellisten riskien takia. Loput varoista (noin 15 prosenttia) käytettiin erilaisiin edistämistoimiin, kuten markkinatutkimuksiin, seurantaan, dokumentointiin, tietokantoihin, työpajoihin, kokouksiin ja koulutukseen. Laajan toimenpidevalikoiman panemiseksi täytäntöön loi vuonna 1991 energiateknologiaa edistävien organisaatioiden verkoston komissio (Organisations for the Promotion of Energy Technologies, OPET), johon kuuluu 49 julkista 2 r 1 mecu on miljoona e c u a. 23 ja yksityistä organisaatiota eri energiatekniikan levittämisessä. jäsenvaltioista. Nämä organisaatiot avustavat uuden Vuosina 1990 - 1994 tuettiin 726 THERMIE-hanketta. Vuosina 1990 - 1993 tuettujen THERMIE-hankkeiden kustannus-hyötyanalyysin mukaan hankkeet saisivat aikaan 42 miljoonan tonnin (oletettuine kerrannaisvaikutuksineen 625 miljoonan tonnin) vähennyksen hiilidioksidipäästöissä yhteisön alueella, sekä auttaisivat vähentämään myös muiden saasteiden kuten happosadekaasujen, haihtuvien orgaanisten yhdisteiden ja hiilimonoksidin päästöjä. Komission energiapääosaston arvion mukaan jokainen ohjelmaan sijoitettu ecu tuottaa keskimäärin 1 617 kilon vähennyksen hiilidioksidipäästöihin verrattuna "normaaliin", seuraavat fossiilisten epävarmuustekijät: käyttöön. Tähän polttoaineiden kuitenkin liittyvät arvioon tuettuja hankkeita ei ehkä ole toteutettu suunnitelmien mukaan - - arviossa on otettu huomioon kerrannaisvaikutus eli THERMIEn kautta tuetuissa hankkeissa sovelletun tekniikan kertautuminen muissa hankkeissa. Kerrannaisvaikutuksen arvioidaan olevan 15-kertainen verrattuna tuettujen hankkeiden suoriin vaikutuksiin. Tammikuun 1 päivästä 1995 lähtien ohjelmaa on jatkettu muuta kuin ydinenergiaa koskevana JOULE-THERMIE-ohjelmana osana Euroopan yhteisön neljättä tutkimuksen ja teknologisen kehityksen puiteohjelmaa, joka sisältää myös havainnollistamishankkeet. Tämä ohjelma ja THERM IE-ohjelman JOULE-ohjelman yhdistää havainnollistamis- ja edistämistoimet. kehitystoiminnan tutkimus- ja Nykyisiin energiahaasteisiin vastattaessa tällä ohjelmalla on EY:n strategiassa avainasema. Aikaisemman menestyksen pohjalle rakentuva JO ULE-TH ERM IE-ohjelma auttaa vähentämään energian tuotantoon ja kulutukseen liittyviä haitallisia ympäristövaikutuksia, varmistamaan kestävän ja luotettavan energiansaannin kohtuullisin kustannuksin ja vahvistamaan Euroopan teollisuuden teknologista perustaa. SAVE (Erityistoimintaohjelma energiatehokkuuden parantamiseksi) SAVE-ohjelma annettiin lokakuussa 1991 (neuvoston direktiivi 91/565/ETY). Sen voimassaolo päättyy vuoden 1995 lopussa. Ohjelman tavoitteena on sitovista energiatehokkuusnormeista säädettävien rakentamisen, koehankkeiden sekä koulutuksen ja tiedon levittämisen avulla vähentää hiilidioksidipäästöjä. SAVE luo yhteisöä koskevat puitteet ja antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden ottaa käyttöön toimenpiteitä. Ohjelman budjetti ajanjaksolle energiatehokkuutta parantavia kansallisia 1. 1. 1991 - 31. 12. 1995 on 35 miljoonaa ecua. laatumerkintöjen standardisoinnin, infrastruktuurien lakien, SAVE-ohjelmassa on kolme osaa: 1. Energiatehokkuuteen liittyvää lainsäädäntöä koskeva ohjelma, jonka tarkoituksena on poistaa energiatehokkuuden parantamiseen tarkoitetuilta investoinneilta institutionaalisia ja hallinnollisia esteitä, ja luoda standardeja energialaitteita varten. Tähän liittyen on annettu seuraavia aiheita koskevat direktiivit: - neuvoston direktiivi uusien nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttävien kuumavesikattiloiden hyötysuhdevaatimuksista (92/42/ETY) 24 - neuvoston direktiivi kodinkoneiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin (92/75/ETY), ja sen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt kotitalouksien sähkökäyttöisten jääkaappien, pakastimien ja näiden yhdistelmien energiankulutuksen osoittamisen osalta (94/2/ETY) - neuvoston direktiivi energialuokittelusta, säädetään veloittamisesta todellisen kulutuksen mukaan, kolmansien osapuolien rahoittamista lämmityskattiloiden investoinneista, tarkastuksesta ja energianhallinnasta (93/76/ETY). lämpöeristyksestä, rakennusten rakennusten uusien jossa 2. Taloudellinen tuki jäsenvaltioille energiatehokkuutta parantavan perusrakenteen luomiseen. seuraavilla alueilla: koulutus, yhtenäinen Ohjelmaan kuuluu hankkeita esimerkiksi resurssisuunnittelu, kolmansien osapuolien rahoitus, sähkön ja lämmön yhteistuotanto, seuranta ja rakennusteollisuuden energiatehokkuus sekä yhteisölainsäädännön käyttöönotto jäsenvaltioissa. Taloudellisen tukiohjelman budjetti vuosille 1991 - 1995 on 35 miljoonaa ecua. Tuen enimmäismäärä on 50 prosenttia hankkeen kokonaiskustannuksista. Tukea on annettu 204 hankkeelle yhteensä 21 miljoonan ecun arvosta. ja kohdentaminen, liikenteen 3. Tiedonvälitysverkosto. Verkosto muodostuu energiatehokkuuteen liittyviä toimenpiteitä koskevasta tietokannasta sekä edistämistoimista, kuten kokouksista, symposiumeista ja työpajoista. Energiatehokkuuteen liittyvää lainsäädäntöä koskevan ohjelman yhteydessä on valmisteilla seuraavia direktiivejä: - Direktiivit laitteiden energiatehokkuusnormeista Neuvoston päätöksellä (EYVL N:o L 157) on perustettu PACE, sähkönkäytön tehokkuuden toimintaohjelma. Sen piirissä valmistellaan direktiivejä parantamista koskeva yhteisön ja kaupalliselle tehokkuusnormeista valaistukselle. sähkömoottoreille, toimistolaitteille jääkaapeille, - Direktiivi yhtenäisestä resurssisuunnittelusta Yhtenäistä resurssisuunnittelua sähkö- ja kaasualoille tuetaan energian sisämarkkinoiden ja kysynnän etenemisen puitteissa. Laitosten olisi sen halllintavaihtoehtoja (kuluttajatasolla energiatehokkuutta ja uusiutuvien energiamuotojen käyttöä) samoista lähtökohdasta. Tämä edellyttää, että laitosten olisi voitava saada voittoa esimerkiksi paitsi sähkön tai kaasun myynnistä, myös tuottamistaan energiapalveluista, energiatehokkuutta parantavista investoinneista loppukäytiesektoreille. tutkittava tarjonnan tähden - Direktiivit pesukoneiden, astianpesukoneiden ja hehkulamppujen energiamerkinnöistä. Käytettävissä ei ole arvioita SAVE-ohjelman vaikutuksista hiilidioksidin kasvihuonekaasujen päästöjen vähenemiseen. tai muiden tärkeisiin yhteismarkkinoita Ensimmäinen SAVE-ohjelma päättyy vuoden 1995 lopussa, mutta energiatehokkuus pysyy avainalueena ympäristökysymysten ja toimitusvarmuuden takia sekä siksi, että sen edistäminen liittyy ja kilpailukykyä sekä yhteenkuuluvuutta koskeviin tavoitteisiin. Uutta SAVE-ohjelmaa, SAVE-II:ta (KOM(95) 225), koskevassa ehdotuksessaan komissio ehdottaa sähkön loppukäyttöä koskevan PACE-ohjelman ja alueellista ja kaupunkien toisiaan energianhallintaa koskevan aloitteen yhdistämistä. Kaikilla näillä toimilla on 25 täydentävät tavoitteet, ja SAVE-II-ohjelma tarjoaa näille toisiinsa liittyville toiminnoille yhdenmukaiset puitteet. Uuden ohjelman avulla ehdotetaan rahoitettavaksi seuraaviin yhdeksään luokkaan kuuluvia toimintoja: - tutkimukset ja toimenpiteet, jotka edistävät energiatehokkuutta koskevien yhteisön lakien ja suorituskykynormien täytäntöönpanoa ja täydentämistä; - alakohtaiset investointeja energiatehokkuuteen ja/tai parantaa energian käyttäjien kulutustottumuksia, ja jotka on ensisijassa tarkoitettu yhteisönlaajuisten verkostojen toteutettaviksi; kokeiluhankkeet, tarkoituksena joiden lisätä on - kohdennetut alakohtaiset kokeiluhankkeet, joiden tarkoituksena on lisätä investointeja energiatehokkuuteen ja/tai parantaa käyttäjien kulutustottumuksia, ja jotka on ensisijassa tarkoitettu julkisten ja yksityisten yritysten toteutettaviksi; - komission tai kolmansien osapuolten ehdottamat toimenpiteet, joiden tarkoituksena on edistää tietojen ja kokemusten vaihtoa ennen muuta sellaisten tietoverkostojen kautta, joiden tarkoituksena on parantaa yhteisön sekä kansainvälisten, kansallisten, alueellisten ja paikallisten toimien koordinointia sopivien tiedonvaihtokanavien kautta; - toimenpiteet, joiden avulla voidaan alakohtaisesti tarkasti seurata energiatehokkuuden kehittymistä yhteisössä ja yksittäisissä jäsenvaltioissa SAVE-ohjelma mukaan lukien; - jotka toimet tukemalla energiatehokkuutta parantavan perusrakenteen luomista alueilla, joilla energiatehokkuuteen ei vielä kiinnitetä riittävästi huomiota; ja alueiden yhteenkuuluvuutta jäsenvaltioiden lisäävät - energianhallintaa alueellisella tasolla ja kaupungeissa tukevat erityistoimet; - energiatehokkuuteen liittyviä aloitteita tukevat tutkimukset ja muut toimet, joiden tarkoituksena on vakiinnuttaa energiatehokkuus yhdeksi EY:n strategisten ohjelmien kriteeriksi; - suoritettujen toimien arviointi ja seuranta. SAVE-II:n on tarkoitus käynistyä 1 päivänä tammikuuta 1996 ja päättyä 31 päivänä joulukuuta 2000. Ehdotettu budjetti on 150 miljoonaa ecua. ALTENER (Uusiutuvien energialähteiden käytön edistämisohjelma) Neuvosto antoi ALTENER-ohjelman syyskuussa 1993 (neuvoston päätös 93/500/ETY). Sen yleisenä tavoiteena on luoda puitteet toiminnalle, jonka avulla voidaan lisätä uusiutuvien energialähteiden (pienten vesivoimalaitosten, tuulivoiman, aurinkoenergian, biomassan, biopolttoaineiden ja biokaasun sekä geotermisen energian) markkinaosuutta. Ohjelma on käynnissä vuodesta 1993 vuoteen 1997 ja sen budjetti on 40 miljoonaa ecua. Tähän mennessä on tuettu 114:ää kokeiluhanketta 11 miljoonalla eculla. ALTENER-ohjelmassa jäsenvaltioissa ovat seuraavat: asetetut tavoitteet uusiutuvien energialähteiden kehittämiselle - uusiutuvien energialähteiden markkinaosuuden kasvattaminen vuoden 1991 4 prosentista 8 prosenttiin vuoteen 2005 mennessä - uusiutuvalla energialla tuotettavan sähkön määrän kolminkertaistaminen - biopolttoaineiden markkinaosuuden nostaminen 5 prosenttiin moottoriajoneuvojen kulutuksesta. 26 SAVE-ohjelman tapaan ALTENER koostuu useista osista: - Valmisteltavana olevat lainsäädäntö- ja standardisoimistoimenpiteet. Standardisoinnin tavoitteena on varmistaa uusiutuvaan energiaan liittyvien laitteiden vapaa pääsy kaikille markkinoille. Tuuligeneraattoreiden turvallisuusstandardien yhdenmukaistaminen ja teknisten määrittelyiden laatiminen moottoripolttoaineena käytettävälle biodieseliUe ovat valmisteilla. - Taloudellinen tukiohjelma, jonka tarkoituksena on kehittää teknisiä standardeja ja määrittelyjä, koulutus- ja tiedotustoimintaa, alakohtaisia kokeiluhankkeita, biopolttoaineita, yhtenäistä resurssisuunnittelua ja kysynnän hallintaa, kolmansien osapuolten rahoitusta, takuita taloudellisten riskien varalta, paikallisia kehityssuunnitelmia ja kannattavuusselvityksiä. Vuosina 1993 ja 1994 on tuettu yhteensä 114:ää hanketta. - Tiedonvälitysverkosto. Tiedotus- ja edistämistoimenpiteitä ovat kansallisten, yhteisön ja kansainvälisten toimintojen koordinointi sekä kokoukset, symposiumit, työpajat ja tietokantojen ylläpito. Käytettävissä ei ole arvioita ALTENER-ohjelman vaikutuksista hiilidioksidin tai muiden kasvihuonekaasujen päästöjen vähenemiseen. Energianhallinta alueellisella tasolla ja kaupungeissa Tämä vuonna 1990 tehty aloite edistää energiasuunnitelmien määrittelyyn ja toteutukseen liittyviä tutkimuksia. Lisäksi tavoitteena on levittää ja siirtää alan asiantuntemusta koko unionin alueelle. Aloitteen puitteissa toteutettujen paikallisten ja alueellisten hankkeiden perustavoitteena on suojella ympäristöä kehittämällä energianhallintaa, parantamalla energiatehokkuutta ja tarjoamalla vaihtoehtoisia tapoja energian tuottamiseen. Aloitteen kokonaisbudjetti on 20 miljoonaa ecua, ja se yhdistetään SAVE-II-ohjelmaan. joilla Valmisteluvaiheessa: Eurooppalaiset verkostot Siirtymällä puhtaaseen, vähän hiiltä sisältävään polttoaineeseen voidaan saavuttaa energia- ja ympäristöetuja erityisesti alueilla, johtuen ei ole aikaisemmin voitu käyttää polttoaineena esimerkiksi maakaasua. Eurooppalaiset verkostot tuovat entistä puhtaampia polttoaineita myös syrjäseutujen ulottuville ja parantavat Euroopan kaasunjakelujärjestelmän joustavuutta. Mitä tehokkaammin ja joustavammin näitä verkostoja voidaan käyttää, sen luottavaisemmin voidaan suhtautua toimitusvarmuuteen siinä tapauksessa, että joudutaan nopeasti siirtymään maakaasun käyttöön. Sama pätee eurooppalaisiin sähkönsiirtoverkostoihin, jotka tukevat vähän tai ei lainkaan hiiltä sisältävistä raaka-aineista tuotetun sähkön käyttöä kaikkialla yhteisön alueella. infrastruktuurin rajoituksista toimijoiden aktiivista osallistumista ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen ja yhteiskunnallisten Vapaaehtoisuuteen perustuvat ohjelmat rajoittaminen vaatii kaikkien Hiilidioksidin taloudellisten ja yhteistyötä. Vapaaehtoisilla toimilla ja itsesäätelyllä voi olla suuri merkitys tulevaisuudessa. Komissio standardisoimisjärjestö) (kansainvälinen antoi hiljan CEN/CENELECille toimeksiannon laatia eurooppalaiset standardit aurinkolämpöjärjestelmille ja niiden osille. Standardeja tuuliturbiineille. Kustannustehokkaiden minimistandardien levittäminen on hyödyllistä sekä energiatalouden että ympäristön kannalta. Komission osastot ovat myös tehneet yhteistyötä Euroopan sähköntuottajien kanssa löytääkseen kustannustehokkaita tapoja rajoittaa hiilidioksidipäästöjä fotojännitekomponenteille valmistellaan myös sähköalan ja 27 tarjontaan ja kysyntään sähkön liittyvien vaihtoehtojen avulla. Lisäksi on käynnissä neuvotteluja tietokoneiden ja toimistolaitteiden vapaaehtoista energiamerkintää koskevasta ohjelmasta. Tämä vapaaehtoinen ohjelma, johon mahdollisesti saadaan mukaan valmistajia myös Yhdysvalloistaja Japanista, tarjoaisi melkeinpä maailmanlaajuisen merkintäjärjestelmän. 4. 4. Ehdotus energia/hiiliveroksi Kesäkuussa 1992 komissio teki ehdotuksen direktiiviksi (KOM(92)226 lopullinen) kaikkia paitsi uusiutuvia energiatuotteita koskevan veron käyttöönottamiseksi siten, että 50 prosenttia verosta perustuisi polttoaineen energiasisältöön ja 50 prosenttia hiilipitoisuuteen. Tavoitteena oli parantaa energiatehokkuutta ja suosia polttoaineiden vaihtamista sellaisiin, jotka aiheuttavat vähän tai ei lainkaan hiilidioksidipäästöjä. Tarkoituksena oli ottaa vero käyttöön asteittain siten, että ensimmäisenä vuonna se olisi ollut 0,21 ecu/GJ ja 2,81 ecu/t C02(3 Yhdysvaltain dollaria öljy tynnyriltä). Seuraavina seitsemänä vuotena veroa olisi nostettu kolmanneksella ensimmäisen vuoden verosta. Viimeisenä vuonna vero olisi siten ollut 0,7 ecu/GJ ja 9,4 ecu/t C02, eli 10 Yhdysvaltain dollaria tynnyriltä. Sähkön osalta voimaloiden polttoaineita verotettaisiin niiden hiilipitoisuuden mukaan. Energiaosuus määriteltäisiin ecuina tuotettua megawattituntia kohti. Raaka-aineina käytettyjä energialähteitä ei verotettaisi. Porrastettuja alennuksia ja vapautuksia tietyin ehdoin oli tarkoitus soveltaa energiavaltaisiin yrityksiin. Alennukset olisivat määräytyneet sen mukaan, kuinka suuri energiakustannusten osuus on energialla tuotettujen tuotteiden kokonaisjalostusarvosta. Täydellinen vapautus myönnettäisiin sellaisille yrityksille, jotka käyttävät energiavaltaisia tuotantoprosesseja ja ovat hyvin riippuvaisia EY:n ulkopuolisesta kaupasta. Ehdotetun veron on laskettu vähentävän hiilidioksidipäästöjä 3,8 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen 2000 mennessä. Ehdotuksen nykytilanne Verotuksellisten toimenpiteiden käyttöönottamiseksi tarvitaan neuvoston yksimielinen päätös. Essenin kokouksessaan 9 päivänä joulukuuta 1994 neuvosto kirjasi muistiin komission aikeen esittää ohjeet yhteisiksi muuttujiksi niille jäsenvaltioille, jotka ovat halukkaita ottamaan käyttöön hiilidioksidi/energiaveron. Näiden johtopäätösten jatkona komissio päätti 10 päivänä toukokuuta 1995 muuttaa alkuperäistä ehdotustaan poistaakseen esteet, jotka ovat tulleet esille neuvoston aikaisemmissa keskusteluissa (KOM (95) 172). Tärkein ehdotettu muutos on se, että yhdenmukaistetun veron täytäntöönpanoa edeltäisi siirtymäkausi, jonka aikana jäsenvaltiot voisivat yhdenmukaisella tavalla vapaasti määritellä rakenteessa veroasteet huomioidaan parantamalla energiatehokkuutta lainkaan hiiltä sisältäviä polttoaineita. sillä edellytyksellä, että tavoitteet yhteisön ja siirtymällä käyttämään vähän sovellettavan veroasteen hiilidioksidipäästöjä tai ei tuotteittain täysin rajoittaa 28 Lisäksi alkuperäisen ehdotuksen vähimmäisveroastetta (3 Yhdysvaltain dollaria/tynnyri) nostetaan (10 dollariin), ja tästä tulee tavoiteaste, johon jäsenvaltiot pyrkivät keskipitkällä aikavälillä. Komission mielestä on yksinkertaisuuden vuoksi ja hallinnollisten kulujen vähentämiseksi myös suotavaa viitata mahdollisimman laajasti olemassaolevien valmisteverodirektiivien säännöksiin. Näin tehdään tarpeettomiksi tietyt turvalausekkeet (ehdot ja veron väliaikainen lykkääminen), jotka poistetaan. Yhteisön yritysten kilpailukyvyn turvaamiseksi jäsenvaltioita kehotetaan käyttämään verosta saatavia tuloja alentaakseen syrjiviä, erityisesti työvoimaan kohdistuvia, maksuja. 4. 5. Seurantajärjestelmä Neuvoston 24 päivänä kesäkuuta 1993 luotiin seurantajärjestelmä jäsenvaltioiden sellaisia ihmisen toiminnasta aiheutuvia hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjä varten, jotka eivät kuulu Montrealin pöytäkirjan piiriin. tekemällä päätöksellä (93/389/EEC) Neuvoston päätöksen mukaan jäsenvaltioiden on laadittava, julkaistava ja toteutettava kansalliset ohjelmat ihmisen toiminnasta aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseksi. Ohjelmat on uudistettava säännöllisesti. Komissio arvioi ohjelmia vuosittain nähdäkseen riittääkö kehitys koko yhteisön alueella vakiinnuttamistavoitteen saavuttamiseen. Vuodet 1994 - 1995 kattava toinen arviointiraportti on parhaillaan valmisteltavana. Valmis raportti lähetetään neuvostolle ja Euroopan parlamentille. Neuvoston päätöksen mukaan kansallisten ohjelmien täytyy sisältää seuraavat tiedot: päästöt vertailuvuonna 1990; päästöjen määrät lähteittäin ja poistuma nieluittain; tietoja kansallisesta politiikasta ja toimenpiteistä, joilla pyritään rajoittamaan ja vähentämään hiilidioksidipäästöjä; ennusteetkansallisista päästöistä aikavälillä 1994 - 2000; toteutetut tai suunnitellut toimenpiteet asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön ja ohjelmien täytäntöön panemiseksi; sekä arvio mainittujen toimenpiteiden taloudellisista vaikutuksista. Päästöjen ja nieluittaisten poistumien määrittelymenetelmien on oltava yhteensopivia IPCC:n kehittämien menetelmien kanssa. Menetelmissä on huomioitava Y K: n ilmastosopimuksen aikaansaama muutos. Muiden kasvihuonekaasujen osalta jäsenvaltioiden tulee toimittaa komissiolle tiedot päästöistä sekä kuvaus toteutetuista ja suunnitelluista päästöjen rajoittamiseen tähtäävistä toimenpiteistä. Päätöksen mukaisesti on perustettu jäsenvaltioiden edustajista koostuva seurantakomitea, jonka puheenjohtajana toimii komission edustaja. Vuoden 1995 puoliväliin mennessä komitea on pitänyt viisi kokousta. Se on hyväksynyt kaksi asiakirjaa (vuosittaisten päästöselvitysten sisällöstä sisällön arviointimenetelmistä). ja muodosta edistymisen kansallisten ohjelmien sekä ja 29 4. 6. Toimialakohtaiset ohjelmat jaksossa käsitellään sellaisia alakohtaisia ohjelmia, joihin Tässä ympäristötoimenpiteitä Liikennepolitiikkaa kasvihuonekaasupäästöihin ei ole arvioitu. tai lukuun jotka ottamatta edistävät kasvihuonekaasupäästöjen ohjelmien määrällisiä liittyy määriteltyjä rajoittamista. vaikutuksia M aatalouspolitiikka EY:n maatalouspolitiikan virstanpylväs 90-luvulla oli yhteisen maatalouspolitiikan (CAP) uudistus vuonna toimenpiteillä on vaikutusta myös ja kasvihuonekaasupäästöihin, vaikkakin uudistus perustui ennen muuta sosiaalisiin näkökohtiin. Uudistuksen jälkeen on otettu käyttöön joukko maatalouden ympäristötoimenpiteitä osana niin kutsuttuja rinnakkaistoimenpiteitä. Joillakin uudistuksen taloudellisiin 1992. (ETY/778/80), Ennen maatalouspolitiikan uudistamista annettiin direktiivi vesistöjen suojelusta maataloudesta ja yhteisön peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta juomavesidirektiivi juomaveden nitraattipitoisuutta. Yhdessä nämä kaksi direktiiviä vaikuttavat nitraattilannoitteiden käyttöön ja voivat siten vähentää typpioksiduulipäästöjä. Juomavesidirektiivi toteutettiin kuitenkin jo ennen vuotta 1990, jo enimmäkseen näkyvissä. Ennen maatalouspolitiikan uudistusta perustettiin myös Euroopan maatalousrahasto EAGGF varoja muun muassa (neuvoston ympäristönsuojelutoimenpiteisiin. (ETY 676/91) alentaa saastumiselta tavoitteena joten sen vaikutukset ovat 2328/91), tarjoaa asetus joiden ETY joka oli Eräs suoraan yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen liittyvä seikka on maataloustuotteiden hintojen aleneminen. Hintojen aleneminen on tehnyt väkilannoitteiden käytön entistä kannattamattomammaksijajohtanutniiden kulutuksen alenemiseen noin kolmanneksella. Tämä alentaa typpioksiduulipäästöjen (ETY 1765/92) vähentää kokonaismäärää. Lisäksi pakollinen pellonvarausjärjestelmä ammoniumlannoitteiden aiheuttamien nitraatti- ja 3. viljelykierron tehokkuutta. Lisäksi mahdollisuus kasvattaa viljelystä poistetulla maalla muita kuin ravintokasveja auttaa vähentämään kasvihuonekaasupäästöjä, ja edistää fossiilisten polttoaineiden korvaamista biopolttoaineilla. Asetus ETY (2066/92) pyrkii vaikuttamaan naudanlihan tuotantoon rajoittamalla lisämaksujen maksamisen suurimpaan sallittuun karjamäärään. Suurin sallittu määrä on nyt 3 karjayksikköä rehuntuotantohehtaaria kohti, ja se laskee 2 karjayksikköön vuonna 1996. Tämä vähentää Viljely tehostuu jäljelle jäävällä 3 maa-alueella vain jos markkinahinnat nousevat kokonaistuotannon vähenemisen vuoksi. Tällaista hintavaikutusta tuskin on odotettavissa, sillä maatalousmarkkinat ovat yhä säädellyt ja reagoivat siten muutoksiin vain rajoitetusti. 30 märehtijöiden aiheuttamia metaanipäästöjä hehtaaria kohti. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa naudanlihan tiettyjä ympäristösääntöjä (ETY/3611/93). lisämaksujen maksamisen vain niille tuottajille, jotka noudattavat Yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen rinnakkaistoimenpiteenä muutettiin maatalousrahastoa koskevia säännöksiä maatalouden ympäristötoimenpiteiden (ETY 2078/92) ja metsittämisen edistämisen (ETY 2080/92) osalta. Maatalouden vyöhykekohtaisten ohjelmien avulla. Nämä ohjelmat edistävät ympäristötoimenpiteet toteutetaan jäsenvaltioiden toimeenpanemien laajapohjaisia ja ympäristöystävällisiä tuotantomenetelmiä - - viljelymaan muuttamista nurmeksi - karjatiheyden alentamista - hylätyn maatalousmaan ylläpitoa - viljelyn lopettamista 20 vuodeksi ekologisista syistä - oikeutta kulkea maatalousmailla - geneettisen monimuotoisuuden säilyttämistä - kokeiluhankkeita ja viljelijöiden koulutusta. Maatalousrahasto osallistuu maatalouden ympäristötoimenpiteiden rahoitukseen 75 prosentin osuudella alikehittyneillä alueilla ja 50 prosentin osuudella muilla alueilla. Vuosille 1993 - 1997 on budjetoitu 3 670 miljoonaa ecua. Komissio arvioi parhaillaan 214 vyöhykekohtaista ohjelmaa, joista tähän mennessä on hyväksytty 59. Metsäpolitiikka Monet EY:n asetukset edistävät metsitystä jäsenvaltioissa ja painottavat metsien asemaa ympäristön parantamisessa. EY:n asetus 1610/89 metsien kehittämisestä maaseudulla antaa mahdollisuuden myöntää yhteisön rahoitusta muun muassa seuraaville toimenpiteille: 1 taimitarhojen perustaminen - metsittäminen ja metsänparannus - - kulojen vahingoittamien metsien elvyttäminen - metsätalouden tiedotuskampanjat. Toimenpiteet rajoittuvat alikehittyneille alueille ja ne on toteutettava komission hyväksymien jäsenvaltioiden alueellisten kehittämisohjelmien puitteissa. Yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen liittyvä toimenpide on metsittämisen edistäminen (ETY 2080/92). Toimenpide lisäämällä hiilidioksidin luomalla metsiä maatalousmaille parantaa ympäristötasetta sitoutumista. ja Taloudellista apua annetaan sopimusten perusteella - maatalousmaan metsittämiseen - maatalouden tulonmenetysten korvaamiseen (20 vuotta) - metsitetyn maan hoitoon (5 vuotta) - metsänparannusinvestointeihin (palosuojaus). 31 Maatalousrahasto osallistuu maatalouden ympäristötoimenpiteiden rahoitukseen 75 prosentin osuudella alikehittyneillä alueilla ja 50 prosentin osuudella muilla alueilla. Vuosille 1993 - 1997 on budjetoitu 1 260 miljoonaa ecua. Epäsuorasti myös toimenpiteet, joiden tarkoituksena on suojella metsiä ilmakehän saasteilta, lisäävät puiden primaarista netto tuottavuutta ja siten kykyä sitoa hiilidioksidia (ETY 3528/86 ja 2157/92). Toimenpiteisiin kuuluu säännöllisiä metsien tilan selvityksiä ja koehankkeita, joiden avulla pyritään lisäämään tietoa ilmansaasteiden vaikutuksista metsiin. Lisäksi asetus ETY 2158/92 pyrkii suojelemaan metsiä kuloilta. Toimenpidekokonaisuuteen kuuluu suunnitelmien laatiminen jäsenvaltioissa metsien suojelemiseksi metsäpaloilta - - yhteisön metsäpaloja koskeva tietojärjestelmä - yhteisön tuki metsäpaloja ehkäisevälle toiminnalle. Liikennepolitiikka Liikenne on tärkeä kasvihuonekaasupäästöjen lähde yhteisössä. Sähköntuotannon jälkeen se on suurin hiilidioksidipäästöjen teollisuutta. Liikenteen osuus hiilidioksidin kokonaispäästöistä yhteisössä on noin neljännes. Vallitsevan kehityksen skenaarion mukaan liikenteen hiilidioksidipäästöt kasvavat huomattavasti vuosina 1990 - 2000. Tämän vuoksi ilmastonmuutoksen torjumiseen tähtäävissä strategioissa. lähde ennen kotitalouksia, palvelualaa ja liikenne on avainasemassa kaikissa liikenne kasvaa voimakkaasti. Maantieliikenteen kilometrisuoritteiden odotetaaan EY:n kasvavan vuoden 1990 tasosta vuoteen 2000 mennessä henkilöautojen osalta 17 prosenttia, ja kaksipyöräisten osalta 13 prosenttia. kevyiden ajoneuvojen osalta 26 prosenttia (vasta lentoliikenne Euroopassa Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön itsenäistyneet valtiot pois luettuina) kasvaa 5,2 prosenttia vuodessa vuoteen 2003 saakka. arvion mukaan Yhteisöllä on käytettävissään kahdentyyppisiä ohjauskeinoja, joilla voidaan vaikuttaa liikenteen kasvihuonekaasupäästöihin : - Sääntelykeinoja, joilla voidaan esimerkiksi asettaa päästönormeja tai muita teknisiä on edistynyt merkittävästi muiden normeja autoille, lentokoneille ja muille ajoneuvoille. Komission direktiivi 93/226/E Y määrittelee henkilöautojen hiilidioksidipäästöjen mittaustavan, mutta normeja ei ole asetettu. Komissio aikoo antaa aiheesta tiedonannon syksyllä 1995. Yhteisö kasvihuonekaasupäästöjen vähentämisessä. Aikaisemman lainsäädännön pohjalta on vuosina 1990 - 1994 tiukennettu ja haihtuvien yhteisön normeja maantiekulkuneuvojen orgaanisten yhdisteiden päästöjen osalta. Normit ovat jäsenvaltioita juridisesti sitovia. Alla mainitut päivämäärät osoittavat milloin normeja on viimeistään alettava soveltaa kaikkiin uusiin ajoneuvoihin yhteisössä. typen oksidien, hiilimonoksidin liikenteen * Raskaat ajoneuvot: 1 päivänä lokakuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/542 ETY alentaa hiilimonoksidin, hiilivetyjen ja typen oksidien päästörajoja kahdessa vaiheessa 1 päivänä lokakuuta 1993 ja 1 päivänä lokakuuta 1996 alkaen. * Kevyet ajoneuvot: 28 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/59 ETY alentaa hiilimonoksidin, hiilivetyjen ja typen oksidien päästörajoja vuodest° 1994 lähtien. 32 * Henkilöautot: 23 päivänä maaliskuuta 1994 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 94/12 EY alentaa hiilimonoksidin, hiilivetyjen ja typen oksidien päästörajoja vuodesta 1997 lähtien. * Direktiivi 92/6 ETY edellyttää, että kuorma-autoihin (85 km/h) ja linja-autoihin (100 km/h) asennetaan nopeudenrajoittimet osittain taannehtivasti. Tämän direktiivin arvioidaan alentavan näiden ajoneuvojen energiankulutusta ja siten hiilidioksidipäästöjä ainakin 5 prosenttia. * Katsastuksia koskevan yhteisön lainsäädännön puitteissa direktiivi 92/55/ETY asettaa vähimmäisvaatimukset ja kriteerit kaikkien ajoneuvojen päästö tarkastuksille. Koska tiedetään, että suuri osa päästöistä aiheutuu ajoneuvojen huonosta hoidosta, on tällä direktiivillä todennäköisesti huomattava vaikutus. - Verotukselliset toimenpiteet, joilla voidaan vaikuttaa liikenteen kysyntään, liikennemuotojen valintaan ja polttoaineiden ympäristöominaisuuksiin. Autojen päästöistä saadut kokemukset ovat osoittaneet verotuksellisten ohjauskeinojen mahdollisuudet ympäristötavoitteiden edistämisessä. Monet jäsenvaltiot ovat käyttäneet verokeinoja edistääkseen yhteisön uudet määräykset täyttävien autojen käyttöönottoa jo ennen kuin määräykset tulevat pakollisiksi. Neuvoston direktiivi 92/458/ETY pienten autojen päästöistä asettaa puitteet tällaisille verotuksellisille keinoille. Valmisteverojen määrääminen liikenteen polttoaineille nostaa kuljetusten hintaa ja voi siten vähentää polttoaineiden käyttöä ja rajoittaa osaltaan kasvihuonekaasupäästöjä. Neuvoston direktiivi 92/82 ETY asettaa seuraavat valmisteverojen vähimmäismäärät bensiini- ja dieselpolttoaineille ! 4 lyijyllinen bensiini, 337 ecua/1000 litraa lyijytön bensiini, 287 ecua/1000 litraa - - - polttoaineena käytetttävä kaasuöljy, 245 ecua/1000 litraa - polttoaineena käytettävä nestekaasu ja metaani, 100 ecua/1000 kiloa - polttoaineena käytettävä kerosiini, 245 ecua/1000 litraa. Toistaiseksi ja muiden tätä ohjauskeinoa ei ole käytetty nimenomaan hiilidioksidin myrkyllisten aineiden päästöjen alentamiseen, sillä yhteisön tasoiset vähimmäisvalmisteverot liittyvät ensi sijassa ja sisämarkkinoiden jäsenvaltioiden kansalliseen veropolitiikkaan asettamiin vaatimuksiin. Vuosia 1993 - 1994 koskevassa raportissaan mineraaliöljyjen vähimmäisvalmisteveron tarkistuksesta komissio kuitenkin mainitsi ympäristöpolitiikan ja hiilidioksidipäästöt teemoiksi, jotka tulisi ottaa huomioon veropolitiikkaa kehitettäessä. Komissio tutkii parhaillaan liikenteen ulkoisia kustannuksia ja pohtii, kuinka ne voitaisiin ottaa huomioon. Komission aikeena on julkaista aiheesta vihreä kirja lähitulevaisuudessa. tehnyt Tarkoituksenaan edistää uusiutuvan energian käyttöä ehdotuksen direktiiviksi maatalousperäisten moottoripolttoaineiden (biopolttoaineiden) valmisteveroista. Ehdotettu direktiivi mahdollistaa biopolttoaineiden alemman verotuksen verrattuna tavanomaisiin polttoaineisiin (bensiiniin ja dieselöljyyn). liikenteessä komissio on Poikkeukselliset (alemmat) verot ovat voimassa Luxemburgissa. 33 Jos ehdotus hiili/energiaverosta (katso jakso 4. 4) hyväksytään, on sillä vaikutusta liikenteen kasvihuonekaasupäästöihin. Vallitsevan kehityksen skenaarion mukaan hiilidioksidin kokonaispäästöt lisääntyvät 24,5 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2000 mennessä (Pääosasto XVII, (Energia): "Ehdotetun hiili/energiaveron vaikutukset", 23. 10. 1992). Muiden kasvihuonekaasupäästöjen osalta ennusteet ovat seuraavat: päästöt vuonna 2000 verrattuna vuoteen 1990 - 41,3 % + 237,6 % - 53,3 % - 37,1 % - 52,9 % CH4 N20 CO NOx NMVOC kansallisia toimenpiteitä ympäristönsuojelun Jätepolitiikka Neuvosto ja Euroopan parlamentti esittivät yhteisen kantansa pakkausjätteistä direktiivissä (94/62/ETY), jonka tarkoituksena on yhdenmukaistaa pakkausten ja pakkausjätteen hallintaa koskevia taso. ja varmistaa Toimenpiteiden tavoitteena on ennen muuta estää pakkausjätteen syntymistä ja lisäksi edistää ja muutoin keräämällä pakkausjätettä sen pakkausten uudelleenkäyttöä kierrättämällä loppusijoitustarpeen vähentämiseksi. Tämä johtaa hiilidioksidin ja metaanin päästöjen vähenemiseen. Toimenpide muun muassa velvoittaa jäsenvaltiot viiden vuoden kuluessa direktiivin täytäntöönpanosta saavuttamaan pakkausjätteen talteenotossa 50 prosentin tason. Kierrätysasteen on oltava 25 ja 45 prosentin välillä. Neuvosto asettaa uudet tavoitteet toiselle viisivuotiskaudelle. Lisäksi direktiivissä on säännöksiä merkintä- ja tunnistusjärjestelmistä, tietojärjestelmistä standardisoinnista, suurimmista sallituista raskasmetallipitoisuuksista, jäsenvaltioiden pakkausjätteen hallintajärjestelmien yhdenmukaistamista varten, pakkausten käyttäjille kohdistetusta tiedotuksesta sekä jäsenvaltioiden raportointivelvoitteista. korkea 5 Neuvosto sopi 8 ja 9 päivänä kesäkuuta 1994 pidetyssä kokouksessaan yhteisen kantansa neuvoston direktiiviksi jätteiden kaatopaikkasijoituksesta. Muutetussa direktiivissä on velvoite lupamenettelystä ja vaatimukset seuranta- ja valvontamenettelyille. Luvan on sisällöltään täytettävä "kaikentyyppisiä kaatopaikkoja koskevat yleiset vaatimukset", joihin kuuluu tarvittaviin toimenpiteisiin ryhtyminen kaatopaikkakaasujen kerääntymisen ja kulkeutumisen ja käytettävä ellei valvomiseksi. Kaatopaikkakaasut on otettava toimivaltainen viranomainen ympäristöarvioinnin johtaa kaatopaikkojen tehokkaampaan hoitoon ja sitä kautta metaanipäästöjen vähenemiseen. jälkeen muuta määrää. Tämä talteen, käsiteltävä 5 Irlannille ja Portugalille. Poikkeuksia on myönnetty Kreikalle, 34 4. 7. Komission valm isteluasiakirja EU : n ilmaston muu tosstrategiasta: vaihtoehtoja Selvitysten mukaan energian hintoja ja taloudellista kasvua koskevin nykyisin odotuksin yhteisö jää 5 -8 prosenttia jälkeen hiilidioksidipäästöjen vakiinnuttamissitoumuksestaan. Tämän vuoksi katsottiin tarvittavan yhteisön ja jäsenvaltioiden nykyisten toimenpiteiden tehokkaampaa täytäntöönpanoa. Neuvoston pyynnöstä komissio laati 1 päivänä maaliskuuta 1995 alustavan selvityksen niistä hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseen liittyvistä vaihtoehdoista, (CEC syytä punnita aikaväliä 2005 - 2010 joita neuvoston olisi 95/288/lopullinen). silmällä pitäen ryhdyttävä huomattaviin Jo alustava selvitys osoittaa, että merkittäviä teknisiä mahdollisuuksia hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseksi ja vähentämiseksi vuoden 2000 jälkeen on olemassa. Näiden mahdollisuuksien hyödyntämiseksi on toimenpiteisiin: energiatehokkuutta on parannettava ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä lisättävä, energian sisämarkkinat on saatava valmiiksi, uusia liikennemuotoja on otettava käyttöön, energiaveroja on korotettava, T & K -politiikkaan on panostettava ja yhteistyötä kolmansien maiden kanssa on tehostettava. Komissio korosti lisäksi, että monet näistä toimenpiteistä voidaan panna täytäntöön niin, että niistä on hyötyä myös muilla aloilla, esimerkiksi energia-, T & K-ja liikennepolitiikassa sekä kasvu-, kilpailukyky-ja työllisyyspolitiikassa, kuten komission valkoisessa kirjassa joulukuulta 1993 todetaan. valmistelee Komissio valmisteluasiakirjan ensimmäisen konferenssin päätökseen. parhaillaan käsittelyyn neuvostossa ja YK:n yksityiskohtaisempaa selvitystä, pohjautuu joka ilmastosopimuksen osapuolten 4. 8. Yhteenveto Seuraavissa taulukoissa on yhteenveto tässä luvussa kuvailluista ohjelmista ja toimenpiteistä. Taulukoissa erotellaan ohjelmat ja toimenpiteet, jotka ovat neuvoston hyväksymiä (lueteltu taulukossa 4. 1), komission ehdottamia (lueteltu taulukossa 4. 2) tai komission valmisteltavina (lueteltu taulukossa 4. 3). 35 Taulukko 4. 1. Neuvoston hyväksymät ohjelmat ja toimenpiteet Nimi THERMIE I Täytäntöönpano- aika 1990 - 1994 Budjetti Kuvaus 700 mecu Puhtaan energiateknologian rahoitus SAVE-ohjelma 1 9 9 1 - 1 9 95 35 mecu SAVE-lainsäädäntö 1 9 9 2 -. 1992 -. 1994 -. Energiatehokkuutta edistävien hankkeiden rahoitus Energiatehokkuusnormit uusille kuumavesivaraajille Energiamerkintä tärkeimmille kotitalouskoneille, puitedirektiivi Energiamerkintä jääkaapeille ja pakastimille 1990 - 1995 20 mecu Energiasuunnitelmien tukeminen alueellisella tasolla ja kaupungeissa 1993 - 1997 40 mecu Taloudellinen tuki uusiutuvien energiamuotojen käytölle Energianhallinta alueellisella tasolla ja kaupungeissa ALTENER- ohjelma Vapaaehtoinen sopimus CEN/CENELEC valmistelee standardit aurinkolämpöjärjestelmille, fotojännitelaitteille ja tuuliturbiineille Menettelyt C02-päästöjen vakiinnuttamistavoitteen saavuttamisen seuraamiseksi Maataloustuotteiden hintojen aleneminen vähentää lannoitteiden käyttöä ja siten N20- päästöjä Pakollinen pellonvarausjärjestelmä edistää biopolttoaineiden käyttöä Lisähinnan liittäminen suurimpaan sallittuun karjamäärään vähentää märehtijöiden CH4- päästöjä Seuranta järjestelmä 1993 - 2000 1992 1992 1992 - Matalouspolitiikan uudistus, hintojen aleneminen Maatalouspolitii kan uudistus, pellonvaraus järjestelmä Maatalouspolitii kan uudistus, naudanlihan tuotanto 36 Taulukko 4. 1. Neuvoston hyväksymät ohjelmat ja toimenpiteet (jatkuu). Nimi Maatalouden ympäristötoimen piteet Täytäntöönpano- aika 1993 - 1997 Budjetti Kuvaus 3670 mecu Taloudellinen tuki vyöhykekohtaisille ohjelmille, mukaan lukien ympäristötoimenpiteet Metsittäminen 1993 - 1997 1260 mecu Taloudellinen tuki metsittämiselle Metsien suojeleminen saasteilta Metsien suojeleminen metsäpaloilta Raskaiden ajoneuvojen päästörajat Kevyiden ajoneuvojen päästörajat Henkilöautojen päästörajat Liikennepoltto- aineita koskevat verotukselliset ohjauskeinot 1992 - 1996. 29,4 mecu Toimenpiteet metsien primaarisen nettotuottavuuden ja siten C02:n sitomiskyvyn parantamiseksi 1992-1996 1993 1993 -. 1997 -. 1992 70 mecu Toimenpiteet C02:n sitomiskyvyn parantamiseksi Rajat CO:n, hiilivetyjen ja NOx:n päästöille Rajat CO. n, hiilivetyjen ja NOx:n päästöille Rajat CO:n, hiilivetyjen ja NOx:n päästöille Vähimmäisvalmisteverot bensiinille ja dieselöljylle Kaatopaikka direktiivi 1994 Jätteiden kaatopaikkasijoitusta koskevat ympäristöstandardit vähentävät CH4-päästöjä 37 Taulukko 4. 2. Komission ehdottamat ohjelmat ja toimenpiteet. Täytäntöönpano aika 1994- 1998 Nimi THERMIE II Energia/hiilivero Pakkausjätedirektiivi Kuvaus Saasteettoman energiateknologian rahoitus Fossiilisille polttoaineille asetettava vero, joka perustuu puoleksi energiasisältöön ja puoleksi hiilipitoisuuteen Pakkausjätettä koskevien kansallisten toimenpiteiden yhdenmukaistaminen vaatimuksena 50 prosentin talteenottoaste ja 25 - 45 prosentin kierrätysaste Taulukko 4. 3. Komission valmisteltavana olevat ohjelmat ja toimenpiteet. Nimi Kuvaus SAVE-lainsäädäntö Energiatehokkuusnormien soveltaminen jääkaappeihin, sähkömoottoreihin, toimistolaitteisiin ja kaupalliseen valaistukseen Direktiivi yhtenäisestä resurssisuunnittelusta Direktiivit pesukoneiden, astianpesukoneiden ja hehkulamppujen merkinnöistä ALTENER-lainsäädäntö Tuuligeneraattoreiden turvallisuusnormien yhdenmukaistaminen ja biodieselin tekniset määrittelyt Eurooppalaiset verkostot Infrastruktuurin luominen kaasun ja sähkön siirtoa varten Vapaaehtoiset sopimukset Tietokoneiden ja toimistolaitteiden vapaaehtoinen energiatehokkuusmerkintä COj-päästörajat henkilöautoille Henkilöautojen uudet päästömääräykset sisältävät C02-päästöt Liikenteen verotukselliset ohjauskeinot Polttoaineiden vähimmäisvalmisteverojen korotukset, bensiini- ja dieselpolttoaineiden vähimmäisvalmisteverojen yhdenvertaistaminen, mineraaliöljyjen valmisteverojen asteittaisen korottamisen tavoiterajat 38 5. JÄSENVALTIOIDEN KANSALLISET RAPORTIT 5. 1. Johdanto yksi ohjelmat kulmakivi kansalliset Jäsenvaltioiden yhteisön ovat kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamisstrategiassa. Tässä luvussa esitetään lyhyt yhteenveto jäsenvaltioiden kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamista koskevista kansallisista raporteista. Kaikki jäsenvaltiot Belgiaa lukuunottamatta ovat jättäneet tiedonantonsa ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (FCCC) mukaisesti. Tämä luku on yhteenveto näiden kansallisten tiedonantojen tiedoista. Koska Belgia ei vielä ole vahvistanut YK:n ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen seurantajärjestelmään kuuluvaa Belgian kansallista ohjelmaa. lyhyesti EY:n hiilidioksidin ilmastosopimusta, Euroopan kuvataan tässä Kunkin jäsenvaltion kansallisen raportin yhteenvedossa annetaan yleiskuvaus raportin kasvihuonekaasupäästöjä koskevista arvioista. Arviot hiilidioksidipäästöistä vastaavat hiilidioksidin kokonaispäästöjä. Hiilidioksidin poistumaa nielujen kautta ei ole vähennetty näistä kokonaisluvuista. Tässä luvussa esitetyt arviot kasvihuonekaasupäästöistä eivät välttämättä vastaa 3 luvun "EY:n päästöt" liitteessä esitettyjä lukuja, jotka on vertailun helpottamiseksi yhdenmukaistettu IPC C :n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevan ohjeluonnoksen mukaan. Vuoden 1990 kasvihuonekaasupäästöjen arvioiden lisäksi esitetään ennusteet vuodelle 2000. Lisäksi kuvaillaan lyhyesti kunkin jäsenvaltion kansallisessa raportissa selostettuja ohjelmia ja toimenpiteitä. 5. 2. Jäsen valtioiden kansalliset raportit kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamisesta Alankomaat Alankomaat jätti kansallisen tiedonantonsa YK:n ilmastosopimuksen sihteeristölle 21 päivänä. Alankomaiden kansallisena tavoitteena on vakiinnuttaa hiilidioksidipäästöt syyskuuta 1994 vuosiin 1994 - 1995 mennessä ja vähentää niitä 3 - 5 prosenttia vuoteen 2000 mennessä vuosien 1989 - 1990 määriin verrattuna. Metaanipäästöjä aiotaan vähentää 10 prosenttia vuoteen 2000 mennessä vuoden 1990 määrään verrattuna, ja typpioksiduulipäästöt pyritään vakiinnuttamaan vuoden 1990 tasolle. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 1 on esitetty Alankomaiden hiilidioksidi-, metaani- ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000 IPCC:n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevan ohjeluonnoksen mukaisesti. Kansallinen erilaiseen selvitysmenetelmään. Näin ollen vuotta 2000 koskevaa hiilidioksidipäästöennustetta, joka on laskettu IPCC:n menetelmällä, ei voida verrata kansalliseen hiilidioksiditavoitteeseen. Kansallisen ennusteen (perustuu IPCC:n menetelmään) mukaan Alankomaat saavuttanee hiilidioksiditavoite perustuu 6 Alankomaiden kansallinen tiedonanto ilmastonmuutospolitiikasta. Laadittu ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen sopimuspuolten konferenssille. Alankomaat, elokuu 1994. 39 kansallisen hiilidioksidi- ja metaanitavoitteensa. Hiilidioksidipäästöjen odotetaan vähenevän vuoden 1990 määrästä noin 4 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Arvio perustuu lämpötilakorjattuihin vuoden 1990 hiilidioksidipäästölukuihin. Vuoden 1990 todellisiin hiilidioksidipäästöihin verrattuna päästöjen arvioidaan vakiintuvan vuoteen 2000 mennessä. Metaanipäästöjen 2000 mennessä. 25 Typpioksiduulipäästöjen vakiinnuttamistavoitetta ei todennäköisesti saavuteta, vaan päästöjen arvioidaan lisääntyvän 5 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. vähenevän prosenttia odotetaan vuoteen Taulukko 5. 1. Alankomaiden C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). __ 1990 174 0001 1 067 59,6 CH4 N20 1 C02-päästöt korjattuna lämpötilavaikutuksilla. Todelliset päästöt vuonna 1990 olivat 167 600 Gg. 2000 167 600 786 62,2 toimenpiteet Ohjelmat ja Alankomaiden ohjelma ilmastonmuutoksen torjumiseksi on muotoiltu lukuisissa muistioissa ja suunnitelmissa (joita ovat esimerkiksi kansallinen ympäristöpoliittinen suunnitelma 2 ja toinen energiansäästöä koskeva muistio), ja parlamentti on sen hyväksynyt. Ohjelma sisältää useita erilaisia toimenpiteitä, jotka koskevat eri aloja, ennen muuta energiahuoltoa, liikennettä ja jätehuoltoa. C02 Hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävä ohjelmakokonaisuus keskittyy suurelta osin energiansäästöön. Kokonaisuuteen kuuluu vapaaehtoisia sopimuksia (joita on tehty erityisesti teollisuuden, energian tuotanto- ja muuntoalan sekä jakelualan kanssa), normeja (varsinkin liikenteen asuinkiinteistöjen perusrakenteisiin, taloudellista tukea uusiutuvien energiamuotojen käy töllejä energiansäästölle, sekä jätteen kaatopaikkasijoittamisen vähentämistä ja sen sisältämän energian talteenottoa. Keinoja valittaessa asetetaan etusijalle "itsesäätelyn" tukeminen, eli vapaaehtoiset sopimukset. ja Tämä välittäjäorganisaatioiden, kuten eri alojen keskusjärjestöjen välillä. Pääsyynä vapaaehtoisuuden korostamiseen on se, että siten kaikki osapuolet voivat hyväksyä toimenpiteet. rakennuksia koskevia), energiankäyttöä investointeja pitkäaikaisia sopimuksia solmimalla hallituksen tapahtuu yleensä ja CH4 Metaanipäästöihin kohdistuviin suoriin toimenpiteisiin kuuluu jätehuoltoa koskevia määräyksiä ja kaasun jakeluverkkojen parantamista. Maatalouden ympäristöohjelmat ja Euroopan yhteisön yhteinen maatalouspolitiikka johtavat karjan määrän ja siten lannan tuotannon vähenemiseen. N20 Erityisohjelmia typpioksiduulipäästöjen vähennykset ovat muiden kuin ohjelmien, kuten happamoitumisen torjunnan, tulosta. typpioksiduulipäästöjen vähentämiseksi tutkitaan. ilmastonmuutokseen Kaikki liittyvien 40 Belgia Belgia ei ole vielä vahvistanut YK. n ilmastosopimusta. Belgian ministerineuvosto sitoutui (6 päivänä kesäkuuta 1991) vähentämään hiilidioksidipäästöjä 5 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen 2000 mennessä. Belgia toimitti EY:n seurantajärjestelmän mukaisen kansallisen ohjelmansa kesäkuussa 1994. 7 Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Belgian hiilidioksidipäästöt vuonna 1990 olivat 114 410 Gg. Määrä perustuu CORINAIRin menetelmään, joka mukautettiin IPCC:n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevan ohjeluonnoksen mukaiseksi. Jos koko (ehdotettu) ohjelma- ja toimenpidepaketti toteutetaan, Belgian hiilidioksidipäästöjen odotetaan vähenevän 8 - 9 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen 2000 mennessä. Arvio perustuu oletuksille, että eurooppalainen hiili/energiavero otetaan käyttöön, ja että lämpötila vuonna 2000 on sama kuin vuonna 1990. toimenpiteet Ohjelmat ja Belgian kansallinen ohjelma sisältää lukuisia toimenpiteitä ja ohjelmia, joilla pyritään torjumaan ilmastonmuutosta. Siihen kuuluu sekä hallituksen jo hyväksymiä että vasta ehdotettuja toimenpiteitä. Energian osalta toimenpiteisiin kuuluu viranomaisten, liike-elämän ja energiayhtiöiden yhteistyön aikaansaaminen, sähköntuotannon tehostaminen, uudistuvien energiamuotojen käytön kannustaminen, maakaasun käytön lisääminen ja investoiminen energian tehdään rakenteellisia muutoksia energiankäytön vähentämiseksi. Verotusjärjestelmää muutetaan energiansäästöä kannustavaksi. Belgian hallitus otti 1 päivänä elokuuta 1993 käyttöön energiaveron, joka perustuu eurooppalaisiin energia/hiilidioksidiveroa koskeviin ehdotuksiin. Muita toimenpiteitä ovat maanteiden ja moottoriteiden nopeusrajoitukset, yritysten henkilöstön matkustussuunnitelmat, julkisen liikenteen edistäminen, tiedotus- ja valistustoiminta sekä tutkimuksen edistäminen. Belgia osallistuu myös THERMIE-, SAVE-, PACE-ja ALTENER- ohjelmiin. ja sähkön kysynnän vähentämiseen. Rauta- terästeollisuudessa ja Espanja Espanja jätti YK. n ilmastosopimukseen liittyvän kansallisen tiedonantonsa syyskuussa 1994 p Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 2 on esitetty Espanjan hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000. Ennuste vuoden 2000 hiilidioksidipäästöistä koskee vain energian tuotannosta ja kulutuksesta johtuvia päästöjä. Belgian kansallinen hiilidioksidipäästöjen vähentämisohjelma. Noudattaa neuvoston päätöstä hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen seurantajärjestelmästä EY:ssä. Kesäkuu 1994. Espanjan raportti ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen mukaisesti. Alustava versio. Kansallinen ilmastokomitea. Espanja. 41 Polttoaineiden poltosta aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen arvioidaan lisääntyvän 24 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen 2000 mennessä. Espanjan kansallisessa tiedonannossa ei esitetä arvioita metaani-ja typpioksiduulipäästöistä. Taulukko 5. 2. Espanjan C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). 2000 276 5042 1990 260 6551 2 129,8 86,5 CCL '2 CH4 N20 1 Kokonaishiilidioksidipäästöt. Espanjan kansallisessa tiedonannossa esitettiin arvio kokonaisnettopäästöistä, jotka olisivat 256 476 Gg, mukaan lukien maankäytön muutoksista ja metsätaloudesta johtuvat C02:n poistumat. 2 Energiaan liittyvät C02-päästöt. Energiaan liittyvät C02-päästöt vuonna 1990 olivat 222 908 Gg. toimenpiteet Ohjelmat ja Espanjan kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtäävän kansallisen ohjelman keskeisin osa on vuoden 1991 kansallinen energiasuunnitelma. Myös teollisuutta, liikennettä sekä maa- ja metsätaloutta koskevia toimenpiteitä on vireillä. Energia Vuoden 1991 kansallisen energiasuunnitelman torjumisen kannalta on energiansäästöä ja energiatehokkuuden parantamista koskeva ohjelma. Se koostuu neljästä toimenpidekokonaisuudesta, jotka ovat tärkein osa kasvihuoneilmiön - energiansäästöohjelma, taloudellista toimintaa haittaamatta; jonka tavoitteena on vähentää energian loppukulutusta - energian korvausohjelma, jonka tarkoituksena on lisätä maakaasun käyttöä öljyä ja hiiltä korvaavana polttoaineena teollisuudessa ja kaupassa sekä asuntojen lämmityksessä; - yhteistuotanto-ohjelma, sähkön yhteistuotantoa erityisesti energiavaltaisessa teollisuudessa (kuten jalostamoissa ja kemian teollisuudessa) sekä hotelli- ja majoitusalalla; tarkoituksena on edistää lämmön jonka ja - uusiutuvien energiamuotojen käyttöä koskeva ohjelma, jonka tavoitteena on lisätä uusiutuvien energialähteiden käyttöä sähköntuotannossa ja loppukulutuksessa. Vuoden 1991 kansalliseen energiasuunnitelmaan sisältyy myös energian tuotantoa ja jakelua koskevia toimenpiteitä. Tärkeimpiä näistä toimenpiteistä ovat polttoaineen korvaaminen maakaasulla ja puhtaan hiilenpolttotekniikan edistäminen. Teollisuus Teollinen ja tekninen ympäristöohjelma kannustaa teollisuutta noudattamaan yhä kiristyviä ympäristönormeja. Liikenne Valtio tukee julkista liikennettä. Suurkaupunkien liikennesuunnitelma 1990 - 1993 tähtää julkisen liikenteen uudenaikaistamiseen. Rautateitse tapahtuvia rahtikuljetuksia suositaan. 42 Maatalous Kasvihuonekaasupäästöjen kannalta olennaisia maatalouden toimenpiteitä ovat energiansäästö, biomassan käyttö tiedottaminen hyvistä maanviljelystavoista karjanlannan säilytyksessä ja lannoitteiden käytössä. energialähteenä, sekä Metsätalous Espanjan hallituksen ja autonomisten alueiden välillä solmittiin vuosina 1990 - 1993 yhteistyösopimuksia, jotka ovat jo johtaneet 63 700 metsähehtaarin uudistamiseen. Lisäksi pyritään ehkäisemään metsäpaloja ja suojelemaan ekosysteemeitä tuholaisilta ja ilmansaasteilta. Irlanti. Irlanti jätti YK:n ilmastosopimuksen mukaisen kansallisen tiedonantonsa lokakuussa 1994. EU:n jäsenenä Irlanti osallistuu koko unionia koskevan päästöjen vakiinnuttamistavoitteen (vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä) toteuttamiseen. Irlannin kansallisena tavoitteena on rajoittaa hiilidioksidipäästöjä siten, että ne eivät ylitä 36 988 Gg:aa vuonna 2000. Tämä merkitsisi vuoteen 1990 verrattuna 20 prosentin kasvua; jos hiilinielujen lisääntyminen huomioidaan, kasvu olisi 11 prosenttia. Irlannin tiedonannon mukaan kansallinen tavoite perustuu EU :n politiikkaan, joka sallii joillekin jäsenvaltioille, kuten Irlannille, välttämättömän talouskasvun mahdollistavat tavoitteet ja toimenpiteet. 9 Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 3 on esitetty Irlannin hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000. Hiilidioksidipäästöjen odotetaan lisääntyvän 20 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen ja typpioksiduulipäästöjen 3 prosenttia. 2000 mennessä. Metaanipäästöjen lisääntyvän arvioidaan hiukan, Taulukko 5. 3. Irlannin C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg), C02 CH4 N20 1990 30 719 795,9 42,3 2000 36 988 798,6 43,7 toimenpiteet Ohjelmat ja Irlannin kansallinen ohjelma sisältää energiaan, liikenteeseen, jätehuoltoon ja metsätalouteen liittyviä toimenpiteitä. Energia Irlannissa on meneillään useita energiaan liittyviä ohjelmia, joihin kuuluu - kotitalouksien, teollisuuden ja kaupan energiankulutuksen tehostaminen esimerkiksi huolto- ja käyttönormien avulla - uusien rakennusten eristysnormit 9 Irlanti. Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukainen tiedonanto. Laadittu sopimusosapuolten konferenssille sopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Ympäristöministeriö, Irlanti. Lokakuu 1994. 43 - uuden energia-asioita käsittelevän elimen, Irlannin energiakeskuksen, perustaminen tehostetun energiansäästöohjelman toimeenpanijaksi - EU:n SAVE- ja ALTENER-ohjelmiin liittyvät aloitteet - maakaasun ja uusiutuvien energiamuotojen käytön edistäminen. Liikenne Kansallisen kehitysohjelman 1994 - 1999 ja liikenteen toimintaohjelman puitteissa tehdään merkittäviä sijoituksia julkisen liikenteen parantamiseen ja liikenteenhallintaan. Jätteet Hiljattain on julkaistu kaatopaikoilta tutkitaan. jätteen kierrätysstrategia. Mahdollisuuksia CH4:n talteenottoon Metsätalous Irlannin vuosittainen istutustavoite (metsitys ja metsien uudistaminen) on 30 000 hehtaaria. Italia Italia jätti kansallisen tiedonantonsa YK. n ilmastosopimuksen sihteeristölle 16 päivänä tammikuuta 1995 vakiinnuttaa hiilidioksidipäästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. Italia noudattaa EY:n 29 päivänä lokakuuta 1992 tekemää päätöstä. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 4 on esitetty Italian hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuonna 1990 ja ennusteet vuodelle 2000. Hiilidioksidipäästöjen odotetaan lisääntyvän 11 prosenttia, metaanipäästöjen vähenevän 15 prosenttia ja typpioksiduulipäästöjen pysyvän suunnilleen ennallaan. Taulukko 5. 4. Italian C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). 1990 392 213 C02 3 901 CH4 N20 120 1 Perustuu vallitsevan kehityksen skenaarioon 2000 435 710 3 300 119,4 toimenpiteet Ohjelmat ja Italian strategiaan kasvihuonekaasupäästöjen pienentämiseksi kuuluu energiaan, liikenteeseen, jätehuoltoon, metsätalouteen ja maatalouteen liittyviä ohjelmia ja toimenpiteitä. Energia Kansallinen ohjelma koostuu toimenpidepaketeista, jotka kohdistuvat sähkölaitoksiin ja yksityiseen lisäämään. tuotantoon. Lämpövoimalaitosten maakaasun käyttöä pyritään lisäämällä lämmön ja sähkön yhteistuotantoa Energiatehokkuutta pyritään parantamaan 10 Italian ensimmäinen Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukainen kansallinen tiedonanto. Ympäristöministeriö, tammikuu 1995. 44 teollisuuden yksityisessä sähköntuotannossa. Italia on antanut asetuksia, joiden tavoitteena on energian kysynnän vähentäminen asuin-ja liikerakennuksissa. Teollisuuden ympäristönhoidon parantamiseksi on perustettu vapaaehtoinen järjestelmä. ollaan Liikenne Parhaillaan on rautatieverkoston ja kaupunkien metroverkostojen laajentaminen. Käynnissä on ohjelma, jonka lisääminen kaupunkiliikenteessä. tavoitteena on vaihtoehtoisten polttoaineiden käytön Vaihtoehtoisille polttoaineille myönnetään verovapauksia. investointisuunnitelmaa, tarkoituksena toteuttamassa jonka Jätehuolto Jätteiden Käsittelypaikkojen biokaasun talteenottoa edistetään. jätteenkäsittelypaikkojen lajittelua ja rakentamista tuetaan taloudellisesti. Maa- ja metsätalous Italia otti käyttöön kansallisen metsäohjelman vuonna 1987. Ohjelma edistää metsien uudistamista, metsänhoidon kehittämistä ja myynninedistämistoimintaa. Italia on ottanut käyttöön useita EU:n asetuksia, jotka vähentävät typpilannoitteiden käyttöä. sekä puunjalostusteollisuuden tutkimus- Itävalta Itävalta toimitti kansallisen tiedonantonsa YK:n ilmastosopimuksen sihteeristölle 21 päivänä Itävallan tavoitteena o syyskuuta 1994 Itävallan tavoitteena on vähentää hiilidioksidipäästöjä 20 prosenttia syyskuuta 1994 vuoden 1988 tasosta vuoteen 2005 mennessä. 11 11. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 5 on eritelty Itävallan hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000. Jo vuonna 1991 tehdyn arvion (vertailuskenaario) mukaan hiilidioksidipäästöjen odotetaan vuoden 1990 määrään verrattuna lisääntyvän 10 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Tässä skenaariossa ei kuitenkaan ole otettu huomioon kaikkia ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka on toteutettu tai joihin on sitouduttu. Niiden vaikutuksia ei ole tarkoin määritelty, ja niiden avulla Itävalta saattaa kyetä vakiinnuttamaan hiilidioksidipäästönsä vuosien 2000 - 2005 tietämillä. Metaani- ja typpioksiduulipäästöjen odotetaan pysyvän suunnilleen vuoden 1990 tasolla. 11. Itävallan liittohallituksen kansallinen ilmastoraportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen 4 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan mukaisesti (Liittovaltion virallinen lehti N:o 414/1994). Liittovaltion ympäristö-, nuoriso- ja perheasian ministeriö, elokuu 1994 • 45 Taulukko 5. 5 Itävallan C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). 1990 59 2001 __ 602,8 CH4 N20 4J 1 Mukaan lukien prosessipäästöt (2 100 Gg) 2 Ei sisällä prosessipäästöjä 2000 63 7002 600 4J;2 toimenpiteet Ohjelmat ja Itävalta on perustanut tehokkaan ilmansuojelustrategian kehittämiseksi kaksi komiteaa, Itävallan hiilidioksiditoimikunnan ja ministeriöidenvälisen koordinointikomitean maailman ilmaston suojelutoimenpiteitä varten (IMC Climate). Koordinointikomitean viimeisen väliraportin yhteydessä Itävalta otti käyttöön kattavan toimenpideluettelon. Tämän strategian painopistealueet ovat seuraavat: C02 Sähkön tuotanto ja jakelu - Polttoaineen vaihto lämpövoimalaitoksissa (esimerkiksi kaasuun) Rakennusten ja käyttöveden lämmitys - Useita toimenpiteitä, kuten rakennussäännösten ja tiukentaminen, energiakertoimen käyttöönotto, asuntotuotannon -normien tukien tiukentaminen, energian siirtoverkostojen laajentamisen koordinointi, kaukolämmön suosiminen Uusiutuvat energiamuodot - Uusiutuvilla polttoaineilla tuotetun energian mahdollisuuksien täysimittainen hyödyntäminen (tuuli, biokaasu, jätevesikaasu, kaatopaikkakaasu, biomassa, aurinko) Lämmön ja sähkön yhteistuotanto - Lämmön hyväksikäyttöön korvaaminen yhteistuotanto laitoksilla soveltumattomien lämpövoimalaitosten laajamittainen Liikenne - Kattava toimenpideluettelo (perusrakenteen kehittäminen yhdistelmäkuljetuksia varten, liikenteen organisointi, T & K, kaluston polttoaineenkulutus, määräykset) Taloudelliset ohjauskeinot - Kattavan energia- ja hiilidioksidiveron käyttöönotto siten, että kansainvälinen kilpailukyky säilyy. CH4 - Kaatopaikkakaasujen energiakäytön edistämiseksi on laadittu määräysluonnos Biokaasun taloudellisesti kannattavia käyttömahdollisuuksia tutkitaan. 46 N20 - Biologiseen viljelyyn kannustetaan. Määräyksillä lisätään lannoitteiden täsmäkäyttöä, mikä edistää typpioksiduulipäästöjen vähentämistä. Kreikka. 12 Kreikka julkaisi kansallisen tiedonantonsa helmikuussa 1995 • Kreikan ministerineuvosto on hyväksynyt Euroopan yhteisön päästöjen vakiinnuttamistavoitteen, joka perustuu vastuun ja jakoon. Kreikan hallitus pitää realistisena kansallisena tavoitteena rajoittaa hiilidioksidipäästöjen kokonaiskasvu 15 prosenttiin (12 400 Gg:aan) vuoden 1990 tasosta vuoteen 2000 mennessä. taakan oikeudenmukaiseen. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 6 on esitetty Kreikan hiilidioksidi-, metaani- ja typpioksiduulipäästöt vuonna 1990 ja ennusteet vuodelle 2000. Kreikka uskoo, että jos toimintaohjelma voidaan toteuttaa lisääntyminen voidaan vuoteen 2000 mennessä menestyksekkäästi, hiilidioksidipäästöjen rajoittaa 9 800 Gg:aan, eli päästöt kasvaisivat vain 12 prosenttia vuoden 1990 määrästä. Metaanin kokonaispäästöjen arvioidaan vuonna 2000 olevan alhaisemmat kuin 1990, kun taas typpioksiduulipäästöjen odotetaan lisääntyvän. Kreikan kansallisessa tiedonannossa ei anneta arviota metaanin eikä typpioksiduulin tulevista päästöistä. Taulukko 5. 6. Kreikan C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). C02 CH4 N20 1990 82 000 343 13,7 2000 91 800 ei arviota ei arviota toimenpiteet Ohjelmat ja Kreikan kansallisen ohjelman painopistealueet ovat energia-alan uudistaminen sekä liikenne-, jäte- ja metsäpolitiikka. lisääminen, toteutettavien voimalaitosten toimenpiteiden C02 tavoitteena on energiansäästö ja fossiilisten Energia-alalla polttoaineiden korvaaminen. Energian tuotantoa koskevia toimenpiteitä ovat maakaasun ja uusiutuvien energialähteiden (tuuli, aurinko, biomassa, vesivoima ja geoterminen energia) käytön ja lämmöntuotannon edistäminen sekä entistä puhtaamman tekniikan käyttö ruskohiilen poltossa. Kulutukseen kohdistuviin toimenpiteisiin kuuluu olemassa olevien rakennusnormien arviointi sekä maakaasun, uusiutuvien energiamuotojen lämmön yhteistuotannon edistäminen olemassaolevissa rakennuksissa, ja valaistukseen liittyvät toimet. Liikennettä koskevia toimenpiteitä ovat vanhojen ajoneuvojen uusiminen, julkisen liikenteen kehittäminen ja ja normien käyttöönotto. Metsätaloudessa on meneillään metsien tarkastusten uudistamisohjelmia. ja sähkön ja parantaminen, yhdistetyn sähkön- tehon 12 Ilmastonmuutos. Kreikan toimintasuunnitelma hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämiseksi. Helmikuu 1995. 47 CH4 ja N20 Kreikka on ottanut käyttöön seuraavat toimenpiteet metaani- ja vähentämiseksi: typpioksiduulipäästöjen - biokaasun käytön edistäminen valvotuilla jätteidenkäsittelypaikoilla - kiinteän jätteen määrän vähentäminen kierrätysohjelmien avulla - maakaasun jakelujärjestelmän parantaminen vuotojen estämiseksi - vesien suojeluun tähtäävän hyvän maanviljelystavan ohjeiston käyttöönotto esimerkiksi lannankäsittelyn parantamiseksi ja lannoitteiden käytön järkeistämiseksi - ekologisen maanviljelyksen tukeminen. Luxemburg Luxemburg jätti kansallisen tiedonantonsa YK :n ilmastosopimuksen sihteeristölle maaliskuussa 1995 • Luxemburg on asettanut kansalliseksi tavoitteekseen vähentää hiilidioksidipäästöjä 20 prosentilla vuoden 1990 määrästä vuoteen 2005 mennessä. 13 Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 7 on esitetty Luxemburgin hiilidioksidi-, metaani- ja typpioksiduulipäästöt ja 2000. Hiilidioksidipäästöjen odotetaan vähenevän 33 prosenttia. vuosina 1990 Metaanipäästöjen ennustetaan lisääntyvän 5 prosenttia ja typpioksiduulipäästöjen 3 prosenttia. Taulukko 5. 7. Luxemburgin C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). 1990 11 2441 24,62 0,6913 CO, CH4 N20 1 Mukaan luettuna 105 Gg luonnon päästöjä. 2 Mukaan luettuna 0,802 Gg luonnon päästöjä. 3 Mukaan luettuna 0,091 Gg luonnon päästöjä. 2000 7556 26,1 0,693 toimenpiteet Ohjelmat ja Energiansäästö ja uusiutuvien energiamuotojen käytön edistäminen ovat tärkeällä sijalla Luxemburgin kansallisessa ohjelmassa. Vuonna 1993 säädettiin laki energian järkiperäisestä käytöstä. Lain tarkoituksena on edistää energian säästämistä ja järkevää käyttöä kaikilla talouselämän aloilla, sekä kannustaa vaihtoehtoisten energiamuotojen käyttöön. Toistaiseksi lämmön on annettu määräyksiä uusiutuvien energialähteiden käytöstä yhteistuotannosta. Vuonna 1991 perustettiin energiatoimisto edistämään uusiutuvien energialähteiden hyödyntämiseen liittyviä uudistus- ja kokeiluhankkeita sekä energian järkiperäistä käyttöä. Rauta-ja terästeollisuuden siirtyminen valokaariuunien käyttöön auttaa huomattavassa määrin rajoittamaan hiilidioksidipäästöjä. Luxemburgin kansalliseen ohjelmaan sisältyy muun muassa seuraavia toimenpiteitä, jotka on hyväksytty tai pantu täytäntöön: ja sähkön ja 13 Rapport National du Luxembourg en vue de la Ie Conférence de Parties de la Convention- Cadres des Nationes-Unies sue les Changements Climatiques. Ministère de l'Environnement, Mars 1995. 48 Energia - yhdistettyjen lämpöä ja sähköä tuottavien voimalaitosten rakentaminen - taloudellinen tuki energiansäästöä edistävien investointien kannustamiseksi julkisen liikenteen ja rautatieyhteyksien parantaminen Liikenne - - yhdistelmäkuljetusten kehittäminen rahtiliikenteessä - Ranskan ja Saksan kanssa yhteinen kanavahanke vesikuljetusten kehittämiseksi - entistä saasteettomampien vaihtoehtojen suosiminen linja-autoissa käytettävässä tekniikassa Teollisuus - uusille yrityksille annettavissa mahdollista mahdollista tekniikkaa tulevaisuudessa toimiluvissa asetetaan velvoite käyttää "parasta tekniikkaa"; olemassa olevien yritysten on siirryttävä käyttämään parasta Kotitaloudet - - energiansäästöä ja uusiutuvien energiamuotojen käyttöä koskevat tutkimukset tukien myöntäminen talojen lämmöneristystä varten Portugali Portugali jätti kansallisen tiedonantonsa YK:n ilmastosopimuksen sihteeristölle vuoden 1994 14. Portugalin strategia lopulla lieventämiseksi "perustuu maan ilmastonmuutoksen velvoitteisiin Euroopan unionin jäsenvaltiona yhteisen mutta erilaisen vastuun periaatteen mukaisesti. " Portugali on asettanut kansalliseksi tavoitteekseen etteivät hiilidioksidipäästöt kasvaa vuoden 1990 tasosta enempää kuin 40 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 8 on esitetty Portugalin hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuonna 1990 ja ennusteet vuodelle 2000. Fossiilisista polttoaineista aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen odotetaan lisääntyvän 29 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Portugalin kansallisessa tiedonannossa ei esitetä arvioita tulevista metaani- ja typpioksiduulipäästöistä. Taulukko 5. 8. Portugalin C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). '2 1990 42 148 227 10,6 CH4 N20 1 Koskee C02-päästöjä fossiilisten polttoaineiden poltosta. Vuonna 1990 fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat C02-päästöt olivat 38 686 Gg. 2000 54 2741 14 Portugalin raportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Ympäristö- ja luonnonvaraministeriö, Lissabon, 1994. 49 Ohjelmat ja Portugalin toimenpiteitä, jotka koskevat energiahuoltoa, teollisuutta, liikennettä ja maataloutta. toimenpiteet strategia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi sisältää ohjelmia ja Portugalin Energia sopusoinnussa Tärkeimmät ympäristönsuojelullisten tavoitteiden kanssa, ja niiden tavoitteena on lisätä energiavaihtoehtoja ja energiatehokkuutta sekä puhtaan tekniikan ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Ohjelmiin ja toimenpiteisiin kuuluu energiahuoltoa koskevat ohjelmat ovat - maakaasun käyttö sähköntuotannossa ja loppukulutuksessa (1997 alkaen) - lämmön ja sähkön yhteistuotannon edistäminen eri teollisuudenaloilla - uusiutuvien energialähteiden käytön edistäminen energiantuotannossa - - lämpövoimalaitosten hyötysuhteen parantaminen järkevän energiankäytön edistäminen kaikissa loppukäyttäjäryhmissä. Teollisuus Teollisuuden lainsäädäntöä ja tiedotuskampanjoita. ympäristönsuojelun tukemiseksi käytetään taloudellisia ohjauskeinoja, Liikenne Liikennettä koskevat toimenpiteet keskittyvät raideliikenteen kilpailukyvyn parantamiseen. Huomattavia investointeja on tehty sekä maantie- että rautatieverkostoon. Maa- ja metsätalous Maataloutta koskevat ohjelmat ja toimenpiteet liittyvät EY:n yhteisen maatalouspolitiikan uudistukseen, jonka tarkoituksena on maataloustuotannon vähentäminen. Maatalouspolitiikan uudistukseen liittyvät tukitoimet vähentävät lannoitteiden käyttöä ja karjan määrää, ja alentavat siten metaani- ja typpioksiduulipäästöjä. Metsätaloudessa toimenpiteiden tarkoituksena on suosia metsien hoitoa, lisäämistä ja suojelua. Ranska. YK:n ilmastosopimuksen Ranska julkaisi kansallisen tiedonantonsa helmikuussa 1995 kehittyneille maille hiilidioksidipäästöjen asettamien vakiinnuttamisstrategian (vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä) mukaisesti Ranska on ilmoittanut sitoutuvansa pitämään hiilidioksidipäästöt alle 2 tonnissa hiiltä asukasta kohti vuodessa (7,33 tonnia C02:a). ja Euroopan velvoitteiden 15 Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 9 esitetään Ranskan hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000. Energian liittyvien hiilidioksidipäästöjen odotetaan lisääntyvän 9 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen 2000 mennessä. Vuotuisten hiilidioksidipäästöjen asukasta kohti ei uskota ylittävän 2 hiilitonnia vastaavaa määrää. tuotantoon ja kulutukseen 15 Programme National de Prevention du changement de climat. Republique Française, Février 1995. 50 Hiilidioksidin nettopäästöjen suhteellisen kasvun odotetaan vuoteen 2000 mennessä olevan 7,5 prosenttia verrattuna vuoden 1990 määrään. Suhteellinen kasvu on 4,4 prosenttia, jos arviot korjataan säätilan vaihteluja vastaavasti. Metaanipäästöjen odotetaan olevan suunnilleen vuoden 1990 tasolla. Typpioksiduulipäästöjen arvioidaan vähenevän 47 prosenttia vuoden 1990 tasosta. Taulukko 5. 9. Ranskan C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg) __ CH4 N20 1 Energiaan liittyvät C02-päästöt. Vuonna 1990 energiaan liittyvät päästöt olivat 350 000 Gg. 2000 382 0001 2 900 93 1990 367 000 2 900 177 toimenpiteet Ohjelmat ja Ranskan kansallisessa ohjelmassa korostetaan liikenteen merkitystä, sillä tällä alueella odotetaan päästöjen lisääntyvän voimakkaasti. Muilla aloilla päästöjen vähentäminen on vaikeampaa, sillä päästöjä on 1980-luvulla jo vähennetty huomattavasti (26,5 prosenttia). Vähennys ansiosta. Sähköntuotanto aiheuttaa nyt vain noin 10 prosenttia kokonaispäästöistä, mikä on paljon vähemmän kuin muissa EY:n jäsenvaltioissa. ydinvoimaohjelman energiantuotannon tapahtui suurelta osin C02 - energia Sähkön kysynnän rakennetta muuttava hinnoittelu mahdollistaa ydinenergian käytön lisäämisen. Yleisenä periaatteena on suosia ydinenergialla tuotetun sähkön käyttöä fossiilisilla polttoaineilla itsenäisiä, uusiutuviin energialähteisiin perustuvia järjestelmiä vaihtoehdoksi kalliille sähköverkkoon liittymiselle. Asunto-ja rakennusalalla edistetään energiatehokkuuden parantamista normein, merkinnöin ja tiedottamalla. Biopolttoaineet on vapautettu verosta, ja alan teknologian tutkimusta kannustetaan luototuksen avulla. tuotetun sijasta. Syrjäisiä seutuja varten pyritään kehittämään C02 - liikenne Liikenneohjelmien tavoitteena on energiatehokkuuden lisääminen, ympäristöystävällisten liikennemuotojen käytön suosiminen (julkinen liikenne, yhdistelmäkuljetukset maanteillä, sähköautot), liikenneverkon parantaminen (uudet keinot ruuhkien välttämiseksi sekä maantie-, rautatie-ja vesikuljetusten koordinoinnin parantaminen), maantiekuljetuksiin liittyvät keinot (nopeudenrajoittimet, toimeenpanon tehostaminen) sekä ajoneuvojen tehokkuuden parantaminen teknisin toimenpitein. sallittua ajoaikaa koskevien säännösten suurinta energiavaltaisimmilla C02 - teollisuus Kaikkein kanssa teollisuudenaloilla vapaaehtoisista sopimuksista ("contrats de branch"). Joitakin tukitoimia on jo toteutettu: teollisuustilojen pakolliset energiakatselmukset, taloudellinen apu ja T & K -toiminnan tukeminen sekä verotukselliset keinot. neuvotellaan yhtiöiden 51 Metsätalous Metsäpolitiikan tavoitteena on 30 000 hehtaarin metsittäminen vuosittain. CH4 Ranskan metaanipäästöjen rajoittamiseksi. Kotitalouksien kaasuvuotoja pyritään ehkäisemään teknisin toimin. jätepolitiikka edistää jätteiden polttamista, kompostointia kierrätystä korotetaan. Verkostojen ja jäteveroa N20 Sääntelytoimet, standardisointi ja parhaan mahdollisen teknologian käyttö alentavat adipiini-, typpi-ja glyoksaalihappojen valmistuksesta aiheutuvia typpioksiduulipäästöjä. Maatalouden typpioksiduulipäästöjen torjuntastrategia on valmisteilla. Ruotsi Ruotsin hallitus hyväksyi kansallisen tiedonannon 15 päivänä syyskuuta 1994. Vuodesta 1970 lähtien hiilidioksidipäästöjä on vähennetty noin 40 prosenttia. Ruotsin kansallisena tavoitteena on YK. n ilmastosopimuksen mukaisesti vakiinnuttaa fossiilisten polttoaineiden poltosta aiheutuvat hiilidioksidipäästöt vuoteen 2000 mennessä vuoden 1990 tasolle, ja sen jälkeen vähentää päästöjä. Kaatopaikkojen metaanipäästöjä aiotaan vähentää 30 prosenttia vuosina 1990 - 2000. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 10 on esitetty Ruotsin hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000. Ruotsi painottaa, että vuoden 1990 päästöarviot perustuvat todellisiin päästöihin, ja että arvioita ei ole korjattu lämpötilavaikutuksilla. Jos luvut korjataan keskimääräisten sääolojen mukaan, ovat hiilidioksidipäästöt vuonna 2000 samalla tasolla kuin vuonna 1990. Verrattuna vuoden 1990 todellisiin päästöihin hiilidioksidipäästöjen arvioidaan lisääntyvän 4 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Metaanipäästöjen arvioidaan vähenevän 10 ja typpioksiduulipäästöjen 15 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Taulukko 5. 10. Ruotsin C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). ~CÖ~2 CH4 N20 1 Todelliset C02-päästöt. Lämpötilavaikutuksilla korjatut päästöt ovat 64 000 Gg. 1990 61 2561 329 15,2 2000 63 800 300 13 toimenpiteet ilmastopolitiikan Ohjelmat ja ilmastonmuutoksen ehkäisemistoimia Ruotsin koskevassa hallituksen esityksessä vuodelta 1993. Strategia keskittyy rajoittamaan fossiilisten polttoaineiden kysyntää ja lisäämään uusiutuvien energiamuotojen osuutta sekä parantamaan strategia on muotoiltu 16. Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä Ruotsin kansallinen raportti. Ympäristö- ja luonnonvaraministeriö, syyskuu 1994. 52 energianhallintaa ja tehostamaan energian käyttöä. Keskeinen keino hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseksi on fossiilisten polttoaineiden verottaminen. tekniikan uudistaminen parantamisen menetelmiä Energia ja liikenne ja ovat Energiatehokkuuden energiatehokkaiden tuotteiden, prosessien ja järjestelmien havainnollistaminen kodeissa, muissa kiinteistöissä ja teollisuudessa. Vuonna 1991 otettiin käyttöön hiilidioksidivero osana laajaa verouudistusta, jonka tarkoituksena oli alentaa tulo- ja pääomaveroa ja korottaa ympäristöveroja. Meneillään on useita ohjelmia, tarkoituksena on edistää energiatehokkuutta ja uusiutuvien energialähteiden käyttöä. Tällainen on esimerkiksi energianhallintaa ja biopolttoaineiden sekä tuuli-ja aurinkoenergian käyttöä koskeva ohjelma. jotka koskevat Liikenteen osalta on käynnistetty useita vaihtoehtoisia polttoaineita ja hybridi-ja sähköajoneuvoja. Ruotsin sähköstä vain 5 prosenttia tuotetaan sähköntuotannon fossiilisilla polttoaineilla, kasvihuonekaasupäästöjä ovat varsin rajalliset. joten mahdollisuudet vähentää tutkimus- ja kehitysohjelmia, joiden Maa- ja metsätalous Ruotsi on ottanut käyttöön lukuisia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vähentää hiilen vapautumista maaperästä esimerkiksi rajoittamalla metsämaan muokkausta ja ojittamista. Muutamat vuonna 1990 hyväksyttyyn uuteen maatalouspolitiikkaan liittyvät ohjelmat vaikuttavat epäsuorasti kasvihuonekaasupäästöihin. Näitä ovat typen käytön tehostuminen, viljelymaan muuttaminen laitumeksi tai metsäksi ja lisääntyvä maan pitäminen kasvipeitteisenä yli talven. Saksa Saksa jätti YK:n ilmastosopimuksen mukaisen kansallisen selvityksensä syyskuussa 1994 Saksan liittohallitus päätti pyrkiä vähentämään Saksan hiilidioksidipäästöjä 25 - 30 prosenttia vuoden 1987 tasosta vuoteen 2005 mennessä. vuoden 1987 tasosta vuoteen 2005 mennessä. 17 Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 11 on esitetty Saksan hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2005. Saksan kansallisessa tiedonannossa ei ollut arvioita vuoden 2000 päästöistä. Metaanipäästöjen odotetaan vähenevän 48 prosenttia, typpioksiduulipäästöjen 25 prosenttia ja hiilidioksidipäästöjen 3 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2005 mennessä. Saksan tiedonannossa ei kuitenkaan mainita mitä toimenpiteitä ennusteessa on otettu huomioon. toimenpiteet Ohjelmat ja Saksan kansallisessa jo luetellaan useita hyväksytyt ja täytäntöönpannut, sekä virellä olevat ja vielä hyväksyttämisasteella olevat toimenpiteet. Jäljempänä esitetään yhteenveto tärkeimmistä jo hyväksytyistä toimenpiteistä. toimenpiteitä. Siinä erotellaan tiedonannossa 17 Ympäristöpolitiikka. Ilmaston suojelu Saksassa. Saksan liittotasavallan ensimmäinen Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä raportti. Liittovaltion ympäristöministeriön tiedonanto. Syyskuu, 1994. 53 Taulukko 5. 11. Saksan C02-, CH4-ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 20051 (Gg). 2005 1990 1 012 000 6 218 223 3 2333 1674 C02 CH4 N20 1 Saksan kansallisessa tiedonannossa ei anneta arvioita kasvihuonekaasupäästöistä vuonna 2000. 2 Saksan kansallisessa tiedonannossa arvioidaan C02-päästöjen vuonna 2005 olevan 980 000 Gg (taulukko 6. 15), mutta siinä ei mainita mitä toimenpiteitä on otettu huomioon. 3 Saksan kansallisessa tiedonannossa ei ole tätä arviota, mutta siinä sanotaan, että CH4- päästöjen odotetaan vähenevän 48 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2005 mennessä. 4 Saksan kansallisessa tiedonannossa ei ole tätä arviota, mutta siinä sanotaan, että N20- päästöjen odotetaan vähenevän 25 prosenttia vuoden 1990 tasosta vuoteen 2005 mennessä. Energiahuolto - energiansäästöohjelmat ja sähkön säästön suosiminen - kannustimet uusiutuvien energialähteiden käytön lisäämiseksi - tukiohjelma (johon kuuluu verohelpotuksia) demokraattisen entisen Saksan ja lämmön ja sähkön yhteistuotannon kaukolämpöverkoston tasavallan lisäämiseksi nykyaikaistamiseksi Liikenne ja kuljetus - mineraaliöljyn veron korottaminen - investoinnit kansalliseen liikenneinfrastruktuuriin kuten moottoriteiden rakentamiseen, rautatieverkkoon ja kansallisiin vesireitteihin - tiedon levittäminen energiansäästöstä ja ympäristön kannalta edullisista ajotottumuksista lämmöneristystä ja lämmitysjärjestelmiä koskevien määräysten uudistaminen Rakennukset ja rakenteet - - uusiutuvien energiamuotojen käyttöön kohdistuvat verohelpotukset - taloudellinen tuki lämmitysjärjestelmien ja lämmöneristyksen ajanmukaistamiselle entisen Saksan demokraattisen tasavallan alueella Uusi teknologia - tutkimusohjelmat ympäristöystävällisen tekniikan kehittämiseksi etenkin energia-alalla Maa- ja metsätalous - eläinten ruuansulatuksen tehokkuuden parantaminen - olemassaolevien metsien suojelu ja metsittämisen tukeminen 54 Jätehuolto - lait ja määräykset, joiden tarkoituksena on vähentää jätteen määrää, lisätä raaka- aineiden kierrätystä ja parantaa jätehuoltoa Suomi 18 Suomi jätti kansallisen tiedonantonsa YK:n ilmastosopimuksen sihteeristölle tammikuussa 1995. Eduskunnalle antamassaan energiapoliittisessa selonteossa Suomen hallitus asetti kansalliseksi tavoitteeksi energian tuotannosta ja kulutuksesta aiheutuvien hiilidioksidipäästöjen kasvun pysäyttämisen 1990-luvun lopulla. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 Taulukossa 5. 12 on eritelty Suomen hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990 ja 2000. Hiilidioksidipäästöjen odotetaan kasvavan 30 prosenttia vuoteen 2000 mennessä verrattuna vuoden 1990 tasoon. Arvio perustuu oletukseen, että kaikki vuonna 2000 kulutettava sähkö tuotetaan Suomessa. Vuonna 1990 Suomen sähkön kulutuksesta 17 prosenttia oli tuontisähköä, mikä vastaa 11 000 Gg:n hiilidioksidipäästöjä. Metaanipäästöjen odotetaan vähenevän noin 10 prosenttia vuoteen 2000 mennessä, mutta typpioksiduulipäästöjen arvioidaan lisääntyvän noin 20 prosenttia. Taulukko 5. 12. Suomen C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000. __ __ 54 200 252 23 _p '2 CHd L4 N20 1 C02-päästöt fossiilisista polttoaineista, turpeesta ja teollisista prosesseista 2 Vuoden 2000 C02-päästöarviossa oletetaan, että kaikki Suomessa kulutettava sähkö myös tuotetaan Suomessa. Verrattaessa lukuja vuoden 1990 lukuihin on otettava huomioon, että silloin Suomi toi 17 prosenttia tarvitsemastaan sähköstä, mikä vastaa 11 000 Gg:n C02-päästöjä. 70 2002 204 28 toimenpiteet Ohjelmat ja Suomen ilmastostrategian päätavoite on tehostaa jo olemassa olevia kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen tähtääviä ohjelmia, joiden tarkoituksena on esimerkiksi parantaa energian tuotanto-ja kulutusjärjestelmien tehokkuutta, ja ottaa käyttöön energia-ja hiiliveroja. Suomen toimintaohjelman tavoitteena on myös hiilen varastojen ja nielujen lisääminen. Energia Suomi otti käyttöön hiilidioksidiveron vuonna 1990. Vero suosii vähäpäästöisiä energialähteitä, edistää energiansäästöä ja kannustaa käyttämään uusiutuvia polttoaineita, kuten biomassaa, fossiilisten asemesta. Vuonna 1992 Suomen hallitus hyväksyi energiansäästöohjelman, jonka tavoitteena on energian loppukäytön järkeistäminen eri aloilla. Suomi on asettanut seuraavat 18 Suomen raportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevalle puitesopimukselle. Ympäristöministeriö, tammikuu 1995. 55 tavoitteet energian säästölle (verrattuna vuoden 1990 tasoon): rakennusten lämmitys 10, kotitalouksien kulutus 15, palvelut 15 ja teollisuus 10 prosenttia. Toimenpiteitä biopolttoaineiden käytön edistämiseksi ollaan käynnistämässä. Tavoitteena on niiden käytön lisääminen 25 prosentilla vuoteen 2005 mennessä. Energiansäästöön liittyvää tutkimusta jatketaan, ja uusia energiateknologian kehittämisohjelmia on käynnistetty. Liikenne Katalysaattorilla varustetuille autoille on myönnetty veronalennus. Suhteellisen korkea autovero on hidastanut autokannan kasvua. Muita toimenpiteitä ovat julkisen liikenteen tuki, investoinnitrautatieverkostoon, työmatkakulujen verovähennyskelpoisuudenleikkaaminensekä kehitysalueiden teollisuudelle myönnettävien kuljetustukien vähentäminen. Metsätalous Suomen metsä-ja puuvarat kasvavat yhä selvästi. Metsätalouden ympäristöohjelman mukaan metsävarat lisääntyvät ympäristönsuojelutavoitteiden, kuten luonnon monimuotoisuuden suojelun, ansiosta 5 - 10 miljoonaa kuutiometriä vuodessa kaupallisesta käytöstä huolimatta. Vuonna 1990 metsien hiilidioksidinielun arvioidaan olleen noin 31 000 Gg. Muut alat Vuonna 1992 hyväksytty maaseudun ympäristöohjelma ja maatalouden ympäristötukiohjelma sisältävät kumpikin ja kasvihuoneviljelyn aiheuttamien kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen. Jätehuollon kehittämisohjelma tähtää kaatopaikkojen määrän huomattavaan vähentämiseen. Tällä pyritään kaatopaikkojen hoidon parantamiseen ja sitä kautta metaanipäästöjen vähentämiseen. tavoitteena on maatalouden toimia, joiden Tanska. 19. Tanskan kansallinen tiedonanto jätettiin YK:n ilmastosopimuksen sihteeristölle elokuussa 1994. Tanskan kansallinen hiilidioksiditavoite on vähentää energian käytöstä aiheutuvia päästöjä 20 prosenttia vuoden 1988 tasolta vuoteen 2005 mennessä. Alakohtaisia hiilidioksiditavoitteita on asetettu energialle ja liikenteelle. Kansallisten tavoitteidensa lisäksi Tanska on ilmastosopimuksen mukaisesti sitoutunut vakiinnuttamaan päästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä, sekä vähentämään hiilidioksidipäästöjä 5 prosenttia osana tavoitetta vakiinnuttaa koko yhteisön hiilidioksidipäästöt vuoteen 2000 mennessä. ja 2000 2005. Tanska Päästöt vuosina 1990, 2000 ja 2005 Taulukossa 5. 13 on eritelty Tanskan hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöt vuosina 1990, kansallisen hiilidioksiditavoitteensa ja vähentävänsä hiilidioksidipäästöjä noin 8 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Arvio perustuu siihen, että sähköä ei tuoda maahan lainkaan tavoitevuonna eikä vertailuvuonna. Arvio hiilidioksidipäästöistä perustuu siten vuoden 1990 lukuihin, jotka on korjattu sähkön tuonnin vaihtelun mukaan. Jos tuontia ei ole lainkaan tai sähköä aletaan viedä (kuten tapahtuu Skandinavian kuivina vuosina), päästöt voivat kasvaa vuoden 1990 tasosta 3 saavuttavansa vuoden arvioi 2000 19. Ilmaston suojelu Tanskassa. Ympäristöministeriö. Tanskan ympäristönsuojeluvirasto. Tanska, 1994. 56 prosenttia tai enemmän. Metaanipäästöjen odotetaan vähenevän noin 13 prosenttia vuoteen 2000 mennessä. Typpioksiduulipäästöjen odotetaan sen sijaan kasvavan 10 prosenttia. Taulukko 5. 13. Tanskan C02-, CH4- ja N20-päästöt vuosina 1990, 2000 ja 2005 (Gg). 1990 58 353' 406,32 10,53 2005 52 051 C02 353,5 CH4 N20 12,1 1 C02-päästöt korjattuna sähkön tuonnilla. Todelliset päästöt 52 053 Gg 2 CH4-päästöt korjattuna sähkön tuonnilla. Todelliset päästöt 406,2 Gg 3 N20-päästöt korjattuna sähkön tuonnilla. Todelliset päästöt 10,3 Gg 2000 53 753 354,2 11,5 toimenpiteet Ohjelmat ja rajoittaminen mainitaan ja Kasvihuonekaasujen erityistavoitteena energiatoimmtasuunnitelmassa jotka otettiin käyttöön vuonna 1990. Marraskuussa 1993 julkaistu "Energia 2000 -jatko-ohjelma" käynnisti vähentää kasvihuonekaasupäästöjä. Tanskan jätepolitiikan tavoitteet kuvataan Tanskan hallituksen jätteitä ja kierrätystä koskevassa toimintaohjelmassa vuosille 1993 - 1997 (1992). päästöjen liikennetoimmtasuunnitelmassa, erityisesti hiilidioksidin ja toimenpiteitä, tarkoituksena edelleen joukon joiden on Energia ("Energia 2000") korostetaan seuraavia seikkoja: energian Energiatoimintaohjelmassa (varsinkin sähkön) (erityisesti lisäämällä yhdistettyä sähkön ja lämmön tuotantoa); saasteettomien polttoaineiden käyttöönotto (biomassa ja tuuli); sekä energiaa koskevan T & K -toiminnan lisääminen. Tärkeimpiä aloitteita ovat loppukäytön sekä tuotannon tehokkuuden parantaminen - kaukolämmön ja maakaasun markkinaosuuksien jatkuvan kasvun turvaaminen - paikallisten kaukolämpölaitosten muuttaminen yhdistetyiksi sähkön- ja lämmöntuotantolaitoksiksi, jotka käyttävät maakaasua tai biomassaa - uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen - sähkön ja polttoaineiden verotuksen muuttaminen yhdenmukaiseksi energia- ja hiilidioksidiveroksi - - tehokkuusnormien käyttöönotto teollisuuden energiansäästöä ja huoneistokohtaisten kulutusmittareiden asentamista edistävä taloudellinen tuki. Liikenne Liikenteen toimintaohjelma edistää tehokkaan liikennejärjestelmän luomista. Vaihtoehtoisia julkisia liikennepalveluja koskevia kokeiluja tuetaan. Jätteet Tanskan jätepolitiikan tavoitteena on kierrättää noin 50 prosenttia vuonna 2000 syntyvästä sijoittaa jätteestä. Loput kaatopaikoille. Poltettavan jätteen energiasisältö käytetään korvaamaan fossiilisia polttoaineita. ja mahdollisimman vähän tulisi ensisijassa polttaa, jätettä 57 Jätetavoitteet saavutetaan käyttämällä erilaisia ohjauskeinoja, kuten sopimuksia teollisuuden ja paikallisten viranomaisten kanssa, ja eriyttämistä sekä lainsäädäntöä. jätemaksujen korottamista Metsätalous Tanskan parlamentti on päättänyt, että metsän yhden kasvukierron aikana, eli 8 0 - 1 00 vuoden kuluessa, metsäpinta-alan tulisi kaksinkertaistua. Tämä sitoisi noin 5 prosenttia vuotuisista hiilidioksidipäästöistä niiden ollessa korkeimmillaan. Yhdistynyt kuningaskunta Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen tiedonanto julkaistiin tammikuussa 1994 ja esitettiin. Yhteenveto ja hallitustenvälisen neuvottelukomitean (INC) yhdeksännelle kokoukselle minimitaulukot kasvihuonekaasupäästöistä tiedonantoja koskevien ohjeiden mukaisesti (päätös 9/2, INC/FCCC, 1994) jätettiin elokuussa 1994. uusien, Yhdistyneen hiilidioksidiohjelmaa maaliskuussa 1995 julkaistujen energiaennusteiden jälkeen tapahtuneen kehityksen mukaan. Päivitykset ovat käytettävissä syksyllä 1995. Tässä asiakirjassa esitetyt hiilidioksidipäästöjen määrät perustuvat tulossa olevaan uuteen versioon. parhaillaan julkaisemisen tarkistetaan ja ohjelman I maiden ensimmäisiä kuningaskunnan liitteen 20 Yhdistynyt kuningaskunta hyväksyy YK:n ilmastosopimuksen asettamat velvoitteet ryhtyä toimenpiteisiin kasvihuonekaasupäästöjen palauttamiseksi vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. Päästöt vuosina 1990 ja 2000 ja Taulukossa 5. 14 on esitetty Yhdistyneen kuningaskunnan hiilidioksidi-, metaani- typpioksiduulipäästöt vuonna 1990 ja vuodelle 2000 tehdyt ennusteet, joissa otetaan huomioon kansallisessa ohjelmassa määritellyt toimenpiteet. Ohjelman arvioidaan saavan aikaan pienen vähennyksen hiilidioksidipäästöissä, 10 prosentin vähennyksen metaanipäästöissä ja 75 prosentin vähennyksen typpioksiduulipäästöissä. Taulukko 5. 14. Yhdistyneen kuningaskunnan C02-, CH4-ja N20-päästöt vuosina 1990 ja 2000 (Gg). ~CÖ~2 CH4 N20 Ï99Ô 580 268 4 844 109 2ÏÏOÔ 551 283 4 400 30 toimenpiteet Ohjelmat ja Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisessa tiedonannossa "Ilmastonmuutos, Yhdistyneen tarkoituksena on palauttaa kuningaskunnan ohjelma" määritellään tärkeimpien kasvihuonekaasujen päästöt vuoden 1990 tasolle vuoteen 2000 mennessä. toimenpiteet, joiden 20 Ilmastonmuutos. Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä Yhdistyneen kuningaskunnan raportti. Tammikuu 1994. 58 co2 Hiilidioksidiohjelma perustuu laajan julkisen neuvonpidon jälkeen määriteltyyn periaatteeseen kansallisesta yhteistyöstä, sekä vapaaehtoisryhmiä, jossa ovat mukana ympäristöjärjestöjä ja muita eturyhmiä. Toimenpiteet koskevat kaikkia alueita: liike-elämä - Kotitalouksien energiankulutukseen pyritään vaikuttamaan esimerkiksi polttoaineiden ja sähkön verotuksen kautta ja uuden energiansäästörahaston kautta - Yritysten energiankulutusta pyritään ohjaamaan energiatehokkuutta koskevan neuvonnan ja tiedotuksen avulla - Julkisen sektorin energiankulutusta hillitään keskushallinnolle ja paikallishallinnolle sekä julkisen sektorin elimille asetettavien tavoitteiden avulla - Liikenteen kulutusta vähennetään korottamalla maantieliikenteen polttoaineiden maksuja ja sitoutumalla vähintään 5 prosentin reaalisiin korotuksiin tulevissa talousarvioissa CH4 Metaaniin liittyvien aloitteiden tarkoituksena on edistää metaanin käyttöä energiantuotannossa ja pienentää hiilentuotannon aiheuttamia päästöjä. Uusia ohjeita päästöjen rajoittamiseksi useilla teollisuudenaloilla on myös tekeillä. N20 Päästöjen arvioidaan vähenevän 75 prosenttia vuoden 1990 määrästä vuoteen 2000 mennessä. Tämä saavutetaan pääasiassa nailontuotannon typpioksiduulipäästöjä vähentämällä. 5. 3. Yhteenveto Kaikki jäsenvaltiot Belgiaa lukuun ottamatta ovat vahvistaneet ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (FCCC) ja jättäneet kansalliset tiedonantonsa sopimuksen sihteeristölle. Ilmastosopimuksen velvoitteiden lisäksi useimmat jäsenvaltiot ovat asettaneet kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi kansallisia tavoitteita, joiden päämäärät ja aikataulut vaihtelevat. Kaikki jäsenvaltiot Belgiaa lukuun ottamatta ovat antaneet selvityksen hiilidioksidi-, metaani-ja typpioksiduulipäästöistään vuonna 1990. Belgia on esittänyt arvion vuoden 1990 hiilidioksidipäästöistään. Kansallisten raporttien arviot vuoden 1990 hiilidioksidipäästöistä eivät ole aina vertailukelpoisia. Yleensä on käytetty IPCC :n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevaa ohjeluonnonnosta, mutta joidenkin maiden arviot perustuvat CORINAIRin tietoihin. Muutamat valtiot ovat käyttäneet korjauskertoimia lämpötilavaikutusten ja sähkön tuonnin tai viennin huomioon ottamiseksi. ovat antaneet arvionsa jäsenvaltiot ja Useimmat typpioksiduulipäästöistään vuonna 2000. On tärkeätä huomata, että kansallisissa raporteissa esitetyt arviot kasvihuonekaasupäästöistä eivät ole vertailukelpoisia eikä niitä voi laskea yhteen. Kansallisten raporttien arviot on saatu käyttämällä erilaisia mallinnustyökaluja, lähtöoletuksia, päästölähteitä ja tapoja ottaa huomioon toimenpiteet ja ohjelmat. Jotkut jäsenvaltiot ovat esittäneen arviot vain polttoaineiden poltosta aiheutuvista päästöistä vuonna 2000; yksi jäsenvaltio arvioi päästönsä vuonna 2005 vuoden 2000 sijasta. Lisäksi joissakin arvioissa on otettu huomioon myös ehdotetut toimenpiteet, joissakin vain hyväksytyt. hiilidioksidi-, metaani- Kahdeksan jäsenvaltiota arvioi hiilidioksidipäästöjensä lisääntyvän vuoteen 2000 mennessä vuoden 1990 määrään nähden. Nämä valtiot ovat Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, 59 Portugali, Ranska ja Suomi. Yksi jäsenvaltio, Ruotsi 21 , arvioi kykenevänsä • • 22 , vakiinnuttamaan hiilidioksidipäästönsä vuoden 1990 tasolle, ja viisi valtiota, Alankomaat Belgia, Luxemburg, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta, arvioi hiilidioksidipäästöjensä vähenevän vuoteen 2000 mennessä. Saksa on esittänyt arvion hiilidioksidipäästöistä vuonna 2005 ja arvioi päästöjen vähenevän siihen mennessä. 23 Y ksitoista jäsenvaltiota on esittänyt arvionsa metaani- ja typpioksiduulipäästöistä vuonna 2000. Kaksi (Irlanti ja Luxemburg) arvioi metaanipäästöjen lisääntyvän, kaksi (Itävalta ja Ranska) arvioi päästöjen vakiintuvan. Loput seitsemän (Alankomaat, Italia, Kreikka, Ruotsi, Suomi, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta) arvioivat metaanipäästöjen vähenevän. Kuusi jäsenvaltiota arvioi typpioksiduulipäästöjensä lisääntyvän (Alankomaat, Irlanti, Kreikka, Luxemburg, Suomi ja Tanska), kaksi vakiintuvan (Italia ja Itävalta), ja kolme vähenevän (Ranska, Ruotsi ja Yhdistynyt kuningaskunta). Saksa on esittänyt arvion vuodelle 2005 ja odottaa metaani-ja typpioksiduulipäästöjen vähenevän. 21 22 23 Mikäli arvio perustuu lämpötilakorjattuun C02-päästöjen määrään vuonna 1990. Jos ennustetta verrataan vuoden 1990 todellisiin lisääntyvän 4 prosenttia. C02-päästöihin, arvioidaan päästöjen Mikäli arvio perustuu lämpötilakorjattuun C02-päästöjen määrään vuonna 1990. Jos ennustetta verrataan vuoden 1990 todellisiin vakiintuvan. COz-päästöihin, arvioidaan päästöjen. Mikäli arvio perustuu vuoden 1990 C02-päästöihm, jotka on korjattu sähkön tuonnin C02-päästöihin, vaihteluiden mukaan. Jos ennustetta verrataan vuoden 1990 todellisiin arvioidaan päästöjen lisääntyvän 3 prosenttia. 60 6. HIILIDIOKSIDIPÄÄSTÖT VUONNA 2000 6. 1 Johdanto arviot luvussa esitetään Euroopan ensimmäiset Tässä tulevista kasvihuonekaasupäästöistä. Ensimmäisenä keinona kasvihuonekaasupäästöjen arvioimiseksion laadittu useita skenaarioita. Nämä ja käytetyt mallinnustekniikat kuvataan jaksossa 6. 2. Jaksossa 6. 3 esitetään arviot hiilidioksidipäästöistä vuosille 1990, 2000 ja 2020. Tässä luvussa esitetyt vuoden 1990 luvut eroavat 3 luvussa annetusta EY:n päästöselvityksestä vuodelta 1990, koska ne on arvioitu samalla menetelmällä kuin vuosien 2000, 2010 ja 2020 luvut. Vuoden 1990 luvut ovat tässä vain osoittamassa hiilidioksidipäästöjen kehityssuuntaa Euroopan yhteisössä. yhteisön On tarpeen huomauttaa, että tässä luvussa kuvatut simulaatiot eivät ole virallisia arvioita ilmastonmuutospolitiikan vaikutuksista EY :ssä. Simulaatioiden tulokset esitetään ensimmäisenä arviona EY:n tulevista kasvihuonekaasupäästöistä. Työtä tarkempien mallinnustyökalujen ja skenaarioiden kehittämiseksi jatketaan. Tulevien EY:n päästöjen arvioimiseksi käytetyt mallit ja skenaariot eroavat ulkosyntyisten muuttujien osalta rakenteeltaan ja oletuksiltaan niistä malleista ja ennusteista, joita jäsenvaltiot ovat käyttäneet laatiessaan omia ennusteitaan hiilidioksidipäästöistä (katso luku 5). Tulokset eivät siten ole vertailukelpoisia. Käytettävissä ohjelmien kasvihuonekaasupäästöihin on esitetty luvussa 4. olevat arviot ja toimenpiteiden vaikutuksista 6. 2. Mallinnustekniikat ja skenaariot Tässä luvussa esitettävät arviot EY:n tulevista kasvihuonekaasupäästöistä perustuvat EY:n MIDAS-malliin, joka kuvaa energian kysyntää ja tarjontaa, sekä eri skenaarioihin, jotka eroavat toisistaan ulkosyntyisiä muuttujia koskevien oletusten osalta. Jäljempänä esitetään lyhyt kuvaus MIDAS-mallista ja eri skenaarioista. Liitteessä 2 on yksityiskohtaisempi kuvaus sovelletuista skenaarioista. M IDAS (energian kysynnän ja tarjonnan yhteisin alli) M IDAS (Model Integrating Demand and Supply) on EY:n JOULE-ohjelman rahoituksella energiajärjestelmien suunnittelua ja ennustamista varten kehitetty kattava malli. MIDASin avulla voidaan tehdä energiajärjestelmästä dynaaminen simulaatio, joka esitetään yhdistämällä tekninen prosessianalyysi ja ekonometriset formuloinnit. Mallia käytetään skenaarioiden analysointiin ja ennusteiden laatimiseen. Siinä yhdistyvät ekonometrinen ylhäältä alas -tarkastelu ja mikrotaloudellinen lähestymistapa. MIDAS kuvaa koko energiajärjestelmän: energian kysynnän aloittain ja polttoaineittain, sähköntuotannon, tuotannon, maahantuonnin sekä energian markkinahinnat. Mallin avulla voidaan yhdenmukaisesti ja samanaikaisesti ja tasapainossa. kustannuslaskenta niin, että järjestelmä on määrällisesti ja hinnallisesti öljynjalostamot, maakaasun, kiinteiden polttoaineiden vuosittainen hinnoittelu energian kysyntä, tarjonta, arvioida 61 Tuontihintojen ulkoisten arvioiden, makrotaloudellisten indikaattoreiden ja energiavarojen saatavuuden perusteella M ID AS ennustaa energian kysyntää ja laskee eri energiamuotojen tuotantokapasiteettiin kaivattavan lisäyksen, sen kuinka tuottajat voivat vastata kysyntään sekä sen miten ne vaihtavat energiaa keskenään. Malli arvioi energian tuotantokustannukset aloittain ja polttoaineittain, ja määrittelee kuluttajahinnat ottaen huomioon kansainväliset energian hinnat, kansallisen hinnoittelupolitiikan ja hallituksen veropolitiikan. Kuluttajahintoja käytetään syötteenä kysynnän osamallissa, joka säätää kysyntäennusteita ja vaikuttaa siten tarjontaan. Näin muodostuu suljettu iterointisilmukka, joka yhtyy vuositasolla ja tuottaa yhdenmukaisen simulaation energian kysynnästä, tarjonnasta ja hinnoista. Malli sisältää myös päästötekijät laitosta ja polttoainetta kohti päästöjen laskemiseksi. todennäköisimmästä Vallitsevan käsityksen skenaario Vallitsevan käsityksen skenaario kuvaa maailmaa, jossa kehitys kulkee nykyiseen tapaansa. tapahtumien kulusta. Se edustaa vallitsevaa käsitystä kaikkein Talouskasvu heikkenee vähitellen pitkällä aikavälillä. BKT:n kasvun EY:ssä arvioidaan laskevan vuosien 1995 - 2000 2,9 prosentista 1,8 prosenttiin vuosina 2015 - 2020. Energiapolitiikka pysyy hajanaisena kilpailukyvyn, ympäristön, ja erilaisten kansallisten tavoitteiden asettamien vaatimusten yhteensovittamattomuuden takia. Sekä kuluttajat että tuottajat ottavat käyttöön jonkin verran uutta, tehokkaampaa tekniikkaa. Nykyisten kysyntään kohdistuvien toimien odotetaan jatkuvan, ja jonkin verran huomiota tultaneen kiinnittämään tehokkuuden lisäämiseen. Energian hinnat nousevat tasaisesti. Kaasun hinta on suhteellisen alhainen öljyyn verrattuna sääntelyn purkamisesta ja verkostojen laajenemisesta johtuen. Energian hintojen kehitys on kuvattu taulukossa 6. 1. toimitusvarmuuden Taulukko 6. 1. Primäärienergian hinnat (vuoden 1993 kiintein hinnoin ja Raakaöljy (ecu/toe) vaihtokurssein). Vallitsevan käsityksen skenaario. Maakaasu Pohjois- Eurooppa (ecu/toe) 101,5 91,5 123,6 139,9 158,3 161,8 167,2 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020 188,1 128,5 153,3 182,5 211,7 219,0 226,3 Maakaasu Etelä-Eurooppa (ecu/toe) Höyryhiili (ecu/toe) 111,6 100,6 133,5 148,2 164,6 164,9 167,2 65,0 54,8 60,0 63,0 64,0 68,0 75,0 Taistelutanner-skenaario ja Taistelutanner-skenaariossa maailma palaa protektionismin aikaan. Maailmanlaajuiset ristiriidat ja epävakaus tekevät taloudellisen yhdentymisen hyvin vaikeaksi. Globalisoitumista pidetään liian kunnianhimoisena tavoitteena. Geopoliittinen järjestelmä pirstoutuu blokeiksi, joiden välillä ja sisällä esiintyy kitkaa. BKT:n kasvun EY :ssä odotetaan laskevan vuosien 1995 - 2000 3,1 prosentista 1,3 prosenttiin vuosina 2015 - 2020. Energiapolitiikan tavoitteena on tuontiriippuvuuden vähentäminen. Tarjontaa kohdistuvat toimet ovat todennäköisesti tehokkaampia kuin kysyntään kohdistuvat. Vaikka eristäytyneisyyden, valtaryhmittymien 62 vaihtoehtoisia polttoaineita pyritään ottamaan käyttöön, jännitteet ja konfliktit estävät tehokkuuden parantamisen. Lisääntyvä riippuvuus harvoista, suurista toimittajista johtaa öljyn hinnan jyrkkään nousuun. Jonkin verran uutta, tehokkaampaa tekniikkaa otetaan käyttöön sekä tuotannossa että kulutuksessa osittain julkisten normien ja osittain teollisuuden kilpailun ansiosta. Forum-skenaario Forum-skenaariossa kehitys kulkee kohti konsensusta ja kansainvälistä yhteistyötä, ja julkisen hallinnon asema ja mahdollisuus puuttua asioihin on merkittävä. Maailmanlaajuinen yhdentymisprosessi tuottaa uusia vaatimuksia yhteiselle, julkiselle toiminnalle. Kansallisia, eurooppalaisia ja kansainvälisiä instituutioita uudistetaan vähitellen siten, että ne kykenevät tehokkaammin käsittelemään entistä laajempia ja monimutkaisempia yhteisiä ongelmia ja etuja. BKT:n kasvu EY:ssä kiihtyy vuosien 1995 - 2000 2,3 prosentista 2,6 prosenttiin vuosina 2010 - 2015 ja hidastuu sitten jonkin verran. Energiapolitiikkaa leimaa huoli ympäristön tilasta. Energiapolitiikassa tapahtuu ympäristönäkökohtien voimistumisen myötä huomattavia muutoksia, jotka rajoittavat energian kysynnän kasvua. Energian hintojen odotetaan pysyvän vakaina. Sekä kuluttajat että tuottajat ottavat käyttöön uutta, tehokasta tekniikka, ja tähän liittyy vilkas teknologian siirtotoiminta. ja Hypermarket-skenaario Hypermarket-skenaarion hallitsevat tekijät ovat markkinavoimat, liberalismija vapaakauppa; hallitusten julkisen vallan puuttuminen asioiden kulkuun on erittäin vähäistä. taloudellinen yhdentyminen vahvistuu ja jatkuu. Tämän skenaarion Maailmanlaajuinen käyttövoimana on markkinamekanismi, jota pidetään parhaana tapana tuottaa vaurautta ja käsitellä monimutkaisia ja epävarmoja asioita. Vapautumisen ja yksityistämisen tuloksena markkinoille tulee uusia yrittäjiä, ja kysyntä kasvaa. BKT:n kasvun EY :ssä odotetaan laskevan vuosien 1995 - 2000 3,2 prosentista 1,9 prosenttiin vuosina 2015 - 2020. Energiapolitiikkaa leimaa halu minimoida hallituksen valvonta ja maksimoida vapaiden markkinoiden toiminta, mutta kuitenkin siten, että halutut normit täytetään. Energian kysynnän odotetaan kasvavan ja voimakkaasti. Uuden, entistä kulutuksessa riippuu markkinavoimista ja kansainvälisestä kilpailusta. Energian hinnat kohoavat tasaisesti. tekniikan käyttöönotto tehokkaamman tuotannossa 6. 3. Hiilidioksidipäästöjen kehityssuunta 6. 2 arviot energian esitetään Taulukossa liittyvistä hiilidioksidipäästöistä vuosina 2000, 2010 ja 2020. On syytä huomata, että nämä ovat ensimmäiset arviot EY:n tulevista kasvihuonekaasupäästöistä. Vertailun vuoksi annetaan samalla menetelmällä laskettu arvio hiilidioksidipäästöistä myös vuonna 1990. Erilaisesta laskentamenetelmästä johtuen tässä esitettyjä arvioita vuoden 1990 päästöistä ei voi verrata 3 luvussa olevaan EY:n päästöselvitykseen. kulutukseen tuotantoon ja Vallitsevan käsityksen skenaarion mukaan EY:n hiilidioksidipäästöt kasvavat 5 prosenttia vuoteen 2000, 13 prosenttia vuoteen 2010 ja 16 prosenttia vuoteen 2020 mennessä (verrattuna vuoden 1990 määrään). Hypermarket-skenaario osoittaa samanlaista kasvua; vastaavat kasvulukemat 17 prosenttia. Taistelutanner-skenaarion mukaan hiilidioksidipäästöjen kasvu hidastuu siten, että päästöt kasvavat vuoteen 2000 mennessä 6, ovat 14 5, ja 63 vuoteen 2010 mennessä 9 ja vuoteen 2020 mennessä 7 prosenttia. Forum-skenaariossa hiilidioksidipäästöt vähenevät 2 prosenttia vuoteen 2000, 5 prosenttia vuoteen 2010 ja 10 prosenttia vuoteen 2020 mennessä. Taulukko 6. 2. Energiaan liittyvien C02-päästöjen kehitys EUR-15-maissa (1000 Gg). Vallitseva käsitys Taistelutanner Forum Hypermarket Î99Ô 3 155 3 155 3 155 3 155 2ÖÖ1J 3 326 3 357 3 089 3 325 2010 3 557 3 428 2 986 3 597 2Ö2Ö 3~648 3 368 2 855 3 686 64 7. VAIKUTUSALTTIUDEN ARVIOINTI JA SOPEUTTAMISTOIMENPITEET 7. 1. Johdanto ja on jotka neljäs sisältävät puiteohjelma erityisohjelmia, Tässä luvussa käsitellään ilmastonmuutoksen mahdollisia vaikutuksia Euroopan yhteisöön ja yhteisön tasolla toteutettuja sopeuttamistoimenpiteitä. Tutkimuksen ja kehityksen toinen, kolmas laadittu ilmastonmuutoksen vaikutusten arviointiin ympäristön eri osa-alueilla. Merenpinnan kohoamisen vaikutuksia Euroopan rannikkoalueiden luonnonvaroihin ja ilmastonmuutoksen vaikutuksia Euroopan maa-alueisiin (maa- ja metsätalouteen) käsittelevät tutkimukset kuuluvat ilmastonmuutosta koskevien ohjelmien piiriin. Tutkimusohjelmiin on sisällytetty ilmastonmuutoksen myös aiheuttamien ääriolojen sosio-ekonomisiin vaikutuksiin ja niiden aiheuttamiin poliittisiin katsaus toimenpiteisiin alueella. ilmastonmuutoksen mahdollisiin tässä Ilmastonmuutoksia käsittelevien jaksossa, vaan tiedot löytyvät luvusta 9 otsikolla "Tutkimus ja kehitys". Jaksossa 7. 3 käsitellään lyhyesti yhteisön tasolla toteutetut sopeuttamistoimet. 7. 2 Euroopan tutkimusohjelmien yksityiskohtia ei käsitellä Jaksossa vaikutuksiin "Aavikoituminen Välimeren kohdistuva alueella", tutkimus. annetaan tutkimus yhteisön lyhyt sekä 7. 2. Ilmastonmuutoksen mahdolliset vaikutukset Euroopan yhteisössä tai alueellisella Lämpötilan kohoaminen Kiihtyvästä kasvihuoneilmiöstä aiheutuvan lämpötilan mahdollisen kohoamisen ajoittaminen ja määrällinen arviointi on varsinkin paikallisella tasolla erittäin epävarmaa. Vaikka lämmönnousua ennustavista malleista saatuja tuloksia voidaan pitää vain karkeina arvioina, selvää on, että lämpötilan kohoaminen on voimakkaampaa tienoilla. Siksi oletetaankin, että lämpötila kohoaa napaseudulla kuin päiväntasaajan Pohjois-Euroopassa voimakkaammin kuin Välimeren alueella. Jos oletetaan, että ilmakehän hiilidioksidipitoisuus kaksinkertaistuu, kehitysarviotutkimuksista voidaan päätellä, että talven keskilämpötila pohjoisimmissa maissa voi nousta kahdesta viiteen astetta, kun taas alueen keski- ja eteläosissa talvet voivat olla yhdestä kolmeen astetta lämpimämpiä. Kesän keskilämpötilat koko Euroopassa noussevat 3-4 °C (Thimbal et. ai. , 1995; Cabasch et. ai. , 1995). Ilmakehään päässeet aerosolit aiheuttavat negatiivisen säteilypakotetta ei voida nettosäteilypakotteen. Aerosoleista kuitenkaan sillä vaikutuksesta, säteilypakotteen alueellinen muodostuminen vaihtelee (IPCC, 1994). johtuvaa negatiivista kasvihuonekaasujen seurauksena suorana pitää Sademäärä Ilmastonmuutoksen vaikutuksesta sademäärään ei voida sanoa juuri mitään varmaa. Kesät muuttuvat lumi sulaa todennäköisesti kuivemmiksi. Se johtuu osittain siitä, että aikaisemmin, mikä vaikuttaa maaperän vuodenajoittain vaihteleviin kosteusvarastoihin, ja osittain siitä että korkeammat lämpötilat voivat lisätä haihtumista ja kokonaishaihduntaa (Warrick et ai. , 1990). Hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, IPCC. n vallitsevan kehityksen kehitysarviossa (Houghton et. ai. , 1992) arvioidaan, että kasvihuoneilmiö voi vähentää maaperän kosteutta Välimeren maissa kesäisin viidestätoista kahteenkymmeneen prosenttia. Koska nämä maat jo ennestään ovat erittäin riippuvaisia kastelusta, ilmiöllä voi olla suuria vaikutuksia maiden maatalouteen. Lisääntyvä kuivuus voi aiheuttaa myös vakavaa maanpinnan ja eroosiota, joka johtuu orgaanisen aineksen hajoamisesta, suolan kiteytymisestä 65 rapautumien syntymisestä. Siten maatalouteen kohdistuvat vaikutukset voivat olla vieläkin ankarampia. Vesivarat ja Ilmastonmuutos on voi vaikuttaa huomattavasti myös vesivarantojen ajalliseen paikalliseen jakautumiseen, vesimassojen hydrologiseen kiertoon, veden laatuun ja vedentoimitusjärjestelmiin sekä vesivarannoille eri alueilla asetettaviin vaatimuksiin. Tämä voi johtaa mutkikkaisiin luonnonvaroihin ja inhimillisiin toimiin kohdistuviin vaikutuksiin etenkin veden varastoinnin ja jakelun sekä maatalouden ja sähköenergian tuotannon alalla. Vesivarannoiltaan vaikutusaltteimpia alueita Euroopan yhteisössä on Välimeren alue. Merenpinnan kohoaminen ja luonnonmullistukset Maapallon ilmaston lämpenemisen päävaikutuksia on meriveden lämpölaajenemisesta, vuoristojäätiköiden ja sisämaan jääpeitteen sulamisesta, sekä Antarktiksen jääpeitteessä tapahtuvista muutoksista johtuva merenpinnan kohoaminen. Merenpinnan kohoaminen aiheuttaa muun muassa jatkuvia tulvia alaville maille, tulvien tihentymistä, muutoksia rantojen, rantakallioiden ja dyynien eroosiossa, suolojen rikastumista eli salinisaatiota ja muutoksia jokien hydrologiassa. Merenpinnan tason muutokset vaikuttavat todennäköisesti myös vuorovesiin muuttamalla meren altaiden resonanssia. skenaario, luonnonmullistusten esiintymiseen Viimeisin vallitsevan kehityksen jonka mukaan merenpinta kohoaisi kasvihuonekaasujen vaikutuksesta 45 senttimetriä vuoteen 2100 mennessä, tarjoaa vain yleiset suuntaviivat merenpinnan suhteellisille korkeudenvaihteluille Euroopan rannikoilla. laajuuteen. Ilmastonmuutos vaikuttaa suuresti Inhimillisen aikakäsityksen puitteissa kovien myrskyjen nostattamat tulvat ovat todennäköisesti paljon merkityksellisempiä kuin merenpinnan kohoamisen aiheuttamat vaikutukset. Tietoa myrskyjen tyypistä ja esiintymistiheydestä Euroopan rannikkoalueilla on vain muutamilta Luoteis-Euroopan alueilta ja osasta Välimeren aluetta. Kovien myrskyjen vaikutusalue kasvaa, kun merenpinta kohoaa. Etenkin Pohjanmerellä ja Välimerellä myrskyjen vaikutukset ovat todellinen käytännön ongelma. Parhaillaan EY :llä on useita sopimuksia, jotka koskevat tiettyjen Euroopan rannikkoalueiden tulvariskin arviointia ja tarjoavat pohjan Euroopan rannikoiden muutosten ja niiden vaikutusten seuraamiselle ja kartoittamiselle. ja Maatalous Vaikka tutkimustuloksia ei ole vielä täysin varmistettu, näyttää siltä, että korkeammat lämpötilat lyhentävät yksivuotisten satokasvien kasvukautta (Harrison ja Parry, 1993). Tämä aiheuttaa satojen pienentymistä, vaikka lisääntyneen hiilidioksidipitoisuuden suora lannoitusvaikutus voijoillain kasvilajeilla korvata menetyksen. Etelä-Euroopassa olosuhteet muuttuvat kuumemmiksi ja mahdollisesti kuivemmiksi, mikä vaikuttaa satoja heikentävästi. Eräät Länsi-Euroopan alueet (esim. Pohjois-Ranska ja Saksa) saattavat hyötyä olosuhteiden muutoksesta, mikäli sademäärien keskiarvo nousee. Korkeammat lämpötilat ja mahdolliset kuivat kaudet voivat aiheuttaa maatalousalalla muutoksia esimerkiksi kylvöajankohtiin, kasteluun ja jalostuslajikkeiden valintaan. Nurmiviljelyn odotetaan (Jones et. al. , 1993) lisääntyvän kaikkialla Euroopassa Hiilidioksidin suora lannoitusvaikutus ja lämpötilan kohoaminen kiihdyttävät tuotantoa. Jos verrattuna oletetaan, kaksinkertaistuu, Euroopan lauhkeilla alueilla tapahtuvan nurmiviljelyn tuotto kasvaa hiilidioksidimäärä esiteolliseen ilmakehän aikaan että 66 suoran kohoamisen vuoksi vielä 18 prosenttia. lannoitusvaikutuksen ansiosta 10-15 prosenttia ja ennakoidun lämpötilan Metsätalous Sadanta- ja lämpötilamalleissa tapahtuvat muutokset todennäköisesti muuttavat metsien koostumusta, jakautumista ja kasvumallia. Jotta korjaamattomilta vahingoilta ja metsien häviämiseltä vältyttäisiin, toteutetaan tutkimusohjelmia, joilla voidaan määrällisesti ilmaista ilmastonmuutoksen vaikutukset metsätaloussektorilla. Tutkimusten perusteella voidaan päätellä, että reaktiot eivät vaihtele vain lajien välillä, vaan myös nuorten ja vanhojen solukoiden välillä. Myös ravinnetilanne vaikuttaa suuresti siihen miten kasvi reagoi kohonneeseen hiilidioksidipitoisuuteen. Ilmastonmuutoksen kasvillisuusvyöhykkeisiin kohdistuvista alueellisista vaikutuksista on saatavissa vain ohjeellisia arvoja. Malleista voisi kuitenkin päätellä, että eurooppalaiset kasvillisuusvyöhykkeet ovat siirtymässä pohjois-koillissuunnassa (Bengtsson, 1994). ja ilmasto laajuudesta laadusta vallitseekin ilmastonmuutoksen vaikutusten Vaikutusten rahallinen arviointi Vaikka suuri epävarmuus, asiantuntijat ja poliitikot ovat yhtä mieltä siitä, että seuraavan vuosisadan lämpenee. Ilmastonmuutos vaikuttanee melkein kaikkiin aikana maapallon talouselämän alueisiin. EUR-12-maita (ERM, 1992a) koskeva taloudellisten vaikutusten analyysi osoittaa, että vaikka maapallon ilmaston lämpenemisestä todennäköisimmin aiheutuu EY:lle nettokustannuksia, alueellista ja alakohtaista vaihtelua esiintyy. On esimerkiksi todennäköistä, että koko ETAn maataloustuotannon tulot lisääntyvät, mutta vain siksi, että Pohjois-Euroopan tuotannon lisäys ylittää Etelä-Euroopan tulonmenetykset. Muille EY. n taloudenaloille koitunee kustannuksia, vaikka tietyt alat joillakin alueilla ja kannattaisivatkin, esimerkiksi Belgiassa Yhdistyneissä kuningaskunnissa palvelualat. Kustannuksista 90 prosenttia kasaantunee ensi vuosisadan jälkimmäiselle puoliskolle. turismi, Luxemburgissa tehdastuotanto Rahalliset vaikutusarvot on arvioitu vaikutusindikaattorin ja maan perusteella (ERM, 1992b). Vuotuiset kustannukset on arvioitu olettaen että lämpötila kohoaa 1 °C ja 4 °C. Jos oletetaan, että päästöjen rajoittamiseksi ei ryhdytä mihinkään toimenpiteisiin, lämpötilan kohoaminen voisi vaihdella suunnilleen 0,5:stä 1 °C:een vuonna 2020 ja l,75:stä 4 °C:een vuonna 2100. Rahalliset vaikutusarvot liittyvät pikemminkin ilmaston lämpenemisen tasoon kuin tiettyihin vuosiin. Oletetun arvon toteutumisvuosi riippuu siitä, mikä päästöjen rajoitusmalli on toteutettu. Sen tähden arviot on annettu vuosittaisina arvoina, eikä niitä ole diskontattu. Koska rahalliset vaikutusarvot eivät ole sidoksissa aikaan, laskennassa ei ole otettu huomioon minkäänlaista ennustettua talouskasvua. Kansantulon on oletettu pysyvän ennallaan. Taulukossa 7. 1 esitetään EUR-12:lle annetut rahalliset vaikutusarvot, mikäli ilmasto lämpenee 1 °C tai 4 °C. Taulukko osoittaa, että taloudellisten vahinkojen kustannukset voivat olla merkittävät, kun ne lasketaan osuutena bruttokansantuotteesta. Vaikka maatalouden tuottoa, mukavuuskynnystä sekä lämmitys-ja jäähdytysastepäiviä osoittavat indikaattorit ovat positiivisia, kokonaissumma on negatiivinen. Se johtuu merenpinnan kohoamisesta aiheutuvista suurista kustannuksista. 67 Taulukko 7. 1 Rahalliset vaikutusarvot EUR-12:lle vaikutusindikaattori/vuosi (miljardia ecua1 1989) ja prosentteina vuoden 1989 kansantulosta. miljardia 1989 ecua % kansantulosta Ilmaston lämpeneminen Merenpinnan kohoaminen Valunta Mukavuuskynnys2 Lämmitys-ja jäähdytys- astepäivät Maatalouden sato 1,0 -67,6 -5,7 4,7 13,4 3,2 4,0 -272,2 -18,4 27,1 35,5 12,2 1,0 -1,9 -0,2 0,1 0,4 0,1 4,0 -7,6 -0,5 0,8 1,0 0,3 1. Miljardia ecua, 1989 kurssi. 2. Lämpötilaan, sademäärään ja auringonpaisteeseen perustuva indikaattori, jolla mitataan turistikohteen houkuttelevuutta. Lähde: ERM, 1992b. Taulukossa 7. 2 esitetään EUR-12:een kuuluvien jäsenvaltioiden rahalliset vaikutusarvot. Maiden välillä on merkittäviä eroja. Eteläisissä EY-maissa rahalliset vaikutusarvot ovat enimmäkseen negatiivisia: jäähdytysvaatimukset kasvavat ja turistikohteen houkuttelevuus vähenee merenpinnan kohoamisen kielteisten vaikutusten ja vesipulan takia. Poikkeuksena on maatalouden satoindikaattori, joka on positiivinen tai nolla kaikissa jäsenvaltioissa. On kuitenkin huomattava, että maatalouden positiivinen satoindikaattori ei merkitse sitä, että koko maatalousalalle koituu taloudellista hyötyä. Muut tekijät, kuten käytettävissä olevan maatalousmaan määrä, ovat myös tärkeitä. Taulukko 7. 2. Rahalliset vaikutusarvot vaikutusindikaattoreittain kaikille jäsenvaltioille (miljardia 19891), lämpötilan nousu 4 °C Merenpinnan kohoaminen Valunta Mukavuus- kynnys2 Alankomaat Belgia Eipanja Irlanti italia Kreikka Luxemburg Portugali Ranska Sakia Tanska Yhdistyneet kuningas kunnat -10,7 -2,1 -18,4 -13. 0 -37,2 -3,4 0,0 -1,5 -78,2 -43,9 -37,1 -26,6 0,0 0,3 -5,4 0,0 -5,4 -0,6 0,0 -1,5 -1. 7 -3. 7 0,0 0. 0 1. 4 4. 0 2. 8 0,0 -2,9 -2. 1 0,2 0. 7 6,0 15,4 1. 0 0,6 Lämmitys- ja jäähdytys- astepfiivät 2,9 2,4 -0,4 0. 7 0,6 -0,5 2,3 -0,1 4,1 11,0 1. 1 11,4 Maatalouden sato Yhteensä 1. 8 0,8 0. 9 0,5 0,8 0,0 0. 0 0. 1 2. 2 3. 0 1,1 1. 1 -4,6 4,8 -20,5 -11,8 -44,1 -6,6 2,5 -2,3 -67,6 -18,2 -33,9 -13. 5 1. Miljardia ecua, 1989 kurssi. 2. Lämpötilaan, sademäärään ja auringonpaisteeseen perustuva indikaattori, jolla mitataan turistikohteen houkuttelevuutta. Lähde: ERM, 1992b. 68 7. 3. Sopeuttamistoimet kuuluu yhtenäinen Rannikkovyöhykkeet toimintaohjelman EY:n kohti kestävää kehitystä -ohjelman (CEC, 1993) viidennen hoito. Ministerineuvoston rannikkoalueiden päätavoitteisiin (ympäristöministerit) 25 päivänä helmikuuta 1992 annetussa päätöslauselmassa esittämästä pyynnöstä komissio valmistelee parhaillaan rannikkoalueiden yhtenäisestä hoidosta tiedonantoa, jossa pyritään laatimaan johdonmukaiset ympäristönsuojelulliset puitteet ja kestävälle kehitykselle. Tiedonannossa käsitellään kaikki EY:n yhtenäiselle rannikkoseudut, mukaan lukien vuorovesijättömaat, rannikkovedet ja jokisuistot sekä rannikoiden maa-alueet niin pitkälle kuin meren tai rannikon vaikutus ulottuu. Tutkimus- ja kehitysohjelmat, esimerkiksi ympäristö ja ilmasto-ohjelma ja MAST-ohjelmat (katso luku 8) tarjoavat näiden alueiden terveelle ekologiselle hoidolle tieteelliset perusteet. Sopivissa tapauksissa olemassaolevista rahastoista voidaan myöntää taloudellista tukea silloin, kun määräyksetja kriteerit oikeuttaisivat mahdolliset osakkaat/osapuolet ryhtymään tiedonannon mukaisiin hankkeisiin. Tiedonanto, jossa ehdotetaan kolmivuotista koeohjelmaa, jonka avulla tutkittaisiin ja havainnollistettaisiin koordinoinnin edellytyksiä laaja-alaisesti eri toiminta-alojen välillä välillä (yhtenäistämisperiaate) (läheisyysperiaate), odottaa komission hyväksyntää lokakuussa 1995. Ohjelman pitäisi osoittaa - rannikkoalueiden toimiessa esimerkkinä - kuinka viidennen ympäristönsuojelun toimenpideohjelman tärkeimmät periaatteet parhaiten toteutetaan käytännössä. Eri osakkaiden/osapuolten olisi suoritettava seuraavat tehtävät: (paikallisella, alueellisella, kansallisella, eurooppalaisella) toimivaltatasojen alakohtaisesti alueellisten toimivien tasoilla ja Kuvailu - ympäristön tila - käytössä olevat toimenpiteet - suunnitellut parannukset Analyysi - nykyisten ympäristöongelmien syyt - suunniteltujen parannusten mahdolliset vaikutukset - maailmanlaajuisen ympäristöarvioinnin mahdolliset vaikutukset - hoitovaihtoehtojen määrittely Yhteistyö - uusien koordinointijärjestelmien luominen tai vanhojen muokkaaminen - hoitovaihtoehtojen arviointi - suunnitelmista/ohjelmista sopiminen: rannikkoalueille laadittava kestävän kehityksen toimenpidesuunnitelma Komission on varmistettava, että ohjelma laaditaan ja että sen tuloksista keskustellaan ja tiedotetaan, jotta saavutettaisiin käytännön tuloksia ja sitä kautta päästäisiin nopeammin pitäisi myös määritellä rannikkoalueiden lisätoimenpiteiden tarve sekä Euroopan tasolla että muilla tasoilla. kehitykseen. Ohjelmassa kestävään 69 Metsät Kesäkuussa 1993 Helsingissä järjestetyssä Euroopan metsien suojelua käsittelevässä m inisterikokouksessa EY allekirjoitti päätöslauselman, jossa esitetään pitkäaikaisstrategioita Euroopan metsien sopeuttamiseksi ilmastonmuutokseen. Euroopan yhteisö osallistuu aktiivisesti konferenssin ja sen päätösten seurantatoimenpiteisiin. Ilmastonmuutosta koskevan päätöslauselman tavoitteena on muun muassa tehostaa eurooppalaista tutkimusta ja kansainvälistä ilmastonmuutoksen vaikutusta metsäekosysteemeihin sekä ekosysteemin vaikutuksia ilmastoon. Tutkimuksen pitäisi auttaa muokkaamaan eurooppalaisia metsänhoitojärjestelmiä siten, että metsät kyettäisiin tavalla. Päätöslauselman toisena tavoitteena on olemassaolevien metsän tarkkailujärjestelmien muokkaaminen siten, että niillä voidaan arvioida metsissä tapahtuvia, mahdollisesti ilmastonmuutoksista johtuvia muutoksia. jonka avulla selvitetään parhaalla mahdollisella ilmastonmuutokseen tutkimusyhteistyötä, sopeuttamaan 70 8. RAHOITUS JA KANSAINVÄLINEN YHTEISTYÖ 8. 1. Johdanto ilmastosopimuksen YK. n II mainittuna osapuolena EY on velvollinen tiedottamaan yksityiskohtaisesti suorittamistaan 4 artiklan 3, 4 ja 5 kohtien mukaisista toimenpiteistä. liitteessä ja ja kahdenkeskistä yhteistyötä EY:n luvussa kuvaillaan monenkeskistä sekä EY:n ja Tässä välillä. Viidennen kehitysmaiden, tuloksena on kyetty jossain määrin yhdenmukaistamaan EY:n toimenpideohjelman ulkopuolisten maiden (eli niin kutsuttujen kolmansien maiden) kanssa tehtävän yhteistyön ympäristövaatimuksia. Ympäristökysymyksiin viitataan nykyisin useimmissa yhteisön ja sen yhteistyökumppanien kesken solmituissa kahdenvälisissä yhteistyösopimuksissa (CEC, 1994d). siirtymätalouden maiden tässä luvussa mainituissa Useimmissa on ilmastonmuutokseen liittyviä elementtejä, vaikka ne eivät ole keskittyneet nimenomaisesti sille alalle. Muutamat ohjelmista on suunnattu kaikkiin EY:n ulkopuolisiin maihin, eikä yksinomaan kehitysmaihin tai siirtymätalouden maihin. yhteistyöohjelmissa rakenteissa ja YK :n ilmastosopimuksen osapuolten ensimmäisessä konferenssissa päätettiin muun muassa, että uudelleen järjestetty M aapallon ympäristörahasto (GEF) säilyttää toistaiseksi asemansa sopimuksen taloudellisia järjestelyitä hoitavana kansainvälisenä elimenä. Konferenssissa päätettiin myös tarkastaa taloustoimet neljän vuoden kuluttua ja ryhtyä tarvittaviin toimenpiteisiin, joihin kuuluu GEF:n täsmällisen aseman määrittely sopimuksen puitteissa. (Päätös 9/CP. l). ilmoittanut Maapallon ympäristörahastoa Euroopan parlamentti on koskevassa päätöslauselmassa (EP:n päätöslauselma, raportti A3-0378/93, 18. 1. 1994) kannattavansa EY:n osallistumista Maapallon ympäristörahaston toimintaan, sillä se mahdollistaisi EY:n aseman kansainvälisten ympäristöasioiden koordinaattorina. Maapallon ympäristörahastoa pyydettiin 15 päivänä kesäkuuta 1995 kutsumaan EY tarkkailijaksi tuleviin GEF:n neuvoston kokouksiin. Euroopan parlamentissa neuvotellaan parhaillaan kuinka EY:n Maapallon ympäristörahaston toimintaan osallistumiseen varatut 3 miljoonaa ecua jaetaan. 8. 2. Yhteistyö kolmansien maiden kanssa Ilmastonmuutosta koskevaa yhteistyötä kolmansien maiden kanssa on tehty vuodesta 1980 alkaen SYNERGY-nimisen aloitteen, vuodesta 1992 lähtien LIFE-ohjelman ja vuodesta 1994 lähtien Euroopan energiaperussopimuksen (KOM (95) 440) puitteissa. SYNERGY Komissio on 23 päivänä toukokuuta 1995 ehdottanut, että neuvosto jatkaisi SYNERGY- aloitetta ja muuttaisi sen ohjelmaksi (KOM (95) 197 lopullinen). SYNERGYn tavoitteena on pitkällä tähtäimellä parantaa maailman energiatilannetta ja samalla turvata yhteisön energiansaanti auttamalla muita maita tekemään tehokkaita energiapoliittisia päätöksiä. Energiasuunnitte luun ja järkevään energiankäyttöön kannustava järjestävä SYNERGY auttaa omalta osaltaan myös sekä neuvontaa ja koulutusta 71 vähentämään kasvihuonekaasujen päästöjä. Aloitteen rahoittamiseen on käytetty vuosittain 8 miljoonaa ecua. Ohjelman puitteissa on mahdollista tehdä yhteistyötä kaikkien kolmansien maiden kanssa, mikä on etu verrattuna EY :n muihin yhteistyöohjelmiin, joilla kaikilla on maantieteellisesti rajoittunut soveltamisalue. SYNERGY-aloitteen yhteydessä EY on tukenut alueellisia suunnittelututkimuksia tarjoamalla niille rahoitusta ja asiantuntija-apua. Tutkimuksissa on aina otettu huomioon energiankulutuksen vaikutukset seuraavia suunnittelututkimuksia: ilmastonmuutokseen. EY on tukenut - Rio Grande do Sulin osavaltion energiasuunnitelma Brasiliassa - kysynnän ennustamiskeinojen kehittämistä käsittelevä tutkimus Brasiliassa - Buenos Airesin läänin energiatutkimus Argentiinassa - Etelä-Amerikan energianäkymät - Bydgoszczin ja Gliwicen kaupunkialueita koskevat energiasuunnitelmat Puolassa - Miskolcin kaupunkialuetta koskeva energiasuunnitelma Unkarissa - Kiinan energiapolitiikka käsitteleviä tutkimuksia - Maghreb-maiden energiasuunnittelu - Ankaran kaupunkialueen energiasuunnitelma Turkissa - kansallinen energiasuunnitelma Kyproksella. Energiankäytön järkeistämiseen tähtäävät keinot SYNERGY-aloitteen puitteissa ovat ja keinojen siirto, mahdolliset energian energiansäästöt useilla aloilla tai useissa maissa, sekä sähkön ja lämmön yhteistuotannon edistäminen. EY on tukenut seuraavia hankkeita: järkevään käyttöä edistävän teknologian - rakennusten energiankulutuksen optimointi Brasiliassa - energiatehokkuus Brasilian maantiekuljetuksissa ja teollisuudessa - sähkön ja lämmön yhteistuotantomenetelmät Brasiliassa - yhteistuotannon kannustaminen Chilessä, Perussa ja Meksikossa - energiatehokkuus Argentiinan myllyteollisuudessa - energia-arvioinnin seminaari Tunisiassa - järkevään energiankäyttöön tähtäävä suunnitelma Marokon teollisuudelle, kuljetuksille ja rakennuksille - järkevään energiankäyttöön kannustaminen Israelissa - energiansäästö rakennuksissa Välimeren maissa - teollisuuden energiatehokkuuden arviointi Unkarissa Toiminnan vakiinnuttaminen on SYNERGY-aloitteelle erittäin tärkeää. Tähän pyritään perustamalla Itä-Euroopan maihin ja kehitysmaihin energiakeskuksia. Keskukset tarjoavat eurooppalaiselle energiateollisuudelle ja asiantuntijoille pysyvän edustuston, ja niiden kautta pyritään levittämään tehokkaita energiankäyttömenetelmiä ja autetaan luomaan tehokkaita energiaperusrakenteita (CEC, 1994c). Tähän mennessä energiakeskuksia on perustettu Sloveniaan, Unkariin, Albaniaan ja Romaniaan. Lähitulevaisuudessa energiakeskuksia on suunniteltu perustettavaksi Kiinaan, Indonesiaan, Senegaliin ja Argentiinaan. Komissio on ehdottanut ohjelman kestoksi viittä vuotta ja budjetiksi 50 miljoonaa ecua. 72 LIFE teki päätöksen LIFE-ohjelmasta toukokuuta 1992 Euroopan yhteisö 21 päivänä (Ympäristöluototusjärjestelmä) osallistuu Sen (1092/73/ETY). ympäristönsuojelualan havainnollistamistoimenpiteiden, valistuskampanjoiden ja teknisten avustusohjelmien rahoittamiseen. Rahoitus on jaettu useisiin osiin. Suurin osa rahoituksesta kohdistetaan luonnonsuojeluun, pienemmällä osalla parannetaan ympäristön laatua. kautta EY Euroopan energiaperussopimus Euroopan energiaperussopimus ja energia tehokkuuspöytäkirja allekirjoitettiin Lissabonissa 17 päivänä joulukuuta 1994, sen jälkeen kun noin 50 valtion väliset neuvottelut oli saatu onnistuneeseen päätökseen kesäkuussa 1994. Euroopan energiaperussopimus on poliittinen julistus, joka sitoo allekirjoittajavaltiot yhteistyöhön kaupankäyntiin, investointeihin ja muihin energiapolitiikan alueisiin liittyvissä kysymyksissä. Tämän toivotaan johtavan todellisten, koko Euroopan kattavien energiamarkkinoiden syntyyn. Perustamissopimuksen puitteissa tehtyjen sopimusten ja pöytäkirjojen esiin nostamat ympäristönsuojelulliset näkökohdat ja entistä tehokkaampi energiankäyttö vähentävät osaltaan hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjä vaikuttamalla markkinahintoihin ja kannustamalla sitä kautta energian entistä tehokkaampaan käyttöön. 8. 3. Yhteistyö kehitysmaiden kanssa tehdään yhteistyötä sekä yleisissä puitteissa että erityisten Kehitysmaiden kanssa yhteistyöohjelmien kautta. Erityisohjelmiin sisältyy tutkimusyhteistyötä sekä energiaan ja metsätalouteen liittyviä aiheita. Tutkim usyhteistyö Vuodesta 1982 alkaen Euroopan yhteisö on rahoittanut kehitysmaiden kanssa tehtävää tieteellistä yhteistyötä. Kehitysmaiden kanssa tehtävän tieteelliseen yhteistyöhön tähtäävä ohjelma oli kehitysmaille suunnattu tieteen ja tekniikan Life-ohjelma. Ohjelmaa toteutettiin kolmannen tutkimusta ja kehitystä käsittelevän puiteohjelman (1990-1994) kautta. Neljäs tutkimusta ja kehitystä käsittelevä puiteohjelma (1994-1998) kattaa erityisesti kansainväliseen tieteelliseen yhteistyöhön tähtääviä hankkeita. Tähän tarkoitukseen on budjetoitu 540 miljoonaa ecua (eli noin 5 % neljännen puiteohjelman kokonaisbudjetista). Suurin osa budjetoiduista varoista käytetään Itä- ja Keski-Euroopan maiden, entisen Neuvostoliiton alueella olevien itsenäisten valtioiden ja kehitysmaiden kanssa tehtävään yhteistyöhön. Tuleva kehitysmaiden kanssa tehtävä tutkimusyhteistyö kattaa aiheita, joiden katsotaan olevan yhteisiä kaikille kehitysmaille ja ensisijaisen tärkeitä niiden taloudelliselle ja sosiaaliselle kehitykselle. Uusi ohjelma avaa uusia tutkimusalueita, korostaa kestävän kehityksen käsitettä ja kannustaa poikkitieteelliseen lähestymistapaan. Ohjelma keskittyy kolmelle alueelle, jotka ovat - uusiutuvien luonnonvarojen kestävä hoito - maataloustuotannon ja maatalouselinkeinojen kehittäminen - kehitystä tukevat terveystutkimukset. ympäristönmuutosprosessien kannalta olennaisten osa-alueiden Maailmanlaajuisten tutkimukseen kuuluu ekosysteemien (esimerkiksi metsien, rannikkoseutujen, kosteikkojen, 73 ja ylänköjen) käytön ja hoidon kuivien alueiden, merten, vuoristojen tutkiminen. Tutkimuksissa huomioidaan myös ekosysteemien käytön ja hoidon muutosten takana piilevät inhimilliset ohjaustoimet, esimerkiksi vaihteleva maankäyttöpolitiikka. Vaikka maataloustuotanto ja maatalouselinkeinot ovat kehitysmaissa erittäin tärkeitä, myös sosio ekonomiset ja ympäristönsuojelulliset seikat huomioon ottava, kestäviä tuotantomenetelmiä koskeva tutkimus on tarpeen. Esimerkistä käy eläintuotannon ja sadon käsittelyn ja käytön parantamiseen tähtäävien menetelmien tutkimus. M uitakin molempia osapuolia kiinnostavia tieteenaloja voidaan käsitellä. Kehitysmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä toteutetaan yhdessä muiden yhteistyömuotojen, kuten Lomén sopimuksen, uuden Välimeren maiden politiikan ja Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden kaupallista ja teknistä avustamista sekä niiden kanssa tehtävää taloudellista yhteistyötä koskevan asetuksen kanssa. ja Latinalaisessa Amerikassa Yhteistyö energiaan liittyvissä asioissa Aasiassa rahoitetaan talousyhteistyön puiteohjelmasta, talousarvion momentilta B7-3013. Vuoden 1990 jälkeen momentilta on rahoitettu kahdeksaa välittömästi ilmastonmuutosasioita koskevaa hanketta. Näihin hankkeisiin on budjetoitu noin 15 miljoonaa ecua. toteutettavat energiahankkeet Vuoden 1992 jälkeen energiahankkeilla ei ole ollut erityistä omaa talousarviomomenttia, taloudellisen yhteistyön tai rahallisen ja teknisen yhteistyön vaan ne on rahoitettu puitteissa. Esimerkiksi vuoden 1995 puolivälissä Aasiassa oli käynnissä kuusitoista energiahanketta, joihin oli varattu yhteensä 56 miljoonaa ecua. Yhteistyö metsätalousasioissa Metsätalouden yhteydessä kannattaa mainita yhteisön uuden talousarviomomentin "Toimenpiteet trooppisissa metsissä" (Momentti B7-5041) perustaminen. Tältä momentilta on määrä rahoittaa trooppisten ja subtrooppisten metsien suojeluun ja kestävään hoitoon liittyviä hankkeita. Momentti perustettiin vuonna 1990, ja vuonna 1991 sen tuloksena myönnettiin trooppisille metsäprojekteille 2 miljoonaa ecua. Seuraavina vuosina summa nostettiin 50 miljoonaan ecuun. Suunnilleen kolmasosa momentista on varattu Afrikan, Karibian toteutettaville hankkeille, kaksi kolmasosaa aasialaisille ja latinalaisamerikkalaisille hankkeille. Neuvostolle on tehty esitys asetukseksi, jolla luotaisiin talousarviomomentille lakiin perustuva asema. ja Tyynenmeren valtioissa Seuraavassa kuvataan muutamia trooppisten metsien momentilta rahoitettuja tai parhaillaan valmisteilla olevia suuria hankkeita. Kokeiluhanke Brasilian trooppisten metsien suojelemiseksi: EY myönsi ensimmäisen toimenpiteiden avustuksensa sademetsärahastolle vuonna 1992, ja alkoi osallistua rahoitukseen vuonna 1993 tukemalla erikoistutkimuksen osa-aluetta 11,9 miljoonalla eculla. Vuonna 1994 annettiin neljän miljoonan ecun avustus havainnollistamishankkeisiin, joista tuetaan kunta- ja kansalaisjärjestötasolla toteutettavia metsänhoitoa ja kestävää kehitystä edistäviä toimia, ja viiden miljoonan ecun lisäavustus luonnonkumin kerääjille ja muille perinteisiä metsänkäyttötapoja hyödyntäville tuottajille. Vuodelle 1995 o" myönnetty 16,7 miljoonan ecun avustus luonnonvarainhoito-ohjelmalle. Kolumbiassa on rahoituksen avulla jo saatu aikaan kestävää kehitystä tukeva Amazonin rahasto, jonka tarkoituksena on ohjata varoja pienimuotoisiin, metsävaroja kestävästi 74 hyödyntäviin paikallisiin hankkeisiin. Avustusta on myönnetty myös Venezuelassa sijaitsevan Aito Orionocon biosfäärmsuojelualueen toteuttamiseen, ja rahoitusta harkitaan myös Perussa sijaitsevalle Manun biosfäärin suojelualueelle. Vuonna 1995 aloitetaan uusia hankkeita mahdollisesti Paraguayssa ja Meksikossa. Yhteisö tukee Amazonin liiton maita niiden Limassa sijaitsevan väliaikaisen sihteeristön kautta. Liiton institutionaaliseen lujittamiseen, alueella olevien suojelualueiden suunnittelua ja hoitoa koskevien alueellisten hankkeiden edistämiseen sekä kotoperäisten alueiden vahvistamiseen tähtääviä ohjelmia on jo aloitettu. Toinen tärkeä, metsien häviämisen perimmäisiä alueellinen hanke koskee myös Väli-Amerikan maatalousvyöhykkeen laajentumisen säätelyä. selvittelevä syitä tukiohjelman puitteissa on Indonesiassa käynnistetty useita Yhteisön metsätalouden aloitteita, ja Berauhun, Itä-Kalimantaniin tehtiin vuonna 1994 kestävään kehityksen t ä h t ä ä vä m e t s ä n h o i t o s u u n n i t e l m a. M a l e s i an paikkatietojärjestelmähankkeesta (GIS) ja Filippiinien kanssa kansallispuisto-ohjelmasta. s o v i t tu k a n s sa on Indonesiassa trooppisten metsien suojeluun tähtäävät projektit ovat vuosina 1993-1995 muodostaneet suorastaan EY:n kehitysyhteistyön selkärangan; käynnissä on neljä ja (900 miljoonaa ecua). Muihin EY:n metsätalousalan suunnitteilla kaksi hanketta avustusohjelmien kohdemaihin (talousarviomomentti B7-3000) kuuluvat muun muassa Bangladesh, Intia, Bhutan, Laos, Vietnam, Malesia ja Filippiinit. Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen valtioissa toteutettaviin tärkeisiin hankkeisiin kuuluvat Keski-Afrikan metsänseurantaohjelma (3,5 miljoonaa ecua), Korupin kansallispuisto Kamerunissa (7,3 miljoonaa ecua) sekä merkittävät hankkeet Nigeriassa, Tansaniassa, Norsunluurannikolla, Guineassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. tai Tukea ovat saaneet myös useat pienimuotoiset eurooppalaisten, kansainvälisten paikallisten kansalaisjärjestöjen sekä yhteisöryhmien tai alkuperäiskansojen järjestöjen toteuttamat hankkeet. Metsänsuojelun inhimillisiin näkökohtiin on kiinnitetty erityistä tukemalla kestävään kehitykseen tähtääviä paikallisen tason aktiviteetteja. huomiota Suojellut biosfäärit ovat tarjonneet hyödylliset puitteet luonnonvarojen kestävän käytön ja metsien suojelun yhdistämiselle, ja tukea on jo myönnetty tai sen myöntämistä harkitaan noin kymmenelle suojelualueelle. tai laaja-alaisille tai sen myöntämistä harkitaan useille moneen valtioon Rahoitusta on myönnetty kohdistuville toimenpidekokonaisuuksille, etenkin sellaisille, joilla edistetään puutavaran sertifiointijärjestelmien perustamista, kestävää paperin tuotantoa, metsien tilan seurantaa, trooppisia metsiä ja biologista monimuotoisuutta koskevien tietolähteiden hoitoa sekä kumppanuussopimusten solmimista Euroopan kansallispuistojen liiton ja Latinalaisen Amerikan ja Aasian suojelualueiden välillä. Muu kahdenvälinen yhteistoiminta Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen valtiot (AKT) Yhteisön ja kehitysmaiden välillä solmituista alueellisista sopimuksista kattavimpia ovat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden kanssa solmitut, niin kutsutut Lomé- sopimukset. Neljäs sopimus allekirjoitettiin Loméssa 15 päivänä joulukuuta 1989 (Lomé IV), ja se on voimassa vuodesta 1990 vuoteen 1995. Sopimuksen tärkein tavoite on AKT- 75 maiden ja EY :n välinen yhteistyö, jolla pyritään edistämään ja vauhdittamaan AKT-maiden taloudellista, kulttuurista ja yhteiskunnallista kehitystä sekä monipuolistamaan maiden välisiä suhteita yhteistoiminnnan ja yhteisen edun hengessä (sopimuksen 1 artikla). Lomé IV -sopimuksen mukaan ympäristö kuuluu yhteistoiminnan painopistealueisiin. Ympäristönsuojeluun ja luonnon tasapainon säilyttämiseen kohdistuvalla yhteistyöllä pyritään tukemaan uusiutuvien ja uusiutumattomien luonnonvarojen suojeluhankkeita, ekosysteemien suojelua, sekä kuivuuden, aavikoitumisen ja metsätuhojen hallintaa. M uitakin tiettyihin teemoihin keskittyviä toimenpidekokonaisuuksia ollaan käynnistämässä, etenkin heinäsirkkojen torjuntaa, vesivarojen suojelua ja hyväksikäyttöä, trooppisten metsien ja maaseutualueiden tasapainoisempaa suhdetta ja kaupunkiympäristön suojelua koskevia hankkeita (sopimuksen 14 artikla). ja biologisen monimuotoisuuden kaupunkialueiden säilyttämistä, Toinen yhteistyön painopistealue on energiamuotojen kehittäminen. Useimpien AKT- maiden öljytuotteiden tuontiriippuvuudesta ja polttopuun vähäisyydestä johtuvan hankalan energiatilanteen sekä fossiilisten polttoaineiden käytön ilmastovaikutusten takia AKT-maat ja EY ovat sopineet yhteistyöstä (sopimuksen 105 artikla). Yhteistyössä painotetaan toimia, etenkin energiaohjelmia, energian säästöä ja tehokasta käyttöä edistäviä potentiaalisten energialähteiden tunnistamista sekä uusien ja uusiutuvien energialähteiden taloudellisesti ja teknisesti tarkoituksenmukaista suosimista. Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaat (ALA) Vuodesta 1976 lähtien yhteisö on harjoittanut rahoituksellista, teknistä ja viime aikoina myös taloudellista yhteistyötä Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden (ALA) kanssa. Aasian ja Latinalaisen Amerikan kehitysmaiden kanssa tehtävää yhteistyötä koskevien yhteisön uusien ohjeiden mukaan (asetus 443/92) ympäristön ja luonnonvarojen suojelu sekä kestävä kehitys ovat ensisijaisia pitkän aikavälin tavoitteita. 10 prosenttia 2 750 miljoonan ecun kokonaisbudjetista vuosille 1991-1995 on varattu erityisesti ympäristönsuojeluun ja etenkin trooppisten metsien suojeluun tähtääviin hankkeisiin (asetuksen 5 artikla). Ympäristövaikutusten arviointi on täysimittaisesti integroitu EY:n kehitysmaiden kanssa tekemään yhteistyöhön. Kestävää kehitystä tukevaan kehitysyhteistyöhön suunnatut kokonaisvarat ovat kasvaneet vuodesta 1990 lähtien, ja vuonna 1993 summa oli jo 770 miljoonaa ecua, jotka käytettiin ALA-ja AKT-maissa sekä Välimeren maissa Agenda 21-toimintaohjelman ja muiden Rion sopimuksen yhteydessä tehtyjen sopimusten kannalta olennaisilla alueilla toteutettaviin luonnon monimuotoisuuteen, metsiin, toimenpiteisiin, maaseutuympäristöön ja aavikoitumiseen, veteen ja kaupunkiympäristöön kohdistuviin toimiin. esimerkiksi energiaan, Vaikka suurin osa näistä kuluista kanavoituu kahdenvälisiin (tai alueellisiin) ohjelmiin, kehitysmaiden ympäristönhoidolle ja trooppisille metsille on varattu kaksi omaa talousarviomomenttia. Toista (B7-5040), kehitysmaiden ympäristönsuojeluun kohdistettua momenttia (13,2 miljoonaa ecua vuonna 1995) käytetään pienimuotoisiin, konkreettisiin toimiin luonnon ja 76 kaupunkiympäristön hoitamiseksi (ilmansuojelu mukaan lukien). Merkittävä osuus näistä varoista käytetään parantamaan kehitysmaiden järjestelmällisiä mahdollisuuksia käsitellä ympäristökysymyksiä. Talousarvion tässä momentissa mainitaan ympäristönhoidon koulutusohjelmat, paikalliset kestävän kehityksen suunnitelmat sekä paikallisten yhteisöjen kanssa yhteistyössä toteutettavat hankkeet. Toinen talousarvion momentti (B7-5041) keskittyy metsien suojeluun, johon on viitattu aikaisemmissa luvuissa. 8. 4. Yhteistyö Keski- ja Itä-Euroopan maiden sekä entisen Neuvostoliiton alueen maiden kanssa Yhteistyö Keski-ja Itä-Euroopan maiden ja entisen Neuvostoliiton alueen kanssa perustuu lähinnä PHARE-(Puolan ja Unkarin talouden uudelleenorganisoinnin avustusohjelma) ja TACIS-ohjelmiin (IVY-maiden tekninen avustusohjelma). PHARE-ohjelma perustettiin vuonna 1989, ja sen tärkein tavoite oli tarjota välitöntä apua Puolalle ja Unkarille. Sittemmin ohjelma on laajentunut kattamaan muitakin Keski-ja Itä-Euroopan maita. IVY- maihin suunnattu TACIS-ohjelma perustettiin virallisesti ministerineuvoston heinäkuussa 1991 hyväksymällä asetuksella (ETY/Euratom, N:o 2157/91). Uusi, korjattu asetus hyväksyttiin 1993 (ETY/Euratom, N:o 2053/93). PHARE-ja TACIS-ohjelmien puitteissa tehdään jatkuvasti tiivistä yhteistyötä. PHARE PHARE-ohjelma on EY:n aloite, joka tukee Keski- ja Itä-Euroopan maiden poliittista ja taloudellista kehitystä. PHARE tukee taloudellista muutosta ja uusia demokraattisia yhteiskuntajärjestelmiä vahvistavaa toimintaa. PHARE myöntää apurahoja, joiden avulla Eurooppa-sopimuksen solmineet maat voivat integroitua Euroopan yhteisöön. PHARE- ohjelman osallistujamaat päättävät rahojen käytöstä yhteistuumin, EY. ssä sovitun puiteohjelman mukaisesti. Alunperin PHARE-ohjelmassa tuettiin ympäristöalan kiireellisiä hankkeita, kuten ilman ja vesien saastumista mittaavien laitteiden hankintoja, erityisongelmia käsitteleviä tutkimuksia sekä normien ja lakien laatimista. Sittemmin on valittu järjestelmällisempi lähestymistapa ja siirrytty kehittämään toimintatapoja ja toimintaohjelmia eri osa-alueille, esimerkiksi jätteenkäsittelyyn. yksityisen PHARE-rahoituksen pääperiaatteet ovat kaikissa maissa samat, vaikka siirtymätalous on ja maatalouden joka maassa eri vaiheessa. Avainalueita ovat valtionyritysten uudelleenjärjestely, laitosten ja uudistaminen, sosiaalipalveluiden terveydenhoito-olojen uudistaminen, energia-, kuljetus-ja tietoliikenneverkkojen kehittäminen, sekä ympäristön ja ydinturvallisuuden parantaminen. Ensimmäisen viisivuotiskauden lopussa vuonna 1994 Euroopan yhteisön ylläpitämän PH ARE-ohjelman kautta oli annettu 4 284 miljoonaa ecua yhdelletoista osallistujamaalle (CEC, 1994b). työllisyys-, koulutus- ja sektorin kehittäminen, julkishallinnon ja toimenpiteitä ovat erityisesti avainalueilla Ilmastonmuutoksen kannalta olennaisia 'ympäristön ja ydinturvallisuuden parantaminen' ja 'energiamuotojen kehittäminen' toteutetut toimenpiteet. Energiasektorille suunnattua apua täydentävät yhteisön muut ohjelmat, esimerkiksi THERMIE (jakso 4. 3. ) ja SYNERGY (jakso 8. 2). Euroopan 77 energiaperussopimuksessa huomioidaan kaikkien Keski- ja Itä-Euroopan maiden ja koko EY:n energiasektorin yhteinen etu. Ympäristöalan tukea myönnetään joko vuotuisten kansallisten tai alueellisten ympäristöalan ohjelmien tai yleisten teknisten avustustoimien ympäristönsuojelullisten osa-alueiden kautta. Vuonna 1991 energia-alan tekniset avustusohjelmat käynnistettiin Puolassa, Tsekin ja Slovakian liittovaltiossa, Unkarissa ja Baltian maissa. Vuosina 1992 ja 1993 PHARE- ohjelman toiminta laajeni muiden osallistujamaiden ja useiden maiden välisiin energia-alan tarkoituksena on hankkeisiin. Useiden maiden välisen PHARE-energiaohjelman mahdollistaa kaikkien PHARE-maiden välinen yhteistyö. Alueelliset hankkeet kattavat seuraavat alueet: - energiaverkkojen väliset liitynnät - yhteistyö- ja koulutusohjelmat - energia ja ympäristö. Energiaan ja ympäristöön tärkeä ohjelma, nimittäin hiilen puhtaaseen ja järkevään käyttöön ohjaavan koordinoidun suunnitelman laatiminen Keski- ja Itä-Euroopan maille (CEC, 1994b). liittyen on valmisteilla TACIS TACIS-ohjelman yleinen tarkoitus on auttaa entisen Neuvostoliiton alueella olevia maita siirtymään markkinatalouteen. Vuoden 1994 lopussa TACIS-ohjelman piiriin kuului 13 osallistujamaata: Armenia, Azerbaidzhan, Valko-Venäjä, Georgia, Kazakstan, Kirgisia, Moldova, Mongolia, Venäjä, Tadzhikistan, Turkmenistan, Ukraina ja Uzbekistan. TACIS- ohjelmasta myönnetään apurahoja kaikilla yhteiskunnan tasoilla toimiville tietojen ja asiantuntemuksen vaihtoa ylläpitäville kumppanuussuhteille, yhteyksille ja verkostoille. TACIS aloitettiin vuonna 1991 400 miljoonan ecun vuosibudjetilla, joka nostettiin 510 miljoonaan ecuun vuonna 1994 (CEC, 1994a). Euroopan yhteisö ja sen kumppanivaltiot tekevät tiivistä yhteistyötä arvioidakseen uudistustavoitteet sekä taloudelliseen tilanteeseen ja muutoksen vaiheeseen perustuvan TACIS-tuen tarpeen. Keskeisimmät TACISin tukemat painopistealueet tällä hetkellä ovat - inhimillisten voimavarojen kehittäminen - yritysten uudelleenorganisointi ja kehittäminen - perusrakenteet - energia, ydinturvallisuus mukaan lukien - ruoan tuotanto, jalostus ja jakelu. Vaikka ensimmäisessä TACIS-asetuksessa ei nostettu ympäristöä painopistealueiden joukkoon, ympäristökysymykset ovat olleet tärkeitä TACIS-ohjelman toiminnassa alusta pitäen. Komissio on päättänyt integroida ympäristökysymykset kaikille aloille sen sijaan, että keskittyisi yksinomaan ympäristöä käsitteleviin hankkeisiin. Ympäristövaikutusten arviointi ja ympäristötarkastus kuului olennaisena osana tai esitutkimuksen osana kaikkiir mittaviin hankkeisiin. Uuteen TACIS-asetukseen (1993-1995) on kuitenkin sisällytetty erillinen viittaus ympäristöön. Asetuksen 4 artiklan 3 kohdassa todetaan, että 'ohjelmia suunniteltaessa huomiota ympäristökysymyksiin. ' asianmukaista toteutettaessa kiinnitettävä on ja 78 Vuoden 1995 alussa Euroopan yhteisö on erillisellä ympäristötukiohjelmalla vahvistanut vastuullisen suhtautumisensa entisen Neuvostoliiton alueen ympäristökysymyksiin. Hankkeen päätarkoitus on tarjota puitteet alueen ekologisesti terveelle talouskasvulle ja auttaa korjaamaan vakavien ympäristötuhojen vuoksi vaurioituneita alueita. Se auttaa toteuttamaan teollisuutta, ympäristöhankkeita. kansalaisjärjestöjä suunnittelemaan hallituksia ja ja Energia on määritelty erääksi TACIS-ohjelman tärkeätä huomata, että kaikkiin energia-alan hankkeisiin on sisällytetty energiansäästönäkökohtia. Ohjelmassa annetaan myös neuvoja mahdollisten uusiutuvien luonnonvarojen, lähinnä vesivoiman mutta myös aurinkoenergian, energian arvioimiseksi. tärkeimmistä alueista. On ja geotermisen tuulivoiman (CEC, puitteissa 1994a). Energiakeskuksissa TACIS-ohjelmasta on rahoitettu muun muassa useita energiakeskuksia, jotka on perustettu THERMIE-ohjelman kehitellään energiansäästö tapoja, kannustetaan kaupalliseen yhteistyöhön ja järjestetään kansainvälisten energia-alan asiantuntijoiden välistä vuoropuhelua. Energiaa säästävän teknologian esittelemiseksi on teollisuuslaitoksille tehty energiakatselmuksia. Teknisellä avulla pyritään vähentämään energiavaltaisuutta. Havainnollistamishankkeiden avulla sitä tarjotaan suoraan tietyille, paljon energiaa kuluttaville yrityksille. Viime aikoina on järjestetty energiakatselmuksia muun muassa alumiini-, teräs-, sementti-ja paperiteollisuudessa (CEC, 1994d). Tulevina vuosina TACIS osallistuville olemassaoleville, tarjoaa laitoksille. energiansäästöneuvontaa energianjakeluun teollisuuden kaupan alojen eri ja 8. 5. Yhteenveto jotka on käytetty Taulukossa 8. 1 esitetään summat, tai varattu kansainväliseen yhteistyöhön. On kuitenkin syytä korostaa, että kansainvälisten yhteistyöohjelmien piiriin kuuluu paljon erilaisia tai energiankulutuksen toimenpiteitä. Ympäristönsuojelun näkökulmaa on hankala erottaa monista integroiduista kehityshankkeista. Taulukkoa tutkittaessa on otettava huomioon asiayhteys. Ilmastonmuutokseen liittyviin hankkeisiin on käytetty vain murto-osa kokonaisbudjetista. Taulukko 8. 1. Yhteenveto EY:n ja kolmansien maiden, etenkin kehitysmaiden ja siirtymätalouden maiden välisten yhteistyöohjelmien kuluista. Yhteistyöohjelma Ajanjakso Kaikki kolmannet maat: SYNERGY LIFE Kehitysmaat: Tutkimusyhteistyö Energiayhteistyö (B7-3013) Metsätalousyhteistyö (B7-5041) AKT-maat ALA-maat Siirtymätalouden maat: PHARE TACIS 1990-1994 1991-1995 1990-1994 1990-1994 1990-1994 1990-1995 1991-1995 1990-1994 1991-1994 79 Kokonaisbudjetti (miljoonaa ecua) 400 2 750 4 284 1 870 9. TUTKIMUS JA KEHITYS 9. 1. Johdanto Sopimuksen 4 artiklan 1 kohdan g alakohdan, 5 artiklan ja 12 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti tässä luvussa valotetaan maapallon laajuisen ilmastonmuutoksen fyysisiin ja inhimillisiin vaikutuksiin keskittyvää tutkimusta poliittisen päätöksenteon tueksi. Tutkimuspyrkimyksiä kuvaillaan yhteisön ja neljännen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman valossa (jaksot 9. 2. - 9. 4). Erityisen tärkeitä ilmastonmuutoksen kannalta näiden puiteohjelmien piirissä ovat ympäristöön, energiaan ja merentutkimukseen erikoistuneet tutkimusohjelmat (jaksossa 8. 3 esitellään toinen tärkeä ilmastonmuutokseen ja kehitysmaihin liittyvä hanke, joka kuuluu kolmansien maiden kanssa tehtävän tutkimuksen ja teknisen kehitysyhteistyön piiriin). toisen, kolmannen Puiteohjelmissa on korostettu ympäristökysymysten vähittäistä integroimista EY:n toimintaan. Ympäristönsuojelu ja elämän laadun parantaminen olivat jo kolmannen puiteohjelman tärkeiden tavoitteiden joukossa. Neljännessä puiteohjelmassa näitä tavoitteita on entisestään vahvistettu siten, että ohjelmassa on sitouduttu edistämään yleistä kestävää kehitystä ja merkittävästi lisätty ympäristöasioihin ohjattuja varoja (CEC 1994d). 9. 2. Toinen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma Toisen tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelman aikana (1987-1991) ilmastonmuutokseen liittyvät tutkimusohjelmat sisällytettiin eurooppalaiseen ilmastoa ja luonnollisia vaaroja tutkivaan EPOCH-ohjelmaan, ympäristönsuojelutiedettä ja -tekniikkaa tutkivaan STEP- ohjelmaan sekä yhteisen tutkimuskeskuksen kaukokartoitus ohjelmaan. Mainituista kolmesta ohjelmasta EPOCH läheisimmin. Ohjelma koostui seuraavista tutkimusalueista: - historialliset ilmasto-olot ja ilmastonmuutos - ilmastoprosessit ja -mallit - ilmastovaikutukset ja ilmastoon liittyvät vaarat - seismiset vaarat. liittyi ilmastonmuutosasioihin kaikkein ja ilmasto-oloja ilmastonmuutosta koskevat Menneisyyden tutkimukset keskittyivät ilmastojärjestelmän (ilmakehä, meret, biosfääri, jääkehä) toimintaan ottamatta huomioon ihmisen aiheuttamia muutoksia. Ilmastojärjestelmää ja -malleja koskevan tutkimuksen päätavoite oli oppia ymmärtämään ilmastojärjestelmää ohjailevia tekijöitä ja niiden välisiä vaikutuksia, jotta kyettäisiin parantamaan ilmastomallien fyysistä muotoilua ja parametrien määrittelyä ja sitä kautta kykyä ennustaa ilmastonmuutosta. Ilmastovaikutusten ja ilmastoon liittyvien vaarojen tutkimuksella pyrittiin saamaan käsitys ilmastonmuutoksen vaikutuksista Euroopan ympäristön kuten maatalouteen. Seismisten vaarojen tutkimuksen tarkoitus oli kehittää ja parantaa keinoja, joilla ennustetaan, estetään ja pienennetään maanjäristysriskiä Euroopassa. eri osa-alueisiin, EPOCH kattoi myös suuren osan kansaivälisen geosfääri-biosfääriohjelman maailman (WCIP) tutkimusaiheista. ilmastontutkimusohjelman (WCRP) ja maailman (IGBP), ilmastovaikutusohjelman 80 9. 3. Kolmas tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma Kolmas järjestetty 15 erityisohjelman ympärille. Näistä kolme on ilmastonmuutoksen kannalta olennaisia, ja nimittäin merentutkimustekniikkaan liittyvät ohjelmat. sekä merentutkimukseen energiateknologiaan (1990-1994) on ympäristöön, ja kehityksen Ympäristö Tutkimuksen ympäristötutkimukselle: ympäristötutkimusohjelmaan on varattu 261 miljoonaa ecua. Yhteinen ympäristötutkimusohjelmaan. Tässä ohjelmassa ympäristöntutkimukseen. Ympäristöohjelmaan kuuluu neljä tutkimusaluetta: tutkimuskeskus(YTK) ohjasi omasta ohjelmastaan 257 miljoonaa ecua sosio-ekonomiseen puiteohjelma kiinnitettiin huomiota kolmas pannut painoa kertaa lisää ensi on - osallistuminen maailmanlaajuisten muutosten ohjelmiin - ympäristötekniikka ja -rakentaminen - ympäristökysymysten taloudellisten ja sosiaalisten näkökohtien tutkimus - tekniset ja luonnolliset riskit. Merkittävä osa ympäristöohjelmasta keskittyy maailmanlaajuisen kannalta oleellisiin tutkimuksiin. Ohjelman koskevaan osaan sisältyvät seuraavat tutkimusaiheet: ilmastotiedettä ja ilmastonmuutoksen luonnollisia vaaroja - luonnollinen ilmastonmuutos - ihmisen aiheuttama ilmastonmuutos - ilmastonmuutoksen vaikutukset - Välimeren alueen aavikoituminen - luonnolliset riskit. Luonnollisen ilmastonmuutoksen tutkimus keskittyi pääasiassa menneisyyden ilmastojen ja historiallisten ilmasto-olojen rekonstruointiin. Tutkimuksen päätarkoituksena oli saada ja analysoimalla parempi näkemys maailman historiallisia ilmastoja ja ilmastonmuutosta, sekä auttaa kehittämään ja todenmukaistamaan ilmastomalleja tarjoamalla koe-ja lähdemateriaaliksi korkealaatuisia rekonstruktioita. ilmastojärjestelmästä jäljittelemällä Ihmisen aiheuttaman ilmastonmuutoksen tutkimuksessa pääpaino pantiin nykyisten ilmasto- olojen ymmärtämiselle ja ilmastonmuutoksen ennustamiselle. Enimmäkseen keskityttiin kehittämään ilmastomalleja ja soveltamaan niitä tulevaisuuden ilmaston ennustamiseen. toissijaiset, Ilmastonmuutoksen vaikutusten seurausten tutkimus perustui ennustamiseen ja määrälliseen arvioimiseen, mukaan lukien ensisijaiset fyysiset vaikutukset sekä alueisiin kohdistuvat vaikutukset. Tutkimusaiheet keskittyivät lähinnä merenpinnan korkeuden vaihtelun seurauksiin sekä ilmastonmuutoksesta vesivaroihin, metsiin ja Euroopan maatalouteen kohdistuviin, johtuviin vaikutuksiin. ilmastonmuutoksen sosio-ekonomisiin tärkeisiin joka käynnistettiin Ympäristöohjelmaan kuului muun muassa ECOCRAFT-hanke, EPOCH-ohjelman puitteissa vuonna 1991. ECOCRAFT on lyhenne hiilidioksidin vaikutusta metsiin ja puihin tutkivan eurooppalaisen yhteistyöohjelman englanninkielisestä nimestä. Hankkeessa selvitettiin hiilidioksidin ja lämmön lisääntymisen vaikutusta puiden kasvuun ja sitä, miten mallien perusteella voitaisiin arvioida metsiin kymmenien vuosien 81 kuluessa kohdistuvat vaikutukset. Lisäksi tutkittiin virtausmittausten käyttöä mallien testaamiseen ja Euroopan metsien sitoman hiilen määrän mittaamiseen. Välimeren alueen aavikoitumisen tutkimus tähtäsi aavikoitumisilmiön sekä sen synnyn ja kehityksen perusteelliseen ymmärtämiseen, tutkimustulosten perusteella pyrittiin laatimaan hoito-, suojelu- ja kunnostusohjeet aavikoitumisalttiille alueille. ja Luonnollisten riskien tutkimus jakaantui kahtia: ensiksi meteorologiseen ja telluuriseen ja toiseksi metsäpalojen tutkimukseen. Meteorologinen ja telluurinen tutkimus suuntautui luonnonmullistusten, eli myrskyjen, ja tulivuorenpurkausten fyysisten syiden, tiheyden, ankaruuden sekä ehkäisykeinojen ja haittojen vähentämisen tutkimukseen. Yhtenä päätarkoituksena oli tutkia Euroopan alttiutta mainituille luonnonkatastrofeille ja kehittää vahinkojen vähentämiselle tieteellistä perustaa. Metsäpalojen tutkimus suuntautui luonnollisten ja inhimillisten, metsäpaloja suosivien tai estävien tekijöiden tutkimukseen, joka auttaisi kehittämään sopivia ennustus-, ehkäisy-ja kriisinhallintakeinoja. tulvien, maanvyörymien, maanjäristysten sekä ja mahdollistamiseksi tutkimuksen Koordinoidun tutkimuksen edistämiseksi toimenpiteissä komissio on perustanut hyödyntämiseksi Euroopan yhteisön eri eurooppalaisen, maailmanlaajuiseen muutokseen keskittyvän tutkimusverkon (ENRICH). ENRICHin tärkein rooli on tukea yhteisön politiikan tavoitteita toimimalla tietojen vaihdon keskuksena, joka tukee tutkimusyhteistyötä ja yhteisten voimavarojen kehittämistä. Länsi- Euroopan sisäisen yhteistyön-edistämisen lisäksi ENRICH osaltaan parantaa kehitysmaiden omia tutkimusmahdollisuuksia, pääasiassa mutta ei yksinomaan Afrikassa ja Välimeren alueella, ja tukee tarkoituksenmukaisia tutkimuksia Keski- ja Itä-Euroopan maissa sekä toteuttamaan on perustettu oma entisen Neuvostoliiton alueella. Verkon neuvosto, toimisto, yhteistyötoimistoja sekä osastojen välinen ryhmä. toimintaa Energiateknologia Yhteisö on käynnistänyt kaksi uutta energiateknologiaa koskevaa ohjelmaa, JOULE I:n (1989-1992) ja JOULE II:n (1990-1994). Molemmat ohjelmat käsittelevät puhtaan ja tehokkaan uuden energiateknologian kehittämistä seuraavilla alueilla: energian järkevä käyttö (teollisuudessa, liikenteessä ja rakennustoiminnassa), edistyneen tekniikan käyttö fossiilisten polttoaineiden poltossa ja uusiutuvat energialähteet. Ohjelmiin kuului myös muuta energiaympäristömallien parantamiseen ja tutkimuksen sekä teknisen kehityksen strategioiden analysointiin liittyvää toimintaa; esimerkiksi mittavan, eri vaihtoehtojen kustannustehokkuutta taloudellisia vaikutuksia pohtineen "C02-teho- ohjelman" avulla on saatu taustatietoa yhteisön hiilidioksidistrategiaa varten. Yleisesti ottaen energiateemaa, joka oli vahva jo JOULE I:ssä, on entisestään vahvistettu JOULE ILssa. lisäksi otettu mukaan itäeurooppalaisia tutkijaryhmiä. JOULE-ohjelmien budjetit olivat 122 ja 258 miljoonaa ecua. tutkimusprojekteihin ja verotuksen Joihinkin JOULE II:n on SESAME on tekstimuotoinen tietokanta, joka sisältää tietoa yli kuudesta tuhannesta yhteisön hankkeesta ja yli seitsemästä tuhannesta jäsenvaltioiden ja Norjan hallinnoimasta energiahankkeesta. SES A M E-tieto kannassa on hallinnollista ja teknistä tietoa tutkimukseen ja tekniseen kehitykseen liittyvistä hankkeista seuraavilta aloilta: -energiansäästö rakennuksissa, teollisuudessa, liikenteessä ja energiateollisuudessa - kiinteät polttoaineet - biomassa ja jätteistä tuotettu energia 82 - geoterminen energia - pienet vesisähkövoimalat - aurinkoenergia (fotojännitediodit ja lämpö) - tuulivoima - hiilivety teknologia (öljy ja kaasu). Merentutkimus ja merentutkimustekniikka Euroopan yhteisön merentutkimukseen ja merentutkimustekniikkaan keskittyvä ohjelma (MAST) pyrkii sisällyttämään yhteisön ulottuvuuden eri jäsenvaltioissa jo käynnissä oleviin tutkimustoimintoihin. MASTin tavoitteena on auttaa luomaan tieteellinen ja teknillinen perusta Euroopan rannikkovesien ja EY :n jäsenvaltioita ympäröivien merien tutkimukselle, hyötykäytölle, hoidolle ja suojelulle, ja siten tasapainottaa merentutkimusmahdollisuuksia yhteisön eri alueilla. MAST II (1991-1994)) on korvannut ensimmäisen MAST-koeohjelman (1989-1992). MAST II:n maantieteellinen alue on laajentunut, ja ohjelma kattaa nyt myös Pohjois- Atlantin ja subpolaariset arktiset merialueet. MAST II:een on budjetoitu suunnilleen 100 ja kehittää miljoonaa ecua, eurooppalaista merentutkimusta. MAST II:n perimmäinen tarkoitus on lisätä tietoa merellisestä ympäristöstä ja sen vaihtelevuudesta, jotta sen hoitoa ja suojelua kyettäisiin kehittämään ja muutoksia ennustamaan. tutkimusprojekteja tukea yhteisiä joilla on tarkoitus MAST II on jaettu viiteen osa-alueeseen: - merentutkimus - rannikkoalueiden tutkimus ja rakentaminen - meriteknologia - tukialoitteet - mittavat erityisprojektit. 9. 4. Neljäs tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma Neljäs tutkimuksen ja kehityksen puiteohjelma (1994-1998) on laadittu yhdeksäntoista erityisohjelman ympärille. Kolme näistä ohjelmista liittyy suoraan ilmastonmuutokseen, nimittäin ympäristö ja ilmasto, puhdas ja tehokas energiateknologia sekä merentutkimus yhteistä ja merentutkimusteknologia. Maataloutta tutkimuskeskusta ja kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä sekä kansainvälisiä järjestöjä käsittelevät ohjelmat liittyvät ilmastonmuutokseen vain epäsuorasti. ja kalanviljelyä, liikennettä, Ympäristö ja ilmasto Neljännessä puiteohjelmassa on ympäristöä ja ilmastoa koskeva tutkimuksen ja teknisen kehityksen ohjelma (1994-1998). Ohjelmaan on varattu 532 miljoonaa ecua. Se kattaa neljä osa-aluetta: - luonnollinen ympäristö, ympäristön laatu ja maailmanlaajuinen muutos - ympäristötekniikka - avaruustekniikan käyttö ympäristön seurantaan ja tutkimukseen - ympäristön muutosten inhimilliset ulottuvuudet. Ilmasto- ja ympäristöohjelman ensimmäinen tavoite on oppia ymmärtämään etenkin ilmastojärjestelmään ja ilmakehään, meriin, maanpintaan, mannerjäätiköihin ja biosfääriin liittyvien ympäristömuutosten perimmäisiä mekanismeja. Luonnollisten mekanismien 83 tutkimuksen rinnalla tehdään yksityiskohtaista selvitystä inhimillisestä ja sosiaalisesta käyttäytymisestä sekä ympäristöön haitallisesti vaikuttavasta taloudellisesta kehityksestä. Toinen tavoite on kehittää ilmastonmuutoksen ja muiden ympäristömuutosten seurausten arviointia. Seurauksia pohditaan luonnon ja yhteiskunnan, ekosysteemien, sosiaalisten ja taloudellisten toimintojen, energiankysynnän ja -kulutuksen sekä etenkin vesi-, maatalous-, metsä- ja rannikkoalueiden tarjoamien luonnonvarojen käytön ja hoidon kannalta. tavoite on kehittää ympäristön seurannassa, Kolmas tutkimuksessa tarvittavaa tekniikkaa, jota tarvitaan muun muassa luonnollisten vaarojen seuranta-, varoitus- sovellettuun avaruusteknologiaan. ja hallintajärjestelmissä. Erityistä huomiota tarkkailussa ja kiinnitetään Yhteinen tutkimuskeskus (YTK) edistää oman suoran toiminnan ohjelmansa kautta tutkimukseen ja tekniseen kehittämiseen liittyvien yhteisön tavoitteiden saavuttamista lisäksi yhteinen ympäristö- ja tutkimuskeskus (CEO) toiminnalle. ilmasto-ohjelman kattamilla osa-alueilla. Tämän tarjoaa merkittävää tarkkailukeskuksen tukea Maapallon Euroopan yhteisö aloittaa EN RICH-ohjelman toteuttamisen neljännen puiteohjelman piirissä. ENRICH on se perusmekanismi, jonka avulla voidaan koordinoida EY:n maailmanlaajuista muutosta tutkivia ohjelmia, etenkin sellaisia jotka koskevat ympäristöä ja ilmastoa, merentutkimusta ja merentutkimusteknologiaa sekä kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä sekä kansainvälisiä järjestöjä. Kansainvälisesti ENRICH tähtää tutkimuksessa mukana olevien yhteistyöhön useiden maailmanlaajuisen muutoksen tutkimus edellyttää kansainvälisten yhteisöjen kanssa. Tämän alan kansainvälinen yhdenmukaista sitoutumista rahoitukseen. Saasteeton ja tehokas energiateknologia Neljännen puiteohjelman alaisuudessa jatketaan muuhun kuin ydinenergiaan keskittyvää energiaohjelmaa. Ohjelmassa, jonka nimi on "Saasteeton ja tehokas energiateknologia" (CEET), yhdistyvät ensi kertaa sekä tutkimus ja kehitys että havainnollistamishankkeet (sen tähden ohjelmaa nimitetään myös JOULE-THERMIE-ohjelmaksi aikaisempien ohjelmien mukaan). Uutta ohjelmaa tukevat tutkimuksen ja teknisen kehittämisen (TTK) strategiat pyrkivät turvaamaan energiahuollon kaikkein laajimmassa merkityksessään, eli takaamaan luotettavat energiapalvelut kohtuulliseen hintaan ja kohtuullisin ehdoin. Teknisen muutoksen kimmokkeena ovat energian tuotannosta ja käytöstä aiheutuvat ympäristövaikutukset (etenkin C02-kysymykset). Lisäksi TTK-politiikkaanon sisällytettävä alueellinen ulottuvuus ja sen perusteiden on sovittava yhteen yhteisön muun politiikan, myös kansainvälisen yhteistyön kanssa. tekninen kehitys. Tutkimus CE ET-ohjelmaan on vuosiksi 1994-1998 budjetoitu 967 miljoonaa ecua. Ohjelman pääasiallinen painotus on JOULE- ja THERMIE-ohjelmissakin mainituilla alueilla tapahtuva ja kehitys keskittyy uusiutuvan energian käyttöönottoon (myös kolmansissa maissa), kun taas havainnollistamishankkeet tukevat eritoten energian järkevää käyttöä ja fossiilisiin polttoaineisiin liittyvää teknologiaa. T T K :P puitteissa tehdään esimerkiksi koko maapallon kattavia analyyseja sekä sosio-ekonomisia tutkimuksia, ja laaditaan energia-, ympäristö-ja talousmalleja. Nämä hankkeet keskittyvät teknisen kehityksen ja ennen kaikkea ilmastonmuutokseen sekä ilmastonmuutoksen, kestävän kehityksen keskinäiseen vuorovaikutukseen. Toimintaan kuuluu myös yhteistyö 84 kolmansien maiden kanssa; tietoja vaihdetaan ja toimintakeinoista ja tutkimustuloksista tiedotetaan. Merentutkimus ja merentutkimustekniikka MAST III -ohjelma (1994-1998) laajentaa, kehittää ja täsmentää kahden ensimmäisen MAST-ohjelman (esiohjelma 1989-1992 ja MAST II 1990-1994) toimintoja. Kyseisenä ajanjaksona MAST III -ohjelma on ollut askel kohti pitkän tähtäyksen strategiaa, jonka avulla myös eurooppalainen asiantuntemus saadaan täysimääräisesti hyödynnettyä meritietoudessa ja merien hoidossa. Yleinen tavoite on parantaa merien luonnontieteellistä tuntemusta ja teknistä kehitystä, joka auttaa ymmärtämään meren altaiden ekosysteemien toimintaa, jotta meren kestävän käytön valmistelussa voidaan huomioida merellisen laajuisessa laadun säilyttäminen ja määritellä merien asema maapallon ympäristön muutoksessa. Ohjelmassa on neljä toiminta-aluetta: - merentutkimus - strateginen merentutkimus - meriteknologia - tukialoitteet. Tutkimustoiminnassa voidaan, soveltuvin osin, tehdä yhteistyötä muiden kansainvälisten ohjelmien, kuten sekä Maailmanlaajuisen merien IGBP:n, WCRP:n seurantajärjestelmän (GO O S) tiettyjen osa-alueiden kanssa. ja HDP:n ETERNE Vuonna 1991 EY aloitti yhdessä Yhdysvaltain energiaviranomaisten kanssa yhteisen tutkimusprojektin, jossa arvioidaan polttoainekierron ulkoisia kustannuksia. Euroopassa hankkeen rahoitukseen osallistuu JOULE-ohjelma. Hanke tunnetaan nimellä ExternE. Ensimmäisessä vaiheessa tutkimusryhmät päättivät millainen teoreettinen lähestymistapa ja metodologia valitaan, sekä julkistivat aiempia tutkimustuloksiaan, jotka auttoivat soveltamaan tutkimusmenetelmää monenlaisiin polttoainekiertoihin. EY rahoitti JOULE II -ohjelman puitteissa myös hankkeen toista vaihetta. Toinen vaihe aloitettiin 1993 ja valmistui 1995. Päätavoitteena oli soveltaa metodologiaa fossiilisilla polttoaineilla tuotetun energian, ydinenergian sekä uusiutuvan energian polttoainekiertoon sähköntuotannossa ja erilaisiin energiansäästövaihtoehtoihin. Lisäksi yleisen metodologian ja tarkastusohjeiston käyttöä laajennettiin niin, että energiankäyttöön liittyviä ulkoisia tekijöitä voitiin arvioida myös liikenteessä ja kotitalouksissa. Hankkeen neljäs vaihe on aloitettu EY:n neljännen puiteohjelman alaisuudessa, ja se keskittyy tuloksista tukipoliittissa kysymyksissä ja päätöksenteossa. tiedottamiseen ja tarkastusohjeiston soveltamiseen 9. 5. Yhteenveto Taulukossa 9. 1. on yleiskatsaus ilmastonmuutoksen ja energian (ydinenergia pois lukien) tutkimukseen sekä merentutkimukseen käytetyistä tai varatuista rahoista. Taulukosta näkyy, että kaikilla kolmella alueella tutkimusmäärärahat ovat kasvaneet voimakkaasti viime vuosina. Pääasiallisesti ilmastonmuutosta tutkivien hankkeiden kulut on taulukossa sisällytetty kokonaisbudjettiin; saatavissa olevien tietojen perusteella kuluja ei voida eritellä. 85 Taulukko 9. 1. yhteenveto Ilmastonmuutokseen liittyvien EY. n tutkimusohjelmien kulujen Tutkimusohjelma Aika Kokonaisbudjetti (miljoonaa ecua) Ympäristö ja ilmasto: STEP EPOCH Ympäristö Ympäristö ja ilmasto Yhteinen tutkimuskeskus Muu kuin ydinenergia: JOULE I JOULE II CEET Merentutkimus: MAST I MAST II MAST III 1989-1992 1989-1992 1991-1994 1994-1998 1991-1994 1994-1998 1989-1992 1990-1994 1994-1998 1989-1992 1991-1994 1994-1998 75 40 261 532 150 320 122 258 967 50 118 228 86 10. OPETUS, KOULUTUS JA YLEINEN VALISTUS 10. 1. Johdanto Ilmastonmuutosta koskevien periaatteiden ja toimenpiteiden onnistuminen riippuu paljolti suuren yleisön päätöksistä ja toimista. Opetuksen, koulutuksen ja tiedotuskampanjoiden avulla lisääntyvä yleinen tietoisuus ovat tärkeitä tekijöitä muokattaessa kuluttajien asenteita ja valintoja. EY:n viidennessä, "Kohti kestävää kehitystä" -nimisessä toimintaohjelmassa (esimerkiksi korostetaan, että on olennaisen valistuskampanjoiden) avulla tietoa yksityisen ihmisen toimien vaikutuksesta ympäristön saastumiseen, sekä esitellä yleisölle vaihtoehtoja, joiden avulla saastumista voidaan vähentää. Viidennessä toimintaohjelmassa annetaan suuri arvo myös kansalaisjärjestöjen, ammattiyhdistysten ja ammatillisten järjestöjen toiminnalle. suurelle yleisölle tärkeää tarjota Voimassa olevan, ympäristötiedon vapaata saatavuutta koskevan yhteisön lainsäädännön (90/313/ETY) perusteella paikalliset ja alueelliset viranomaiset voivat lisätä kansalaisten osallistumista ympäristönsuojeluun. Direktiivin tavoitteena on varmistaa viranomaisten levittäminen, sekä määritellä hallussa olevan ympäristötiedon vapaa saatavuus ja perusehdot ja -edellytykset, joiden mukaisesti tiedon olisi oltava käytettävissä (direktiivin 1 artikla). luvussa käsitellään (jakso 10. 2. ), Tässä tutkimustulosten levittämistä (jakso 10. 3. ) sekä opetukseen, koulutukseen ja yleiseen valistukseen liittyvää tutkimustoimintaa (jakso 10. 4. ). ja koulutusohjelmia tiedotus-, opetus- 10. 2. Tiedotus-, opetus- ja koulutusohjelmat tasolla ilmastonmuutosta EY:n tiedotus-, opetus-, ja koulutusohjelmat toteutetaan usein osana (alakohtaisia) toimenpideohjelmia, jotka koskevat esimerkiksi energianjakelua, liikennettä, kaupunkikehitystä tai maataloutta. ja energiankäyttöä koskevat jonka tiedon yleisölle suunnatun tuottaminen on SAVE-, ALTENER- tavoitteena on saada kaikki EY-kansalaiset Energianjakelu ja Laajalle THERMIE/JOULE-ohjelmien perusta. Ohjelmista on kerrottu laajemmin luvussa 4. Tässä jaksossa keskitytään vain tiedon tuottamisen kannalta olennaisiin seikkoihin. SAVE- ohjelmassa on luotu EY:n kaikille tasoille suunnattu, energiatehokkuuteen keskittyvä lopulta tiedonvaihtoverkosto, tiedostamaan, että energiatehokkuudesta koituu lisäksi myös ympäristöarvoihin liittyvää hyötyä. Myös ALTENER-ohjelman puitteissa on rakennettu tiedonvaihtoverkko ja aloitettu vuonna 1994 laaja tiedotusohjelma, jossa painotetaan uusiutuvan energian mittavampaa käyttöä EY:n energiavalikoimassa, sekä siitä koituvaa ympäristönsuojelullista hyötyä etenkin C02-päästöjen osalta. THERMIE-ohjelman tiedotustoimintaan kuuluu energiateknologiaa edistävien organisaatioiden (OPET) yli innovatiivisten neljäkymmentä energiatekniikoiden levittämiseen ja edistämiseen koko Euroopassa, Keski-ja Itä-Euroopan ja entisen Neuvostoliiton alueen maat mukaan lukien. taloudellisen hyödyn verkosto, keskittyy käsittävä jäsentä joka 87 S Y N E R G Y - a l o i te ja pääasiassa kasvihuonekaasupäästöihin liittyvään koulutustoimintaan (katso myös jakso 8. 2. ). Tässä yhteydessä voidaan mainita seuraavat toimenpiteet: ilmastonmuutosongelmiin keskittyy - Intiassa pidettävät kurssit - Kiinassa järjestettävät, esimerkiksi saasteetonta hiilen polttotekniikkaa käsittelevät kurssit - energiaa ja ympäristöä käsittelevä seminaari Shanghaissa - energiasuunnittelua ja energian säästöä käsittelevät kurssit Latinalaisessa Amerikassa - energiansäästöä käsittelevät kurssit Virossa. Liikenne Euroopan yhteisön kehittelyasteella olevaa, liikennettä koskevaa strategiaa on viimeksi selvitetty yhteisen liikennepoliitiikan tulevaisuutta koskevassa valkoisessa kirjassa otsikolla "Maailmanlaajuiset puitteet liikenteen kestävälle kehitykselle. " Tavoitteena on järkeistää yksityisautojen käyttöä ja muuttaa ajosääntöjä ja -tapoja ympäristöystävällisemmiksi. Kaupunkikehitys EY tukee yleiseurooppalaisia, paikallisten viranomaisten järjestämiä paikalliseen kestävään kehitykseen tähtääviä tai maailmanlaajuisen kestävän kehityksen kannalta merkittäviä paikallisia kampanjoita, kuten "Kestävä kehitys kylissä ja kaupungeissa" (Sustainable Cities and Towns), "Autottomien kaupunkien klubi" (Car Free Cities Club) sekä "Kaupungit ilmansuojelun puolesta" (Cities for Climate Protection). julkaisemisen Vuosille 1993-1995 ajoitetun kestävä kehitys kaupungeissa -hankkeen käynnisti kaupunkiympäristöön keskittynyt asiantuntijaryhmä. Asiantuntijaryhmä perustettiin Euroopan komission toimesta vuonna 1991 kaupunkiympäristöä käsittelevän vihreän kirjan -hankkeen päätavoitteena on edistää kestävän kehityksen huomioonottamista eurooppalaisessa kaupunkiympäristössä, kannustaa laajaan tietojen vaihtoon, tiedottaa kestävän kehityksen kannalta parhaista toimintatavoista paikallistasolla, ja pitkällä tähtäyksellä muotoilla suosituksia, jotka vaikuttavat päätöksentekoon sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden tasolla että alueellisella ja paikallisella tasolla, niin kuin neuvoston päätöksessä vuodelta 1991 (Fudge & Mills, 1994) edellytetään. jälkeen. Kestävä kehitys kaupungeissa rohkaistaan konferenssin lisäksi eurooppalaisella kestävä kehitys kylissä Kestävä kehitys kaupungeissa -projektin tuloksena odotetaan saatavan toimenpideraportti, hyvän käytännön ohjekirja sekä tietokanta asiaan liittyvästä toimista. Kokemusten ja tietojen vaihtoon ja kaupungeissa -kampanjalla, joka käynnistettiin toukokuussa 1994 Aalborgissa, Tanskassa ja kaupungeissa käsittelevän järjestetyn ensimmäisen kestävää kehitystä kylissä liittyi 80 eurooppalaisen eurooppalaista viranomaistahoa ja 253 kansainvälisten järjestöjen, hallitusten ja tieteellisten instituuttien edustajaa, konsulttia tai yksityishenkilöä, jotka allekirjoittivat Aalborgin sopimuksen. Sopimuksen mukaan allekirjoittajat ottavat vastuun maapallon ilmastosta. rakennetulle Sopimuksessa ympäristölle sekä ihmiskunnan tulevaisuudelle aiheuttamat huomattavat riskit edellyttävät riittäviä toimenpiteitä, joilla saadaan mahdollisimman nopeasti ensin vakautettua ja sitten vähennettyä kasvihuonekaasujen päästöjä ilmakehään. Uusiutuvat energialähteet mainitaan ainoina kestävinä vaihtoehtoina nykyisille energiamuodoille. yhteydessä. Konferenssissa todetaan, että lämpenemisen luonnolliselle kampanjaan ilmaston ja 88 ja kylien kestävästä kehityksestä Toinen eurooppalainen konferenssi kaupunkien suunnitellaan pidettäväksi vuonna 1996 Lissabonissa, Portugalissa. Konferenssissa arvioidaan kestävän kehityksen edistymistä, julkistetaan asiantuntijaryhmän laatima toinen toimenpideraportti ja varmistetaan kestävä kehitys kylissä ja kaupungeissa -kampanjan jatkuminen (Fudge & Mills, 1994). foorumi kokemusten vaihdolle ja aihetta käsittelevän konferenssin Kesäkuussa 1992 ympäristökomissaari ehdotti autottomien kaupunkien verkoston (Car Free Cities) perustamista järjestämistä. Ehdotuksen pääasiallinen tarkoitus oli herättää keskustelu kaupunkiliikenteen päivittäisistä ongelmista, tarjota parannetaan kaupunkiympäristöä. Euroopan komissio hyväksyi ehdotuksen. Autottomia kaupunkeja käsittelevä konferenssi pidettiin lopulta 24 ja 25 päivänä maaliskuuta 1994 Amsterdamissa. Konferenssin tuloksena laadittiin peruskirja, jonka allekirjoittivat 40:n eurooppalaisen kaupungin edustajat. Eräs peruskirjassa määritellyistä erityistavoitteista on lisätä energian tehokasta käyttöä ja pienentää liikenteen päästöjä, jotka osaltaaan aiheuttavat otsoni- ja kasvihuonekaasuongelmia (Autottomien kaupunkien klubi, 1994). Yksityisautojen käyttöä olisi syytä vähentää ja vähemmän saastuttavien kuljetusmuotojen käyttöä lisätä. ratkaisuja, joilla etsiä ja (UNEP) suojeluksessa järjestettiin vuonna 1993 EY:n komission ja YK:n ympäristöohjelman ja paikallisia ympäristöaloitteita hoitavan kansainvälisen neuvoston eurooppalaisen sihteeristön (ICLEI) ilmastonmuutosta käsittelevä kokous Euroopan toimesta kunnallisille eurooppalaisten kaupunkien ilmansuojelu kampanja. Yhteisen energiansäästöön ja hiilidioksidipäästöjen pienentämiseen tähtäävän kampanjan tavoitteena on auttaa eri maita pääsemään Rion huippukokouksessa asetettuihin tavoitteisiin mahdollisimman nopeasti, sekä tukea kuntia niiden pyrkimyksissä taistella ilmastonmuutoksen syitä vastaan. johtohenkilöille. Kokouksen tuloksena käynnistettiin ICLEI, jota rahoittaa muun muassa Euroopan komissio, järjesti myös toisen Euroopan kunnallisille johtohenkilöille suunnatun ilmastonmuutosta käsittelevän kokouksen, joka järjestettiin heti YK:n ilmastosopimuksen osapuolten ensimmäisen konferenssin jälkeen. Tässä ilmastonmuutosta käsittelevässä huippukokouksessa päästiin vaihtamaan kokemuksia uusista, paikallisista tulevia strategiamahdollisuuksia. Kokous, johon osallistui 159 kunnallista johtohenkilöä, antoi 29 päivänä maaliskuuta 1995 julkilausuman, jossa muun muassa haastetaan paikallistason viranomaiset laatimaan paikallisia toimintasuunnitelmia, joiden avulla hiilidioksidipäästöjä voidaan vähentää 20 prosenttia vuoteen 2005 mennessä. ja käytännöistä, sekä punnittiin toimintatavoista "Energiahuolto alueellisella tasolla ja kaupungeissa" -aloitteen puitteissa komissio on rohkaissut perustamaan ENERGY-CITES-verkkoa, jonka tavoitteena on energian kestävän käytön soveltaminen kaupunkialueilla. Kaupunkien energiatoimistojen perustamisen toivotaan johtavan siihen, että luottamustoimiin valitut henkilöt kunnolla huomioisivat hyvän energiahuollon tarjoamat haasteet ja mahdollisuudet. Tämän pitäisi osaltaan auttaa vähentämään energiankulutusta kaupungeissa sekä edistää paikallisen ja uuden energian käyttöä, minkä puolestaan pitäisi vaikuttaa ympäristön laatuun sekä kaupunkien että maapallon laatua kaupunkiympäristössä. Tätä näkökulmaa tullaan vahvistamaan SAVE II-ohjelmassa. ja myös parantaa elämisen tasolla Maatalous Vuodesta 1992 alkaen on maatalousmaaperän "yhdenmukaistettua hallintaa" pyritty edistämään etenkin koulutuksen avulla siten, että saavutettaisiin tasapaino ravinteiden 89 lisäämisen ja kasvien ja maaperän absorptiokyvyn välillä. Näin saadaan vähennettyä lannoitteiden käytöstä johtuvia typpioksiduulipäästöjä. 10. 3. Tutkimustuloksista tiedottaminen Koulutuksella ja opetuksella on tärkeä osuus Euroopan yhteisön rinnakkaistoimenpiteinä. EPOCHiin, ympäristöohjelmaan sekä ympäristö ja ilmasto -ohjelmaan liittyviä toimien toteutuskeinoja ovat tutkimusohjelmien - vuosittain tai joka toinen vuosi alan tärkeistä aiheista pidetyt kurssit, jotka järjestää Eurooppalainen ilmastotiede- ja luonnonkatastrofikoulu yhteistyössä useiden eurooppalaisten tutkimuslaitosten kanssa; - alakohtaiset apurahat, joita myönnetään ilmastotieteisiin ja luonnonkatastrofeihin liittyviin tutkimushankkeisiin eurooppalaisille opiskelijoille ja jatko-opiskelijoille. ohjelman tutkimusalaan liittyvien, tärkeitä asiantuntijayleisön moninaisia tarpeita palvelevien kirjasarjojen julkaiseminen. aiheita käsittelevien ja ja yksittäisten teosten Eurooppalainen ilmastotiede-ja luonnonkatastrofikoulu toimii järjestämällä ilmastotieteen ja luonnonkatastrofien alueella ajankohtaisiin tutkimusaiheisiin liittyviä kursseja. Kurssit, jotka järjestetään yhteistyössä johtavien eurooppalaisten tutkimuslaitosten kanssa, ovat avoimia opintojensa loppuvaiheessa oleville tai jatkotutkintoa suorittaville soveltuvien alojen opiskelijoille. Eurooppalaisen ilmastotiede-ja luonnonkatastrofikoulun järjestämiä ilmastonmuutokseen liittyviä kursseja: Ilmastonmuutos ja sen vaikutukset: Johdanto, 11-18 päivänä syyskuuta 1988; - Ilmasto ja maailmanlaajuinen muutos, 4-12 päivänä huhtikuuta 1990; - Metsäpalovaara ja metsäpalojen hallinta, 27 päivänä toukokuuta - 4 päivänä kesäkuuta 1992; - Aavikoituminen eurooppalaisesta näkökulmasta. Fyysisiä näkökohtia, 6-13 päivänä lokakuuta 1993; - Tilastollinen ilmastonvaihteluanalyysi, 30 päivänä lokakuuta - 6 päivänä marraskuuta 1993; - suunniteltu vuodelle 1995: Ilmastonmuutoksen vaikutuksia maatalouteen, metsiin ja vesivaroihin. sosio-ekonomisia ja 10. 4. Opetukseen, koulutukseen ja yleiseen valistukseen liittyvää tutkiin ustoim intaa Euroopan yhteisön komission ympäristöasioista, ydinturvallisuudesta ja väestönsuojelusta vastaava pääosasto (PO XI) on tilannut tutkimuksen, jossa selvitetään ilmastonmuutosta koskevan parannetun opetuksen, koulutuksen ja yleistä valistusta edistävien toimien laajuutta (CEC, 1992). Eri jäsenvaltioissa käynnissä olevien toimenpiteiden selvityksistä tehtiin seuraavat johtopäätökset: - Monet EY-maat eivät hiilidioksidipäästöjen vähentämisohjelmissaan pane riittävästi painoa koulutus- ja tukitoimille, joilla tuettaisiin lakisääteisiä toimenpiteitä; - eri maiden energiakasvatuksen tasossa on suuria eroja; - kaikissa EY-maissa on teollisuuden, kaupan ja koululaitoksen piirissä havaittu tarve energiakoulutukseen. 90 Tutkimus osoitti, että yhtenäinen, hallituksen toimittama energiansäästöpaketti, jonka houkuttimena on taloudellinen etu ja tukena lainsäädäntö, on tehokkain tapa saada aikaan asennemuutosta. 91 KIRGALLISUUSLUETTELO Bengtsson, L. (1994). Climate of the 21st century. 1994. Agricultural and Forest Meteorology 72 (1994) 3-29. Car Free Cities Club (1994). Car Free Cities Charter. Brussels. Commission of the European Communities (1992). Policy Measures in the Field of Education, Training, Public Information and Public Relations to contribute to the limitation of C02 emissions. DG XI, Contract No B91/B - 3046/9493. Brussels, March 1992. Commission of the European Communities (1993). Towards Sustainability: A European Community programme of policy and action in relation to the environment and sustainable development, Brussels, 1 February 1993. Commission of the European Communities (1994a). What is TACIS? Partnerships and cooperation with the New Independent States. DG I, TACIS Information Office, Brussels, May 1994. Commission of the European Communities (1994b). What is PHARE? A European integration with central and eastern European Union countries. DG I, PHARE Information Office. Brussels, September 1994. initiative for economic Commission of the European Communities (1994c). Evaluation of progress on integration of the environment into other areas of Commission policy and action. Detailed note. Brussels, 20 October 1994, XVII/A/2/MD. Commission of the European Communities (1994d). Interim review of implementation of the European Community programme of policy and action in relation to the environment and sustainable development "Towards Sustainability". COM (94) 453 final. Brussels, 30 November 1994. Cubasch, U. , J. Waszkewitz, G. C. Hegerl, J. Perlwitz (1995). Regional climate changes as simulated in time-slice experiments. Max-Planck-Institut fur Météorologie. Hamburg. ERM (1992a). Development of a Framework for the Evaluation of Policy Options to deal with the Greenhouse Effect. Summary report: Assessment of strategic options. A report for the Commission of European Communities, Directorate General for Environment, Nuclear Safety and Civil Protection. Climate Research Unit and Environmental Resources Limited. ERM (1992b). Development of a Framework for the Evaluation of Policy Options to deal with the Greenhouse Effect. Economic valuation of impacts and adaptive measures in the European community. A report for the Commission of European Communities, Directorate General for Environment, Nuclear Safety and Civil Protection. Climate Research Unit and Environmental Resources Limited. 0)AOL Fudge, C. and L. Mills (1994). European Sustainable Cities. First report EU Expert the Urban Environment. Sustainable Cities Project. XI/822/94-EN. Group on Brussels, October 1994. Harrison, P. A. , and ML. Parry (1993). The effect of climate change on agricultural and horticultural potential in Europe. Environmental Change Unit. University of Oxford. Paper presented at EC Symposium on Climate Change and Climate Change Impacts, Copenhagen, 6-10 September 1993. Houghton, J. T. , B. A. Callander, S. K. Varney (eds. ) (1992). Climate Change 1992 - The IPCC Supplementary Report on University Press, Cambridge. the IPCC Scientific Assessment. Cambridge IPCC (1994). Radiative forcing of climate change. The 1994 Report of the Scientific Assessment Working Group Intergovernmental Panel on Climate Change. of IPCC. Summary for Policy Makers. Jones, M. B. , T. Ashenden, A. J. Parsons, H. Payer, A. Raschi, J. H. M. Thornley (1993). The effects of rising C02 and changing climate on grassland communities in Europe. Paper presented at EC Symposium on Climate Change and Climate Change Impacts, Copenhagen, 6-10 September 1993. Thimbal, B. et al (1995). Sensitivity to prescribed changes in sea-surface temperature and sea-ice in doubled carbon dioxide experiments. Meteo-France, no. 42. Warrick, R. A. , E. M. Barrow, T. M. L. Wigley (1990). The greenhouse effect and its implications for the European Community. Report for the Commission of the European Communities. Contract No: EV4C-0098-UK. Climatic Research Unit, University of East Anglia, Norwich. °>A &- KIRJALLISUUSLUETTELO LYHENTEET ALTENER CAP CEEC CEET CEO CIS CORINAIR EAGGF EC ECOCRAFT ECU ENRICH EUROSTAT EPOCH FEC FNEC GCOS GDP GIC GOOS Uusiutuvien energialähteiden käytön edistämisohjelma Yhteinen maatalouspolitiikka (Common Agricultural Policy) Keski- ja Itä-Euroopan maat (Central and Eastern European Countries) Saasteeton ja tehokas energiateknologia-ohjelma (Clean and Efficient Energy Technologies) Maapallon havainnointikeskus (Centre for Earth Observation) Itsenäisten valtioiden yhteisö (IVY) CORINE AIR -päästöinventaario Maatalousrahasto (European Agriculture Guidance and Guarantee Fund) Euroopan yhteisö Hiilidioksidin vaikutusta metsiin ja puihin tutkiva eurooppalainen yhteistyöohjelma ( Project on European Collaboration on C02 Responses Applied to Forests and Trees) EU-maiden raha-ja laskentayksikkö (European Currency Unit) Maailmanlaajuista muutosta tutkiva eurooppalainen tutkimusverkko (European Network for Research In global Change) EU:n tilastokeskus Eurooppalainen ilmaston ja luonnollisten vaarojen tutkimusohjelma (European Programme On Climatology and natural Hazards) Energian loppukulutus (Final Energy Consumption) Muun kuin energian loppukulutus (Final Non Energy Consumption) Maailmanlaajuinen (Global Climate Observing System) Bruttokansantuote (Gross Domestic Product) Bruttokulutus (Gross Inland Consumption) Maailmanlaajuinen merentarkkailujärjestelmä (Global Ocean Observing System) ilmastontarkkailujärjestelmä 92 GTOS GVA HDP IGBP INC IPCC JOULE JRC OECD OPET PACE PERU PHARE R&D RTD SAVE STEP SYNERGY TACIS THERMIE M aailmanlaajuinen maan tarkkailujärjestelmä (Global Terrestrial Observing System) Bruttojalostusarvo (Gross Value Added) Maailmanlaajuisen ympäristömuutosohjelman inhimillinen ulottuvuus (Human Dimension of global environmental change Programme) Kansainvälinen geosfääri-biosfääriohjelma (International Geosphere-Biosphere Programme) Hallitustenvälinen neuvottelukomitea (Intergovernmental Negotiation Committee) Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (Intergovernmental Panel on Climate Change) Uusien tai pitkäaikaisten energialähteiden yhteisten mahdollisuuksien ohjelma (Programme on Joint Opportunities for Unconventional or Longer-term Energies) Yhteinen tutkimuskeskus YTK (Joint Research Centre) Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (Organization for Economic Cooperation and Development) Energiateknologiaa edistävien organisaatioiden verkosto (Network of Organizations for the Promotion of Energy Technologies) Energiankäytön tehokkuutta parantava toimintaohjelma Energiasuunnittelu alueellisella ja kaupunkien tasolla (Planning of Energy at Regional and Urban level) Avustusohjelma Puolan ja Unkarin talouden uudistamiseksi (Programme on Poland and Hungary Assistance to the Restructuring of Economy) Tutkimus ja kehitys, T & K (Research and Development) Tutkimus ja tekninen kehitys, TTK (Research Technological development and Demonstration Development) Erityistoimintaohjelma hiilidioksidipäästöjen rajoittamiseksi energiatehokkuutta parantamalla (Programme on Specific Actions for Vigorous Energy efficiency) Ympäristönsuojelu tiede ja -tekniikkaohjelma (Programme on Science and Technology for Environmental Protection) Kaikkien EU:n ulkopuolisten maiden kanssa toteutettava energiayhteistyöohjelma IV Y-maiden tekninen avustusohjelma Energiateknologian tukiohjelma 93 UN FCCC UNO WCIP WCRP Ilmastonmuutosta koskeva Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimus, ilmastosopimus (United Nations' Convention on Climate Change) YK:n järjestöt (United Nations' Organizations) Maailman ilmastovaikutusohjelma (World Climate Impact Programme) Maailman ilmaston tutkimusohjelma (World Climate Research Programme) Kemialliset kaavat ja viitteet CO co2 co4 NMVOC N20 ND. Gg toe Hiilimonoksidi Hiilidioksidi Metaani Haihtuvat hiilivedyt, muut kuin metaani Typpioksiduuli eli dityppioksidi Typen oksidit Gigagramma (1 Gg = 1 kilotonni) öljytonniekvivalentti 94 LIITE 1 KANSALLISET SELVITYKSET KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖISTÄ 95 N ,0 6 6 c <1 <1 5 <1 SM SM NO» 570 670 92 86 337 31 SM 24 CO 800 800 6 10 716 68 SM SM NMVOC 231 231 19 1 195 16 SM SM 16 229 77 0 145 22 22 15 4 11 d 5» S76 1029 459 149 149 1900 700 CH« 177 28 C O, 14900 1 4 9 00 • Energia yhteensä Polttoaineen poltto 51400 33400 26900 9500 19200 8600 Alankomaiden kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) ALANKOMAAT 1 ]«, 1 a1 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 1b l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaneiden karkauspäastöt Öljy ja kaasu Hiilikahrostoiminta Teolrat prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liuottimen käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut 508 402 106 382 377 5 800 400 0 900 900 Kokoneiaplistöt 1 5 1 8 00 1067 Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) 35900 4500 28600 b SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja //käytetty CORINAIRin lukuja 96 Lähteet: -Alankomaiden kansallinen tiedonanto ilmastonmuutospolitiikasta. Laadittu ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen sopimuspuolten konferenssille. A l a n k o m a a t, elokuu 1 9 9 4. -Eurostat -CORINAIR A r v i ot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: aAlankomaiden kansallisessa tiedonannossa annetaan arviot raaka- aineista aiheutuvista todellisista päästöistä (14 8 00 Gg) ja tilastollisista eroista ( 1 0 00 Gg). Yhdenmukaisuuden vuoksi näitä ei ole otettu huomioon. A l a n k o m a at on myös soveltanut lämpötilavaikutusten korjausta. Tämä korjaus on jätetty ottamatta huomioon vertailukelpoisuuden vuoksi. bAlankomaiden kansallisessa tiedonannossa arvioidaan, että mahdolliset C 02- p ä ä s t öt raaka-aineista ovat 28 6 00 Gg. Jotta vertailukelpoisuus muiden maiden päästöselvityksiin säilyisi, nämä päästöt lasketaan luokkaan " m uu kuin energian loppukulutus". cAlankomaiden kansallisessa tiedonannossa arvioidaan päästöt saastuneista sisä-ja rannikkovesistä. Näitä päästöjä ei ole otettu huomioon tässä, koska niitä ei mainita IPCC. n kansallisten kasvihuonekaasupäästöjen selvittämistä koskevassa ohjeluonnoksessa, eivätkä muut maat ole antaneet vastaavia arvioita. d N20 - p ä ä s t öt saastuneista sisä-ja rannikkovesistä. 97 N,O NO, CO N M V OC 8 » 8 2 3 1 2 SM SM 3 30 # 3 30 56 67 195 12 SM SM 1085 # 2 16 # 1085 2 110 918 55 SM SM 2 03 <1 6 291 7 SM SM 13 108 54 0 90 3 16 3 59 22 3 38 1219 361 CH, 71 # 25 <1 5 14 6 SM SM 46 14 7200 CO, 106400 106400 33800 25500 20600 26500 SM SM Energia yhteenaä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta TeoKset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Luottimm käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Belgian kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) BELGIA 1 1a 1a1 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib lbl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Jätevesi Muut 2600 4600 900 270 900 1 1 4 5 00 Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 13300 2000 10200 * *#a * 98 Lähteet: •Belgian kansallinen hiilidioksidipäästöjen vähentämisohjelma. Noudattaa neuvoston päätöstä hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen seurantajärjestelmästä EY:ssä. Kesäkuu 1994. •Eurostat (merkitty 'merkillä) •CORINAIR (merkitty #merkillä) Arviot hiilidioksidipäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Muiden kaasujen luvut ovat CORINAIRin arvioita. Viitteet: aLuku sovitettu CORINAIRin ja Eurostatin liikennepäästöjä koskevien arvioiden mukaan 99 Espanjan kasviiuonekaasupäästöt - 1 9 90 (Gg) ESPANJA "Î Energia y h t e e n si CO2 2 2 2 9 00 1a 1 a1 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c P o l t t o a i n e en poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaheiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teokset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liiotttnien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maataiousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut CH4 7 58 74 11 6 14 44 SM SM N20 21 21 11 5 2 3 SM SM N0X CO Î T É ÏI 1 1 58 4 0 32 4 0 32 NMVOC 634~~ 5 68 270 144 723 21 SM SM 20 401 2721 890 SM SM 11 9 489 59 SM SM 2 2 2 9 00 78400 52300 63300 28900 SM SM 0 684 0 0 0 66 35300 900 600 15100 18600 0 0 2500 1800 a 4 3 < 1 <1 0 0 <1 0 875 346 426 11 70 22 494 470 700 23 10 0 0 10 0 0 0 0 15 2 0 8 0 0 5 0 248 188 60 0 0 0 <1 0 55 6 397 55 0 6 397 29 28 1 272 261 12 70 4 < 1 3 16 0 48 302 87 38 38 138 95 74 22 10 2 < 1 7 K o k o n a i s p ä ä s t öt \ 227300 4531 94 1189 4721 1120 12200 •b 4100 *c 18800 * Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota * käytetty Eurostatin lukuja ^ k ä y t e t ty CORINAIRin lukuja 100 Lähteet: -Espanjan raportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukaisesti. Alustava versio. Kansallinen ilmastokomitea. Espanja. -Eurostat (merkitty *-merkillä) -CORINAIR (merkitty l-merkillä) Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: aEspanjan antama arvio C02-päästöistä oli 1 800 Gg. Tässä oletetaan, että nämä päästöt ovat lähtöisin epäorgaanisesta tai kierrätyskelvottomasta aineesta. bEspanjan kansallisessa raportissa ei ole arvioita ulkomaanliikenteen päästöistä. cArvo on sovitettu Eurostatin ja Espanjan kansallisen raportin arvioiden mukaan. 101 CH4 "TT 5 0 <1 1 <1 3 <1 10 10 <1 o 644 551 52 39 2 136 136 N20 2 2 1 <1 <1 <1 1 <1 NOv 111 111 46 11 45 1 5 3 CO NMVOC 390 390 3 1 305 4 76 1 74 71 <1 <1 63 <1 8 <1 40 40 21 6 5 5 5 83 78 4 38 38 1 <1 796 42 114 429 197 100 160 5345 2178 364 Iriannh kasviiuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) IRLANTI 1 la l al 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl Energia yhteensä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspaastöt Öljy ja kaasu 1b2 Hiilikaivostoiminta 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Teoiset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Luottrnien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota "käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja CO, 29100 29100 10900 5400 4900 1400 5800 700 1600 50 50 30720 0 *a 1100 1500 * 102 Lähteet: -Irlanti. Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukainen tiedonanto. Laadittu sopimusosapuoKen konferenssille sopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Ympäristöministeriö, Irlanti. Lokakuu 1994. •Eurostat (merkitty *-merkillä) •CORINAIR (merkitty ^merkillä) Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: alrlannin kansallisessa tiedonannossa ei esitetä ulkomaan meriliikenteen päästöjä. Muut huomautukset: Irlannin kansallisessa tiedonannossa esitetään maankäytön muutosten ja metsätalouden aiheuttamat haihtuvien hiilivetyjen päästöt. Koska hyvin harvojen valtioiden raporteissa mainitaan maankäytön muutoksista ja metsätaloudesta aiheutuvat päästöt tai poistumat, ei tätä luokkaa ole otettu lainkaan mukaan EU:n päästöselvitykseen. 103 NOv CO NMVOC 1981 1981 462 377 967 22 34 109 8 2 0 CH4 4 13 66 8 10 27 2 5 3 10 347 337 10 4 2 2 N20 42 42 20 10 4 3 5 <1 15 15 0 <1 7 1 65 7155 41 656 5645 27 55 535 3 193 0 371 173 182 2 14 20 0 59 32 1704 1 57 1 32 1704 <1 14 29 1860 654 887 64 158 97 1611 1526 34 51 3 8 89 1 16 2034 9 2 68 2 4 01 29 <1 1276 1137 27 19 996 2 8 69 1 15 140 140 73 3 <1 9 41 538 238 49 64 187 492 381 14 97 22 22 Kakan kasviiuonekaasupäästöt -1990 (Gg) ITALIA 1 Energia yhteensl 1a 1a1 1 a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib lbl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaneiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teoiset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Luottmien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely * Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispiistöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota •käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja CO, 4 0 1 4 00 4 0 1 4 00 1 3 8 4 00 91300 95600 26300 41200 8100 500 0 27600 400 1500 2300 0 23000 400 0 0 7300 5100 2200 436300 8600» 4800 *a 30200 * 104 Lähteet : -Italian ensimmäinen Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukainen kansallinen tiedonanto. Ympäristöministeriö, tammikuu 1995 -Eurostat -CORINAIR Italian kansallinen ohjelma ei anna päästöarvioita IPCC:n edellyttämässä muodossa. Kansalliset taulukot on laadittu polttoaineen ja loppukäytön mukaan. Sen vuoksi tässä on käytetty CORINAIRin ja Eurostatin lukuja C02-päästöistä ja CORINAIRin arvioita muiden kaasujen päästöistä. Viitteet: aLuku sovitettu Eurostatin ja CORINAIRin liikennepäästöjä koskevien arvioiden mukaan. 105 1 92 2100 CH4 116 24 <1 1 15 8 SM SM SM N20 1. 4 1 <1 1 <1 <1 SM SM SM CO, 57100 57100 16500 12300 16200 12100 SM SM SM Itävallan kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) ITÄVALTA 1 la lal 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib lbl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Energia yhteensä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaneiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teobet prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Luottmien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut 259 230 28 228 20 N0V 216 216 12 47 145 12 SM SM SM CO NMVOC 269 253 <1 24 130 99 SM SM SM 1391 1391 6 27 582 776 SM SM SM 16 241 130 60 12 <1 26 603 222 1692 445 Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) 59200 0# 1200 a 4600 * SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 106 Lähteet: -Itävallan liittohallituksen kansallinen ilmastoraportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen 4 artiklan 2 kohdan ja 12 artiklan mukaisesti (Liittovaltion virallinen lehti N:o 414/1994). Wien, 1994. -Eurostat -CORINAIR Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: aLuku sovitettu Eurostatin ja CORINAIRin liikenteen päästöarvioiden mukaan. 107 Kreikan kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) KREIKKA 1 la l al 1«2 1a3 Energia yhteensä Polttoatraen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne C02 77400 77400 4 3 8 00 a 9700 a 15600 CH4 369 # 6 i <1 N20 8# 8 7 <1 1 •b 8300 *b SM SM 5 <1 SM SM 0 364 <1 SM SM N0V 502 # 502 111 3 386 1 SM SM CO 777 # 777 6 <1 770 1 SM SM NMVOC 189 # 185 1 <1 184 <1 SM SM i »4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikarvostoiminta Teolliset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liuottmien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 8 1 00 # 25 22 5900 O 0 82 O 363 13 341 32 600 ff 202 936 24 543 1143 325 600 86100 8200 * 2000 "c 1800 * 108 Lähteet: -Ilmastonmuutos. Kreikan toimintasuunnitelma hiilidioksidin ja muiden kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämiseksi. Helmikuu 1995. -Eurostat (merkitty *-merkillä) -CORINAIR (merkitty #-merkillä) Arviot C02-päästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Muiden kaasujen päästöarviot ovat CORINAIRin. Viitteet: ajantasaistamiseksi aOtettu C02-päästötaulukoista vuoden 1992 raportin bKreikan raportin C02-päästöt ovat suuremmat kuin Eurostatin/CORINAIRin luvut. Raportissa sanotaan energian tuotantoa ja muuntoa koskevien arvioiden olevat korkeammat siksi, että ruskohiilelle on käytetty suurempaa päästökerrointa. Siinä ei kuitenkaan mainita miksi muiden polttoluokkien arviot ovat korkeammat. Tästä syystä on käytetty Eurostatin lukuja. cLuku sovitettu Eurostatin ja kansallisen raportin ulkomaanliikenteen päästöarvioiden mukaan. 109 0 0 0 2 2 600 600 - N20 <1 CH< 2 0 0 CO, 12600 12600 1900 6600 2900 300 800 100 Luxemburgin kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) LUXEMBURG 1 la l al 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 1b l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Energia yhteensä Polttoaineen portto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoatieiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teoiset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Lanttinien käyttö Maalaus Rasvaripoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut 4 4 <1 1 18 16 2 100 <1 100 <1 0 0 0 0 0 0 N0X 23 23 <1 11 11 0 15 0 0 • CO 154 154 <1 98 48 1 1 0 17 17 0 0 0 0 NMVOC 14 12 <1 11 1 2 2 1 1 1 4 1 < 1 1 2 <1 <1 0 0 24 <~ï 23" T 7Ï Ï T" K o k o n a i s p ä ä s t öt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) 1 3 3 00 • Ö"5 300 b 0 * SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota " k ä y t e t ty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 110 Lähteet: -Rapport National du Luxembourg en vue de la Ie Conférence de Parties de la Convention-Cadres des Nationes- Unies sue les Changements Climatiques. Ministère de l'Environnement, Mars 1995. -Eurostat -CORINAIR (CORINAIR 1990 - Luxemburg, loppuraportti) Arviot C02-päästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Muiden kaasujen arvot ovat CORINAIRin arvioita. Viitteet: aLuxemburgin kansallinen raportti antaa arvion luonnosta peräisin olevista päästöistä. Näitä ei ole otettu mukaan hiilidioksidin kokonaispäästöihin. bArvo sovitettu Eurostatin ja CORINAIRin liikenteen päästöjä koskevien arvioiden mukaan. 111 NO* 210 210 60 18 108 2 1 21 8 0 CO NMVOC 1072 1072 68 264 614 63 54 9 436 0 11 11 117 109 11 3 81 6 5 3 13 8 8 15 <1 1 5 9 67 26 2 6 32 0 Portugalin kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) PORTUGALI N,0 Polttoaneiden karkauspäästöt EA 1 la l al 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Energia yhteensä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teokset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Luottrnien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota •käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja CH4 13 11 2 2 1 3 3 5 2 2 <1 176 105 58 13 35 33 2 CO, 38700 38700 19400 6100 9900 H 1000 900 1300 3400 <100 <100 300 3100 <100 0 400 » 400 42500 2100 * 1800 b 6600 * 112 227 11 214 1083 199 Lähteet: -Portugalin raportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen 12 artiklan mukaisesti. Ympäristö- ja luonnonvaraministeriö, Lissabon, 1994. -Eurostat -CORINAIR Arviot C02-päästöistä ovat Portugalin vastaus ministerineuvoston kyselyyn ellei toisin mainita. Muiden kaasujen luvut ovat CORINAIRin arvioita. Viitteet: aKansallinen arvio liikenteen C02-päästöistä on 8 700 Gg, kun taas Eurostatin arvio on 10 200 Gg ja CORINAIRin 9 800 Gg. Kansallinen arvio ei todennäköisesti sisällä kaikkia liikenteen päästölähteitä, joten tässä on käytetty CORINAIRin arvioita. bArvo sovitettu Eurostatin ja kansallisten arvioiden mukaan. 113 N0V 1676 1671 163 154 1 194 18 68 74 CO 10047 10047 29 596 7062 18 1895 447 NMVOC 1667 1630 6 8 1 199 1 250 67 4 4 23 3 20 668 623 43 2 12 2 2 4 1 3 0 103 47 55 61 223 61 4 223 20 20 9 9 137 137 86 3 18 27 39 640 253 72 74 240 18 10 8 13 5 Ranskan kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) RANSKA J CO, 349800 Energia yhteenai CH4 495 N20 12 1a 1(>1 1a2 1a3 1 a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 8 6a 6b 6c Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaneiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teokset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liuottmien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispiiatöt 349700 60800 71100 128100 23700 58200 7800 200 18700 600 500 2500 12700 500 0 8000 1800 a 6200 184 5 6 23 3 126 21 311 106 204 3 1640 1444 159 10 19 8 748 716 15 18 8100 "b 9000 *c 39800 Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota * käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 114 366600 2896 1 76 1 7 22 1 0 9 47 2 4 24 Lähteet: -Programme National de Prevention du changement de climat. Republique Française, Février 1995. -Eurostat (merkitty ^-merkillä) -CORINAIR (merkitty #-merkillä) Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: aKaatopaikkoja koskevan 1 800 Gg:n arvion oletetaan tarkoittavan päästöjä epäorgaanisista ja kierrätyskelvottomista aineista. bRanskan kansallisessa raportissa ei esitetä arvioita ulkomaanliikenteen päästöistä. cLuku sovitettu CORINAIRin ja Eurostatin liikennepäästöarvioiden mukaan 115 Ruotsin kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) RUOTSI CO, 55200 CH4 33 N20 4 1 la l al 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 1b l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Energia yhteensä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teokset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Luottmien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja Ikäytetty CORINAIRin lukuja N0y 362 362 20 39 285 19 SM SM SM 11 1 1 2 CO NMVOC 1606 1606 8 6 1503 69 SM SM SM 375 375 4 11 201 141 SM SM SM 18 18 67 2 59 98 40 15 7 36 0 55100 7000 13400 23100 11500 SM SM SM <100 <100 0 5000 1600 700 2500 200 300 100 50 50 100 500 500 SM 33 1 4 17 10 SM SM SM 4 1 2 1 SM SM SM 196 188 8 300 300 100 100 329 15 373 1612 540 61300 4200 SM 5700 * 116 Lähteet: -Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä Ruotsin kansallinen raportti. Ympäristö- ja luonnonvaraministeriö, syyskuu 1994. -Eurostat -CORINAIR Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. 117 CO 10104 10078 921 899 5990 183 1483 35 224 234 26 26 O 664 549 113 2 N0y 2923 2921 672 217 1732 35 73 2 183 7 2 2 O 21 3 13 5 O NMVOC 1679 1474 1 1 15 1252 10 96 2 60 28 205 205 O 129 9 59 61 1170 480 110 200 380 O SM SM SM SM SM SM 2944 1 0 7 68 2978 155 50 37 58 16 9 Saksan kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) SAKSA \ C02 984000 CH4 1767 Energia yhteensi N,0 33 1a 1a1 1a2 1a3 1 a4 1a5 1a6 1a7 1a8 1b 1b1 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teolliauua Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Aaunnot Maa- ja metaätaloua Muut Biomaaaa Polttoaineiden karkauapiiatöt öljy ja kaaau Hiilikaivoatoiminta Teolliset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liuottinien käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota •käytetty Eurostatin lukuja 228 12 16 69 5 91 1 3 31 1539 317 1222 11 6 2043 1420 623 2397 2318 79 SM 6218 983000 436000 169000 159000 65000 a 129000 5000 21000 1000 1000 29000 1000 3000 25000 O SM SMb 1 0 1 3 00 O 8000 11000 68400 33 15 4 9 2 3 O O O O O O 100 14 86 6 80 11 69 4 SM 2 23 EA EA 118 Lähteet: -Ympäristöpolitiikka. Ilmaston suojelu Saksassa. Saksan liittotasavallan ensimmäinen Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä raportti. Syyskuu, 1994 -Eurostat (merkitty *-merkillä) Arviot on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: "pienkuluttajat". aSaksan raportissa luokka on nimeltään bSaksa ilmoitti kansallisessa raportissaan, että jätteiden poltosta aiheutuvat C02-päästöt on laskettu mukaan energiaan liittyviin päästöihin. cSaksan kansallisessa raportissa ei mainita muusta kuin energian loppukulutuksesta (FNEC) aiheutuvia päästöjä, joten tässä on käytetty Eurostatin lukuja. 119 NOv 291 291 64 41 160 SM 8 18 CO NMVOC 484 484 9 32 368 SM 61 14 156 142 0 0 79 SM 51 12 14 15 1 12 2 48 12 22 295 487 219 Suomen kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) SUOMI CO, 52600 CH4 19 N20 7 52600 19500 13700 11500 SM 5800 2100 19 1 2 8 SM 6 2 7 1 1 5 SM Polttoaineiden karkauspäästöt 100 1 la l al 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Energia yhteensä Porttoaneen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Öljy ja kaasu Hiilikaivostoiminta Teofeet prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut LiuottiniBn käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota * käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 94 83 11 139 105 34 252 1200 100 1100 o 53900 2800 1400 a 6000* 120 Lähteet: -Suomen raportti Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen mukaisesti. Ympäristöministeriö, tammikuu 1995. -Eurostat -CORINAIR Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viiteet: aLuku sovitettu Eurostatin ja CORINAIRin liikenteen päästöarvioiden mukaan. 121 N20 2 2c 1 <1 1 0 <1 0 N0V 269 269 c 96 17 138 1 5 13 CO 770 737 c 39 6 547 1 139 5 NMVOC 129 119 c 2 1 106 0 8 2 33 10 34 26 2 7 2 11 Ö" <1 270 5 66 770 i 17 165 <T 3 Tanskan kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) TANSKA 1 la 1a1 1a2 1a3 1a4 1a5 1a6 1a7 1a8 Ib l bl Energia yhteensä Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu 1b2 Hiilikaivostoiminta 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Teofeet prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut LiuottiniBn käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt CO, 50900 CH4 23 50200 a 12 c 25700 6000 11200 1500 5000 800 700 #b 700 1200 1200 0 52100 3ÖÖÖ 1900 2 1 3 0 6 0 11 8 3 0 262 137 125 122 120 2 406 Ö <1 Muu kuin energian loppukulutus 1000 * (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin EAei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja ^käytetty CORINAIRin lukuja 122 Lähteet: -Ilmaston suojelu Tanskassa. Ympäristöministeriö. Tanskan ympäristönsuojeluvirasto. Tanska, 1994. (YK:n ilmastosopimukseen liittyvä kansallinen tiedonanto). -Eurostat (merkitty *-merkillä) -CORINAIR (merkitty #-merkillä) Arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu kansallisesta raportista ellei toisin mainita. Viitteet: aTanska on laskenut arvioonsa mukaan C02-päästöt öljyn ja kaasun tuotannosta (soihdutus mukaan lukien). Nämä päästöt on vähennetty CORINAIRin lukujen mukaisesti. Tanska on korjannut polttoaineiden poltosta aiheutuvat päästöt sähkön tuonnilla/viennillä. Tämä korjaus (6 300 Gg C02) on vertailukelpoisuuden vuoksi jätetty ottamatta huomioon. bTanska on laskenut luokan la arvioonsa mukaan C02-päästöt öljyn ja kaasun tuotannosta (soihdutus mukaan lukien). Sen vuoksi tässä on käytetty CORINAIRin arvioita. cSähkön tuontia/vientiä vastaava korjaus on jätetty ottamatta huomioon vertailukelpoisuuden vuoksi ja jotta luvut olisivat yhdenmukaiset muiden jäsenvaltioiden kanssa. 123 Yhdistyneen kuningaskunnan kasvihuonekaasupäästöt - 1990 (Gg) YHDISTYNYT KUNINGASKUNTA 1 NOv 2710 CO 6317 CH4 1316 Energia yhteensä N,0 1a 1a1 1a2 1a3 1»4 1a5 1a6 1a7 1a8 1b l bl 1b2 2 2a 2b 2c 2d 2e 2f 3 3a 3b 3c 3d 4 4a 4b 4c 4d 4e 4f 6 6a 6b 6c Polttoaineen poltto Energian tuotanto ja muunto Teollisuus Liikenne Kaupallinen/julkinen ala Asunnot Maa- ja metsätalous Muut Biomassa Polttoaineiden karkauspäästöt Öljy ja kaasu Hiilikarvostoiminta Teoiset prosessit Rauta ja teräs Muut kuin rautametallit Epäorgaaniset kemikaalit Orgaaniset kemikaalit Epämetalliset mineraalit Muut Liuottimen käyttö Maalaus Rasvanpoisto ja kuivapesu Kemian tuotteiden valmistus Muut Maatalous Suolistokäyminen Eläinperäiset jätteet Riisinviljely Maatalousmaa Maatalousjätteen poltto Savannin poltto Jätteet Kaatopaikat Jätevesi Muut Kokonaispäästöt Ulkomaan meriliikenteen päästöt Ulkomaan lentoliikenteen päästöt Muu kuin energian loppukulutus (FNEC) SMsisältyy muihin lukuihin E A ei arviota 'käytetty Eurostatin lukuja //käytetty CORINAIRin lukuja NMVOC 1396 1306 13 2 115 1 37 2628 823 180 1498 56 68 4 6284 57 65 5884 8 269 1 3 0 82 82 33 33 90 90 93 21 220 455 12 0 220 0 13 80 11 4 7 417 38 674 237 61 72 304 0 19 19 4 6 31 1 08 2 7 40 6682 2640 f 78 5 7 11 2 46 <1 3 4 1238 482 756 5 1141 1004 125 12 2078 2007 71 CO, 666000 560400 231300 96700 120600 30200 78900 2700 5700 5700 7400 7400 O 4800 b 2800 2200 c 6 7 7 0 00 7200 d 1400 e 36700 * 124 Lähteet: -Ilmastonmuutos. Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevaan puitesopimukseen liittyvä Yhdistyneen kuningaskunnan raportti. Tammikuu 1994. Johdonmukaisuuden vuoksi luvut on päivitetty 17. ympäristönsuojelua ja vesitilastoja koskevan yhteenvedon päästöselvityksen mukaisiksi. -Eurostat -CORINAIR Ellei toisin mainita, arviot kasvihuonekaasupäästöistä on otettu Yhdistyneen kuningaskunnan kansallisesta raportista, jota ympäristöministeriö on päivittänyt niin, että se vastaa 17. ympäristönsuojelua ja vesitilastoja koskevan, yhteenvedon päästöselvityksiä. Viitteet: aEi sisälly kokonaispäästöihin. bPerustuu kansalliseen arvioon, jonka mukaan päästöt kaatopaikoilta ovat 2 500 Gg ja jätteen poltosta 6 051 Gg. Yhdistyneen kuningaskunnan raportissa jälkimmäinen sisältyy luokkaan 2f. cC02-päästöt p o l t o s t a. dKansallinen arvio ulkomaan meriliikenteen päästöistä. eKansallinen arvio ulkomaan lentoliikenteen päästöistä. fMaankäytön muutoksista aiheutuvat haihtuvien hiilivetyjen päästöt (80 Gg) eivät ole mukana kokonaismäärässä. 125 LIITE 2. Skenaariot /) 2 5 X,is* Vallitsevan käsityksen skenaario: energiaindikaattorit | SKENAARIO Yleiskuvaus Makrotalous Verotus Ympäristö Energian hinta Raakaöljy (USD, 1993) Kaasu Hiili Teknologia S====ï | VALLITSEVA KÄSITYS Skenaario kuvaa vallitsevaa käsitystä kaikkein todennäköisimmästä tapahtumien kulusta. Taloudellinen kasvu hidastuu vähitellen pitkällä aikavälillä. Jonkin verran edistystä tapahtuu, mutta maailman monet rakenteelliset, sosiaaliset ja taloudelliset ongelmat säilyvät. Energiapolitiikka pysyy hajanaisena, sillä kilpailukyvyn, ympäristönsuojelun ja toimitusvarmuuden ristiriitaisia tavoitteita ja erilaisia kansallisia pyrkimyksiä ei kyetä sovittamaan yhteen. EU:n BKT. n kasvu on 2,9 % vuosina 1995 - 2000 ja sen jälkeen 2,4 % vuoteen 2005, 2,2 % vuoteen 2010, 1,9 % vuoteen 2015 ja 1,8 % vuoteen 2020 saakka. Reaalinen diskonttokorko on 8 %. Ei uudistusta. Jo valmiiksi korkeat veroasteet eivät anna paljonkaan mahdollisuuksia korotuksiin julkisen vajeen hillitsemiseksi. Ulkoisia kustannuksia ei oteta huomioon. Vaikka ympäristökysymykset ovat EU:n ohjelmassa etusijalla, niiden huomioon ottamista rajoittavat ristiriitaiset taloudelliset tavoitteet. Edistystä tapahtuu useilla alueilla, erityisesti S02:n ja NOx:n sekä muiden päästöjen rajoittamisessa. Toimenpiteitä maailman ilmaston lämpenemisen ehkäisemiseksi jatketaan vain varautumisperiaatteella. Kohoaa tasaisesti. Kohoaa reaalisesti, koska maailman tarpeen tyydyttävät enenevässä määrin Lähi-Idän tuottajat. Hinta tynnyriltä on 17,6 dollaria vuonna 1995, 21 dollaria vuonna 2000, 29 dollaria vuonna 2010 ja 31 dollaria vuonna 2020. Hinta suhteessa öljyyn alenee vuoden 2000 jälkeen markkinoiden vapautumisen ja verkoston laajenemisen ansiosta ja kaasun hintakilpailun kiihtyessä. Kansainvälinen käyttö lisääntyy hieman pitkän aikavälin alhaisten tuotantokustannusten ansiosta. Hinnat pysyvät vakaina halvan tuonnin korvatessa kallista omaa tuotantoa. Energian tuottajat ja kuluttajat ottavat käyttöön jonkin verran uutta, entistä tehokkaampaa tekniikkaa osittain julkisten normien ja osittain kilpailukykyä parantamaan pyrkivän teollisuuden ansiosta. 126 Nykyinen toiminta jatkuu; jossakin määrin pyritään tehokkuuden lisäämiseen. Bruttokulutus kasvaa jonkin verran, mutta kasvu hidastuu koko ajan. Kasvu on hyvin vähäistä, ja käyttö rajoittuu yhä enemmän liikenteeseen. Öljy säilyy kuitenkin yleisesti tärkeimpänä polttoaineena. Kaasun kulutus lisääntyy primaaripolttoaineista nopeimmin, ja sen markkinaosuus kasvaa kaikissa loppukäyttäjäluokissa, erityisesti sähköntuotannossa. Kasvu voi hidastua vuoden 2000 jälkeen, kun hiilen käyttö sähköntuotannossa tulee entistä kannattavammaksi. Markkinaosuus laskee vuoteen 2000 saakka, sillä hiili joutuu sähköntuotantoalalla kilpailemaan kaasun kanssa. Hintakilpailukyvyn paraneminen voi myöhemmin jälleen lisätä markkinaosuutta. Sähkön markkinaosuuden odotetaan kasvavan kotitalouksien, kaupan ja teollisuuden osalta keskipitkällä aikavälillä, mutta markkinoiden kyllästymisaste ja tehokkuuden paraneminen voivat hidastaa kasvua 2020-luvulle tultaessa. Riippuvuus tuonnista lisääntyy nykyisestä 50 prosentista mahdollisesti kahteen kolmannekseen tai ylikin vuoteen 2020 mennessä. Oma tuotanto ei vähene merkittävästi ennen vuotta 2010. Tuontiriippuvuus pysyy lähellä nykyistä tasoa. Oman tuotanto säilynee entisellään, mutta kysynnän voimakas kasvu pakottaa lisäämään tuontia nopeasti. Markkinoiden vapautuminen ja infrastruktuurin parantaminen ovat edellytyksenä kaasun markkinaosuuden lisääntymiselle Euroopassa. Markkinoiden vapautuminen ja tukien väheneminen aiheuttavat EU:n oman antrasiitintuotannon merkittävää vähenemistä ja tuonnin lisääntymistä. Ydinvoimaa tai fossiilisten polttoaineiden tuontitoimitusvarmuutta koskevaa julkista ohjelmaa ei ole. Primaarienergialähteiden käyttöä ei rajoiteta. Tarjonta voi lisääntyä huomattavasti, mutta hyvin alhaiselta lähtötasolta. Uusiutuvien energiamuotojen kokonaispanos jäänee pieneksi. Energian kysyntä öljy Kaasu Hiili Sähkö Energian tarjonta öljy Kaasu Hiili Sähkö Uusiutuvat energiamuodot 127 Taistelutannerskenaario: energiaindikaattorit | SKENAARIO Yleiskuvaus | TAISTELUTANNER 1 taloudellisen liian tavoitteena. Geopoliittinen Järjestelmä Maailmanlaajuiset ristiriidat ja epävakaus tekevät yhdentymisen vaikeaksi. Globalisoitumista pidetään kunnianhimoisena pirstoutuu blokeiksi, joiden välillä ja sisälläkin esiintyy jännitteitä ja kitkaa. Tuloksena on "Eurooppa à la carte". Energiapolitiikan tavoitteena on vähentää riippuvuutta tuonnista. Tarjontaan kohdistuvat toimet kuten oman energiantuotannon suojelu ovat todennäköisesti tehokkaampia kuin kysyntään vaikuttavat toimenpiteet. EU:n BKT:n vuosikasvu on 3,1 % vuosina 1995 - 2000 ja sen jälkeen 1,1 % vuoteen 2005, -1,8 % vuoteen 2010, 1,4 % vuoteen 2015 ja 1,3 % vuoteen 2020 saakka. Reaalinen diskonttokorko on 7 %. Ei verouudistusta: ALV:n ja valmisteverojen yhdenmukaistaminen nykyisellä tasolla, eri polttoaineita kohdellaan eri tavoin, ulkoisia kustannuksia otetaan huomioon jonkin verran (liikenteen osalta), verot määritellään edelleen valtion tulotarpeiden mukaan. Hiilidioksidipäästöjä pyritään torjumaan varautumisperiaatteella vuoteen 2005 saakka, mutta sen jälkeen hiilidioksidin osuus ilmaston lämpiämisen osatekijänä varmistuu. Ympäristönsuojelua pidetään kuitenkin tekosyynä protektionismille ja sen tehokkuuden kustannuksella tehdään usein myönnytyksiä. Lisääntyvä riippuvuus muutamasta suuresta toimittajasta johtaa öljyn hinnan voimakkaaseen nousuun. Tynnyrihinta nousee vuoden 1995 16 dollarista 24 dollariin vuoteen 2004 mennessä. Hintapiikki vuonna 2005 on 40 dollaria tynnyriltä. Sen jälkeen hinta laskee 18 dollariin vuonna 2009 ja nousee taas 28 dollariin vuonna 2020. Seuraa öljyn hintaa ja heijastaa hintapiikkiä, mutta viivästyneesti. Kansainväliset hinnat pysyvät vakaina vuoden 2005 hintapiikkiin saakka ja laskevat sitten piikkiä edeltäneelle tasolle. Euroopan hinnat seuraavat maailmanmarkkinahintoja, mutta pysyvät korkeampina oman tuotannon ylläpidon takia. Kuten vallitsevan käsityksen skenaariossa. Kuluttajat ja tuottajat ottavat käyttöön jonkin verran uutta, entistä tehokkaampaa tekniikkaa osittain julkisten normien ja osittain kilpailukykyä parantamaan pyrkivän teollisuuden ansiosta. Makrotalous Verotus Ympäristö Energian hinta Raakaöljy (USD, 1993) Kaasu Hiili Teknologia 128 Vaihtoehtoisia polttoaineita yritetään ottaa käyttöön, mutta jännitteet ja ristiriidat ehkäisevät tehokkuuden parantamista. Energian kysyntä lisääntyy aluksi ja vähenee sitten hintapiikin ja sitä seuraavan taloudellisen laman takia, mutta lisääntyy myöhemmin uudelleen. Hintapiikin vaikutukset ovat huomattavat etenkin aloilla, joilla öljy voidaan korvata. Liikenteen kasvu todennäköisesti pysähtyy, mutta voi jatkua myöhemmin; sosiaaliset ja ympäristöön liittyvät kysymykset rajoittavat kasvua lisääntyvässä määrin. Kysyntä lisääntyy voimakkaasti mutta tasaantuu hintapiikin takia. Hiiltä aletaan pitää entistä vakaampana ja varmempana energialähteenä, ja se kilpailee menestyksekkäästi kaasun kanssa vuoden 2000 jälkeen varsinkin sähköntuotannossa. Energian tuottajat ja kuluttajat ottavat käyttöön jonkin verran uutta, entistä tehokkaampaa tekniikkaa osittain julkisten normien ja osittain kilpailukykyä parantamaan pyrkivän teollisuuden ansiosta. Energiapolitiikkaa leimaa kilpailukyvyn, ympäristökysymysten ja geopoliittisten näkökohtien yhteensovittamattomuus. Euroopan tuotanto pyritään pitämään mahdollisimman suurena toimitusvarmuuden turvaamiseksi. Samaan suuntaan vaikuttaa reaalihintojen nousu. Samoin kuin öljyn kohdalla, omaa tuotantoa pyritään suosimaan tuonnin minimoimiseksi esimerkiksi tuotantoportaan lempeän verokohtelun avulla. Tuotanto vähenee tasaisesti, mutta valtion tuki hidastaa vähenemistä. Euroopan ydinvoimakapasiteetti pyritään pitämään nykyisellä tasolla. Kunkin primaarienergialähteen (öljyn, hiilen ja kaasun) käytölle asetetaan rajoituksia toimitusvarmuuden takaamiseksi. Julkiset yritykset lisätä uusiutuvien energiamuotojen käyttöä eivät juuri tuota tulosta. Energian kysyntä Öljy Kaasu Hiili Sähkö Energian tarjonta öljy Kaasu Hiili Sähkö Uusiutuvat energiamuodot 129 Forum-skenaario: energiaindikaattorit | SKENAARIO Yleiskuvaus | FORUM Makrotalous Verotus Ympäristö Energian hinta Raakaöljy (USD, 1993) Kaasu Hiili Teknologia | vähitellen, toiminnalle. Kansallisia, taloudellinen yhdentyminen asettaa uusia Maailmanlaajuinen vaatimuksia yhteiselle julkiselle eurooppalaisia ja kansainvälisiä elimiä uudistetaan jotta ne voisivat paremmin käsitellä yhä laajempia ja monimutkaisempia yhteisiä ongelmia ja etuja. Energiapolitiikkaa leimaa eritoten huoli ympäristön tilasta. Yhteiset globaaliset tavoitteet tekevät mahdolliseksi koko energiakenttää koskevan ympäristön suojelua edistävän toiminnan. EU:n BKT:n vuosikasvu on 2,3 % vuosina 1995 - 2000 ja sen jälkeen 2,5 % vuoteen 2005, -2,5 % vuoteen 2010, 2,6 % vuoteen 2015 ja 2,4 % vuoteen 2020 saakka. Reaalinen diskonttokorko on 5 %. Yleinen verouudistus: ALV ja valmisteverot yhdenmukaistetaan, ja eri polttoaineita kohdellaan tasavertaisesti energiasisällön mukaan. Ulkoiset kustannukset otetaan huomioon "varautumisperiaatteella" vuoteen 2005 saakka, minkä jälkeen hiilidioksidi tulee määrääväksi tekijäksi, mikä johtaa yleiseen, reaaliseen polttoaineverojen nousuun. Ekologinen skenaario. Hiilidioksidin vahingollisuuden varmistuminen vuoden 2005 jälkeen vahvistaa ympäristönäkökohtien vaikutusta koko yhteiskunnassa ja johtaa suuriin energiapoliittisiin muutoksiin. Säilyy vakaana. Hinta on vakaa, se vaihtelee 10 ja 20 dollarin välillä, ja on vuonna 2020 keskimäärin 16 dollaria tynnyriltä. Heikko kysyntä estää tuottajia ohjaamasta markkinoita. Kuluttajamaiden hallitukset ottavat suuren osan taloudellisesta hyödystä. Hinta nousee suhteessa öljyyn, sillä ympäristönäkökohtien takia suositaan puhtaita polttoaineita. Maailmanmarkkinahinnat pysyvät reaalisesti vakaina ympäristöpaineiden heikentäessä kysyntää. EU. ssa keskihinta laskee huomattavasti, kun kallista omaa tuotantoa vähennetään. Uusi, entistä tehokkaampi tekniikka valtaa nopeasti markkinoita sekä energian kulutuksessa että tuotannossa pääasiassa maailmanlaajuisesti sovellettavien julkisten normien ansiosta. Teknologian siirto on vilkasta. 130 Energiapolitiikan radikaalit muutokset ja teknologian kehittyminen rajoittavat energian kysynnän kasvua Kysyntää pyritään vähentämään nopeasti, joskin se on vaikeata liikenteen osalta. Tavoitteena on ensin liikennepolttoaineiden kysynnän tasaantuminen 2000-luvun alussa, ja sitten väheneminen, siten että tehokkaamman dieselöljyn kysyntä hieman kasvaa, bensiinin vähenee ja ei-öljypohjaisten puhtaiden polttoaineiden osuus kasvaa 2020-luvulle tultaessa. Ympäristöedut lisäävät markkinaosuutta, mutta yleinen energiantarpeen väheneminen voi rajoittaa määrällistä kasvua. Epäedullisuus ympäristön kannalta rajoittaa kysyntää, mutta tutkimus ja teknologian kehitys auttaa tyydyttämään ympäristövaatimuksia. Julkiset säästöohjelmat ja kysyntään kohdistuvat toimenpiteet vaikuttavat voimakkaasti kysyntään. Energiapolitiikan suuret muutokset ja tutkimuksen ja teknologian ripeä kehitys edistävät varsinkin hiilidioksidin päästöjen rajoittamista. Entistä parempi talteenottotekniikka varmistaa sen, että öljyvarat riittävät hyvin kattamaan alentuneen kysynnän, mutta alhaiset hinnat estävät hyödyntämiskustannuksiltaan kalliiden lähteiden käytön. Oma tuotanto on voimakasta teknologian kehityksen ansiosta. Kaasun muuntaminen vedyksi uutta energiateknologiaa varten tulee mahdolliseksi ennen vuotta 2020. Oma tuotanto loppuu nopeasti. Ydinvoimasta ei luovuta ja se otetaan uudelleen käyttöön joissakin maissa (Ranska, Japani, äskettäin teollistuneet maat). Uuden tekniikan soveltamismahdollisuuksia edistetään. Uusiutuvien energiamuotojen osuus kasvaa voimakkaasti kiihtyen jakson loppua kohti, jolloin uusi tekniikka valtaa alaa ja maatalouspolitiikkaa muutetaan merkittävästi. Energian kysyntä Öljy Kaasu Hiili Sähkö Energian tarjonta Öljy Kaasu Hiili Sähkö Uusiutuvat energiamuodot 131 Hypermarket-skenaario: energiaindikaattorit | SKENAARIO Yleiskuvaus I ja ruokkii itse jota pidetään jatkuva soveltaminen, tulee uusia yrittäjiä ja taloudellinen yhdentyminen | HYPERMARKET Maailmanlaajuinen itseään ja jatkuu. Tämän skenaarion käyttövoimana on markkinamekanismien parhaana keinona luoda vaurautta ja käsitellä monimutkaisia ja epävarmoja tekijöitä. Markkinoiden vapautumisen tuloksena markkinoille yksityistämisen kysyntä kasvaa. Vakaa usko vapaiden markkinoiden periaatteisiin johtaa energiapolitiikkaan, jolle on tunnusomaista halu minimoida valtion valvonta ja maksimoida vapaiden markkinoiden tehokas toiminta niin että kuitenkin pysytään haluttujen normien puitteissa. EU:n BKT:n vuosikasvu on 3,2 % vuosina 1995 - 2000 ja sen jälkeen 2,8 % vuoteen 2005, 2,3 % vuoteen 2010, 2,1 % vuoteen 2015 ja 1,9 % vuoteen 2020 saakka. Reaalinen diskonttokorko on 10 %. Jonkinasteinen verouudistus: ALV :n ja valmisteverojen yhdenmukaistaminen nykyisten rajojen mukaan, ei yhdenmukaista käsittelyä kaikille polttoaineille; ulkoisia kustannuksia ei oteta huomioon. Hiilidioksidipäästöjä pyritään torjumaan varautumisperiaatteella vuoteen 2005 saakka, mutta sen jälkeen niiden haitallisuus varmistuu. Hallitukset eivät voi olla välinpitämättömiä ympäristöongelmien suhteen, mutta ne pitävät markkinavoimien kehittämiä ratkaisuja ensisijaisina ja julkisia toimia vasta toissijaisina. Yleinen huoli ympäristöstä vahvistaa tarvetta luoda markkinoita ympäristönsuojelulle. Nousee tasaisesti. Hinta nousee reaalisesti, sillä Lähi-Idän tuottajat täyttävät yhä suuremman osan maailman tarpeesta. Tynnyrihinta on 17,6 dollaria vuonna 1995, 21 dollaria vuonna 2000, 29 dollaria vuonna 2010 ja 31 dollaria vuonna 2020. Markkinoiden vapautuminen ja verkoston laajeneminen alentavat hintaa suhteessa öljyyn, ja tätä kehitystä vahvistaa kaasuntoimittajien keskinäinen kilpailu. Maailmanmarkkinahinta nousee hieman pitkän aikavälin tuotantokustannusten nousuodotusten takia. Kotimainen hinta pysyy vakaana, sillä halpa tuonti korvaa kallista omaa tuotantoa. Uuden, entistä tehokkaamman tekniikan leviäminen energian kuluttajien ja tuottajien käyttöön riippuu ennen muuta markkinavoimista ja kansainvälisestä kilpailusta; valtio ei juuri puutu asioihin. Makrotalous Verotus Ympäristö Energian hinta Raakaöljy (USD, 1993) Kaasu Hiili Teknologia 132 Energian kysyntä öljy Kaasu Hiili Sähkö Energian tarjonta Öljy Kaasu Hiili Sähkö Uusiutuvat energiamuodot Nopea talouskasvu ja vapaat kädet antava julkinen politiikka johtavat siihen, että tehokkuus paranee vain kilpailusyistä; energian kysyntä lisääntynee voimakkaasti. öljy joutuu kilpailemaan kiivaasti halvan kaasun ja tuontihiilen kanssa, mutta liikenteen kulutusta rajoittaa vain markkinoiden kyllästyin isaste. Kaasun kysyntä lisääntyy jyrkästi, mutta Vuoden 2000 jälkeen kilpailu halvan tuontihiilen kanssa kiihtyy. Kysyntä vähenee jyrkästi lähitulevaisuudessa, mutta kilpailukykyinen hinta voi elvyttää kysyntää myöhemmin sähköntuotantosektorilla. Julkisen vallan ympäristönsuojelupolitiikka vaikuttaa vain vähän. Toimitusvarmuuteen ei kiinnitetä erityistä huomiota. Oma energiantuotanto kehittyy vain, jos se on kansainvälisesti kannattavaa ilman valtion tukea. Tuonti lisääntyy, mutta tuottajamaiden investoinnit jakeluportaaseen vähentävät huolta toimitusvarmuudesta. Kotimainen tuotanto lisääntyy hintojen noustessa. Riippuvuus tuonnista lisääntyy, mutta tuottajien ja kuluttajien yhteiset kaupalliset edut vähentävät toimitusvarmuuden heikkenemisen riskiä. Tukien poistuminen ja markkinoiden vapautuminen lopettavat kotimaisen tuotannon. Ei julkista ydinvoimapolitiikkaa. Minkään primaarienergialähteen käyttöä ei rajoiteta. Julkinen rahoitus ja tuki tutkimus- ja kehitystoiminnalle on vähäistä, joten uusiutuvien energiamuotojen käyttö lisääntyy vain jos se on kaupallisesti kannattavaa. 133 ISSN 1024-4492 KOM(96) 217 lopullinen ASIAKIRJAT FI i4 Luettelonumero : CB-CO-96-228-FI-C ISBN 92-78-04181-5 Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimisto L-2985 Luxemburg 31