title: OPINION OF THE COMMISSION pursuant to Article 189 b (2) (d) of the EC Treaty, on the European Parliament' s amendments to the Council' s common position regarding the proposal for a EUROPEAN PARLIAMENT AND COUNCIL REGULATION (EC) laying down a Community procedure for flavouring substances used or intended for use in foodstuffs

text: COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 10 06 1996 COM(96) 270 final - COD 478 OPINION OF THE COMMISSION pursuant to Article 189 b (2) (d) of the EC Treaty, on the European Parliament's amendments to the Council's common position regarding the proposal for a EUROPEAN PARLIAMENT AND COUNCIL REGULATION (EC) laying down a Community procedure for flavouring substances used or intended for use in foodstuffs. AMENDING THE PROPOSAL OF THE COMMISSION pursuant to Article 189 a (2) of the EC Treaty On 22 May 1996 the European Parliament adopted 2 amendments to the common position adopted by the Council on 22 December 1995 in respect of the Commission proposal for a Regulation of the European Parliament and the Council laying down a Community procedure for flavouring substances used or intended for use in foodstuffs1. In accordance with paragraph 2 (d) of Article 189b of the EC Treaty, the Commission is able to give a favourable opinion on the 2 amendments adopted by Parliament for the following reasons: the Commission can accept the addition of a recital on the re-evaluation by the Scientific Committee for Food of already authorised flavounng substances, produced by different methods. This principle is already applied in the directive on purity criteria for food additives recently adopted by the Commission. the Commission can accept the amendment concerning the designation of substances in the positive list. The Commission agrees that intellectual property shall be protected. It will however be necessary to elaborate an appropriate and transparent procedure which at the same time protects intellectual properties and the interests of the consumer. 1 COM (93) 609 final; COD 478; O J. N °C 1„ 4. 1. 1994. COM (94) 236 final; O. J. N° C 171. 24. 6. 1994, p. I 1 Amended proposal for a EUROPEAN PARLIAMENT AND COUNCIL REGULATION (EC) laying down a Community procedure for flavouring substances used or intended for use in foodstuffs. (presented by the Commission pursuant to Article 189 A (2) of the EC Treaty) - 3- Current Proposal Amended Proposal Recital 9 Whereas this list must be open-ended and Whereas this list must be open-ended and capable of being amended in the light of capable of being amended in the light of scientific and technical developements scientific and technical developements. flavouring Whereas already authorised substances, which are to be produced in processes or with primary substances which were not the basis for the Scientific Committee for Food's assessment, shall be resubmitted to the Scientific Committe for Food for a complete assessment. Article 3(2) 1, and in paragraph On the basis of the notification provided for following Commission scrutiny of the notification, in the light of subparagraph (c), flavouring substances, the legal use of which in one Member State must be recognized by the other Member States shall be entered in a register which in accordance with the procedure laid down in Article 7 within a year of the end of the notification in paragraph 1. If necessary, this register may comprise conditions of use. shall be adopted provided period for 1, and in paragraph On the basis of the notification provided for following Commission scrutiny of the notification, in the light of subparagraph (c), flavouring substances, the legal use of which in one Member State must be recognized by the other Member States shall be entered in a register which in accordance with the procedure laid down in Article 7 within a year of the end of the notification in paragraph 1. If necessary, this register may comprise conditions of use. shall be adopted provided period for Flavouring substances shall be designated in such a way as to protect the intellectual flavouring of property substances' producer. rights the ISSN 0254-1475 COM(96) 270 final DOCUMENTS EN m Catalogue number : CB-CO-96-280-EN-C ISBN 92-78-05358-9 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg


title: Nõukogu määrus (EÜ) nr 1075/96, 10. juuni 1996, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1626/94, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed Vahemere kalavarude kaitseks

eurovoc_concepts:
Mediterranean Sea
conservation of fish stocks
fishery resources
fishing net
fishing regulations
fishing vessel

formats: html pdf print

text: 320 ET Euroopa Liidu Teataja 31996R1075 15. 6. 1996 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA 04/2. kd L 142/1 NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 1075/96, 10. juuni 1996, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1626/94, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed Vahemere kalavarude kaitseks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, “Artikkel 5a võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 43, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, (1) võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, (2) võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (3) ning arvestades, et: Vahemere üldine kalandusnõukogu (General Fisheries Council for the Mediterranean — GFCM) võttis oma 21. korralisel istungjärgul 22. –26. mail 1995 Alicantes Hispaanias vastu soovituse hariliku tuuni varude haldamise kohta Vahemeres; nimetatud soovitusega keelatakse teatavatel kalalaevadel seda kalaliiki püüda iga aasta 1. juunist kuni 31. juulini; vastavalt GFCM asutamislepingu V artikli punktidele 2, 3 ja 4 on kõnealuse organisatsiooni liikmed kohustatud kohaldama GFCM vastuvõetud soovitusi alates vastulausete esitamise tähtaja lõppe- misest; seetõttu on vaja vastavalt muuta 27. juuni 1994. aasta määrust (EÜ) nr 1626/94, (4) et lisada sinna kõnealuse soovituse sätted, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Käesolevaga muudetakse määrust (EÜ) nr 1626/94 järgmiselt. 1. Lisatakse järgmine artikkel: (1) EÜT C 41, 13. 2. 1996, lk 17. (2) Arvamus on esitatud 24. mail 1996 (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata). (3) EÜT C 174, 17. 6. 1996. (4) EÜT L 171, 6. 7. 1994, lk 1. 1. Laevadel, mille pikkus on üle 24 meetri, on iga aasta 1. juu- nist 31. juulini keelatud püüda harilikku tuuni pinnaõngede- ga. 2. Käesolevas artiklis käsitletakse kohaldatava pikkusena ICCATi määratletud pikkust, mis on esitatud V lisas. ” 2. Lisatakse järgmine lisa: “V LISA Laeva pikkuse määratlus vastavalt ICCATile: — kõikide laevade puhul, mis on ehitatud pärast 18. juu- lit 1982, 96 % kogupikkusest veepiiril, mis on 85 % kõr- gusel vähimast teoreetilisest parda kõrgusest, mõõdetuna kiilu ülaosast, või pikkus vöörtäävi välisservast kuni roo- lipalleri telgjooneni samal veepiiril, kui see on pikem. Dife- rendiga projekteeritud laevade puhul mõõdetakse pikkust kavandatud veepiiriga paralleelsel veepiiril; — kõikide kalalaevade puhul, mis on ehitatud enne 18. juu- lit 1982, riiklikus registris või muus laevaregistris regist- reeritud pikkus. ” Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avalda- mist Euroopa Ühenduste Teatajas. 04/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 321 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luxembourg, 10. juuni 1996 Nõukogu nimel eesistuja M. PINTO


title: Rapport från kommissionen till rådet - Situationen på marknaden för tomater inom Europeiska unionen

eurovoc_concepts:
fresh vegetable
fruit vegetable
market
production aid
report

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 10. 06. 1996 KOM(96) 247 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL RÅDET SITUATIONEN PÂ MARKNADEN FÖR TOMATER INOM EUROPEISKA UNIONEN Under jordbruksrådets möte den 19/22 juni 1995 och inom ramen for diskussionerna om prispaketet 1995/1996 begärde rådet en rapport trän kommissionen om tomatsektorns ställning inom unionen. Kommissionen kan nu framlägga följande rapport till rådet. Den har utarbetats pä grundval av en undersökning som gjorts av kommissionen i medlemsstaterna för att fä befintliga uppgifter jämförda och bekräftade samt samla in de uppgifter som kommissionens tjänstegrenar inte förfogade över. Denna rapport år begränsad till en analys av situationen pä marknaden för tomater avsedda för konsumtion som färskvara, och berör således inte tomater avsedda för bearbetning. Situationen på marknaden för tomater har varit besvärlig under de senaste regleringsåren, i synnerhet vad gäller växthusproduktionen. Denna produktion konfonteras nu med den omorganisering av marknaden som är en följd av den nya situation som rader sedan 1993, när Spaniens anslutningsperiod löpte ut för tomater. till produktions- och I denna rapport analyseras också gemenskapens stöd marknadsföringsstrukturerna. Stödet verkar inte ha några märkbara följder för produktionsutvecklingen. Systemet med nationella stöd som helt och hållet finansieras av medlemsstaterna och som specifikt beviljas för tomatsektorn behandlas också i rapporten. En av rapportens slutsatser är att marknadens naturliga utveckling bör leda till en lämplig balans utan att göra det nödvändigt med interventionsåtgäxder frän gemenskapen. Kommissionen har dock inte tidigare haft några invändningar mot nationella stöd för att upplösa produktionspotentialen, något som skulle kunna tillämpas i det speciella fallet med växthus. A INLEDNING SAMMANFATTNING L ANALYS A V GEMENSKAPENS MARKNAD FÖR TOMATER 1. Världsmarknaden 2. Gemenskapsmarknaden: 2. 1 Tomaternas relativa ekonomiska betydelse för jordbrukssektorn 2. 2 Gemenskapens produktion 2. 3. Förhållanden och utveckling vad gäller produktionsstrukturerna 2. 4. Konsumtion och marknadsföring 2. 5. Produktionspriser 3. Handel 3. 1 Handeln inom gemenskapen 3. 2 Import från länder utanför EG 3. 3 Gemenskapens export BL GEMENSKAPSSTÖD l. -Stmkturstöd 2. -Nationellt stöd SLUTSATSER BILAGOR: 1. Produktionsområden: -Belgien -Nederländerna -Spanien -Frankrike 2. Statistiska uppgifter 3. Bilaga am strukturstöd INLEDNING Under jordbruksrådets möte den 19/22 juni 1995 och inom ramen för diskussionerna om prispaketet för 1995-1996 begärde rådet en rapport från kommissionen om tomatsektorns ställning inom unionen på grundval av en undersökning som gjorts av kommissionen i medlemsstaterna för att få befintliga uppgifter jämförda och bekräftade samt samla in de uppgifter som kommissionens tjänstegrenar inte förfogade över. Den period som undersökts består av de 5 åren 1990-1994. Perioden omfattar tre regleringsår då Spanien fortfarande befann sig i en övergångsperiod till följd av anslutningen, och följaktligen var underkastat anbudspriser, samt två regleringsår, 1993 och 1994, då Spanien endast uppehöll ett system för statistisk övervakning av sändningarna (KHM). Denna rapport är begränsad till en analys av situationen på marknaden för tomater avsedda för konsumtion som färskvara, och berör således inte tomater avsedda för bearbetning. Dessa räknas som en annan produkt, på grund av produktionsvillkoren såväl som saluföringen. SAMMANFA TTNING Tomaten har blivit en basgrönsak i den europeiska kosthållningen. Dess betydelse för gemenskapens jordbruksnäring (14,7 % av den sammanlagda volymen för grönsaker) är stor. Dess andel av gemenskapsbudgeten är 9,4 miljoner ecu i gemenskapsstöd till marknaden. Sedan 1990 har produktionen och odlingsarealerna minskat i storlek. Skördarna har däremot ökat anmärkningsvärt, på grund av odlingsteknikens utveckling. Trenden för framtiden verkar gå i riktning mot specialisering av produktionen och en minskning av antalet företag. Den stegring av konsumtionen som kunnat oberveras sedan 1990 verkar ha nått sitt tak och stabiliserats för framtiden. Konsumtionen utvecklas dock mot större variation och bättre kvalitet med efterfrågan av nya typer och sorter som i högre grad smakar som frilandstomater. Anpassning av produktionen till denna nya efterfrågan förefaller vara en av de faktorer som skulle kunna göra produktionen i de nordligare länderna mer dynamisk gentemot den starka konkurrensen från länderna i söder. Säsongsbetingelsen är som alltid ett av sektorns främsta kännetecken. Priserna på grossistmarknaderna verkar falla generellt, men man kan dock märka en relativ uppgång under 1994. Trots avsaknad av definitiva uppgifter verkar det dock som om priserna har sjunkit även under 1995, särskilt för växthustomater från de nordliga länderna. Denna prissänkning beror till stor del på de lägre kurserna för "runda klassiska" tomater, medan produktionspriserna för de nya sorterna med "stort mervärde" (tomater i klase, körsbärstomater) är mycket attraktiva. Produktionsvolymen för dessa nya sorter ökar stegvis. Man har inte kunnat visa någon påverkan från fluktuationerna i vissa svaga valutor på priset på tomater från länder som devalverat sin valuta (särskilt Spanien). Gemenskapsstödet, som i stort har minskat sedan 1990, har endast använts som skyddsnät för marknaden och inte i något fall som inkomstkälla, eftersom denna möjlighet utnyttjats mycket sparsamt (1,6 % i medeltal). Handeln inom gemenskapen har ökat med 27 % sedan 1990. Detta beror till stor del på ökningen av sändningar med ursprung i Spanien. Omorganiseringen av odlingssäsongerna är orsak till vissa säsongsbundna problem mellan de nordliga och de sydliga regionerna. Fram till och med 1994 täcktes vinterperioden (januari, februari, mars) nästan i sin helhet av den spanska och den marockanska produktionen (inklusive Kanarieöarna), medan sommarperioden motsvarade produktionen i de nordligare medlemsstaterna (Belgien, Nederländerna och delar av Frankrike). I och med att övergångsperioden för Spanien i samband med anslutningen tog slut 1993 försvann prisrestriktionerna och möjlighet till export under de s. k. "känsliga" månaderna (april, maj och juni) öppnades till fullo för de spanska produkterna, vilket innebär betydande överlappningar med produktionen norrifrån. Å andra sidan försöker man att säkra en del av "vintermarknaden" för växthusodlade tomater med hjälp av ny odlingsteknik och sorter med högt mervärde, vilka nödvändiggör stora investeringar. Import från tredje land, i synnerhet från Marocko, säljs framför allt på den franska marknaden. Denna import förefaller inte störa marknaden. Den sker dessutom sedan 1995 inom ramen för det bilaterala avtalet. Gemenskapens stöd till produktions- och marknadsföringsstrukturerna verkar inte ha någon större inverkan på produktionsutvecklingen. Denna har i mycket högre grad påverkats av marknadens normala svängningar och i synnerhet av förändringar i handeln inom gemenskapen. Kommissionen besitter ingen information om nationella stöd, helt och hållet finansierade av medlemsstaterna, som särskilt skulle ha beviljats för tomatsektorn. Vad gäller nationella stöd generellt har tomatsektorn kunnat dra nytta av den horisontella karaktären hos allmänna stöd till jordbruket eller till regional utveckling. / VÄRLDSMARKNADEN Tomatproduktionen motsvarar i volym 18 % av världsproduktionen av grönsaker. Enligt FAO har världsproduktionen av tomater (inklusive tomater avsedda för bearbetning) stigit från 50 miljoner ton 1990 till 74,3 miljoner ton 1993. Världshandeln för den färska produkten är mindre än 4 % av världsproduktionen och tomater avsedda för bearbetning motsvarar ungefar 30 % av världsproduktionen. Den låga exportvolymen för tomater avsedda för konsumtion som färskvara visar att den största delen av världens tomatproduktion är ämnad för den inhemska marknaden. Tomater är i själva verket inte särskilt väl lämpade för handel på grund av sin begränsade hållbarhet, överlappningen mellan produktionsperioderna i import- och exportländerna samt stora variationer i pris under säsongerna. Huvudsakliga producenter är Europeiska unionen, USA, f. d. Sovjetunionen, Kina och Turkiet. Europeiska unionen är den största producenten med en produktion på 13,4 miljoner ton varav 6,9 miljoner är avsedda för konsumtion som färskvara, dvs. 48,5 % av den totala produktionen1. Handeln med färska tomater är välutvecklad i Europa där man också finner världens största tomatexportörer, Nederländerna, Spanien och Belgien, samt de största importörerna, Tyskland, Frankrike och Förenade kungariket. 2 GEMENSKAPSMARKNADEN 2. 1 Tomaternas relativa ekonomiska betydelse för Färska tomater är en viktig produkt inom trädgårdssektorn. Det faktum att de konsumeras i Europa under hela året innebär att färska tomater kan anses vara en "basgrönsak". De motsvarar 14,7 % av grönsaksproduktionen inom gemenskapen. Den jordbruksareal som avsätts till tomatproduktion motsvarar i medeltal 13 % av unionens areal för trädgårdsodling. trädgårdssektorn för perioden 1990-1994 I budgettermer är genomsnittskostnaden 9,4 miljoner ecu2 för marknadsinterventioner vilket alltså motsvarar 1,2 % av budgeten för färsk frukt och grönsaker. De kvantiteter som återtagits från marknaden har totalt sett minskat sedan 1990, och motsvarar i genomsnitt 1,6 % av de tomater som odlades för konsumtion som färskvara under 1990-1994. För denna period återtog Frankrike 3 % av produktionen, följt av Nederländerna (2,8 %) och Italien (2,6 %). 2. 2. Gemenskapens produktion I genomsnitt 48,5 % av gemenskapens produktion av tomater är avsedd för konsumtion som färskvara. Främsta producent i Europa av tomater avsedda för konsumtion som färskvara är Italien (29,8 %) följt av Spanien (27,4 %), Grekland (10 %) och Nederländerna (9 %). Denna slags produktion, som visade en uppåtgående tendens fram till 1990, minskade mellan 1990 och 1994 (från 7 miljoner ton 1990 till 6,3 miljoner ton 1994). Den nedåtgående trenden blev starkt märkbar från och med regleringsåret 1993, särskilt i Spanien, Italien och i Nederländerna. I Belgien och Grekland däremot kan man från och med 1990 observera en ökning av produktionen. Tabell 1: Tomatproduktionens utveckling (ton) 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 Belgien 205 030 225 220 268 400 313 960 329 500 346 779 309 334 Grekland 666 910 728 050 665 790 710 700 754 940 784 850 757 250 Spanien 1 834 893 1 987 763 2 024 695 1 793 832 1 880 143 1 912 300 1 786 807 Frankrike 417 500 421 700 461 100 527 300 516 900 643 400 492 600 Italien 1 594 916 2 018 230 2 657 083 2 759 091 2 712 099 1 984 572 2 149 074 Neder länderna 567 029 620 782 640 725 636 149 651 994 606 612 540 577 Portugal 63 893 80 835 86 706 72 625 64 267 ingen uppg. 75 000 EUR-15 5 530 068 6 265 710 6 987 534 6 993 597 7 098 801 6 651 347 6 262 412 Genomsnitt för åren 1990-1994. För 1994 var budgetkostnaden 4,46 miljoner ecu, motsvarande 0,5 % av budgeten för sektorn för färsk frukt och grönsaker. Tabell 2. 'Produktionsutveckling jämfört n*ed den totala produktionen i Europa (i %) 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 3,7 12 33 7,5 28,7 10,2 3,6 11,5 31,4 6,7 31,9 9,8 3,8 9,4 28,7 6,5 37,7 9,1 4,5 10,1 25,4 7,5 39,1 9 4,6 10,5 26,3 7,2 37,9 9,1 5,2 11,7 28,5 9,6 29,6 9 4,9 12 28,2 7,8 33,9 8,5 Belgien Grek land Spanien Frank rike Italien Neder länderna 2. 3. Förhållanden och utveckling vad gäller produktionsstrukturerna Frilandsodling sker i länderna i söder, företrädesvis i Italien, Spanien, Grekland, Sydfrankrike och Portugal. Odling under plast är en ny variant av frilandsodlingen, som innebär att man skyddar odlingarna med en tunnel av plast. Plasten är främst till för att skydda mot vinden och för att ge bästa möjliga kvalitet på produktionen. Växthusodling sker i de nordliga länderna, särskilt i Nederländerna, Belgien och delar av Frankrike. Denna sorts odling möjliggör artificiell uppvärmning under de kallaste perioderna. Den totala arealen inom gemenskapen för odling av tomater har minskat äcdau two {trau 255 000 ha 1990 till 217 000 ha 1994). Minskningen beror delvis på att arealen i de sydliga länder som traditionellt ägnar sig åt frilandsodling har minskat, och den sammanfaller med en ökning av avkastningen och introduktionen av nya tomatsorter. Störst areal har Italien med 50,6 % av den totala arealen, följt av Spanien med 25,5 % och Grekland med 14,9 %. Den totala areal som är avsedd för "skyddad odling" (odling under glas eller plast)i gemenskapen motsvarar bara 9 % av de totala arealen för tomater avsedda för konsumtion som färskvara. I Belgien och i Nederländerna odlas tomater enbart i växthus. Man kan märka en konstant minskning av arealen i Nederländerna sedan 1990, medan arealen i Belgien har ökat något. I Spanien motsvarar den yta som är avsedd för skyddad odling 16,6 % av den sammanlagda arealen, i Italien 5,3 % och i Frankrike 60 %. På det stora hela kan man fastställa att arealen har minskat med 17,7 % under perioden 1990- 1994. Minskningen är mest betydande i Frankrike (-38,9 %), följt av Nederländerna (-29,2 %), Grekland (-20 %) och Spanien (-13,4 %). Tabell 3: Utveckling med avseende på arealen för tomatodling (hektar) 1990 1991 1992 1993 1994 Belgien 940 945 963 946 954 Grek land 38 513 39 015 36 657 33 110 32 083 Spanien 69 884 59 913 55 802 57 111 61 613 Frank rike 6 600 6 650 5 960 6 060 4 750 Italien 136 378 129 669 117 595 113 426 115 248 Nederlä nderna 1 603 1 570 1 505 1 390 1 241 De olika odlingsteknikerna medför en enorm skillnad i avkastning för de olika slagen av produktion. Tabellerna nedan visar skillnaden mellan avkastningen för frilandsodling - 50 ton/hektar - och avkastningen för växthusodling - 400 ton/hektar. Trenden 1990-1994 visar en generell ökning av avkastningen (med 2 % årligen) för båda odlingssätten. Dessa stora ökningar av avkastningen beror främst på bättre behärskning av odlingstekniken, nya, mer produktiva tomatsorter som introducerats på marknaden, samt den nya teknik som används för skyddad odling. Tabell 4: Utveckling av avkastningen i tomatproduktionen (ton/ha) 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 238,8 246,1 285,5 332,2 342,2 366,6 324,2 45,5 42,8 108,2 41 330,6 53,2 44,9 113 45,5 368 45,6 45,2 119,3 45,7 48,4 44,5 51,2 47,4 127,7 128,2 47,7 50,5 399,7 405,2 433,2 52,4 49,1 145,4 48,4 436,4 52,6 49,8 162 50,4 435,6 Belgien Grekland Spanien Frankrike Italien Neder länderna 2. 4. Konsumtion och marknadsföring Enligt de uppgifter som erhållits från medlemsstaterna har konsumtionen ökat sedan 1990. Denna trend säger dock ingenting om framtiden. Branschfolket förutser snarare en stagnation av konsumtionen. Medelkonsumtionen av färska tomater i unionen är 24,6 kg/invånare3. Detta ligger långt ifrån genomsnittet för OECD-länderna som är på 31 kg/invånare. Den största konsumenten av färska tomater är Grekland, följt av Italien och Spanien. Man bör även notera den starka minskningen i konsumtionen av färska tomater i Spanien för 1994. Av tabellen nedan framgår också att konsumtionen inom gemenskapen är allt annat än homogen. Skillnaderna i konsumtion mellan medlemsstaterna är avsevärda. Förhållandet mellan högsta och lägsta konsumtion per capita motsvarar 1:15. genomsnittet mellan 1990 och 1994 10 Konsumtionen visar en relativt tydlig tendens till förmån för de nya sorterna, som tomater i klase, körsbärstomater eller tomatsorter med organoleptiska egenskaper som i högre grad påminner om frilandstomaternas. Som allmän regel gäller att de medlemsstater som producerar mycket tomater även konsumerar mycket, men att konsumtionen förblir mer eller mindre stabil. Medlemsstat Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Luxembourg Nederländerna Portugal Förenade kungariket Österrike Finland Sverige Tabell 5: Konsumtion av tomater (färska) 1988 10,9 5,9 13,9 66,0 37,0 10,0 6,0 59,4 / 6,1 / 6,4 / 8,3 / 1989 9,5 / 14,8 72,0 40,8 10,3 6,0 62,1 / 6,2 / 6,6 / 8,5 / 1990 11,8 5,5 15,4 65,0 43,6 10,4 6,0 64,4 / 6,5 / 6,4 / 9,1 / 1991 14,0 / 15,3 69,0 37,2 10,6 6,0 63,3 / 6,7 / 5,9 / 8,7 / 1992 11,7 / 15,7 73,0 36,5 / 6,0 57,6 / 6,6 / 6,0 / 9,0 / (kg/invånare) 1993 13,5 5,0 16,0 76,0 35,3 / 1994 / / 14,1 73,0 28,3 / / 57,1 / 6,7 / 4,5 / 9,0 / / 55,6 / 6,0 / 5,5 / 9,7 / Olika sorters tomater används för att tillfredsställa de europeiska konsumenternas önskemål vilka begär ett allt större antal produkter på marknaden. Detta innebär större ansträngningar för producenterna för att anpassa sig till denna segmentering av marknaden med nya sorter. Under de senaste åren har man kunnat notera en ökning av antalet sorter som t. ex. "körsbärstomater** och tomater som sitter på kvist, dvs. "tomater i klase*', vilka har varit mycket framgångsrika på grund av sina organoleptiska egenskaper och färska utseende. Produktionen av tomater för konsumtion som färskvara, till skillnad från den produktion som är avsedd för bearbetning, är utspridd hela över året. Detta möjliggörs genom nya odlingstekniker och nya tomatsorter. 11 2. 5. Produktionspriser Den starka säsongsbundenheten är den mest slående egenskapen vad gäller priset på färska tomater. Man kan verkligen konstatera en mycket stor skillnad i pris mellan de olika produktionsmånaderna samt mellan de olika producerande medlemsstaterna. I allmänhet är priserna högre under vintern än under perioden maj till november och prisnivåerna förblir stabila. Totalt kan man notera en sänkning av priserna för färska tomater från och med 1990 och fram till 1994, då man kan märka en svag höjning av priserna. Regleringsåret 1991: En höjning av priset jämfört med 1990. Trots detta sker prissänkningar i Spanien, Italien och Portugal. Totalt sett under regleringsåret ökar även produktionen på de planterade arealerna och avkastningen. Regleringsåret 1992: Det första året då priserna sjunker. Nedgången var störst i Spanien, Belgien, Nederländerna och Förenade kungariket. Regleringsåret 1993: Prissänkningen från föregående år fortsätter. Detta regleringsår karakteriseras av en sänkning av produktionen trots att en ökning av den planterade arealen kunde iakttas. Under regleringsåret 1994 höjs priserna relativt sett Denna höjning märks främst i Nederländerna och i Frankrike där priserna hämtar sig och ibland till och med överstiger 1990 års prisnivåer. I Italien, Belgien och Portugal däremot hämtar sig priserna något men når inte 1990 års nivåer. I Spanien och i Förenade kungariket håller sig priserna kvar på en mycket låg nivå. Tabell 6 visar den månatliga prisutvecklingen och utgör ett undantag. Den visar, från och med 1990, för Spanien, Nederländerna och Belgien en höjning av priserna under maj och juni månad och en sänkning under mars och april. 1994 visar dock generellt en stark återhämtning av priserna under mars och april. 12 Tabell 6: Månatlig prisutveckling jämfört med 1990 I. Spanien 1990 1991 1992 1993 100 100 100 100 44 79 189 133 64 72 160 101 70 116 181 105 2. Nederländerna 1990 1991 1992 1993 100 100 100 100 77 110 94 159 68 79 126 123 53 74 96 109 Mars April Maj Juni Mars April Maj Juni 1994 88 95 132 146 1994 77 91 104 148 3. Belgien 1990 1991 1992 1993 Mars April Maj 1 Juni Källa: GD VI med 100 100 100 100 l uppgifter irå 73 106 92 128 njordbmksde 67 85 130 110 partementet ( 59 77 101 96 Spanien), CB1 1994 78 86 99 123 r och VBT. För regleringsåret 1995 har branscherna som svarar för produktionen i norr klagat över de låga priserna och följaktligen över företagens bristande lönsamhet. Denna situation verkar gälla för all växthusodling och alltså inte enbart tomatsektorn. Följande belgiska uppgifter för normalt rundade tomater får illustrera detta problem: Kostnader (investeringar, produktion och arbetskraft): 1 400-1 500 F/m2. Den normala produktionen är vanligtvis 55 kg/m2, en hög produktion ungefär 60 kg/m2. Detta innebär att för att uppnå ett finansiellt resultat som täcker kostnaderna krävs en prisnivå på minst 23 F/kg (1 400 F utgifter och 60 kg produktion) för de duktiga företagen. Genomsnittspriset i Belgien var runt 20 F/kg för 19954. Medlemsstatens siffror. 13 De belgiska tomaterna konkurrerar med de spanska tomaterna, för vilka priset är den avgörande faktorn, på den franska marknaden (55 % av den belgiska exporten). När man granskar de spanska priserna i pesetas kan man se att variationerna är mycket stora beroende på monetära problem. Den sjunkande trenden för priserna från januari 1992 till april 1995 visar att prisutvecklingen i pesetas i stort sett går parallellt med valutadevalveringarna. På grundval av dessa genomsnittliga tendenser har på 40 månader förhållandet mellan ecun och pesetan ganska regelbundet stigit med 32 %, samtidigt som priserna i pesetas har stigit, med stora variationer, med 51 %. Följden har blivit att priset på de spanska tomaterna uttryckt i ecu steg med ungefär 14 % under perioden. Man kan alltså inte påvisa någon effekt för spanska tomater av pesetans devalveringar på priserna i ecu, alltså i belgiska franc. Spanska tomater Monetära effekter på priset X 100 m 1ecu=. PTA -©- Prix Ra/Kg 1 2 3 4 5 6 7 89 10 11 12 1 2 3 4 5 6 7 89 10 11 12 1 2 3 4 5 6 7 89 10 11 12 1 2 34 Januari 92/april 1995 'fo 3 ANAL YS A V HANDELN. 3. 1 Handeln inom gemenskapen Handeln inom gemenskapen (inklusive Kanarieöarna) har ökat med 27 % i volym sedan 1990. Handelsvolymen är 1,3 miljoner ton, vilket motsvarar 21 % av den totala produktionen. Den största volymen sändningar inom gemenskapen 1994 var från Spanien med 618 000 ton (varav 306 000 från Kanarieöarna). Man bör även notera att detta land sedan 1990 har fördubblat sin handel. Därefter kommer Nederländerna med 410 000 ton och Belgien med 160 800 ton5. De främsta gemenskapsmarknaderna för denna handel är Tyskland, Förenade kungariket och Frankrike. Sändningarna från Nederländerna och Belgien har minskat sedan 1990, i synnerhet under regleringsåret 1993, följt av en svag uppgång under regleringsåret 1994. De franska och italienska sändningarna har däremot varit stabila, till och med ökat under 1993, och hade ett rekordår 1994. Tabell 7: Handelsvolymen inom gemenskapen (ton) 1990 1991 1992 1993 1994 Spanien 291 885 331 391 414 630 433 167 618 426 Neder länderna 545 958 559 175 545 010 387 053 409 669 Belgien 154 667 172 437 187 831 150 403 160 779 Italien 17 196 Frankrike 31 568 23 884 43 317 28 883 46 682 38 832 46 758 64 655 62 051 EUR-12 Källa: Eurostat-Cr 1 051 777 onos. Uppgifterna 1 142 113 för Spanien innef 1 238 824 artar även Kanarie öarna. 1 068 907 1 332 080 Ökningen av de spanska sändningarna är utan tvivel knuten till övergångsperiodens slut i början av regleringsåret 1993 genom att restriktionerna då upphörde. Ökningen stabiliserades 1994, ett år då både konsumtion och produktion sjönk i Spanien. Man kan dra slutsatsen att sändningarna detta år skedde på bekostnad av försäljningen på hemmamarknaden. Man kan även konstatera att sändningarna från fastlandet (Almeria och Murcia) ökade mer än de från Kanarieöarna. Siffror för 1994. 15 Säsonger Sändningarna inom gemenskapen har traditionellt ägt rum under två olika perioder: Mellan november och mars (vintertomater): Spanska tomater från Kanarieöarna och Murcia/Almeria. Mellan april och september (sommartomater): Sändningar från Nederländerna och Belgien. Under denna period var den spanska produktionen avsedd för den inhemska marknaden. Man kan dock notera två nya utvecklingar som stör detta traditionella mönster: Å ena sidan ökar den spanska utförseln under april, maj och juni (se tabeller nedan), men de har fortfarande störst volym i januari, februari och mars. Detta visar en handelsstrategi för den spanska produktionen som siktar på att delta även i sommarförsäljningen som traditionellt var de nordliga producenternas marknad. Å andra sidan kan man även konstatera en förändring av sändningarna från Nederländerna i motsatt riktning: sändningarna under 1994 ökade i januari, februari och mars. För maj och juni månad sjönk de däremot. I Belgien stiger sändningarna i april och maj, men också i februari och mars. Dessa ändringar visar tydligt på en konkurrens under vinterperioden mellan de "nordliga" sändningarna och sändningar av spanskt ursprung. Sedan 1993 är de traditionella handelsmönstren för gemenskapsmarknaden under omvandling. Nya marknadsföringsstrategier håller på att införas. I Nederländerna, till exempel, tillåter diversifieringen att man säljer tomater i klase i februari. Å andra sidan finns det i Spanien vissa regioner som kan producera under 11 av årets 12 månader. Detta är en av nyckelfaktorerna till de svårigheter som uppstått under de senaste åren på marknaden för tomater. Marknadens naturliga utveckling måste hitta en lämplig balans så att stöd från gemenskapen inte blir nödvändigt. 16 Tabell 8: Utveckling av handelskalendrarna (i ton Januari Februari Mars 1992 1993 1994 1992 1993 1994 1992 1993 1994 Belgien Nederländerna Spanien 1170 527 1076 22762 16510 22830 105219 76099 95013 462 1862 317 18125 14760 24694 50741 108644 97027 869 2221 2182 27301 24878 36776 68795 89203 88256 April Maj Juni 1992 1993 1994 1992 1993 1994 1992 1993 1994 Belgien Nederländerna Spanien 11478 15248 81333 46343 43828 43487 43801 39099 49114 23562 29100 26637 74566 72308 65076 8428 29671 50601 30050 34558 34204 93469 86330 77578 11230 50601 5078 3. 2 Handeln utanför gemenskapen Import Största leverantör är för närvarande Marocko med 148 000 ton, fördelade mellan november och mars. Näst största leverantör är Israel med 4 000 ton 1994. Den sammanlagda volymen av gemenskapens import låg 1994 på 162 114 ton. Tabell 9: Import till gemenskapen 1990 1991 1992 1993 1994 MAROCKO 106. 319 135. 808 131. 920 164. 360 148. 297 3. 014 7. 217 3. 230 5. 707 3. 926 5. 033 1. 820 3. 860 2. 829 4. 073 - - 152. 066 179. 572 162. 114 TURKIET ISRAEL TOTALT Marocko Odlingsarealen för tomater i Marocko har minskat sedan 1990 (från 5500 ha 1990 till 4000 ha 1994). Tendensen går mot odling under skydd. Produktionen förblir stabil, trots en sänkning 1994. Huvuddelen av importen från Marocko går till Frankrike. 1994 tog Frankrike hand om 85 % av den totala volymen tomater med marockanskt ursprung. Tyskland är slutmarknad för 6,4 % av totalvolymen och Belgien och Nederländerna är mottagare för 2 % vardera av importen frän Marocko. Spanien och Italien tar emot mindre än 400 ton vardera. I protokoll 1 i det Europa-Medelhavsavtal om association som slöts med Marocko föreskrivs att en kvot på 150 676 ton färska tomater skall beläggas med nolltull, och, från oktober till mars, med ett förmånligt ingångspris. 17 Vad beträffar nedsättninoen av värdetullen har avtalet ännu inte genomförts. Importen beläggs med nolltull i enlighet med det gamla avtalet som fortfarande gäller, inom gränserna för gemenskapskvoten på 96 208 ton för perioden 15 november 1995-30 april 1996, varav 16 800 ton för perioden 1-30 april 1996. Dessutom är Marocko i åtnjutande av en bilateral fransk tullkvot på 120 000 ton till nolltull. När det nya avtalet definitivt träder i kraft kommer gemenskapskvoten till nolltull att omfatta 150 676 ton, och den bilaterala fransk-marockanska kvoten kommer att dras in. Den nya kvoten kommer alltså att motsvara summan av den tidigare gemenskapskvoten, den bilaterala kvoten som räknas till gemenskapen, och av de kvantiteter som efter utvidgningen tilldelats de tre nya medlemsstaterna. Den årliga höjning av kvoten som föreskrivs i det gamla avtalet kommer att fördelas på samma sätt som tidigare. Från och med den 1 januari 1997 till och med den 1 januari 2000 kommer kvantiteten varje år att öka med 3 % av beloppet, fördelat på 4 lika stora delar. För kvantiteter utanför kvoten kommer värdetuilen att sänkas med 60 %. För det förmånliga inoånospriset genomfördes avtalet som väntat den 1 november 1995 genom rådets förordning nr 3057/95 av den 22 december 1995 (EGT nr L 326). För perioden 1 november 1995 - 30 mars 1996 har Marocko åtnjuta ett ingångspris på 500 ecu/ton för en maximal kvantitet av 145 676 ton. Ingångspriset i Gemensamma tulltaxan, som är lika för dessa varor av allt annat ursprung, var 688 ecu/ton 1 november- 20 december 1995, 738 ecu/ton 21-31 december 1995 och 895 ecu/lon 1 januari-31 mars 1996. I enlighet med bestämmelserna i artikel 3 i protokoll 1 i associationsavtalet med Marocko skall detta land utanför perioden 1 oktober - 31 mars åtnjuta nedsatt ingångspris för en oföränderlig maximal kvantitet på 150 676 ton. Denna kvantitet fördelas månad för månad på följande sätt: period oktober november-mars varav november december januari februari mars kvantitet 5 000 145 676 18 601 ~ 36 170 30 749 33 091 27 065 totalt 150 676 18 Ingångspriset - 500 ecu/ton för 1995/96 - sänks lika mycket och lika ofta som det konsoliderade ingångspriset i Världshandelsorganisationen. Vissa toleranser, 20 % månatligt överskridande och "återhämtning" av oanvända månatliga kvantiteter, är medräknade från november till mars, inom gränserna för den sammanlagda kvantiteten. Slutligen skall Marocko till kommissionen meddela vecka för vecka hur mycket som har exporterats till gemenskapen. Denna preferentiella ordning gällande särskilda tilläggsrättigheter har återupptagit och utvecklat de bestämmelser som hade genomförts under det första kvartalet 1995 i syfte att garantera Marocko dess traditionella handelsflöden. I praktiken har ordningen med referenspriser ersatts med ordningen med ingångspriser. Ett avtal i form av skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Marocko6 hade bland annat fastställt ett förmånligt ingångspris för tomater på 560 ecu/ton för det första regleringsåret för vilket den nya ordningen med ingångspriser tillämpades, dvs. från och med den 1 januari 1995 för tomater. Avtalet tillämpades först på perioden 1 januari - 31 mars 1995 för en maximal kvantitet av 81 006 ton, baserat på de traditionella handelsmönstren för gemenskapen med 12 medlemsstater. Marocko hade förbundit sig att inte överskrida den kvantiteten, samt att fördela den månad för månad, 27 756, 29 594 respektive 23 656 ton för januari, februari respektive mars månad 1995. Detta inom gränserna för en tolerans på 10 %. Man hade även förbundit sig att meddela vecka för vecka vilka kvantiteter som exporterats till gemenskapen. Analysen av perioden visar att avtalet tillämpats på ett riktigt sätt. Kvantiteterna har respekterats strikt och de olika informationskällorna stämmer överens med varandra (se tabell nedan). Med undantag för en kritisk period under februari 1995 har också priserna hållits på en tillfredsställande nivå. informationskällor /perioder (kvantiteter i ton) Meddelande från Marocko: Export till EU Debitering av kvot 11. 0990: importerade kvantiteter Databasen Comext: faktisk import januari 1995 februari 1995 mars 1995 Totalt 28 697 26 063 24 463 79 223 28 884 25 985 26 106 80 975 26 189 25 319 25 971 77 479 Rådets beslut av den 20 december 1994, EGT nr L 48,3. 3. 1995, s. 22. Kommissionen genomförde detta avtal genom förordning (EG) nr 298/95 av den 14 februari 1995, EGT nr L 35, 25. 2. 1995, s. 6. 19 De uppgifter som finns för innevarande regleringsår visar på en underanvändning från Marockos sida av tullkvoten med förmånligt ingångspris. A andra sidan har priserna förblivit stabila: standardimportvärdet har alltid legat högre än det "marockanska" ingångspriset, med undantag för två kritiska perioder i mitten på november 1995 och i mitten på januari 1996. Tabell 10: Utveckling av gemenskapens import från Marocko tomater KN-nummer 0702 00 enhefcton 1986 1987 1988 1989 1990 1991 1992 1993 1994 1995 (januari-juni) Källor: eurostat - comext Handel utanför EU Import från Marocko till Europeiska unionen 93 482 93 194 80 968 91 874 106 319 135 808 131 920 164 360 148 297 84 491 Export Gemenskapens export av tomater är på uppgång sedan 1990 för alla medlemsstater utom för Förenade kungariket, och har gått från 107 000 ton till 278 000 ton för 1994, dvs. en årlig genomsnittlig ökning med 24,1 %. Tabell 11: Export från EG med 12 medlemsstater (i ton) HANDELSPARTNERS 1990 1991 1992 1993 1994 EU CANADA SCHWEIZ POLEN UNGERN ISRAEL RYSSLAND SLOVENIEN KROATIEN TJECKIEN EXTRA EG12 2. 009 425 25. 891 2. 070 131 3 0 0 0 0 4. 106 1. 769 29. 549 22. 260 189 24 0 0 0 0 3. 862 1. 067 29. 239 29. 959 1. 782 15 84 577 111 0 12. 782 1. 978 34. 267 43. 570 4. 668 0 648 5. 051 1. 481 6. 950 12. 549 2. 891 39. 816 32. 020 4. 463 4. 056 35. 759 7. 458 6. 602 12. 865 106. 904 131. 591 147. 383 211. 207 278. 089 20 Vad gäller export kan man generellt märka att en öppning mot östländerna har skett, t. ex. Ryssland, Polen, Tjeckien och vissa delar av f. d. Jugoslavien. Detta handelsflöde förmodas fortsätta i framtiden. 21 BL GEMENSKAPSSTÖD 1. a) STRUKTURSTÖD Stöd for produktionsstrukturer Fram till 1993 var inte utvecklingssektionen vid EUGFJ involverade i dessa stödformer. Samtliga bidragsansökningar beviljades genom ett system som upprättats i varje medlemsstat och EUGFJ betalade de utgifter som dessa medlemsstater inrapporterade. Utgifterna var stödberättigande så länge som de bestämmelser som föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2328/91 om förbättring av jordbruksstrukturens effektivitet följdes. I bestämmelserna i den förordningen fanns det inget särskilt förbud mot stöd för växthus eller tomater. Efter 1994 fanns det en finansiell ram för mål 5a (samt en programplanering som var begränsad till stöd för mål 1-områden). Men man får inte glömma att trots kommissionens försök att ha en särskild programplannering för hela förordning (EEG) nr 2328/91 så accepterade inte rådet denna infallsvinkel. Inom det nuvarande regelverket har vi endast en vägledande finansiell prognos och vad gäller investeringarna är det fortfarande möjligt att få stöd för växthus och tomater. Med tanke på denna situation och de svårigheter som den medför när det gäller att undersöka den eventuella effekt som stödet haft på tomatproduktionen, har man bett medlemsstaterna att analysera de bidrag som beviljats för denna produktion. Samtliga medlemsstater har meddelat att det är omöjligt för dem att lämna exakt information om stöd inom detta område. Man måste också ta hänsyn till det faktum att produktionsstrukturen för frukt och grönsaker är av ytterst varierande karaktär (under skydd, plast, nät, växthus. ) och att den kan användas vid produktionen av flera produkter beroende på årstid, klimat, konsumenternas smak, marknaden etc, vilket gör det ännu svårare att utföra en noggrann analys inom ramen för mål 5a. Däremot är denna typ av investering lättare att identifiera inom ramen för operationella program. Trots att ansökningar för uppförande av växthus för tomater kommit in från ett antal medlemsstater har ingen av dessa bifallits. Det senaste fallet är Spanien. De enda fall där medfinansiering beviljats för växthus har varit mycket speciella åtgärder och för produkter som blommor och andra produkter för vilka det inte är säsong. Utöver de operationella programmen kan man endast göra ett försök till analys eftersom det saknas exakta indikatorer. Eftersom lagstiftningen inte gör det möjligt att angripa problemet i detalj har man samlat in ett antal upplysningar från medlemsstaterna för att kunna bilda sig en ungefärlig uppfattning om situationen. Med utgångspunkt från de uppgifter som erhållits under perioden 1990-1994, inom ramen för det investeringsstöd som föreskrivs i förordning 2328/91, har 5,5 % av beloppen används för uppförande och modernisering av växthus för alla typer av produkter: frukt, grönsaker, blommor eller plantskolor. Dessa investeringar belastade EUGFJ med totalt 347,65 miljoner ecu för hela perioden 1990-1994 och för hela gemenskapen. Om man utgår från denna globala information och extrapolerar kan man försöka identifiera tomatstödet, eftersom det är känt att denna produkt inte utgör mer än cirka 14 % av den totala frukt- och grönsaksproduktionen (exklusive blommor och plantskolor). 22 Genom attt tillämpa denna procentsats på den totala summan bidrag för dessa investeringar hamnar man på en siffra av 48,67 miljoner ecu som EUGFJ bidragit med under perioden 1990- 1994, vilket ger ett årligt genomsnitt på 9,73 miljoner ecu för gemenskapen med 12 medlemsstater. Slutsatsen som man kan dra av detta är att bortsett från några marginella fall av användning av växthus för gemenskapens produktion obetydlig. tomatproduktionen så är det strukturella investeringsstödets återverkan i b) Strukturellt stöd för bearbetning och avsättning För att få en komplett bild av situationen är det lämpligt att också undersöka stödet för bearbetning och avsättning av jordbruksprodukter. Inom detta område är stöd tillåtet men det är omgärdat av särskilda urvalskriterier, (se bilaga). Därvid kan man konstatera att stöd till investeringar vad gäller bearbetning av tomater är förbjudna eller omfattas av mycket restriktiva villkor, som en sänkning med 20% av bearbetningskapaciteten. Däremot är stöd förknippat med försäljning(auktioner, förpackningar) tillåtna. Detta är åtgärder vilkas syfte är att förenkla produkternas avsättning på marknaden och som följaktligen har en positiv inverkan på produktionskedjan. Som information, visar nedanstående tabell bearbetnings- och avsättningsstöd för frukt och grönsaker under perioden 1991-1993. Med tanke på den restriktiva metoden för urvalskriterier och den relativt stora andelen tomater av frukt och grönsaker totalt så kan man dra slutsatsen att tomater praktiskt taget inte erhållit något bearbetnings- eller avsättningsstöd. Förordning (EEG) nr 866/90 - FRUKT OCH GRÖNSAKER PERIOD 1991-1993 (i miljoner ecu) Medlems stater BE DK DE EL ES FR IR rr LX NL PT UK Perioden 91-93 totalt Årligt ge nomsnitt 5,7 8 1,4 5 0,1 1 0,0 3 29. 1 0 22. 0 6 7,28 5,52 31,4 0 7,85 56,9 5 14,2 4 2,3 7 0,5 9 0 0 74,1 7 18,5 4 4,5 9 1,1 5 26, 2 6,5 5 6,6 4 1,6 6 EUR- 12 totalt 259,37 64,84 23 2. NATIONELLT STÖD 2. 1. Förekomst av statsstöd inom tomatsektorn Kommissionen känner inte till några nationella stödsystem som enbart finansieras av medlemsstaterna och som är avsedda särskilt för tomatsektorn. Det enda kända fallet som är knutet till den faktiska situationen på tomatmarknaden är ett belgiskt stödsystem som består av räddningsstöd i form av räntelindring och statsgaranti för krediter för tomat-, paprika- och gurkodlare som är i finansiella svårigheter. Enligt kommissionens nuvarande policy är det främsta villkoret för att den skall godkänna sådant räddningsstöd att stödet är till för investeringar som gjorts tidigare och att räddningsstödet tillsammans med investeringsstöd som redan beviljats inte överskrider de maximala stödnivåer som normalt tillämpas för investeringsstöd. Ytterligare villkor för att räddningsstöd skall godkännas är att det berörda företagets finansiella svårigheter har orsakats av externa faktorer eller att företagen som far stöd lägger fram bevis för sin framtida bärkraft. Det bör poängteras att de nuvarande marknadsproblemen för tomatodlarna i Belgien endast är den ytterligare bidragande orsak som kan leda till att sådant stöd beviljas. Sådant stöd skulle också kunna beviljas som konsekvens av andra händelser, som t. ex. en höjning av räntenivåerna. Huvudanledningen till att kommissionen inte opponerar sig mot sådant stöd är emellertid det faktum att investeringsstödet som tidigare beviljats inte har nått upp till de gränser som normalt accepteras av kommissionen. Härigenom kan sådant stöd betraktas som ett ytterligare investeringsstöd i efterskott. 2. 2 Stöd för tomatsektorn i samband med generella stödsystem Även om inga särskilda nationella stödsystem för tomatodlare är kända för kommissionen, kan tomatsektorn dra fördel av generella statsstödssystem avsedda för trädgårdsnäringen eller to. m. för regionala system som inte utesluter jordbrukssektorn. Möjligheterna till sådant stöd är emellertid ganska begränsade av följande anledningar: 2. 2. 1 Kommissionen betraktar normalt sett nationellt stöd i form av driftsstöd (stöd per input- eller outputenhet, eller per ha) som oförenligt med den gemensamma marknaden, eftersom detta stöd inte har någon bestående effekt på utvecklingen i den berörda sektorn. När det gäller produkter som är föremål för gemensamma marknadsordningar riskerar dessa stöd dessutom att störa gemenskapens stödmekanismer och betraktas därmed som brott mot den gällande marknadsordningen. De gemensamma marknadsordningarna betraktas som fullständiga och uttömmande för de produkter som omfattas av dem, vilket utesluter varje ytterligare nationellt stöd. Om sådant stöd existerar, skulle det generell sett vara olovligt beviljat. I samband med diskussionen om Europeiska unionens tomatmarknad måste följande två nederländska åtgärder inom trädgårdsnäringen nämnas, vilka eventuellt kan uppfattas som driftsstöd (men inte nödvändigtvis uppfyller villkoren i artikel 92. 1): 24 - - Kommissionen anser inte att det gastariffsystem tillämpas för den nederländska trädgårdsnäringen ger denna sektor någon ekonomisk fördel i förhållande till andra sektorer i den nederländska ekonomin, eftersom de kan få samma tariff om de använder lika stora kvantiteter gas som trädgårdsnäringen gör. Denna tariff är därför inget statsstöd som faller under artikel 92. Gaspriset i Nederländerna är för alla sektorer indexerat gentemot oljepriset. Kommissionen känner inte heller till något stöd för den holländska trädgårdsnäringen i form av skattelättnader. Detta gäller även den energiskatt som nyligen har godkänts av kommissionen. Denna skatt förutser att trädgårdsnäringen delvis undantas från energiskatt. Huvudanledningen till att kommissionen godkände detta undantag för trädgårdsnäring i växthus var att full beskattning inte skulle göra det möjligt att fullständig återföra avkastningen från skatten, vilket är ett av villkoren i detta program, utan att det istället skulle leda till en betydande ökning av skattebördan för trädgårdsnäringen (kommissionens beslut av den 20 december 1995). 2. 2. 2 Den enda form av driftsstöd som uppfyller bestämmelserna i artikel 92. 1 och som kan anta form av samfinansierat stöd enligt rådets förordning (EEG) nr 2078/92 och som statsstöd är stöd till miljövänliga produktionsmetoder inom jordbruket. Detta stöd beviljas normalt per hektar och skall kompensera inkomstförlusten som uppstått till följd av att stödmottagaren genomfört miljöskyddsåtgärder, och utgör därtill ett incitament. Det bör nämnas att det i kommissionens nuvarande politik om statsstöd inte finns några fastställda gränser för storleken på detta incitament. Stöd för miljövänliga jordbruksmetoder beviljas ofta i form av samfinansierat stöd enligt betingelserna i den ovan nämnda rådsförordningen. Eftersom denna förordning inte utesluter statsstöd som beviljas på olika villkor eller överskrider de gränser som fastställs i förordningen, existerar kompletterande statsstödsprogram i flera medlemsstater. 2. 2. 3 Investeringsstöd kan beviljas tomatproducenter under generella stödprogram. Dessa stödprogram omfattas till stor hel av rådets förordning (EEG) nr 2328/91. Denna förordning tillåter enbart kompletterande statsstöd för investeringar med särskilda mål, t. ex. stöd till miljöskydd som inte är knutet till en ökad produktionskapacitet. 25 1. 2. 3. 4. 5. SLUTSATSER Den heltäckande analys som utförts gör det möjligt att bekräfta att gemenskapsmarknaden för tomater avsedda för att konsumeras färska verkar generellt sett vara balanserad, med de normala fluktuationer som karakteriserar en dynamisk marknad. Trots den ökning av konsumtionen som ägt rum sedan 1990 och som verkar stabiliseras för framtiden minskar gemenskapens produktion och den odlade arealen. En anmärkningsvärd utveckling har dock skett på området odlingsteknik, vilket har framkallat en avsevärd ökning av avkastningen. Efterfrågan utvecklas i riktning mot mångfald och kvalitet. Anpassning av utbudet är en nyckelfaktor för dynamiken på denna marknad. Prissituationen på grossistmarknaderna visar en trend mot att sjunka trots en relativ höjning under 1994. Trenden för 1995 verkar även den visa på en sänkning av priserna. Sänkningen är inte enhetlig och har snarare påverkat de "traditionella" sorterna, medan priserna för de nya sorterna eller produktformerna har varit mycket attraktiva. Gemenskapsinterventioner används ytterst lite. Man kan inte heller visa på någon effekt av devalveringarna av vissa valutor (pesetas, lire) på priset i ecu på tomater med ursprung i länder med svag valuta (särskilt Spanien). Den stigande handelsvolymen inom gemenskapen visar att sektorn fungerar på ett tillfredsställande sätt. De traditionella distributionsmönstren för vinter/sommar har man lämnat bakom sig. Den nya balans som kommer att etableras för de 1,3 miljoner ton som berörs av handeln kommer att vara ett nyckelelement i lösningen på konflikten mellan de nordliga och de sydliga länderna. Import tredje från gemenskapsmarknaden. från Marocko, medför inga störningar på synnerhet land, i Gemenskapens stöd till produktions- och marknadsföringsstrukturerna verkar inte ha någon större påverkan på produktionsutvecklingen. Denna har i mycket högre grad påverkats av de normala svängningarna på marknaden och särskilt av utvecklingen inom gemenskapshandeln. Analysen av situationen visar inte på några allmänna problem på den strukturella planet Sektorn verkar vara dynamisk, det finns ingen nämnvärd överskottsproduktion och variationerna i handeln kan anses vara normala i dynamiken för en enhetlig marknad. Kommissionen besitter ingen information om nationella stöd, helt och hållet finansierade av medlemsstaterna, som särskilt skulle ha beviljats för tomatsektorn. Ett stöd till denna sektor har inom ramen för så kallade "räddningsstöd" och granskas för närvarande av begärts kommissionen. 26 På grundval av dessa slutsatser anser kommissionen följande: REKOMMENDATIONER 1. 2. 3. Gemenskapsmarknaden befinner sig i en omorganisering på grund av den nya situation som råder sedan 1993. Utmaningarna är å ena sidan förändringarna i efterfrågan, och å andra sidan omläggningen av perioderna för handelsutbytet inom gemenskapen. Marknadens naturliga utveckling bör leda till en lämplig balans utan att göra det nödvändigt med interventionsåtgärder från gemenskapen. Bristen på lönsamhet hos vissa företag som odlar "växthusgrönsaker" i de nordliga länderna berör inte enbart tomatsektorn. Svårigheterna verkar snarare orsakas av konjunkturmässiga faktorer som gäller investeringsmöjligheter än verkliga ändringar i marknadsbalansen. Lösningarna bör studeras fall för fall på ett anpassat sätt, dock utan att detta stör den inre marknadens goda funktion. Kommissionen har inte tidigare haft några invändningar mot nationella stod för att upplösa produktionspotentialen, något som skulle kunna tillämpas i det speciella fallet med växthus. Denna typ av stöd kan bara användas för kompensation för inkomstförlust för icke lönsamma företag som önskar överge trädgårdsodlingen. 27 BILAGOR 28 DE VIKTIGASTE PRODUKTIONSOMRÅDENA BILAGA I L Belçien Produktionen i Belgien har sedan 1990 stigit med 13 %. Den är koncentrerad till provinsen Antweipen, främst Mechelen och Hoogstraten, samt till västra Flandern. Avsättningen av denna produktion sker i huvudsak genom kooperativ som garanterar försäljning av produkterna. Grossistmarknadens omsättning för tomater motsvarade för 1994 23,3 % av det sammanlagda värdet av grönsaker som producerats i Belgien. Sammanlagt har omsättningen för grönsaker odlade i växthus ökat i Belgien under 1994; 6,1 % jämfört med 1993, och tomaterna står för den mest märkbara ökningen De flesta företagen är familjeföretag och har en genomsnittlig areal är pä 1 hektar. Företagens antal har minskat sedan 1990, men arealerna har förblivit relativt stabila med en ökning av avkastningen. Proportionen areal i uppvärmda växthus har vuxit under de två senaste åren på bekostnad av produktion utan uppvärmning. Sektorn visar en trend mot minskning av antalet företag, specialisering, samt en ökning av genomsnittsarealen. De genomsnittliga produktionspriserna (alla tomatsorter ) visar en sänkning av priset under regleringsåien 1992 och 1993 och en höjning under 1994 som dock inte fullständigt når upp till 1990 års nivå. En mer detaljerad analys, sort för sort, visar att den normala runda tomaten i jämförelse med 1990 minskade i pris 1993 med en återhämtning under 1994. För tomat i klase däremot har det skett en stor ökning av volymen, från 430 ton 1993 till 2 752 ton 1994, saluförda från och med februari månad, och detta innefattar även en höjning av priset för denna sort Ökningen i produktionen av tomater i klase har fortsatt för regleringsåret 1995 och trenden verkar hålla i sig. Efter att har upplevt en stabilisering av den traditionella tomatodlingen under 1992 och 1993 har Belgien bestämt sig för att inrikta sig på mångfald i odlingen. Detta kan vara vad som framkallade en återhämtning av prisnivåerna 1994. Vad beträffar sändningar till unionen har Belgien sedan 1990 ökat den totala volymen sändningar, särskilt de till Frankrike och Förenade kungariket, medan sändningarna till Tyskland minskat. 29 2. Nederländerna Sedan 1990 har produktionen minskat med 19 %. Antalet företag har minskat med 34 % under de fem senaste aren, och man kan även se en minskning av odlingsarealen Avkastningen är fortsatt hög. Den största delen av produktionen sker i regionen Westland. Tomater motsvarar i produktionsvärde 37 % av grönsaksproduktionens sammanlagda värde. Sedan 1990 har utvecklingen gått mot ökning av paprikaproduktionen och minskning av tomatproduktionen De odlingsarealer som är avsedda för runda bifftomater minskar, i motsats till de som avses för mindre tomater, tomater i klase eller körsbärstomater, som naturligtvis ökar (från 30 ha 1993 till 150 ha 1994). Vad beträffar priserna kan man konstatera att i stora drag (alla tomatsorter) bibehölls prisnivåerna jämfört med 1990. Under regleringsåren 1992 och 1993 sjönk prisnivån med 15 % för att återkomma till 1990 års nivå under 1994. För de olika sorterna bekräftas en sänkning av priset för "bifftomater" och en höjning för sorterna "tomater i klase" och "körsbärstomater". I Nederländerna är det traditionellt så att huvudparten av produktionen saluförs genom kooperativ som även har hand om kvalitetskontroll och marknadsföring. De nya strategierna har under de senaste åren framför allt riktat sig mot marknadens efterfrågan, vilket på så sätt medför en policy för diversifiering av utbudet i syfte att utveckla nya "möjligheter med högt mervärde". Ett exempel på denna policy är introduktionen av tomater i klase och tomater med "särskild smak", som har haft stor framgång på marknaden. Mer än 85 % av den nederländska tomatproduktionen är avsedd för externa marknader. Försäljningarna sker genom "veilings". Ett femtontal stora affärskedjor saluför mer än 50% av den nederländska produktionen i destinationsländerna. Främsta destinationer är Tyskland, Förenade kungariket och Sverige. Sedan 1990 ökar sändningarna till Tyskland, medan de till den brittiska marknaden avtar. 30 3. Frankrike Trots att produktionen har ökat i Frankrike sedan 1990 konstaterades en kraftig minskning av skörden 1994. Utvecklingen av växthus har medfört en minskning av odlingsarealen samt en ökning av genomsnittsavkastningen Växthusproduktionen i Frankrike representerar idag 75 % av skördevolymen Företagens genomsnittliga odlingsareal är mindre än 1 ha. Företagen är ull största delen familjeföretag. Saluföring av nästan 70 % av volymen är koncentrerad till 45 producentorganisationer. Den franska produktionen är koncentrerad till regionerna i sydöst, sydväst och nordväst I söder är det främsta producerande departementet Bouches-du-Rhône, som står för 20 % av den sammanlagda produktionen. Den franska produktionen täcker inte hela det inhemska behovet och man importerar främst från Spanien och Belgien Importen från Spanien har gått starkt framåt, särskilt under vinterperioden. Handeln under sommaren från Belgien och Nederländerna konkurrerar direkt med den inhemska produktionen. Importen från Marocko har Frankrike som främsta marknad, där mer än 85 % av de marockanska tomaterna säljs. 31 4. Spanien Tomater är de mest konsumerade grönsakerna i Spanien De representerar 25 % av värdet på den totala grönsaksproduktionen och finns på marknaden hela året. Sedan 1990 har den spanska produktionen och arealerna minskat med 13 %, men avkastningen stiger fortfarande. Den spanska produktionen är spridd över hela året med olika kännetecken för vinterproduktioncn (oktober - juni) och sommarproduktionen (juni - september). Sommarproduktionen är främst avsedd för den inhemska marknaden och odlas framför allt på friland av små familjeföretag. Vinterproduktionen däremot är koncentrerad till den sydöstra delen av Medelhavskusten och Kanarieöarna och motsvarar mer än 85 % av Spaniens produktion Det är en intensiv produktion med stora och medelstora företag som har utvecklat mycket tekniskt specialiserade metoder med saluföringsstrukturer som är dynamiska och mycket effektiva. All spansk export kommer från dessa vinterproducerande regioner. -Fastlandet: Produktionsområdena återfinns framför allt i Almeria och Murcia och motsvarar 22 % av den inhemska produktionen av färska tomater avsedda för konsumtion Sedan 1990 kan man konstatera en ökning av produktionen i denna region samt en begränsad ökning av de arealer som är avsedda för produktion av tomater under skydd. Närmare 60 % av företagen använder sig av odling under plastskydd, vilket gör det möjligt att åstadkomma bättre temperatur under vintern och luftkonditionering under årets varma perioder. Tack vare de nya sorterna är det möjligt att i dessa regioner producera en homogen kvalitet under 11 av årets 12 månader. Under de senaste åren har regionen etablerat en medelhavsmodell för framstående produktion som integrerar saluföringsstrukturerna (och alltså exportstrukturerna) runt produktionsområdena. -Kanarieöarna: Kanarieöarnas främsta avsättningsområde är exporten vilken för närvarande motsvarar 80 % av öarnas totala produktion Närmare ett hundratal företag ansvarar för produktionen vilken motsvarar 75 % av det sammanlagda värdet för grönsaksproduktionen på Kanarieöarna. Arealen och produktionen har ökat sedan 1990, men verkar ha nått en stagnationsfas. Samma sak gäller för volymen på sändningarna till unionen Sedan 1990 har sektorn varit med om en period av strukturell modernisering, till stor del baserad på den europeiska marknadens efterfrågan, och som fortsätter med moderniseringar av paketeringen och marknadsföringsstrategierna. Konkurrensen med Marocko har utan tvivel skyndat på processen öppnandet av transporter till den internationella konkurrensen har trots allt inneburit att transportkostnaderna för tidigare år har kunnat minskas med 15 % för 1994. Sändningar från Kanarieöarna till unionen ökade 1994 med 29 %. ökningens mottagare var främst den brittiska marknaden Kanarieöarnas främsta marknader är Förenade kungariket (33,5 %) och Nederländerna (63 %), där framför allt vidaresändning sker via Rotterdam till andra destinationer, i Europa eller i tredje land. 32 2. STATISTISKA UPPGIFTER 33 Tomatodling i de 15 medlemsstaterna ELLAS ESPANA FRANCE IRELAND DANMARK DEUTSCHLAND Medlemsstat BELGIQUE 1989 225. 220 915 246 17. 000 1988 205. 030 859 239 15. 167 47 323 19. 100 255 75 666. 910 36. 720 46 1. 834. 893 60. 350 43 417. 500 6. 420 108 13. 500 81 167 1. 594. 916 116. 013 41 30 2 15 567. 029 1. 715 331 63. 893 produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning produktion areal avkastning Källa: Medlemsstaterna och Eurostat, utarbetat av GD VI 21. 500 267 81 728. 050 37. 691 53 1. 987. 763 66. 066 45 421. 700 6. 600 113 10. 600 57 186 2. 018. 230 133. 601 46 30 2 15 620. 782 1. 687 368 80. 835 l 132. 100 624 212 5. 530. 068 223. 086 133 134. 000 595 225 6. 265. 710 247. 481 116 UNITED KINGDOM PORTUGAL NEDERLAND LUXEMBOURG EUR 12 ITALIA 1990 298. 400 940 286 19. 300 80 322 14. 600 : 2 888. 790 38. 613 48 2. 024. 896 89. 884 46 481. 100 8. 600 119 10. 600 64 194 2,657. 083 136. 378 48 36 2 18 640. 726 1. 603 400 86. 708 : : 138. 700 680 239 6. 987. 634 264. 614 143 1991 313. 960 945 332 17. 500 16. 000 710. 700 39. 015 48 1. 793. 832 59. 913 44 527. 300 6. 650 128 9. 100 43 212 2. 759. 091 129. 669 48 40 3 13 636. 149 1. 570 405 72. 625 1992 329. 500 963 342 20. 000 ; 31. 306 479 65 754. 940 36. 657 51 1. 880. 143 55. 802 47 516. 900 5. 960 128 11. 700 55 213 2. 712. 099 117. 595 50 52 3 17 651. 994 1. 505 433 64. 267 137. 300 556 247 6. 993. 697 238. 364 123 125. 900 476 264 7. 098. 801 219. 495 134 1993 346. 779 946 367 14. 666 55 267 24. 100 1994 309. 334 954 324 20. 000 20. 700 784. 850 33. 110 52 1. 912. 300 57. 111 49 643. 400 6. 060 145 0 757. 250 32. 083 53 1. 786. 807 61. 613 50 492. 600 4. 750 162 0 1. 984. 572 113. 426 48 65 4 19 606. 612 1. 390 436 221. 103 34. 694 21 112. 900 401 282 6. 661. 347 247. 197 140 2. 149. 074 115. 248 50 70 4 20 540. 577 1. 241 436 75. 000 111. 000 388 286 6. 262. 412 216. 281 115 * odling Tomatodling i de 15 medlemsstaterna • sammanlagd produktion avsedd för konsumtion som färskvara Medlemsstat BELGIQUE DANMARK (*) DEUTSCHLAND ELLAS ESPANA FRANCE IRELAND ITALIA LUXEMBOURG NEDERLAND PORTUGAL UNITED KINGDOM ÖSTERREICH FINLAND SVERIGE ( ") EUR15 1988 (ton) 205. 030 15. 167 19. 100 666. 910 1. 834. 893 417. 500 13. 500 1. 594. 916 30 567. 029 63. 893 132. 100 30. 145 6. 660. 213 (%) 3,7 0. 3 0,3 12,0 33,0 7. 5 0,2 28,7 0,0 10,2 1. 1 2,4 0,0 0,5 0,0 100,0 1989 (ton) 225. 220 17. 000 21. 500 728. 050 1. 987. 763 421. 700 10. 600 2. 018. 230 30 620. 782 80. 835 134. 000 18. 395 28. 822 15. 540 6. 328. 467 (%) 3. 6 0. 3 0. 3 11. 5 31,4 6,7 0,2 31,9 0,0 9,8 1. 3 2,1 0,3 0,5 0,2 100,0 1990 (ton) 268. 400 19. 300 14. 500 665. 790 2. 024. 695 461. 100 10. 500 2. 657. 083 35 640. 725 86. 706 138. 700 18. 045 31. 857 17. 887 7. 056. 323 (%) 3. 8 0. 3 0,2 9. 4 28,7 6,5 0. 1 37,7 0,0 9,1 1. 2 2,0 0,3 0,5 0,3 100,0 1991 (ton) 313. 960 17. 500 16. 000 710. 700 1. 793. 832 527. 300 9. 100 2. 759. 091 40 636. 149 72. 625 137. 300 13. 768 30. 014 17. 890 7. 055. 269 (%) 4. 5 0. 2 0. 2 10,1 25,4 7,5 0,1 39,1 0,0 9,0 1. 0 1. 9 0,2 0,4 0,3 100,0 1992 (ton) 329500 20. 000 31. 306 754. 940 1. 880. 143 516. 900 11. 700 2. 712. 099 52 651. 994 64. 267 125. 900 12. 330 30. 346 17. 890 7. 169. 367 1993 (ton) 346. 779 14. 666 24. 100 784. 850 1. 912. 300 643. 400 1. 984. 572 65 606. 612 221. 103 112. 900 13. 620 30. 778 18. 889 6. 714. 634 {%) 4,6 0,3 0,4 10. 5 26. 3 7,2 0,2 37. 9 0,0 9,1 0. 9 1. 8 0. 2 0,4 0,2 100,0 (%) 5. 2 0. 2 0,4 11,7 28,5 9. 6 29,6 0. 0 9. 0 3,3 1,7 0. 2 0,5 0. 3 100,0 1994 (ton) 309. 334 20. 000 20. 700 757250 1. 786. 807 492. 600 2. 149. 074 70 540. 577 75. 000 111. 000 14524 34. 606 19. 000 S. 330. 644 (%) 4,9 0. 3 0,3 12,0 28,2 7,8 33,9 0. 0 8,5 1,2 1,8 0,2 0,5 0,3 100,0 (•): uppgifter frän EUROSTAT - CRONOS för 1989,1991,1992,1994 Os/ Återtagande Kvantiteter som återtagits frän marknaden 1990 -1994 1991 1992 1993 1994 1990 återtaget 18 återtaget (%) 0,01 8 62 7783 BELGIQUE DANMARK DEUTSCHLAND ELLAS ESPAGNE PRANCE IRELAND ITALIA LUXEMBOURG NEDERLAND PORTUGAL U. KINGDOM EUR-12 J Kalla: Medlemsstatemas årsredovisningar, utarbetat av GD VI. E. 1 produktion 268400 19300 14500 665790 2024695 461100 10500 2657083 35 640725 86706 138700 312 0 46 19091 71 26407 47 9072 0 5227 0 0 135361 6987534 1,94 produktion 313960 17500 16000 710700 1793832 527300 9100 2759091 40 636149 72625 137300 0,00 0,00 1,69 116367 11123 4,38 1,74 (%) återtaget 0,1 2,7 0,00 6,01 0,33 (f,82 produktion 329500 20000 31306 754940 1880143 516900 11700 2712099 52 651994 221103 112900 6543 0 312 3169 49 25528 120 175792 0 41181 0 3 (%) 2,0 återtaget 5444 (%) 1,57 återtaget 7531 produktion 346779 14666 24100 784850 1912300 643400 99 5006 2613 11964 89 5852 1984572 65 606612 221103 112900 50091 6651347 18894 130 0 produktion 309334 20000 20700 757250 1786807 492600 59 2977 9996 6644 97 13820 2149074 70 540577 75000 111000 50220 6262412 8958 138 (%) 2,4 0,3 0,4 0,6 1,3 0,6 1,7 0,2 0*1 0,4 0,6 0,1 1,9 0,3 3,1 0,1 0,8 0,4 0,0 4,9 6,6 6,3 60273 6993597 0,86 252697 7242637 3,5 Produktion och handel inom EU - EUR 12- Utveckling av produktionsavkastningen (ton/ha) Odlingsareal för tomater odlade i EU under skvdd (hektar) 25 000 20 000 15 000 4— S* 10 000 5 000 4 — M— 1990 1991 1992 1993 1994 Konsumtion av färska tomater i EU (uppskattning) (kg/invånare) 30 25 20 15 10 r 1990 1991 1992 1993 1994 Variation månad för månad i priserna jämfört med 1990 - Spanien (index - 1900=100) 1990 1991 1992 1993 1994 ^*HCH AfP-i h Air ^u(v>tr Variation månad för månad i priserna jämfört med 1990 - Nederländerna (index - 1900=100) 200 V^flxtt APMi h*ï SvtJc S£™iSlSfnSr månad ' PriSema jämfört med ,990 - B61»6" (index - 1900=100) M«-ni908","o)k a P C T S 8 e n 0 m^Pr i-f^™ars t iHju„njän,f ö r e,semed ,990 Nationell betydelse för återtagande från marknaden av tomater i jämförelse med den inhemska produktionen mellan 1990 och 1994 Produktion, handeln inom EU och investeringsstöd - Belgien (x 1 000 ton) - 2 000 1 500 £ 1 000 500 Produktion Handel Stöd 1990 199 yi 1992 1993 1994 Produktion, handeln inom EU och investeringsstöd - Nederländerna (x 1 000 ton) - Produktion, handeln inom EU och investeringsstöd - Spanien (x 1 000 ton) - 2 000 1 500 1 000 500 80 70 60 \ 50 r- 30 20 10 1990 1991 1992 1993 1994 Produktion, handeln inom EU och investeringsstöd - Frankrike (x 1 000 ton) - ox o Produktion j Handel ä Stöd 1990 1991 1992 1993 1994 Import till EU av tomater från Marocko (x 1 000 ton) BILAGA ffl Urvalskriterier för investeringar till bearbetning och avsättning av jordbruksprodukter i enlighet med förordning (EEG) nr 866/90 Vad gäller frukt och grönsaker föreskrivs det i urvalskriterierna (beslut 94/342/EEG) att följande investeringar skall uteslutas: Investeringar för att förbättra avsättningsmöjligheterna för produkter för vilka man kunnat konstatera stora återtåg i de berörda områdena (kopplade till en överskottsproduktion) under de senste tre åren, Alla investeringar som medför en ökning av bearbetningskapaciteten, med undantag för om motsvarande kapacitet friläggs på annat håll inom samma företag eller inom andra bestämda företag eller med undantag för de speciella produkter för vilka en påtaglig ökning av avsättningsmöjligheter kan påvisas. Detta förbud gäller ej för de mål 1- områden som uppvisat otillräcklig kapacitet, Investeringar gällande produktionen av tomatkoncentrat, skalade tomater, citrusfruktsafter, persikor i sockerlag, päron i sockerlag, med undantag för när de syftar till en ny bearbetningskapacitet som är minst 20 % lägre än den totala frilagda tidigare existerande kapaciteten i det berörda området. För att vara berättigade till stöd från utvecklingssektionen vid EUGFJ i de former som anges i förordningen skall investeringarna syfta till att rationalisera och utveckla beredningen, konserveringen, behandlingen, bearbetningen samt återvinningen av biprodukter eller restprodukter från tillverkningen, förbättra avsättningen och öppenheten i prisbildningen, 51 ISSN 1024-4506 KOM(96) 247 slutlig DOKUMENT SV 03 Katalognummer : CB-CO-96-256-SV-C ISBN 92-78-04822-4 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg si


title: Nařízení Rady (ES) č. 1075/96 ze dne 10. června 1996, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1626/94 ze dne 27. června 1994 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři

text: 320 CS Úřední věstník Evropské unie 04/sv. 2 31996R1075 15. 6. 1996 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 142/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1075/96 ze dne 10. června 1996, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1626/94 ze dne 27. června 1994 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři RADA EVROPSKÉ UNIE, „Článek 5a s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (2), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (3), 1. Plavidlům o délce vyšší než 24 metrů se každoročně v období od 1. června do 31. července zakazuje lovit tuňáka obecného dlouhou lovnou šňůrou nastraženou u hladiny. 2. Pro účely tohoto článku je použitelnou délkou délka vyme- zená komisí ICCAT a je uvedena v příloze V. “ 2) Doplňuje se nová příloha V, která zní: pro rada tomu, rybolov že Generální vzhledem k ve Středozemním moři (GFCM) přijala na svém dvacátém prvním řádném zasedání, konaném v Alicante (Španělsko) ve dnech od 22. května do 26. května 1995, doporučení o řízení zdrojů tuňáka obecného ve Středozemním moři; že toto doporučení zavádí pro některá rybářská plavidla každoroční zákaz lovu tohoto druhu v období od 1. června do 31. července; vzhledem k tomu, že podle čl. V odst. 2, 3, a 4 dohody o založení GFCM se členové této organizace zavazují uplatňovat všechna doporučení přijatá GFCM od data ukončení lhůty stanovené k vyjádření námitek; vzhledem k tomu, že je proto nutné pozměnit nařízení (ES) č. 1626/94 ze dne 27. června 1994 (4), aby do něj byla včleněna ustanovení stanovená uvedeným doporučením, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Nařízení (ES) č. 1626/94 se mění takto: 1. Vkládá se nový článek 5a, který zní: „PŘÍLOHA V Vymezení délky plavidel podle ICCAT: — pro rybářské plavidlo postavené po 18. červenci 1982: 96 % celkové délky na čáře ponoru v 85 % nejmenší kon- strukční hloubky, měřeno od vrcholu kýlu, nebo délka od přední strany klounovce k ose perutě kormidla na této čáře ponoru, je-li tato délka vyšší. U lodí s převislým kýlem je čára ponoru, na které se délka měří, rovnoběžná s hlavní čárou ponoru, — pro rybářské plavidlo postavené před 18. červencem 1982: zapsaná délka, jak je uvedena v národním rejstříku nebo jiném záznamu o plavidlu. “ (1) Úř. věst. C 41, 13. 2. 1996, s. 17. (2) Stanovisko ze dne 24. května 1996 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (3) Úř. věst. C 174, 17. 6. 1996. (4) Úř. věst. L 171, 6. 7. 1994, s. 1. Článek 2 Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství. 04/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 321 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech. V Lucemburku dne 10. června 1996 Za Radu předseda M. PINTO


title: 1996 m. birželio 10 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1075/96, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1626/94, nustatantį tam tikras technines priemones žvejybos ištekliams išsaugoti Viduržemio jūroje

text: 320 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 04/2 t. 31996R1075 1996 6 15 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 142/1 TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 1075/96, 1996 m. birželio 10 d. iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 1626/94, nustatantį tam tikras technines priemones žvejybos ištekliams išsaugoti Viduržemio jūroje EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, „5a straipsnis atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 43 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę (2), 1. Draudžiama žvejoti melsvąjį tuną naudojant paviršines sta- tomąsias ūdas iš laivų, ilgesnių kaip 24 m. , nuo kiekvienų metų birželio 1 d. iki liepos 31 d. 2. Taikant šį straipsnį, taikomas ilgis yra ilgis, apibrėžtas ICCAT ir pateiktas V priede. “ atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (3), 2. Pridedamas toks priedas: kadangi Viduržemio jūros žuvininkystės bendroji taryba (GFCM) 1995 m. gegužės 22–26 d. Alikantėje, Ispanijoje vykusioje savo 21 eilinėje sesijoje priėmė rekomendaciją dėl melsvojo tuno tvar- kymo Viduržemio jūroje; kadangi rekomendacija uždraudžia tam tikriems žvejybos laivams žvejoti šią rūšį nuo kiekvienų metų bir- želio 1 d. iki liepos 31 d. ; kadangi pagal GFCM steigimo susitarimo V straipsnio 2, 3 ir 4 dalis organizacijų narės įsipareigoja taikyti GFCM priimtas reko- mendacijas nuo laikotarpio, per kurį turi būti pateikti tikslai, pabaigos; todėl 1994 m. birželio 27 d. Reglamentas (EB) kadangi Nr. 1626/94 (4) turėtų būti iš dalies pakeistas siekiant įdiegti reko- mendacijos nuostatas, PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ: 1 straipsnis Reglamentas (EB) Nr. 1626/94 iš dalies keičiamas taip: 1. Įterpiamas toks straipsnis: (1) OL C 41, 1996 2 13, p. 17. (2) Nuomonė pateikta 1996 m. gegužės 24 d. (dar nepaskelbta Oficia- liajame leidinyje). (3) OL C 174, 1996 6 17. (4) OL L 171, 1994 7 6, p. 1. „V PRIEDAS Laivų ilgio apibrėžimas pagal ICCAT: — bet kuriam žvejybos laivui, pastatytam po 1982 m. liepos 18 d. , 96 % viso ilgio ant vaterlinijos 85 % mažiausiai suformuotame gylyje matuojant nuo kilio viršaus, arba ilgis nuo forštevenio priešakio iki vairo stapelio ant tokios vaterlinijos, jei toks ilgis didesnis. Laivuose su kilio polin- kiu vaterlinija, kurioje matuojamas šis ilgis, yra paraleli sukurtai vaterlinijai, — bet kuriam žvejybos laivui, pastatytam iki 1982 m. liepos 18 d. , registruotas ilgis, įrašytas nacionaliniuose regist- ruose arba kituose laivų sąrašuose. “ 2 straipsnis Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Euro- pos Bendrijų oficialiajame leidinyje. 04/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 321 Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse. Priimta Liuksemburge, 1996 m. birželio 10 d. Tarybos vardu Pirmininkas M. PINTO


title: Τροποποιημένη πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟΥ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για τη θέσπιση κοινοτικής διαδικασίας για τις αρτυματικές ουσίες που χρησιμοποιούνται στα τρόφιμα

eurovoc_concepts:
consumer protection
flavouring
food additive
foodstuffs legislation
intellectual property

text: ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΩΝ ΕΥΡΩΠΑΪΚΩΝ ΚΟΙΝΟΤΗΤΩΝ Or τ* & if <r ir Βρυξέλλες, 10 06 1996 ΓΟΜ(96) 270 τελικό - COD 478 ΓΝΩΜΟΔΟΤΗΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ σύμφωνα με το άρθρο 189 Β, παράγραφος 2, στοιχείο δ) της συνθήκης ΕΚ, επί των τροπολογιών του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου στην κοινή θέση του Συμβουλίου σχετικά με την πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟΥ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για τη θέσπιση κοινοτικής διαδικασίας για τις αρτυματικες ουσίες που χρησιμοποιοΟνπχι στα τρόφιμα ΠΕΡΙ ΤΡΟΠΟΠΟΙΗΣΕΩΣ ΤΗΣ ΠΡΟΤΑΣΗΣ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΗΣ σύμφωνα με το άρθρο 189 Α, παράγραφος 2 της συνθήκης ΕΚ &' Στις 22 Μαίου 1992 το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο άφορα την κοινή θέση που υιοθέτησε το Συμβούλιο στις 22 Δεκεμβρίου του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου KC/I σχετικά με Συμβουλίου ουσίες που Επιτροπή. ενέκρινε 2 τροπολογίες όσον 1995 του τις αρτυματικες την την πρόταση κανονισμοΟ για χρησιμοποιούνται τη θέσπιση κοινοτικής οποία υποβλήθηκε από τρόφιμα1, η διαδικασίας στα για Σύμφωνα με το άρθρο 189 Β παράγραφος 2 εδάφιο (δ) της συνθήκης ΕΚ η Επιτροπή είναι που θέση υπέδειξε το Κοινοβούλιο, διότι: να διατυπώσει τροπολογίες ευνοϊκή γνώμη για τις σε 2 να αποδεχθεί η Επιτροπή μπορεί σκειμης σχετικό: με την επαναξιολόγηση από την Επιστημονική Επιτροπή Τροφίμων επιτρεπόμενων αρτυματικών ουσιών που παράγονται διαφορετικέ; μεθόδους. Η αρχή αυτή εφαρμόζεται ηδη στην οδηγία για τα κριτήρια την καθαρότητας Επιτροπή. οποία θεσπίστηκε προσφάτους από την προσθήκη αιτιολογικής των προσθέτων η με η Επιτροπή μπορεί να αποδεχθεί την τροπολογία που οβφορα την μ*; θετικά κριτήρια επιλογή της ονομασίας πον ουσιών. Η Επιτροπή συμφωνεί με την προστασία διαμορφωθεί ταυτοχρόνως καταναλωτών. κατάλληλη διάφανης την πνευματική να προστατεύει των ιδιοκτησίας. Θα πρέπει ωστόσο της πνευματικής διαδικασία που τα συμφέροντα ιδιοκτησία και να CX)M(93) 609 τελικό· COO 478· ΕΕ αριθ. C Ι. 4. 1. 1994. 24. 6. 1994, σ. 11. (Χ)Μ(94) 236 τν. λικΟ HE αριθ. C Τροποποιημένη πρόταση ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ (ΕΚ) ΤΟΥ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟΥ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για τη θέσπιση κοινοτικής διαδικασίας για τις αρτυματικες ουσίες που χρτρψοποιουνται στα τρόφιμα (υποβληθείσα από την Επιτροπή σύμφωνα με το άρθρο 189 Α, παράγραφος 2 της συνθήκης ΕΚ) Τρέχουσα πρόταση Τροποποιημένη π|τότ(χση Αιτιολιτγικη σκεΐ|/η 9 (>τι ο κτχτΟλογος ε π ι δ έ χ ε τ αι τ ρ ο π ο π ο ι ή σ ε ις ε π ι σ τ η μ ο ν ι κ ών εξελίξεων (χχπός πρέπει να π ρ ο σ θ ή κ ες β α σ ε ι κ αι τ ων τ ε χ ν ι κ ών κ αι 'Οτι ο καταλιτγυς αυτός 7T|V:ra:i ε π ι δ ε χ ε τ α ι π ρ ο σ 0 η κ ν. ς κ α ι τ ρ ο π ο π ο ι ή σ ε ις ε π ι σ τ η μ ο ν ι κ ών εξελίξεων. τω ν τ ε χ ν ι κ ών β ά σ ει κ αι \u ο ι ήδ η ό_τ ι ε π ι τ ρ ε π ό_μ ε ν ε ς αρτυματικες ουσίες που παράγονται με διαδικασίες ή με βασικές ύλες π ου έ χ ο υν δ εν αξιολόγηση από την Επιστημονική Επιτροπή Τροφίμο)ν Pcx υποβάλλονται ο λ ο κ λ η ρ ω μ ε ν η ι; κ _νε_ου σε αξιολόγηση από την Επιστημονική Επιτροπή Τρόφιμο >ν. υ π ο β λ η θ εί σε Αρθρο 3, παράγραφος 2 τις κοινοποιήσεις Με βάση που προβλέπει η παράγραφος 1, και μετά την εξέταση τους από την Επιτροπή, λαμβανομένης υπόΐ|/η της παραγράφου γ), οι αρτυματικες ουσίες των οποίων η νόμιμη χρήση σε ενα κράτος μέλος πρέπει να αναγνωριστεί και από τα υ π ό λ ο ι πα καταχωρούνται καταρτίζεται με άρθρου 7 εντός ενός έτους τέλος της περιόδου που προβλέπεται στην πίχραγραφο Εαν αυτό μπορεί χρήσης. κ ρ ά τη σε που τη διαδικασία του (χπό το κοινοποίησης Ι. ευρετήριο το να περιλαμβάνει όρους είναι αν(χγκαίο, ευρετήριο μ έ λ η, τις κοινοποιήσεις Με βάση που προβλέπει η παράγραφος 1, και μετά την εξέταση τους από την Επιτροπή. λαμβανομένης υπό\|/η της παρα/ραφου γ), οι αρτυματικες ουσίες των οποίων η νόμιμη χρήση σε ενα κράτος μέλος πρέπει να αναγνωριστεί και από τα κ ρ ά τη υ π ό λ ο ι πα σι: ευρετήριο που καταχο>ρούνται καταρτίζεται με τη διαδικασία του Ορθρου 7 εντός ενός έτους από το κοινοποίησης τέλος Ι. που προβλέπεται στην π(χρθγρ(χφο Γ/χν ευρετήριο αυτό μπορεί να περι/ΛΧμβάνα όροιχς χίτησης. είναι αναγκαίο, της περιόδου μ έ λ η. το ονομάζονται Οι αρτυματικες ουσίες κατά τρόπο που vex προστατεύει τα δ ι κ α. ι ώ_μ α τ α π ν ε υ μ α τ ικ ή_ς ιδιοκτησίας του παραγώγου τους. ISSN 0254-1483 COM(96) 270 τελικό ΕΓΓΡΑΦΑ GR 10 Αριθ. καταλόγου : CB-CO-96-280-GR-C ISBN 92-78-05357-0 Υπηρεσία Επισήμων Εκδόσεων των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων L-2985 Λουζεμβούργο


title: Proposition réexaminée de DIRECTIVE DU CONSEIL relative à l' interopérabilité du système ferroviaire transeuropéen à grande vitesse

eurovoc_concepts:
committee (EU)
high-speed transport
intra-EU transport
rail transport
transport network

text: COMMISSION DES COMMUNAUTES EUROPEENNES Bruxelles, le 10. 06. 1996 COM(%) 249 final 94/0112 (SYN) Proposition réexaminée de DIRECTIVE PU CQNSEfc relative à l'Interopérabilité du système ferroviaire transeuropéen à grande vitesse (présentée par la Commission conformément à l'article 189 C, point d) du traité CE) A. EXPOSÉ DES MOTIFS Le 8 décembre 1995, le Conseil a arrêté, à l'unanimité, sa position commune (CE) n° 36/95 C) en vue de l'adoption d'une directive du Conseil relative à l'interopé rabilité du système ferroviaire transeuropéen à grande vitesse. Cette directive est basée sur la proposition de la Commission [COM(94)0107 du 15. 04. 1994 (2)] telle que modifiée, à la suite de la première lecture du Parlement européen, par la pro position modifiée [COM(95)0271 du 15. 06. 1995(3)]. Au cours de sa session plénière du 15 au 19 avril 1996, le Parlement européen a adopté, en deuxième lecture, 8 amendements au texte de la position commune du Conseil, à savoir les amendements n° 1 à 4 et n° 9 à 12. L'amendement n° 1 consiste à insérer un premier considérant bis qui vise, en concordance avec l'article 129 B du traité, l'interopérabilité de l'ensemble des ré seaux ferroviaires transeuropéens. La Commission a accepté cet amendement parce que la convergence progressive vers l'interopérabilité du réseau ferroviaire européen dans sa globalité aidera davantage le développement du secteur ferro viaire. L'amendement n° 2 consiste à insérer un troisième considérant bis qui introduit une vision globale pour les schémas des réseaux de transport ferroviaire et in dique que des propositions relatives à l'interopérabilité du réseau de rail conven tionnel devront, dans le futur, être présentées par la Commission. La Commission a accepté cet amendement en y apportant les adaptations rédactionnelles appro priées, car il correspond aux intentions qu'elle a exprimées dans l'exposé des motifs de sa "proposition de décision du Parlement européen et du Conseil sur les orientations communautaires pour le développement du réseau transeuropéen de transport" [COM(94)0106 du 07. 04. 1994 W]. L'amendement n° 3 consiste à modifier le cinquième considérant en précisant qu'il convient, au-delà du transport des voyageurs, de mettre en place progressive ment des solutions afin de permettre le transport des marchandises, en service rapide, sur le réseau à grande vitesse. La Commission a accepté cet amende ment, d'autant plus que les problèmes liés au transport à grande vitesse de ser vices rapides ou de marchandises urgentes ou périssables sont déjà à l'étude dans plusieurs Etats membres. <1> <2> <3> J O n °C 356 du 30. 12. 1995, p. 43. JO n° C 134 du 17. 05. 1994, p. 6. J O n °C 203 du 08. 08. 1995, p. 13. W JO n° C 220 du 08. 08. 1994, p. 1. - 2- L'amendement n* 4 consiste à insérer un cinquième considérant bis qui vise à rendre plus aisé l'accès au réseau européen de trains à grande vitesse. La Com mission a accepté cet amendement parce qu'il correspond à sa conception du "ré seau des citoyens". Par ailleurs, cet amendement coïncide avec l'avis du Comité économique et social, approuvé le 23 novembre 1994 [CES 1297/94 (5)]. Les amendements n" 9 et 12 concernent l'article 7 qui traite des dérogations à la directive. Ils consistent à proposer, compte tenu de l'importance des considéra tions économiques, l'application de la même procédure d'examen aux quatre dé rogations prévues dans cet article. La Commission a accepté ces amendements en y apportant les adaptations rédactionnelles appropriées, parce qu'elle est d'avis que l'application généralisée de la procédure d'examen tient compte du fait que toutes les dérogations énumérées à l'article 7 se rattachent en réalité à des considérations économiques. L'amendement n° 10 vise tout l'article 21. Il consiste à modifier la procédure du comité réglementaire, retenue par le Conseil dans sa position commune, par la procédure du comité consultatif telle que retenue par la Commission dans sa pro position initiale. La Commission a accepté cet amendement en y apportant les adaptations rédactionnelles appropriées, parce qu'il aide à simplifier et accélérer la procédure. L'amendement n° 11 consiste à compléter l'annexe III par le rajout d'une exigence essentielle relative à la protection des consommateurs. La Commission a accepté cet amendement, car elle considère que l'interopérabilité du système ferroviaire transeuropéen à grande vitesse est indispensable non seulement pour des rai sons techniques mais aussi pour satisfaire des besoins des citoyens. » JO n* C 397 du 31. 12. 1994, p. 8. - 3- B. PROPOSITION RÉEXAMINÉE /. Les considérants 1. Après le premier considérant est inséré le considérant suivant : "considérant que la présente directive, qui s'inscrit dans le contexte de la concrétisation de l'idée de l'Europe des citoyens, constitue un pre mier pas dans la voie de l'interopérabilité de l'ensemble du réseau fer roviaire européen;" 2. Après le troisième considérant est inséré le considérant suivant : *v "considérant qu'en avril 1994, la Commission a présenté une proposi tion de décision du Parlement européen et du Conseil sur les orienta tions communautaires pour le développement du réseau transeuropéen de transport (6), où figurent également des schémas de réseaux pour le transport ferroviaire conventionnel, et qu'après l'entrée en vigueur de cette décision, Sa Commission se réserve de présenter dès lors éga lement des propositions relatives à l'interopérabilité du réseau ferro viaire conventionnel, afin notamment de faciliter les transports régio naux transfrontaliers;" 3. Le cinquième considérant est remplacé par le texte suivant : "considérant que l'exploitation en service commercial de trains à gran de vitesse nécessite une excellente cohérence entre les caractéristi ques de l'infrastructure et celle du matériel roulant; que de cette cohé rence dépendent le niveau des performances, la sécurité, la qualité des services et leur coût et que c'est sur cette cohérence que repose notamment l'interopérabilité du réseau européen de trains à grande vi tesse; que si ce système est certes conçu tout d'abord dans l'optique du transport des voyageurs, il convient cependant de mettre en place progressivement des solutions afin de pouvoir également assurer le transport des marchandises, en service rapide, via les lignes à grande vitesse; considérant également que les usagers doivent avoir un accès aisé à l'ensemble du réseau européen de trains à grande vitesse; qu'il con vient en conséquence d'assurer l'interopérabilité des systèmes de bil letterie, réservation et information du réseau européen de trains à grande vitesse;" (6) COM(94)0106 du 07. 04. 1994 (JO n° C 220 du 08. 08. 1994, p. 1. ) _ 4_ //. Le dispositif 1. Le texte de la partie introductive de l'article 7 ainsi que les points a, b et c restent inchangés. 2. Le texte du point d) de l'article 7 est remplacé par le texte suivant : "d) pour un projet d'aménagement de ligne existante en vue de la grande vitesse lorsque l'application de ces STI compromet la viabilité économique du projet. L'État membre concerné notifie préalablement son intention de dérogation à la Commission et lui communique un dos sier présentant les STI ou les parties de STI qu'il souhaite ne pas voir appliquées. " *\ 3. Un paragraphe 2 est rajouté à l'article 7 : "2. La Commission examine, dans les cas visés au paragraphe 1 points a) à d), si les mesures envisagées par l'État membre sont justifiées et prend une décision selon la procédure prévue à l'ar ticle 21 paragraphe 2. " 4. Le texte de l'article 21 est remplacé par le texte suivant : " 1. La Commission est assistée par un comité consultatif du transport ferroviaire composé des représentants des États membres et pré sidé par le représentant de la Commission. 2. Le représentant de la Commission soumet au comité permanent un projet des mesures à prendre. Le comité émet son avis sur ce projet dans un délai que le président peut fixer en fonction de l'ur gence de la question en cause, le cas échéant en procédant à un vote. L'avis est inscrit au procès-verbal; en outre, chaque État membre a le droit de demander que sa position figure à ce pro cès-verbal. La Commission tient le plus grand compte de l'avis émis par le comité. Elle informe le comité de la façon dont elle a tenu compte de son avis. • 5- 3. 4. Le comité peut discuter toute question relative à l'interopérabilité du système ferroviaire européen à grande vitesse. Le comité peut, le cas échéant, créer des groupes de travail pour l'aider dans l'accomplissement de ses tâches, notamment en vue de contribuer à la coordination des organismes notifiés. " ///. Les annexes Le texte de l'annexe III est complété, après le point 2. 7. 3. , par l'ajout du texte suivant : *. "2. 8. Usagers 2. 8. 1. Protection des consommateurs L'information et l'offre relatives aux services doivent être transpa rentes et garanties sur l'ensemble du réseau européen des trains à grande vitesse. " - 6- ISSN 0254-1491 COM(96) 249 final DOCUMENTS FR 07 N° de catalogue : CB-CO-96-257-FR-C ISBN 92-78-04828-3 Office des publications officielles des Communautés européennes L-2985 Luxembourg }


title: Nariadenie Rady (ES) č. 1075/96 z 10. júna 1996, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1629/94 ustanovujúce niektoré technické opatrenia na zachovanie zdrojov rybolovu v Stredozemnom mori

text: 320 SK Úradný vestník Európskej únie 04/zv. 2 31996R1075 15. 6. 1996 ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV L 142/1 NARIADENIE RADY (ES) č. 1075/96 z 10. júna 1996, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1629/94 ustanovujúce niektoré technické opatrenia na zachovanie zdrojov rybolovu v Stredozemnom mori RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, „Článok 5a so zreteľom na Zmluvu o založení Európskej únie, najmä na jej článok 43, so zreteľom na návrh Komisie (1), so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2), 1. V čase od 1. júna do 31. júla každého roka sa zakazuje lov tuniaka modrého s použitím dlhých sietí umiestnených na hla- dine z plavidiel dlhších ako 24 m. 2. Na účely tohto článku uplatniteľná dĺžka je určená Medzi- národnou komisiou pre zachovanie atlantického tuniaka (IC- CAT) a uvedená v prílohe V. “ so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výbo- ru (3), 2. Pridáva sa táto príloha: keďže Generálna Rada rybolovu pre Stredozemné more (GFCM) na svojom 21. zasadaní, ktoré sa konalo v Alicante v Španielsku, od 22. do 26. mája 1996 prijala odporúčanie týkajúce sa regulá- cie tuniaka modrého v Stredozemnom mori; keďže toto odporú- čanie zavádza pre niektoré rybolovecké plavidlá zákaz lovu tohto druhu v období od 1. júna do 31. júla každého roku; keďže podľa článku V ods. 2, 3 a 4 dohody o ustanovení GFCM sa členovia organizácií zaväzujú uplatňovať odporúčania prijaté GFCM od konca obdobia určeného na predkladanie námietok; keďže nariadenie (ES) č. 1626/94 z 27. júna 1994 (4) preto treba zmeniť a doplniť s cieľom zaviesť ustanovenia v odporúčaní, PRIJALA TOTO NARIADENIE: Článok 1 Týmto sa nariadenie (ES) č. 1626/94 mení a dopĺňa takto: 1. Vkladá sa tento článok: (1) Ú. v. ES C 41, 13. 2. 1996, s. 17. (2) Stanovisko doručené dňa 24. mája 1996 (ešte neuverejnené v úrad- nom vestníku). (3) Ú. v. ES C 174, 17. 6. 1996. (4) Ú. v. ES C 171, 6. 7. 1994, s. 1. „PRÍLOHA V Definícia dĺžky plavidla podľa ICCAT — Pre každé rybolovecké plavidlo postavené po 18. júli 1982 je to 96 % celkovej dĺžky na čiare ponoru pri 85 % naj- menšej bočnej výšky meranej od vrcholu kýlu, alebo dĺžka od prednej strany provy po os kormidlového pňa na tejto čiare ponoru, ak je táto väčšia. Na lodiach skonštruova- ných s previsom kýlu je čiara ponoru, na ktorej sa táto dĺžka meria, rovnobežná s projektovanou čiarou ponoru, — Pre každé rybolovecké plavidlo postavené pred 18. júlom 1992 je to registrovaná dĺžka zapísaná v národných regis- troch alebo inom zázname o plavidlách. “ Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmy deň od jeho uverej- nenia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev. 04/zv. 2 SK Úradný vestník Európskej únie 321 Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch. V Luxemburgu 10. júna 1996 Za Radu predseda M. PINTO


text: COMISIÓN DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS Bruselas, 10 06 1996 COM(96) 270 final - COD 478 DICTAMEN DE LA COMISIÓN con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado CE, sobre las enmiendas del Parlamento europeo a la posición común del Consejo sobre la propuesta de REGLAMENTO (CE) DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por el que se establece un procedimiento comunitario para las sustancias aromatizantes utilizadas o destinadas a ser utilizadas en los productos alimenticios. POR EL QUE SE MODIFICA LA PROPUESTA DE LA COMISIÓN con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE El 22 de mayo de 1996, el Parlamento Europeo adoptó 2 enmiendas a la posición común aprobada por el Consejo el 22 de diciembre de 1995 relativa a la propuesta presentada por la Comisión para la adopción de un Reglamento del Parlamento Europeo y del Consejo por el que se establece un procedimiento comunitario para las sustancias aromatizantes utilizadas o destinadas a ser utilizadas en los productos alimenticios. Con arreglo a la letra d) del apartado 2 del artículo 189 B del Tratado de la CE, la Comisión emite un dictamen favorable sobre las 2 enmiendas adoptadas por el Parlamento por las siguientes razones: la Comisión acepta la inclusión de un considerando relativo a la reevaluación por parte del Comité Científico de la Alimentación Humana de las sustancias aromatizantes ya autorizadas que se hayan preparado mediante métodos de producción distintos. Dicho principio ya ha sido aplicado en la directiva por la que se establecen criterios específicos de pureza de los aditivos alimentarios, que ha sido adoptada recientemente por la Comisión; la Comisión acepta la enmienda relativa a la designación positiva de las sustancias. La Comisión está de acuerdo en que debe protegerse la propiedad intelectual. Sin embargo, será necesario establecer un procedimiento transparente y adecuado que proteja al mismo tiempo la propiedad intelectual y los intereses de los consumidores. COVI (93) 609 final; COD 478; DO n° C 1 del 4. 1. 1994. COM (94) 236 final; DO n ° C 171 del 24. 6. 1994, p. 6. Propuesta modificada de REGLAMENTO (CE) DEL PARLAMENTO EUROPEO Y DEL CONSEJO por el que se establece un procedimiento comunitario para las sustancias aromatizantes utilizadas o destinadas a ser utilizadas en los productos alimenticios. (presentada por la Comisión con arreglo al apartado 2 del artículo 189 A del Tratado CE) «> Propuesta actual Propuesta modificada Considerando 9 Considerando que esta lista debe ser abierta y susceptible de modificación a tenor de la evolución científica y técnica; Considerando que esta lista debe ser abierta y susceptible de modificación a tenor de la evolución científica y técnica; las que primas Considerando sustancias aromatizantes ya autorizadas, elaboradas mediante métodos de producción o con los materias incluidos en la evaluación del Comité Científico de la Alimentación Humana, deberán someterse de nuevo a un examen exhaustivo por parte de dicho Comité; distintos de Artículo 3, apartado 2 1, en las las apartado notificaciones Basándose previstas en el apartado 1, tras un estudio de dichas notificaciones por la Comisión, y teniendo en cuenta el punto sustancias c) del aromatizantes cuya utilización legal en un Estado miembro deba ser reconocida por los demás Estados miembros, se se incluirán en un adoptará el procedimiento establecido en el artículo 7, dentro del plazo de un año a partir de la expiración del período de notificación previsto en el apartado 1. Si fuera necesario, dicho repertorio podrá incluir condiciones de utilización. repertorio, que con conformidad de 1, las las apartado notificaciones en Basándose previstas en el apartado 1, tras un estudio de dichas notificaciones por la Comisión, y teniendo en cuenta el punto sustancias c) del aromatizantes cuya utilización legal en un Estado miembro deba ser reconocida por los demás Estados miembros, se se incluirán en un adoptará el procedimiento establecido en el artículo 7, dentro del plazo de un año a partir de la expiración del período de notificación previsto en el apartado 1. Si fuera necesario, dicho repertorio podrá incluir condiciones de utilización. repertorio, que con conformidad de sustancias aromatizantes se ^as tal forma que queden designarán de protegidos los derechos de propiedad intelectual de su fabricante. ISSN 0257-9545 COM(96) 270 final DOCUMENTOS ES 10 N° de catálogo : CB-CO-96-280-ES-C ISBN 92-78-05354-6 Oficina de Publicaciones Oficiales de las Comunidades Europeas L-2985 Luxemburgo