eurovoc_concepts:
EU policy
aid policy
aid system
development policy
food aid

text: J* TT «A» *A "it v- * *" if * I EUROPEISKA GEMENKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 04. 06. 1996 KOM(96) 250 slutlig 95/0160 (SYN) Omprövat förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) OM PRINCIPERNA FÖR LIVSMEDELSBISTÅND OCH DESS FÖRVALTNING SAMT SÄRSKILDA STÖDÅTGÄR: KR FÖR ATT SÄKERSTÄLLA LIVSIS EDELSFÖRSÖRJNINi ; (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189c d i Romfördraget) MOTIVERING (om de ändringsförslag som antagits samt de ändringsförslag som avvisats) ÄRENDE: Omprövat förslag till rådets förordning (EG) om principerna för livsmedelsbistånd och dess förvaltning samt särskilda stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjning. Referenser: Förslag KOM (95) 283 slutlig 95/0160 (SYN). Samarbetsförfarande vid en andra behandling art. 189c, d. BAKGRUND Den 14 juli 1996 lade kommissionen fram ett förslag till förordning till rådet och Europaparlamentet om principerna för livsmedelsbistånd och dess förvaltning samt särskilda stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjning. Denna förordning syftar till att ompröva, omstrukturera, uppdatera och anpassa samtliga rättsliga instrument för principerna för livsmedelsbistånd och dess förvaltning inbegripet särskilda stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjning såsom insatsvaror, utsäde, lagerprogram och system för tidig varning. Förslaget till rådets förordning om livsmedelsbistånd och livsmedelssäkerhet som grundar sig på artikel 130w i Romfördraget omfattas av samarbetsförfarandet (art. 189c i Romfördraget). I enlighet med samarbetsförfarandet avgav Europaparlamentet den 21 maj 1996 sitt yttrande vid en andra behandling och antog sammanlagt 39 ändringsförslag (EP 216/574). I enlighet med artikel 189c, d lade kommissionen fram ett omprövat förslag som införlivar de ändringsförslag som kommissionen antagit. ANMÄRKNINGAR OM DE ÄNDRINGSFÖRSLAG SOM ANTAGITS AV EUROPAPARLAMENTET VID EN ANDRA BEHANDLING En samlad överblick av ändringsförslagen visar att de kan delas upp i två kategorier: de förslag som berör innehållet i förordningen (livsmedelsbistånd som ett instrument i kampen mot fattigdomen, förstärkning av lokala inköp, dricksvattensförsörjning, deltagande av kvinnor i projekt om livsmedelssäkerhet) och de förslag som berör lydelsen och som ofta omfattar preciseringar och relevanta förklaringar som kan förbättra texten. a) Kort och exakt analys av de ändringsförslag som antagits och avvisats. De ändringsförslag som lagts fram för en andra behandling kan delas upp i fyra kategorier. Kommissionen har antagit följande ändringsförslag i deras helhet: Nr 1, 2, 3, 5, 6, 7, 9, 10, 15 första ledet, 15 andra ledet, 15 tredje ledet, 16 tredje ledet, 17, 18, 19, 20, 21 första ledet, 21 andra ledet, 21 fjärde ledet, 21 femte L<*~ ledet, 21 sjätte ledet, 21 sjunde ledet, 22, 23, 24, 27, 28, 29, 30, 31, 34, 35, 37 och 38 eftersom de förbättrar texten eller gör en godtagbar ändring. Kommissionen har antagit innehållet men med en annan lydelse av följande ändringsförslag: Nr 8, 4, 11, 13 och 14 eftersom de innehållsmässigt innebär godtagbara förändringar men för vilka kommissionen föredrar en annan lydelse. Kommissionen har inte antagit följande ändringsförslag eftersom de antingen begränsar verksamhetsområdet för livsmedelsbiståndet eller ställer för stora krav på kommissionen vad gäller förvaltningen (15 fjärde ledet, 16 första ledet, 16 andra ledet, 21 tredje ledet, 32, 39 och 40) eller att de är för svåra att förena med den kompromiss som man uppnått i rådet (nr 25, 26, 33 och 36). b) Kommissionens ståndpunkt och dess motivering Samtidigt som kommissionen beaktar den ståndpunkt som föreslagits för de övriga ändringsförslag som anges under a) avvisar kommissionen de ändringsförslag som avses i föregående stycke av följande skäl: Nr 15 fjärde ledet: Detta ändringsförslag avser att minska mottagarländernas beroende av livsmedelsimport. Kommissionen stöder däremot den kommersiella importen som en viktigt aspekt i livsmedelssäkerhetspolitiken i länder med strukturellt underskott. Nr 16 första och andra ledet: Detta ändringsförslag avser att fastställa som enda kriterium för tilldelning av livsmedelshjälp antingen att mottagarna själva inte har möjlighet att täcka bristen på livsmedel eller förekomsten av grundläggande livsmedelsbrist. En sådan avgränsninp i tilldelningen av livsmedelshjälp kan begränsa möjligheterna till ingripande för åtgärder för livsmedelshjälp och livsmedelssäkerhet. Nr 21 tredje ledet: Detta ändringsförslag avser att öka finansieringen till förmån för personer som ansvarar för saluföring, transport och distribution av jordbruks- och livsmedelsprodukter. Gemenskapsfinansieringen bör avse insatser för saluföring, transport, distribution eller bearbetning av jordbruks- eller livsmedelsprodukter och inte bistånd till "personer som ansvarar" för dessa insatser. Nr 25 och 26: Dessa ändringsförslag avser mobiliseringen av produkter på utvecklingsländernas marknader och är själva huvudpunkten i förordningen. som Kommissionen Europaparlamentet fastställer i ändringsförslag nr 25 och 26 samtidigt som vikten av triangelinköp gynnas och förstärks, går långt utöver den "dynamiska jämvikt" som man med stort besvär uppnådde i gruppen för livsmedelsbistånd efter att ordförandeskapet lade fram ett kompromissförslag om artikel 11. att det prioriteringskriterium inköp anser för j. G>- Nr 32: Detta ändringsförslag kräver att kornmissionen säkerställer en nödvändig samordning mellan de olika generaldirektoraten och enheterna för att säkerställa förenligheten mellan de åtgärder som vidtas inom området för livsmedelsbistånd och livsmedelssäkerhet och de åtgärder som vidtages inom andra områden. Kommissionen kan inte anta detta ändringsförslag eftersom kommissionen redan säkerställer en sådan samordning som under alla omständigheter följer de egna interna förvaltningsreglerna. Nr 33: Detta ändringsförslag avser artikel 21 i den gemensamma ståndpunkten som syftar till att fastställa fördelningen av spannmålshjälpen i enlighet med konventionen för livsmedelsbistånd mellan det belopp som åligger gemenskapen och det belopp som åligger medlemsstaterna. Lydelsen av denna artikel orsakade en lång debatt i rådsgruppen och ledde till den slutliga texten som fastställer antagande av en gemensam åtgärd enligt vilken rådet fattar beslut avseende gemenskapens belopp på gemenskapens vägnar och för medlemsstaterna på medlemsstaternas vägnar avseende de nationella beloppen. företrädarna Nr 36: Detta ändringsförslag syftar till att införliva det nationella biståndet i analysen och uppföljningen för livsmedelsbiståndet. Det visar sig nödvändigt att klargöra att kommitténs befogenheter begränsar sig till åtgärder för livsmedelssäkerhet som får gemenskapsbistånd men aldrig nationellt bistånd. som skall utarbetas av kommittén Nr 39: I detta ändringsförslag uppmanas kommissionen att en gång om året utarbeta en utvärderingsrapport av åtgärderna för livsmedelsbistånd och överlämna den till Europaparlamentet. I detta sammanhang anser kommissionen enligt "Williamsonförklaringen" att det är mer korrekt att avskaffa tidshänvisningen vad gäller framläggandet av andra rapporter än den som avses i artikel 31 i den gemensamma ståndpunkten. rfe 40: Detta ändringsförslag syftar till att utverka att kommissionen gör en målinriktad utvärdering av komplementariteten mellan åtgärderna på området för livsmedelsbistånd och EU:s övriga politikområden. Ett sådant krav skulle tvinga k o m m i s s i o n en livsmedelsbiståndskomplementariteten vilket är utvärderingsuppgifter som redan i hög grad utförs. u t v ä r d e r i n g ar l ä g ga f r am om a tt Va EUROPEISKA UNIONENS RAD HAR ANTAGIT DENNA FORORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130w i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 189c i fördraget2, och med beaktande av följande: livsmedelsbistånd är fortfarande en av de viktigaste aspekterna av gemenskapens politik för utvecklingssamarbete. Livsmedelsbistånd bör införlivas med utvecklingsländernas politik för att förbättra deras livsmedelsförsörjning, särskilt genom införandet av livsmedelsstrategier som syftar till att minska fattigdomen och vars yttersta mål är att göra livsmedelsbistånd obehövligt. Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater samordnar i hög grad sin biståndspolitik vad gäller sina program för livsmedelsbistånd och åtgärder som särskilt är inriktade på att ytterligare säkerställa livsmedelsförsörjningen. Gemenskapen och dess medlemsstater deltar inom ramen för vissa internationella avtal på detta område, särskilt Konventionen om livsmedelsbistånd. Ett långsiktigt livsmedelsbistånd, både på regional och nationell nivå och när det gäller enskilda familjer, som garanterar att alla människors har regelbunden tillgång till livsmedel, så att de kan föra ett aktivt och sunt liv, utgör ett viktigt inslag i kampen mot fattigdomen. Det är viktigt att betona denna kamp i samtliga program som är avsedda för utvecklingsländerna. 1 EGT nr C 253, 29. 9. 1995, s. 10. 2 Europaparlamentets beslut av den. , ännu ej offentliggjort i EGT. y l- 2. Livsmedelsbiståndet får inte ha skadlig inverkan på de normala strukturerna för produktion och kommersiell import i de länder som erhåller bistånd. Livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, som utgör väsentliga aspekter av gemenskapens samarbetspolitik i utvecklingsfrågor, bör övervägas när det gäller samtliga gemenskapsåtgärder som kan påverka utvecklingsländerna, särskilt med avseende på ekonomiska reformer och strukturanpassning. Med hänsyn till mäns och kvinnors olika ansvar vad gäller att säkerställa hushållens livsmedelsförsörjning bör man vid utarbetandet av program som syftar till att säkerställa livsmedelsförsörjningen systematiskt beakta mäns och kvinnors olika roller. Det är viktigt att kvinnor och lokalsamhällen deltar i ansträngningarna för att säkerställa livsmedelsförsörjningen på det nationella, regionala och lokala planet samt i hushållen. Livsmedelsbiståndet bör vara ett effektivt instrument för att säkerställa tillgång på tillräcklig och lämplig kost och förbättra villkoren för befolkningens tillgång på livsmedel på ett sätt som är förenligt med lokala konsumtionsvanor och lokala produktions- och handelssystem, särskilt vid kiiser i livsmedelsförsörjningen, och bör fullständigt införlivas i utvecklingspolitiken. Livsmedelsbistånd utgör ett väsentligt inslag i gemenskapens politik för att förhindra och ingripa vid krissituationer i utvecklingsländer och eventuella sociala och politiska effekter bör beaktas vid dess genomförande. Livsmedelsbiståndsinsatser kan inte bidra till hållbara lösningar om de inte integreras i utvecklingsåtgärder som kan få igång den lokala produktionen och handeln. 3i Det är nödvändigt att förbättra möjligheterna till analys, diagnos, programmering och uppföljning av livsmedelsbistånd i syfte att säkerställa bättre effektivitet och undvika negativa effekter på den lokala kapaciteten för produktion, distribution, transporter och saluföring. Livsmedelsbiståndet bör göras i gemenskapens utvecklingspolitik i dessa länder och särskilt göra det möjligt för gemenskapen att fullt ut delta i fleråriga samarbetsprojekt. till ett effektivt instrument För detta ändamål bör gemenskapen säkerställa ett allmänt och regelbundet livsmedelsflöde och i förekommande fall kunna åta sig att förse det berörda landet med ininimikvantiteter av varor inom ramen för fleråriga särskilda program med anknytning till utvecklingspolitiken liksom att delta i åtgärder som vidtas av internationella organisationer. till bistånd säkerställa utvecklingsländernas Gemenskapens livsmedelsförsörjningen kan förstärkas genom en större flexibilitet i livsmedelsbiståndet som gör det möjligt att under vissa omständigheter ersätta livsmedelsbiståndsinsatser med ekonomiskt stöd till åtgärder som syftar till att livsmedelsförsörjningen säkerställs, särskilt i fråga om jordbruk ocli matgrödor, och detta bör ske med hänsyn tagen till miljökrav samt småjordbrukares och fiskares intressen. strävanden att Gemenskapen kan bistå behövande i städer och på landsbygden i utvecklingsländerna genom att delta i finansieringen av åtgärder som är inriktade på att säkerställa livsmedelsförsörjningen genom inköp av livsmedel, utsäde jordbruksredskap, insatsvaror och effektiva förvarningssystem, framskaffande av livsmedel, styrning samt tekniskt och ekonomiskt bistånd. produktionsmedel, lagringsprogram, diverse genom liksom Regionala metoder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen bör förstärkas och stödjas, vilket även inbegriper triangulära transaktioner inom området livsmedelsbistånd och lokala köptransaktioner i sylta att utnyttja det faktum att det finns naturliga kompletterande effekter mellan länder i en och samma region. I syfte att främja lokal handel med livsmedel och integration bör den politik som förs avseende säkerställande av livsmedelsförsörjningen ha en regional dimension. Livsmedelsköp på det lokala planet möjliggör ökad effektivitet, minskade kostnader och miljöskador, vilket kan uppstå till följd av transporter av stora mängder livsmedel i världen. Den genetiska potentialen och livsmedelsproduktionens biologiska mångfald bör bevaras. Gemenskapens politik i fråga om livsmedelsbistånd bör anpassas till geopolitiska förändringar liksom till pågående ekonomiska reformer i en rad mottagarländer. En förteckning över de länder och organ som är berättigade till insatser i form av livsmedelsbistånd bör upprättas. Det är dessutom lämpligt att i samma syfte ställa gemenskapsbistånd till förfogande för internationella, regionala och icke-statliga organisationer. Dessa bör uppfylla vissa villkor som garanterar att livsmedelsbiståndsinsatserna kan genomföras på ett tillfredsställande sätt. I syfte att underlätta tillämpningen av vissa av de planerade bestämmelserna och säkerställa att mottagarländerna anpassar sin politik vad gäller säkerställande av livsmedelsförsörjningen, bör medlemsstaterna och kommissionen utöva ett nära samarbete inom en kommitté för säkerställande av livsmedelsförsörjningen och livsmedelsbistånd. Vid fastställandet av bestämmelser för genomförande av livsmedelsbiståndsinsatser bör särarten hos varje mottagaromrade beaktas, dock inom ramen för en gemensam politik och strategi. I syfte att säkerställa en effektivare förvaltning av livsmedelsbiståndet som bättre motsvarar mottagarländernas intressen och behov och för att förbättra förfarandena för beslut och genomförande bör följande förordningar ersättas; rådets förordning (EEG) nr 3972/86 om livsmedelsbistånd och dess administering3, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1930/90, rådets förordning (EEG) nr 1755/84 om genomförande av alternativ biståndsverksamhet i stället för leveranser av livsmedelsbistånd4, rådets förordning (EEG) nr 2507/88 om genomförande av lagringsprogram och förvarningssystem5, rådets förordning (EEG) nr 2508/88 om genomförande av medfinansiering vid internationella organisationers eller icke-statliga organisationers inköp av livsmedel eller utsäde6 och rådets förordning (EEG) nr 1420/87 av den 21 maj 1987 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 3972/86 om livsmedelsbistånd och dess administering7. 3 EGT nr L 370, 30. 12. 1986, s. , senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1930/90 (EGT nr L 174, 7. 7. 1990, s. 6 ). 4 EGT nr L 165,23. 6. 1984, s. 7. 5 EGT nr L 220,11. 8. 1988, s. I. 6 EGT nr L 220, 11. 8. 1988, s. 4. 7 EGT nr L 136, 26. 5. 1987, s. 1. 6 _ HÄRIGENOM FÖRESKRIVS I-OLJANDE. KAPITEL I • Mål och allmänna riktlinjer för livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen Artikel 1 1. Inom ramen för sin samarbetspolitik med utvecklingsländerna och för att säkerställa tillräckliga insatser när livsmedelsförsörjningen är osäker till följd av allvarlig livsmedelsbrist genomföra livsmedelsbiståndsinsatser samt åtgärder inriktade på att säkra livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländerna. livsmedelskriser gemenskapen skall eller Livsmedelsbiståndsinsatser av humanitär art skall genomföras i enlighet med bestämmelserna om humanitärt bistånd och omfattas inte av denna förordning. I allvarliga krissituationer skall alla gemenskapsinstrument nära samordnas till förmån för den berörda befolkningen. 2. Insatser som faller under denna förordning skall föregås av en analys av om detta instrument är ändamålsenligt och effektivt i förhållande till gemenskapsbiståndets övriga tillgängliga interventionsmedel som kan påverka livsmedelsförsörjningen och livsmedelsbiståndet, och skall samordnas med dessa medel. Kommissionen skall se till att de insatser som planeras enligt denna förordning görs i nära samarbete med andra biståndsgivare. 3. De livsmedelsbistandsinsatser att livsmedelsförsörjningen som avses i artikel 1 skall särskilt ha som mål åtgärder liksom för de säkerställa att främja en säker tillgång på livsmedel, med inriktning på fattigdom, till förmån för befolkningen i utvecklingsländer och regioner. att höja näringsvärdet i de mottagande befolkningarnas kost och att främja deras tillgång till en balanserad kost, förbättra dricksvattenförsörjningen för befolkningen, att främja befolkningens tillgång till livsmedel, till en harmonisk ekonomisk och att bidra i mottagarländerna både på landsbygden och i städerna genom att särskilt uppmärksamma kvinnors och mäns respektiva roller i familjeekonomin och samhällsstrukturen; gemenskapens biståndsinsatser skall ha som slutmål att göra mottagarna till aktörer i deras egen utvecklingsprocess, social utveckling att stödja mottagarländernas strävanden att förbättra sin livsmedelsproduktion på regional, nationell och lokal nivå samt i familjerna, att minska deras beroende av livsmedelsbistånd, att främja deras oberoende på livsmedelsområdet, antingen genom ökad produktion eller genom förbättrad och ökad köpkraft, att bidra till initiativ i kampen mot fattigdom i ett utvecklingsperspektiv. sä ländernas långt möjligt livsmedelsbistånd bör livsmedelsstrategier. Livsmedelsbiståndet Gemenskapens integreras med utvecklingspolitiken, särskilt inom jordbruks- och livsmedelssektorn, och med de berörda stödja skall mottagarlandets politik fattigdom, näringslära, familjeplanering, miljöskydd och rehabilitering med särskild uppmärksamhet på att programmen följs upp, speciellt vid tillfällen då ett land är på väg ut ur en krissituation. Vare sig detta bistånd säljs eller ges gratis, får det inte orsaka störningar på den lokala marknaden. fråga om kamp mot i AVDELNING I - Livsmedelsbiståndsinsatser Artikel 2 l. De varor som tillhandahålls liksom alla andra livsmedelsbiståndsinsatser skall i största möjliga utsträckning motsvara den mottagande befolkningens kostvanor och inte ha något negativt inflytande på de länder som erhåller bistånd. För att nå största möjliga antal människor skall det vid valet av varor undersökas om det går att maximera mängden av livsmedel, samtidigt som hänsyn skall tås till varornas kvalitet i syfte att säkra tillfredsställande näringsnivåer. Vid valet av de varor som skall tillhandahållas genom gemenskapens bistånd och av bestämmelserna för framskaffande och distribution skall särskild hänsyn tas till de sociala aspekterna av livsmedelstillgången i mottagarlandet, särskilt för de mest utsatta grupperna, och till kvinnornas roll i familjeekonomin. 2. Tilldelning av livsmedelsbistånd skall främst grundas på en objektiv utvärdering av de faktiska behov som motiverar detta bistånd eftersom denna metod verkar vara den enda som kan förbättra säkerställandet av livsmedelsförsörjningen för grupper som varken har medel och möjligheter att själva täcka sin livsmedelsbrist. Lör detta ändamål skall följande kriterier beaktas utan att andra relevanta överväganden utesluts: -brist på livsmedel, - livsmedelssituationen, mätt enligt indikatorer för mänsklig utveckling och utvecklingen på livsmedelsområdet, -inkomst per invånare och förekomst av särskilt fattiga befolkningsgrupper, -sociala välfärdsindikatorer för den berörda befolkningen, -mottagarlandets betalningsbalans, -den ekonomiska och sociala betydelsen av det planerade biståndet och den finansiella kostnaden för detta, -förekomsten av en långsiktig politik för livsmedelsförsörjning i mottagarlandet. 3. Livsmedelsbistånd skall vid behov beviljas under förutsättning att kortfristiga fleråriga utvecklingsprojekt, sektoriella åtgärder eller utvecklingsprogram genomförs, främst sådana som inriktas på att gynna en hållbar och långsiktig livsmedelsproduktion och säker livsmedelsförsörjning i mottagarländerna inom ramen för en livsmedelspolitik och - strategi. Biståndet får i förekommande fall bidra direkt till genomförandet av dessa projekt, åtgärder eller program. Denna komplementaritet skall säkerställas genom användning - som fastställs i samförstånd mellan gemenskapen och mottagarlandet, eller i förekommande fall det organ eller den icke-statliga organisation som tar emot biståndet, - av motpartsfonder, om gemenskapens bistånd är avsett för försäljning. 10 Om livsmedelsbistånd beviljas som stöd för ett utvecklingsprogram som sträcker sig över flera år får biståndet ske i form av fleråriga leveranser som är knutna till detta program. Förutom tilldelning av baslivsmedel får biståndet omfatta tillhandahållande av utsäde, gödningsmedel, redskap, andra insatsvaror och basprodukter, uppbyggnad av reservlager, tekniskt och finansiellt bistånd samt informations- och utbildningsprogram. 4. Livsmedelsbistånd får beviljas i deras ansträngningar att lägga upp buffertlager genom att större uppmärksamhet ägnas lokala och nationella lager, vilka utgör ett väsentligt inslag i programmet för att säkerställa livsmedelsförsörjningen samt att samtidigt planera för en uppbyggnad av regionala lager. i syfte att stödja mottagarländerna 5. Motpartsfonderna skall administreras konsekvent med de övriga instrumenten för bistånd från gemenskapen. När det gäller länder i vilka en strukturanpassning pågår och i enlighet med relevanta resolutioner av rådet, utgör de motpartsfonder som skapas med hjälp av de olika medlen för utvecklingsbistånd en resurs som bör administreras som en del av en enhetlig och konsekvent budgetpolitik inom ramen för ett reformprogram. I detta sammanhang kan gemenskapen övergå från det riktade stödet i motpartsfonderna till en mer global fördelning så snart framsteg gjorts i form av effektivitet för kontrollinstrumenten, budgetberedningen och -genomförandet, liksom i form av en internalisering av revisionen av de offentliga utgifterna. Utan att det påverkar vad som sägs i det föregående, skall dessa fonder administreras i överensstämmelse ned de allmänna förfarandena för gemenskapsbistånd för dessa fonder och främst till stöd för politiska åtgärder och program inriktade på att säkerställa livsmedelsförsörjningen. 11 AVDELNING 11 - Stödåtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen Artikel 3 Om det är motiverat får gemenskapen genomföra åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen i utvecklingsländer med livsmedelsbrist. Dessa åtgärder får genomföras av mottagarländerna, av kommissionen, av internationella. regionala eller icke-statliga organisationer. Målet med dessa åtgärder är att med hjälp av tillgängliga resurser utarbeta och genomföra en livsmedelsstratcgi eller andra åtgärder som underlättar säkerställandet av tillgången på livsmedel för den berörda befolkningen och att siimulera dem att minska sitt livsmedelsberoende och sitt beroende av livsmedelsbistånd, i synnerhet länder med låga inkomster och allvarlig livsmedelsbrist. Åtgärderna skall bidra till att förbättra livsvillkoren för de mest utsatta befolkningsgrupperna i de berörda länderna. Åtgärder avsedda att säkerställa livsmedelsförsörjningen skall genomföras i form av finansiellt och tekniskt bistånd i enlighet med de kriterier och förfaranden som fastställs i denna förordning. Dessa åtgärder skall planeras och hanteras konsekvent med de mål och åtgärder som finansieras via andra instrument för gemenskapens utvecklingsbistånd samt komplettera dessa. Dessa åtgärder för flerårsplanering skall genomföras ramen inom Artikel 4 Åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen får genomföras i de utvecklingsländer och internationella, regionala eller icke-statliga organisationer som är berättigade till 12 livsmedelsbiståndsinsatser från gemenskapen med stöd av denna förordning i fråga om en del av eller hela det livsmedelsbistånd som de tilldelats eller kan tilldelas och med särskild hänsyn till produktionsutvecklingen, konsumtionen och storleken på lagren i de berörda länderna, befolkningens livsmedelssituation samt också till det livsmedelsbistånd andra givarländer beviljat. Artikel 5 Åtgärderna för att säkerställa livsmedelsförsörjningen är finansiella och tekniska stödåtgärder som i enlighet med artikel 1 syftar till en förbättring av en hållbar och långsiktig livsmedelsförsörjning särskilt genom att bidra till finansieringen av leveranser av utsäde, nödvändiga redskap och insatsmedel för produktion av matgrödor, stödåtgärder för jordbrukskrediter, särskilt till förmån för kvinnor, dricksvattenförsörjning till befolkningen, insatser för lageruppbyggnad på lämplig nivå, insatser som syftar till saluföring, transport, distribution eller bearbetning av jordbruksprodukter och matgrödor, stödåtgärder för den privata sektorn för utveckling av handeln på nationell, regional och internationell nivå, verksamhet för tillämpad forskning och praktisk utbildning på platsen, projekt för att utveckla en miljövänlig produktion av matgrödor, 13 kompletterande verksamhet och verksamhet för upplysning, tekniskt bistånd och praktisk utbildning på platsen, särskilt för kvinnor och producentorganisationer, stödåtgärder till förmån för kvinnorna och producentorganisationerna, projekt för gödselproduktion av råvaror och basmaterial från mottagarländerna, åtgärder för att stödja de lokala strukmrerna för livsmedelsbistånd, inbegripet utbildningsåtgärder på platsen. 14 AVDELNING III - Effektiva förvarningssystem och lagringsprogram Artikel 6 Gemenskapen får stödja de nationella systemen och medverka till att de befintliga i undantagsfall som internationella effektiva förvarningssystemen stärks och får, motiveras på behörigt sätt, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 27 i denna förordning, införa sådana system för livsmedelssituationen i utvecklingsländerna. Gemenskapen får också svara för genomförandet av lagringsprogram i dessa länder till stöd för livsmedelsbiståndsinsatser i enlighet med denna förordning eller motsvarande åtgärder som vidtas av medlemsstaterna, internationella, regionala och icke-statliga organisationer. Det är lämpligt att säkerställa att åtgärderna samordnas med gemenskapens övriga biståndsinstrument, inbegripet utnyttjandet av motpartsfonderna från försäljning av livsmedelsbistånd, och att de är förenliga med den biståndspolitik som gemenskapen bedriver. skall vara avsedda att Dessa åtgärder i mottagarländerna. De skall bidra till en förbättring av levnadsvillkoren för de mest utsatta befolkningsgrupperna i dessa länder och vara förenliga med de utvecklingsmål som länderna fastställt, särskilt med deras politik för produktion av matgrödor. livsmedelsförsörjningen förstärka Gemenskapens deltagande i dessa åtgärder skall ske i form av finansiellt och/eller tekniskt bistånd i enlighet med de kriterier och förfaranden som fastställs i denna förordning. 15 De åtgärder som får bistånd från gemenskapen skall administreras med hänsyn till och i överensstämmelse med befintliga program som administreras av specialiserade internationella organisationer Artikel 7 Gemenskapens stöd till lagringsprogram och effektiva förvarningssystem får på begäran beviljas internationella organisationer och icke-statliga organisationer för åtgärder som gynnar utvecklingsländer som är berättigade till livsmedelsbistånd från gemenskapen och dess medlemsstater till internationella, regionala eller icke-statliga organisationer. Gemenskapens bistånd får bidra till finansieringen av följande åtgärder: , Artikel 8 Effektiva system för förvarning och insamling av uppgifter om utvecklingen av skördar, lager, marknader, hushållens livsmedelssituation och befolkningens sårbarhet, som syftar till att förbättra informationen om livsmedelssituationen i de berörda länderna. Åtgärder som syftar till att förbättra lagringssystemen för att på så sätt säkerställa en minskning av förlusterna och garantera att tillräckliga lager finns om en nödsituation uppstår. Dessa åtgärder får också omfatta införandet av infrastruktur, särskilt enheter för paketering, lossning, insektsbekämpning, bearbetning och lagring, som är nödvändiga för att hantera livsmedel i dessa länder, i syfte att stödja livsmedelsbiståndsinsatser eller åtgärder avsedda att säkerställa livsmedelsförsörjningen. Förberedande undersökningar och utbildningsåtgärder i samband med ovan nämnda åtgärder. 16 KAPITEL II Tillämpningsföreskrifter för livsmedelsbistånd, åtgärder för lagring, förvarning och stöd till livsmedelsförsörjningen Artikel 9. 1. De länder och organ som är berättigade till gemenskapsbistånd för åtgärder som omfattas av denna förordning anges i bilagan. I detta sammanhang skall de fattigaste befolkningsgrupperna och laginkomstländer med svår livsmedelsbrist prioriteras. Kommissionen kan ändra denna lista över länder och organ som är berättigade till stöd efter samråd med den kommitté som anges i artikel 26 och i enlighet med det förfarande som anges i artikel 27. 2. De icke-statliga organisationer som direkt eller indirekt kan erhålla gemenskapsfinansiering för att genomföra åtgärder som anges i denna förordning skall uppfylla följande kriterier: 17 a) vad gäller europeiska icke-statliga organisationer: de skall ha status av självständiga, ideella organisationer i en medlemsstat i Europeiska gemenskapen enligt den lagstiftning som gäller i denna stat, b) de skall ha sitt huvudkontor i en medlemsstat i gemenskapen, i mottagarländerna eller, undantagsvis i fråga om internationella icke-statliga organisationer, i ett tredje land. Detta huvudkontor skall vara det faktiska centret för alla beslut om samfinansierade åtgärder, c) de skall visa att de kan genomföra livsmedelsbiståndsinsatser på ett tillfredsställande sätt, särskilt genom - - sin administrativa och ekonomiska förvaltningskapacitet, sin tekniska och logistiska kapacitet i förhållande till den planerade åtgärden, - resultaten av åtgärder som har genomförts av den aktuella icke-statliga organisationen, särskilt med finansiering från gemenskapen eller medlemsstaterna, - - sin erfarenhet inom livsmedelsbistånd och livsmedelsförsörjning, och sin närvaro i mottagarlandet och sin kunskap om detta eller om utvecklingsländer. d) de skall ha förbundit sig att följa de villkor för tilldelning som fastställs av kommissionen. Artikel 10 1. Gemenskapen får delta i finansieringen av de åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen som fastställs i avdelningarna I, II och III (kapitel I och 2), som genomförs av mottagarlandet, kommissionen, internationella, regionala och icke-statliga organisationer. 2. får genomföras på begäran av mottagarländerna, Samfinansieringsåtgärder förbättra internationella, täcka sin livsmedelsförsörjningen livsmedelsbrist genom^egna medel och resurser i de fall där en sådan åtgärd förefaller vara den mest lämpliga. icke-statliga organisationer för befolkningsgrupper regionala och inte kan för att som 3. Vid utformningen av de gemenskapsåtgärder som anges i avdelningarna I, II och III skall särskild vikt fästas vid att projekt utformas på ett sådant sått att de har långsiktig verkan och är ekonomiskt bärkraftiga, målen och måtten på måluppfyllelse klart anges och kontrolleras. Artikel 11 1. Mobiliseringen av produkter skall genomföras på gemenskapsmarknaden, i mottagarlandet eller ett utvecklingsland (som anges i bilagan) i samma geografiska område om möjligt. 2. I undantagsfall och i enlighet med förfarandet i artikel 27 får mobiliseringen genomföras på andra marknader än de som anges i punkt 1 i denna artikel om produkten i fråga på grund av kvalitet eller andra egenskaper inte finns tillgänglig på gemenskapsmarknaden eller på marknaden i ett utvecklingsland, vid allvarlig livsmedelsbrist om möjligheten till sådana inköp är en effektivar lösning. 19 3. Mobilisering av livsmedel som finns tillgängliga på den inre marknaden kan genomföras på marknaden i ett utvecklingsland under förutsättning att det är ekonomiskt jämfört mobilisering på den europeiska marknanden. 4. Om inköpen eller försäljningarna görs i mottagarlandet eller i ett utvecklingsland skall det säkerställas att detta inköp inte hotar att medföra störningar på marknaden i det berörda landet eller i utvecklingsländer inom samma område och att det inte har negativa effekter på livsmedelsproduktionen eller livsmedelsförsörjningen till deras befolkningar. Dessa inköp eller försäljningar skall i så stor utsträckning som möjligt införlivas med genomförandet av gemenskapens samlade utvecklingspolitik gentemot dessa länder, särskilt vad gäller att stimulera livsmedelsförsörjningen inom landet eller på regional nivå. Artikel 12 I fråga om mottagarländer där importen av livsmedel är helt eller delvis liberaliserad skall framskaffandet av gemenskapsbiståndet genomföras på ett sätt som är förenligt med landets politik för att undvika störningar på marknaderna. I sådana fall får gemenskapens bidrag utformas så att utländsk valuta ställs till förfogande för privata aktörer i det aktuella landet, förutsatt att verksamheten ingår i en social och ekonomisk politik och en jordbrukspolitik som syftar till att minska fattigdomen (inbegripet strategin för import av baslivsmedel). Mottagarna måste bevisa att de använt de medel som ställts till deras förfogande på ett korrekt sätt. Små och medelstora privata aktörer skall prioriteras för att säkra att åtgärderna komplettera varandra. Kommissionen kan anta genomförandeåtgärder som positivt diskriminerar små och medelstora privata aktörer i den utsträckning som den har befogenheter till detta. De principer som anges i artikel 11 skall tillämpas för sådant bistånd. 20 Artikel 13 1. Gemenskapen får täcka kostnaderna för frakt av livsmedelsbistånd. 2. Om kommissionen anser att gemenskapen skall täcka kostnaderna för frakt inom landet av livsmedelsbiståndet skall den ta hänsyn till följande allmänna kriterier: svår livsmedelsbrist, leveranser av livsmedelsbistånd till laginkomstländer med svår livsmedelsbrist, livsmedelsbistånd till internationella, regionala eller till de icke-statliga organisationer som avses i artikel 10, nödvändigheten att säkerställa att den aktuella livsmedelsbiståndsinsatsen blir effektivare. 3. Om livsmedelsbiståndet säljs i mottagarlandet skall gemenskapen endast i undantagsfall täcka kostnaderna för frakt inom landet. 4. Gemenskapen får också täcka kostnaderna för tlygfrakt av livsmedelsbistånd i särskilda nödsituationer. Artikel 14 Gemenskapen får täcka kostnaderna för den slutliga distributionen om detta är nödvändigt för att den aktuella livsmedelsbiståndsinsatsen skall kunna genomföras på ett tillfredsställande sätt. 21 Artikel 15 Gemenskapens bistånd skall utgå i form av gåvobistånd. Biståndet får täcka externa utgifter och lokala omkostnader som är nödvändiga för att genomföra insatsen, inbegripet underhålls- och driftskostnader. Insatser som görs med stöd av denna förordning är undantagna från skatter och tullavgifter. Eventuella motpartsfonder skall utnyttjas i enlighet med de mål som fastställs i denna förordning och i samförstånd med kommissionen. Den behöriga myndigheten i mottagarlandet skall ansvara för redovisningen av betalningar och användningen av medlen och är redovisningsskyldig. Artikel 16 Gemenskapens bistånd får också avse sådana följdätgärder som behövs för att förbättra effektiviteten i den verksamhet som regleras av denna förordning, i synnerhet åtgärder för styrning, för uppföljning och kontroll samt för distribution och utbildning på platsen. Artikel 17 Deltagande i offentliga anbudsförfaranden och andra förfaranden för tilldelning av kontrakt skall vara öppet på lika villkor lör alla fysiska och juridiska personer inom Europeiska unionen och i mottagarländerna. Kommissionen får utsträcka deltagandet i sådana åtgärder som avses i artikel 11 andra stycket till att omfatta fysiska och juridiska personer i de länder där framskaffningen av biståndet sker. 22 Offentliggörande på lämpligt sätt som säkerställer öppenheten i denna verksamhet skall fastställas av kommissionen vid genomförandet av denna förordning. Kommissionen skall övervaka att principen om lämplig annonsering även tillämpas på de förmedlande organisationernas verksamhet. Artikel 18 Kommissionen får bemyndiga en företrädare att ingå avtal om medfmansiering på dess vägnar. Artikel 19 1. Villkoren för tilldelning, framskaffande och genomförande av bistånd enligt denna förordning skall fastställas av kommissionen. 2. Biståndet skall verkställas endast om mottagarlandet, den internationella, regionala eller icke-statliga organisationen iakttar dessa villkor. Artikel 20 Kommissionen skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att effektivt genomföra program och insatser för livsmedelsbistånd och åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen. För att uppnå detta mål skall medlemsstaterna och kommissionen ge varandra nödvändig assistans och utbyta relevant information. 23 KAPITEL III Förfarande för att genomföra livsmedelsbiståndsinsatser, åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, förvarningssystem och lagringsåtgärder Artikel 21 1. Rådet skall på förslag från kommissionen och efter samråd med Europaparlamentet genom beslut med kvalificerad, majoritet fastställa gemenskapens andel av totalbeloppet för det spannmålsbistånd som föreskrivs i Konventionen om livsmedelsbistånd, och detta belopp skall vara det totala bidraget från både gemenskapen och medlemsstaterna. 2. Kommissionen skall säkerställa att gemenskapen och medlemsstaterna samordnar sina åtgärder vad gäller leveranser av spannmålsbistånd i enlighet med Konventionen om livsmedelsbistånd, samt se till att det totala bidraget från gemenskapen och medlemsstaterna minst når upp till de kvantiteter som föreskrivs i konventionen8. 8 Förklaring i rådets oeh kommissionens protokoll: "Rådet och kommissionen är eniga om att kommissionens bidrag enligt Konventionen om livsmedelsbistånd medlemsstaternas bidrag skall fastställas samtidigt av rådet på gemenskapens vägnar och av medlemsstaternas företrädare samlade i rådet på medlemsstaternas vägnar. För detta ändamål skall ett utkast till fördelning mellan medlemsstaterna av det samlade belopp som medlemsstaterna skall betala bifogas det förslag som kommissionen skall framlägga för rådet. " 24 Artikel 22 I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27 och med beaktande av de allmänna riktlinjerna för livsmedelsbistånd skall kommissionen upprätta en förteckning över de varor som får framskaffas för livsmedelsbistånd, fastställa villkoren för framskaffande, kontroll och utvärdering, fastställa fördelningen mellan de olika mottagarna på grundval av produkternas kostnad och mängd. vid behov ändra tilldelningen under programmens genomförande. Artikel 23 Besluten att bevilja livsmedelsbistånd eller vidtagandet av en stödåtgärd för att säkerställa livsmedelsförsörjningen och fastställa villkoren för detta, att bevilja internationella, regionala eller icke-statliga organisationer bidrag till finansiering av åtgärder för att säkerställa livsmedelsförsörjningen, 25 att bevilja bistånd till lagringsprogram eller effektiva förvarningsprogram. - skall fattas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 27 och med beaktande av de gränser som anges i artikel 25. Artikel 24 1. I överensstämmelse med de rådsbeslut som avses i artikel 21 och de beslut som fattas enligt artikel 22 skall kommissionen besluta om följande: a) Åtgärder för att möta krissituationer eller allvarlig livsmedelsbrist, där hungersnöd eller överhängande risk för hungersnöd allvarligt hotar befolkningens liv eller hälsa i ett land som inte med egna medel eller resurser kan avhjälpa livsmedelsbristen. Kommissionen skall handla efter samråd på lämpligaste sätt med medlemsstaterna, som inom tre arbetsdagar skall framföra eventuella invändningar. Om invändningar föreligger skall kommittén granska frågan vid nästa sammanträde9. b) Villkoren för leverans och genomförande av biståndet, särskilt - de allmänna bestämmelser som gäller i fråga om mottagarna, 9 Förklaring i protokollet: "Närmare bestämmelser och det antal medlemsländer som krävs för att eventuella invändningar skall beaktas vid det skriftliga förfarandet skall fastställas i kommitténs arbetsordning. - att inleda förfaranden för framskaffande och leverans av varor och för genomförande av andra åtgärder samt att teckna relevanta kontrakt. 2. För att genomföra punkt 1 a) har kommissionen behörighet att vidta alla lämpliga åtgärder som påskyndar leverans av livsmedelsbistånd. Omfattningen av det bistånd som beslutas i varje enskilt fall skall begränsas till de kvantiteter som den drabbade befolkningen behöver för att klara situationen under en period som i princip inte skall överskrida sex månader. Kommissionen skall säkerställa att framskaffandet av livsmedelsbistånd för sådana insatser som avses i punkt 1 a) och b) prioriteras i alla skeden. Artikel 25 Beslut om åtgärder vars finansiering enligt denna förordning överstiger 2 miljoner ecu skall antas enligt det förfarande som avses i artikel 27. Artikel 26 1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté för livsmedelsbistånd, nedan kallad "kommittén". Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande. 2. Kommittén skall utreda de långsiktiga följderna av varje förslag att tilldela medel för att säkerställa livsmedelsförsörjningen på nationell, regional och hushållsnivå i mottagarländerna, med hänsyn till principerna i artikel 1 i denna förordning. Den skall också analysera och följa upp den politik för livsmedelsförsörjning som får bistånd från gemenskapen och granska förslag till gemensamma initiativ. 3. Kommittén skall själv fastställa sin arbetsordning. Artikel 27 Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148. 2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta. Kommissionens beslut skall ha omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger två månader räknat från den dag då rådet underrättats. Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom den tid som anges i föregående stycke. 28 Artikel 28 1. För att säkerställa fördragets komplementaritetsprincip samt stärka effektiviteten och konsekvensen i gemenskapens nationella bestämmelser för livsmedelsbistånd och stödåtgärder för livsmedelsförsörjningen, skall kommissionen eftersträva att så långt som möjligt säkerställa att dess aktiviteter nära samordnas med medlemsstaternas och Europeiska unionens övriga politik, såväl på beslutsnivå som på fältet, och kan ta alla sådana initiativ som kan främja detta. Därför skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om sina program för nationella livsmedelsbiståndsinsatser och sina program för säkerställande av livsmedelsförsörjning. Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som avses i artikel 27 fastställa bestämmelser för underrättelse om nationella insatser. 2. Kommissionen skall se till att gemenskapens program samordnas med de program som bedrivs av internationella organisationer och internationella organ, i synnerhet FN-organ. 3. Kommissionen skall göra sitt bästa för att utveckla gemenskapens samarbete med sådana länder utanför gemenskapen som ger bistånd för att trygga livsmedelsförsörjningen. 4. Samordning och samarbete mellan gemenskapen och medlemsstaterna och mellan dessa och de internationella organisationerna och biståndsgivande länder utanför gemenskapen skall omfattas av ett regelbundet informationsutbyte inom den kommitté som avses i artikel 27. '<) Artikel 29 Kommittén får granska alla andra frågor i samband med livsmedelsbistånd och andra åtgärder i denna förordning som tas upp av dess ordförande, antingen på hans eget initiativ eller av en företrädare för en medlemsstat. Senast en månad efter kommissionens beslut skall den informera kommittén om de åtgärder och förslag till livsmedelsbistånd eller livsmedelsförsörjning som den godkänt, med uppgifter om belopp, art, mottagarland och den partner som fått uppdraget att genomföra åtgärden. Kommissionen skall informera kommittén om de allmänna riktlinjer för de produkter som framskaffats för gemenskapens livsmedelsbistånd. Artikel 30 Kommissionen skall regelbundet utvärdera betydande livsmedelsbiståndsinsatser i syfte att fastställa om målen för dessa insatser har uppnåtts samt ge direktiv för att öka effektiviteten i framtida insatser. Kommissionen skall med jämna mellanrum informera kommittén om utvärderingsprogrammen. Medlemsstaterna och kommissionen skall så snart som möjligt underrätta varandra om resultaten av utvärderingarna samt om analyser och undersökningar som kan bidra till att öka biståndets effektivitet. Detta arbete skall analyseras inom kommittén. Medlemsstaterna och kommissionen skall bemöda sig om att genomföra gemensamma åtgärder för utvärdering. 30 Kommissionen skall fastställa metoder för hur slutsatserna av utvärderingsarbetena skall spridas samt hur de skall förmedlas internt och externt till de enheter och organisationer som berörs. Artikel 31 Efter varje budgetår skall kommissionen förelägga Europaparlamentet och rådet en årlig rapport om genomförandet av denna förordning. I denna rapport skall resultaten av verkställandet av budgeten vad avser åtaganden oeh betalningar presenteras samt information ges om vilka projekt och program som finansierats under året. Rapporten skall i möjligaste mån innehålla upplysningar om vilka medel som tagits i anspråk på nationell nivå under samma budgetår. Den skall så långt som möjligt innehålla de viktigaste statistikuppgifterna (per mottagarland, nationalitet, osv. ) om de anbudsförfaranden som genomförts för att verkställa projekt oeh program. Rapporten skall också innehålla en fördelning av de kostnader som anslagits för varje typ av åtgärd som avses i artiklarna 2, 5 oeh 8 i denna förordning. Slutligen skall rapporten innehålla information • om åtgärder som vidtagits för de motpartsfonder som skapas genom livsmedelsbiståndet. Artikel 32 Förordning (EEG) nr 3972/86, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1930/90, liksom förordningarna (EEG) nr 1755/84, nr 2507/88, nr 2508/88 och nr 1420/87 skall upphöra att gälla. Under ett övergångsskede oeh fram till dess att kommissionen antar den nya förordningen för framskaffning skall kommissionens förordning nr 2200/87 av den 8 juli 1987 fortsätta att gälla. Kommissionen skall tre år efter denna föiordnings ikraftträdande förelägga rådet och parlamentet en utvärdering av alla de åtgärder som finansierats av gemenskapen inom ramen för denna förordning åtföljd av förslag för förordningens framtid och, vid behov, förslag till ändringar av förordningen. Artikel 33 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar v> Andra länder med låg inkomst. BNP per invånare < $675 år 1992 Egypten Eritrea Ghana Guyana Honduras Indien Indonesien Kenya Kina Nicaragua Nigeria Pakistan Sri Lanka Tadzjikistan Timor Vietnam Zimbabwe 1. LANDER Minst utvecklade utvecklingsländer Afghanistan Bangladesh Benin Botswana Burkina Faso Burundi Butan Centralafrikanska republiken Comorerna Djibouti Ekvatorialguinea Etiopien Gambia Guinea Bissau Guinea Haiti Kambodja Kap Verde Kiribati Laos Lesoto Liberia Madagaskar Malawi Maldiverna Mali Mauritanien Moçambique Myanmar Nepal Niger Rwanda Salomonöarna Säo Tomé och Principe Sierra Leone Somalia Sudan Tanzania Tchad Togo Tuvalu Uganda Vanuatu Västsamoa Yemen Zaire Zambia BILAGA Länder mod låg medelinkomst. BNP per invånare $ 6 7 6 - $ 2 6 95 år 1 9 9 2. Saint Helena Saint Vincent och Grenadinerna Senegal Stater i f. d. Jugoslavien Staterna i f. d. Jugoslavien Swaziland Syrien Thailand Tokelau Tonga Tunisien Turkiet Turkmenistan Turks- och Caicosöarna Uzbekistan Wallis och Fortune Albanien Algeriet Angola Anguilla Arménien Azerbajdzjan Belize Bolivia Chile Colombia Costa Rica Dominica Dominikanska republiken Ecuador El Salvador Flfenbenskusten Fi|i Filippinerna Georgien Grenada Guatemala Irak It an Jamaica Jordanien Kamerun Kazakstan Kirgisistan Kongo Korea Kuba Libanon Macao Marocko Marshallöarna Mikronesiska federationen Moldavien Mongoliet Namibia Nine Ockuperade områden (i iaza och Cisjordanie) Panama Papua Nya Guinea Paraguay Poru BILAGA 33 2. ORGAN PAM CICR FICR UNHCR UNRWA FAO UNICEF 3. ICKE-STATLIGA ORGANISATIONER Icke-statliga organisationer undantagsfall, internationella organisationer specialiserade på utveckling. inom gemenskapen, i mottagarlandet eller, BILAGA 34 ISSN 1024-4506 KOM(96) 250 slutlig DOKUMENT SV 11 Katalognummer : CB-CO-96-263-SV-C ISBN 92-78-05186-1 Byrån for Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg sr


title: OPINION OF THE COMMISSION on the amendments proposed by the European Parliament to the Council' s common position on the proposal for a COUNCIL DIRECTIVE ON THE APPROXIMATION OF THE LAWS OF MEMBER STATES WITH REGARD TO THE TRANSPORT OF DANGEROUS GOODS BY RAIL

eurovoc_concepts:
approximation of laws
competence of the Member States
rail transport
transport of dangerous goods
transport safety

text: ft*ft ft ft ft ft ft ft * f t* COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES Brussels, 04. 06. 1996 COM(96) 235 final 94/0284 (SYN) OPINION OF THE COMMISSION on the amendments proposed by the European Parliament to the Council's common position on the proposal for a COUNCIL DIRECTIVE ON THE APPROXIMATION OF THE LAWS OF MEMBER STATES WITH REGARD TO THE TRANSPORT OF DANGEROUS GOODS BY RAIL (presented by the Commission pursuant to Article 189 c (d) oi the EC Treaty) On 16 April 1996 the European Parliament amended the Common Position adopted by the Council on 8 December 1995 on the above-mentioned proposal. The amendments of the Parliament are at Annex. Under Article 189 C, sub-paragraph (d) of the EC Treaty, the Commission has re-examined its proposal and decided not to accept the amendments for the following reasons. The first amendment, requiring notification prior to all shipments of (undefined) "extremely" dangerous goods, is considered by the Commission to be unnecessarily bureaucratic with no obvious benefit to safety. The reference to "extremely" dangerous goods introduces an element of legal uncertainty, in that it would create an additional category of goods (the "extremely" dangerous ones) to the ones referred to in the proposal. The type of transport sought by the second amendment is already almost entirely covered by the existing derogation allowed for under Articles 6,11 and the new 6,14 of the Common Position where less stringent provisions may apply for transport within ports or airports or within or between industrial sites. Therefore this new amendment is superfluous. The Commission therefore maintains its proposal and rejects the amendments proposed by the Parliament to the Council's Common Position. Annex: 2 amendments of the European Parliament X ANNEX Common position of the Council Amendments (Amendment 1) Article 3(2a) (new) For the transport of extremely dangerous various shall be competent informed in advance. goods. authorities the (Amendment 2) Article 5 Without prejudice to other 1. Community provisions, each Member State shall retain the right to regulate or prohibit, strictly for reasons other than safety during transport connected in particular or with environmental the transport of certain dangerous goods within its territory. security protection, national 1. Without prejudice to other Community provisions, each Member' State shall retain the right to regulate or prohibit, strictly for reasons other than safety during transport connected in particular or with environmental the transport of certain dangerous goods within its territory. security protection, national 1a. This Directive shall not restrict the right of Member States, with due regard for Community law, to adopt special rules or grant derogations for transport operations of local significance, e. g. the transport of hydrogen cyanide in purpose-built tank wagons, or for the transport of dangerous goods on narrow-gauge, dock or mountain railways. 2(a). For transport via the Channel Tunnel, France and the United Kingdom may impose more stringent provisions than those provided for in the Annex. The Commission shall be informed of such provisions and it shall inform the other Member States. 2(a). For transport via the Channel Tunnel, France and the United Kingdom may impose more stringent provisions than those provided for in the Annex. The Commission shall be informed of such provisions and it shall inform the other Member States. 2(b). Where a Member State considers that stricter provisions should be applied to transport through tunnels with characteristics similar to the Channel Tunnel within its territory, it shall inform the Commission. The Commission, acting in accordance with the procedure laid down in Article 9, shall decide whether the tunnel in question has similar characteristics. Provisions adopted by a Member State shall be notified to the Commission, which shall inform the other Member States. 2(b). Where a Member State considers that stricter provisions should be applied to transport through tunnels with characteristics similar to the Channel Tunnel within its territory, it shall inform the Commission. The Commission, acting in accordance with the procedure laid down in Article 9, shall decide whether the tunnel an question has similar characteristics. Provisions adopted by a Member State shall be notified to the Commission, which shall inform the other Member States. 2 0e) -- ; Ai Member State ,i. ft which the ambient • -temperature is roqularly lower than - 20 C may impose more stringent standards as regards the operating temperature of material intended for use in the national transport of dangerous goods by rail within its territory until provisions the on reference appropriate temperatures for given climatic zones are incorporated in the Annex. 3. If on the occasion of an accident or an incident, a Member State considers that the safety provisions applicable have been found to be insufficient to limit the hazards involved in the transport operation and if there is an urgent need to take action, that Member State shall notify the Commission at the planning stage of the measures which it in proposes accordance with the procedure laid down in Article 9, the Commission shall the implementation of the measures in question should be authorized and shall determine the duration thereof. take. Acting whether decide to. •!(. <•):-. uiihit'iit A M « u n l xM. ' >1. 11 « • in w i n ch t <M»p*'i «it. in *' t:. 0 i v < m l , ti lv I |>. • Jowt. w than 2. 0 C may impose more stringent standards as regards the operating temperature of material intended for use in the national transport of dangerous goods by rail within its territory until provisions on reference appropriate temperatures for given climatic zones are incorporated in the Annex. the 3. If on the occasion of an accident or an incident, a Member State considers that the safety provisions applicable have been found to be insufficient to limit the hazards involved in the transport operation and if there is an urgent need to take action, that Member State shall notify the Commission at the planning stage of the measures which it in proposes accordance with the procedure laid down in Article 9, the Commission s h a ll the implementation of the measures in question should be authorized and shall determine the duration thereof. take. Acting whether decide to 4. Member States may maintain all national provisions applicable on 31 December 1996 to the transport and packing of substances containing dioxins or furans. 4. Member States may maintain all national provisions applicable on 31 December 1996 to the transport and packing of substances containing dioxins or furans. DOC EN\RR\295\295933 t PE 215. 566/fin. ISSN 0254-1475 COM(96) 235 final DOCUMENTS EN 06 07 Catalogue number : CB-C096-247-EN-C ISBN 92-78-04519-5 Office for Official Publications of the European Communities L-2985 Luxembourg i>


title: Id-Direttiva tal-Kunsill 96/35/KE tat-3 ta' Ġunju 1996 fuq il-ħatra u l-kwalifiki vokazzjonali ta' konsulenti dwar is-sigurtà għat-traspost ta' merkanzija perikoluża bit-triq, bil-ferrovija u bil-passaġġi fuq l-ilma interni

eurovoc_concepts:
inland waterway transport
rail transport
road transport
self-employed person
transport of dangerous goods
transport safety

formats: html pdf print

text: 346 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 07/Vol. 2 31996L0035 L 145/10 IL-GURNAL UFFICJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ 19. 6. 1996 ID-DIRETTIVA TAL-KUNSILL 96/35/KE tat-3 ta' Gunju 1996 fuq il-hatra u l-kwalifiki vokazzjonali ta' konsulenti dwar is-sigurtà ghat-traspost ta' merkanzija perikoluża bit-triq, bil-ferrovija u bil-passaggi fuq l-ilma interni IL-KUNSILL TA' L-UNJONI EWROPEA, Wara li kkunsidra t-Trattat li jistabbilixxi l-Komunitajiet Ewro- pej, u b'mod partikolari l-Artikolu 75 tieghu, Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni (1), Wara li kkunsidra l-opinjoni cjali (2), tal-Kumitat Ekonomiku u So- Waqt li agixxa skond il-proceduri mwaqqfa fl-Artikolu 189c tat-Trattat (3), Billi matul numru ta' snin il-kwantitajiet ta' merkanzija periko- luża trasportati fuq bażi nazzjonali u internazzjonali żdiedu sewwa, b'hekk żiedu r-riskju ta' accidenti; Billi whud mill-accidenti jigru meta merkanziji perikolużi jkunu jingarru jistghu jigu kkawżati minhabba nuqqas ta' ghar- fien tar-riskji marbuta ma' trasport simili; li Billi impriżi involuti fit-trasport jew it-taghbija jew il-hatt rela- tat ta' merkanzija perikoluża ghandhom ikunu mitluba jikkon- formaw mar-regoli fuq il-prevenzjoni tar-riskji marbuta mat- trasport ta' merkanzija perikoluża, sew jekk bit-triq, bil-ferro- vija jew bil-passaggi fuq l-ilma interni; billi, ghal dak il-ghan, il- hatra ta' konsulent dwar is-sigurta ghat-trasport ta' merkanzija perikoluża li jkunu rcevew tahrig vokazzjonali xieraq ghandha tkun preskritta; Billi l-ghan tat-tahrig vokazzjonali ta' konsulenti fuq is-sigurtà ghandu jkun gharfien tal-ligijiet essenzjali, regolamenti u dis- pożizzjonijiet amministrattivi li japplikaw ghal trasport simili; Billi l-Istati Membri ghandhom iwaqqfu qafas komuni minimu ghal tahrig vokazzjonali attestat b'success f'eżami; Billi l-Istati Membri ghandhom johorgu certifikati-tip tal-Komu- jattestaw il-kwalifiki vokazzjonali ta' konsulent sabiex nità li jkunu jistghu mbaghad jkollhom certifikati simili dawk li iwettqu l-hidma taghhom fil-Komunità kollha; ta' konsulent dwar l-kwalifika vokazzjonali Billi is-sigurtà ghandha tghin il-kwalità tas-servizz fl-interessi ta' l-utenti; billi kwalifika vokazzjonali simili tghin ukoll biex tnaqqas kemm jista' jkun ir-riskji ta' incidenti li jistghu jikkagunaw hsara irri- lil persuni ohra li versibbli ghall-ambjent u korrimenti gravi jistghu jigu f'kuntatt ma' merkanzija perikoluża, Billi huwa mehtieg, fil-kuntest tat-twaqqif ta' suq wiehed fit- trasport, li jigu adottati miżuri biex jippromwovu l-prevenzjoni ta' riskji marbuta ma' trasport simili; ADOTTA DIN ID-DIRETTIVA: Billi d-Direttiva tal-Kunsill 89/391/KEE tat-12 ta' Gunju 1989 ta' miżuri biex jinkoraggixxu titjib fis- fuq l-introduzzjoni sigurtà u s-sahha tal-haddiema fuq ix-xoghol (4) ma tintroducix miżuri li jipprevjenu r-riskji marbuta mat-trasport ta' merkan- zija perikoluża; (1) GU C 185, tas-17. 7. 1991, p. 5 u GU C 233, tal-11. 9. 1992, p. 5. (2) L-opinjoni moghtija fis-27 ta' Novembru 1991 (GU C 40, tas- 17. 2. 1992, p. 46). (3) L-opinjoni tal-Parlament Ewropew tal-15 ta' Mejju 1992 (GU C 150, tal-15. 6. 1992, p. 332), tas-6 ta' Ottubru 1995 (GU C 297, ta' l-10. 11. 1995, p. 13) u d-Deciżjoni tal- Parlament Ewropew tas-17 ta' Jannar 1996 (GU C 32, tal-5. 2. 1996, p. 49). il-pożizzjoni komuni tal-Kunsill (4) GU L 183, tad-29. 6. 1989, p. 1. L-Artikolu 1 Mira l-Istati Membri ghandhom jiehdu l-miżuri mehtiega skond il- htigijiet ta' din id-Direttiva biex jassiguraw li mhux aktar tard mill-31 ta' Dicembru 1999 impriżi li l-attivitajiet taghhom jink- jew it-taghbija u l-hatt relatat, ta' merkanzija ludu t-trasport, perikoluża bit-triq, bil-ferrovija jew bil-passaggi fuq l-ilma interni ghandhom kull wiehed jahtru konsulent wiehed jew aktar fuq it-trasport ta' merkanzija perikoluża, responsabbli biex jghin biex jipprevienu r-riskju inerenti ma' attivitajiet simili fir-rigward ta' persuni, proprjetà u l-ambjent. 07/Vol. 2 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 347 L-Artikolu 2 Definizzjonijiet L-Artikolu 4 Ir-rwol u l-hatra tal-konsulent Ghall-iskopijiet ta' din id-Direttiva: (a) “impriża” ghandha tfisser kull persuna naturali, kull per- suna legali, sewwa jekk taghmel profitt sewwa le, kull asso- cjazzjoni jew grupp ta' persuni minghajr personalità legali, sewwa jekk taghmel profitt jew le, jew kull korp ufficjali, sewwa jekk ghandu personalità legali huwa nnifsu jew jid- dependi minn awtorità li ghandha personalità simili, li ggorr, tghabbi jew thott merkanzija perikoluża; (b) “konsulent tas-sigurta ghat-trasport ta' merkanzija periko- luża”, minn issa 'l quddiem maghruf bhala “konsulent”, ghandu jfisser kull persuna mahtura mill-kap ta' l-impriża li r-rwol tieghu huwa li jaghmel id-doveri u jwettaq ix- xoghlijiet definiti fl-Artikolu 4 u li ghandu l-attestat tat-ta- hrig li hemm ipprovdut fl-Artikolu 5; (c) “merkanzija perikoluża” ghandha tfisser merkanzija definita bhala tali fl-Anness A tad-Direttiva tal-Kunsill 94/55/KE tal-21 ta' Novembru 1994 dwar l-approssimazzjoni tal-ligi- jiet ta' l-Istati Membri fir-rigward tat-trasport tal-merkanzija perikoluża bit-triq (1); (d) “attivitajiet” ghandha tfisser it-trasport ta' merkanzija peri- koluża bit-triq, bil-ferrovija jew bil-passaggi fuq l-ilma interni bl-eccezzjoni ta' passaggi fuq l-ilma interni nazzjo- li mhux konnessi mal-passaggi fuq l-ilma interni ta' nali Stati Membri ohra, flimkien mat-taghbija u l-hatt relatat. L-Artikolu 3 Eżenzjonijiet L-Istati Membri jistghu jipprovdu li din id-Direttiva ma tkunx tapplika ghal impriżi: (a) li l-attivitajiet taghhom jikkoncernaw it-trasport ta' merkan- zija perikoluża b'mezzi ta' trasport li jappartienu lill-forzi armati jew huma taht ir-responsabbiltà taghhom, (b) (c) l-attivitajiet li unità ta' 10010 u 10011 fl-Anness B tad-Direttiva 94/55/KE, jew taghhom jikkoncernaw kwantitajiet iżghar minn dawk definiti f'kull fil-margini trasport li l-attivitajiet principali jew sekondarji taghhom mhux it- trasport jew it-taghbija u l-hatt relatat ta' merkanzija peri- koluża iżda li minn żmien ghal żmien jidhlu ghal xoghol jew it-taghbija u l-hatt relatat ta' ta' trasport nazzjonali merkanzija perikoluża li fih ftit periklu jew riskju ta' konta- minazzjoni. (1) GU L 319, tad-12. 12. 1994, p. 7. Ix-xoghol principali ta' konsulent ikun, taht ir-responsab- 1. biltà tal-kap ta' l-impriża, li jipprova bil-mezzi kollha xierqa u bl-azzjoni kollha xierqa, fl-ambitu tal-limiti ta' l-attivitajiet rile- vanti it-tmexxija ta' dawk l-attivitajiet b'mod konformi mar-regoli applikabbli bl-aktar mod hieles mill-periklu possibbli. Huwa ghandu jaghmel ix-xoghlijiet elen- kati fl-Anness I relevanti ma' l-attivitajiet ta' l-impriża. l-impriża, ihaffef ta' Il-konsulent jista' jkun ukoll il-kap ta' l-impriża, persuna 2. b'doveri ohra ma' jew persuna mhux direttament impjegata minn dik l-impriża, sakemm dik il-persuna tkun kapaci taghmel id-doveri ta' konsulent. l-impriża, Kull impriża ghandha, tinforma lill-awtorità 3. kompetenti jew lill-korp mahtur ghal dak l-iskop minn kull Stat Membru dwar l-identità tal-konsulent taghha. fuq talba, L-Artikolu 5 Attestat ta' tahrig Konsulent ghandu jkollu attestat ta' tahrig vokazzjonali 1. tip tal-Komunità, minn issa 'l quddiem imsejjah “l-attestat”, validu ghall-mod jew modi ta' trasport ikkoncernat. Dak l-attes- tat ghandu jinhareg mill-awtorità kompetenti jew il-korp ma- htur ghan dak il-ghan minn kull Stat Membru. Biex jikseb attestat kandidat ghandu jaghmel tahrig u 2. jghaddi eżami approvat mill-awtoritajiet kompetenti ta' l-Istat Membru. L-ghanijiet ewlenin tat-tahrig ghandu jkun biex jaghti lill- 3. kandidati biżżejjed gharfien dwar ir-riskji inerenti mat-trasport ta' merkanzija perikoluża, il-ligijiet, ir-regolamenti u d-dispożiz- zjonijiet amministrattivi applikabbli ghall-modi trasport koncernat u d-doveri elenkati fl-Anness I. ta' L-eżami ghandu jkopri ta' l-anqas is-suggetti elenkati fl- 4. Anness II. 5. L-attestat ghandu jiehu l-forma stabbilita fl-Anness III. L-attestat ghandu jkun rikonoxxut mill-Istati Membri 6. kollha. L-Artikolu 6 Il-validità ta' l-attestat L-attestat ghandu jkun validu ghal hames snin. Il-perijodu ta' validità ta' attestat ghandu jkun estiż awtomatikament ghal hames snin kull darba fejn, matul l-ahhar sena qabel ma jag- hlaq, min ghandu l-attestat ikun ghamel korsijiet ta' aggorna- ment jew ghadda eżami li t-tnejn li huma jridu jkunu approvati mill-awtorità kompetenti. 348 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 07/Vol. 2 L-Artikolu 7 Rapporti ta' incidenti Kull meta accident jaffettwa persuna, proprjetà jew l-ambjent jew jirriżulta fi hsara ghall-proprjetà jew l-ambjent matul it- trasport, taghbija jew hatt, maghmul mill-impriża kkoncernata, konsulent ghandu, wara li jkun gabar it-taghrif kollu rilevanti, jipprepara rapport dwar l-incident ghall-amministrazzjoni ta' l- impriża jew ghall-awtorità pubblika lokali, kif xieraq. Dak ir-rapport m'ghandux jiehu l-post ta' xi rapport mill- jkun mehtieg fl-Istati jista' amministrazzjoni ta' Membri taht xi legislazzjoni ohra internazzjonali, tal-Komunità jew nazzjonali. l-impriża li L-Artikolu 8 Adattament tad-Direttiva L-emendi mehtiega biex wiehed jadatta din id-Direttiva mal- l-ghan progress xjentifiku u tekniku fl-oqsma fl-ambitu ta' taghha ghandhom ikunu adottati b'mod konformi mal-proce- dura stabbilita fl-Artikolu 9. L-Artikolu 9 Il-Kummissjoni ghandha tkun assistita mill-kumitat tat- 1. trasport ta' merkanzija perikoluża mwaqqaf bl-Artikolu 9 tad- Direttiva 94/55/KE, minn issa 'l quddiem imsejjah “il-Kumitat”, li ghandu jikkonsisti minn rappreżentanti ta' l-Istati Membri u jkun presedut minn rappreżentant tal-Kummissjoni. Ir-rappreżentant tal-Kummissjoni ghandu jaghti lill-Kumi- 2. tat abbozz tal-miżuri li ghandhom jittiehdu. Il-Kumitat ghandu jaghti l-fehma tieghu fuq dak l-abbozz f'terminu ta' żmien li l- president jista' jistabbilixxi skond l-urgenza tal-haga. L-opinjoni ghandha tinghata bil-maggoranza stabbilita fl-Artikolu 148(2) ikun jehtieglu tat-Trattat jadotta fuq proposta mill-Kummissjoni. Il-voti tar-rappreżen- tanti ta' l-Istati Membri fil-Kumitat ghandhom ikunu moghtija piż bil-mod stabbilit f'dak l-Artikolu. Il-president m'ghandux jivvota. fil-każ ta' deciżjonijiet l-Kunsill li 3. (a) Il-Kummissjoni ghandha tadotta l-miżuri mahsuba jekk huma konformi ma' l-opinjoni tal-Kumitat. (b) Jekk il-miżuri mahsuba ma jaqblux ma' l-opinjoni tal- jew jekk il-Kumitat ma jaghtix opinjoni il- Kumitat Kummissjoni ghandha, minghajr dewmien, taghti lill- Kunsill suggeriment dwar il-miżuri li ghandhom jit- tiehdu. Il-Kunsill ghandu jagixxi b'maggoranza kwalifi- kata. Jekk fi żmien tliet xhur mid-data li jkun inkitiblu l-Kun- sill ma jkunx ha passi, il-Kummissjoni ghandha tadotta l-miżuri proposti. L-Artikolu 10 Din id-Direttiva ghandha tkun minghajr pregudizzju ghad-dis- pożizzjonijiet fuq is-sigurtà u s-sahha tal-haddiema fil-post tax- xoghol stabbiliti fid-Direttiva 89/391/KEE u fid-Direttivi indi- vidwali li jimplimentawha. L-Artikolu 11 l-Istati Membri ghandhom idahhlu fis-sehh il-ligijiet, ir- 1. regolamenti u d-dispożizzjonijiet mehtiega biex iharsu din id- Direttiva mhux aktar tard mill-31 ta' Dicembru 1999. Huma ghandhom jinformaw lill-Kummissjoni dwar dan minnufih. Meta l-Istati Membri jadottaw dawk il-miżuri ghandhom jink- ludu referenzi ghal din id-Direttiva jew jaghmlu maghhom taghhom. L-Istati fil-pubblikazzjoni ufficjali referenzi Membri ghandhom jistabbilixxu l-mod li fih dawn ir-referenzi ghandhom isiru. simili L-Istati Membri ghandhom jikkomunikaw lill-Kummiss- tad-dispożizzjonijiet ewlenin tal-ligi domestika li t-testi 2. joni huma jadottaw fil-kamp regolat minn din id-Direttiva. L-Artikolu 12 Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri. Maghmul fil-Lussemburgu, fit-3 ta' Gunju 1996. Ghall-Kunsill Il-President T. TREU 07/Vol. 2 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 349 L-ANNESS I ID-DOVERI TA' KONSULENT IMSEMMIJA FL-ARTIKOLU 4(1) Konsulent ghandu dawn id-doveri li gejjin b'mod partikolari: – – – jimmonitorja konformità mar-regoli li jharsu t-trasport ta' merkanzija perikoluża, jaghti parir lill-impriża tieghu dwar it-trasport ta' merkanzija perikoluża, jipprepara rapport kull sena lill-amministrazzjoni ta' l-impriża tieghu jew lill-awtorità pubblika lokali, kif xieraq, fuq l-attivitajiet ta' l-impriża fit-trasport ta' merkanzija perikoluża. Rapporti annwali simili ghandhom jinżammu ghal hames snin u jkunu disponibbli ghall-awtoritajiet nazzjonali meta jitolbuhom. Id-doveri ta' konsulent jinkludu monitorjar tal-prattici li gejjin relatati ma' l-attivitajiet rilevanti ta' l-impriża: – – – – – – – – – – – il-proceduri ghal konformità mar-regoli li jirregolaw l-identifikazzjoni ta' merkanzija perikoluża li qed jigu ttraspor- tati, il-prattika ta' l-impriża li taghti kas, meta tixtri mezzi ta' trasport, ta' xi htigijiet specjali f'konnessjoni mal-merkan- ziji perikolużi li qed jingarru, il-proceduri ghal-verifika ta' l-apparat użat f'konnessjoni mat-trasport, taghbija jew hatt ta' merkanzija perikoluża, it-tahrig xieraq ta' l-impjegati ta' l-impriża u ż-żamma ta' rekord ta' tahrig simili, it-thaddim ta' proceduri xierqa ta' emergenza fil-kas ta' accident jew incident li jistghu jaffettwaw is-sigurtà matul it- trasport, taghbija jew hatt ta' merkanzija perikoluża, l-investigazzjoni u, fejn xieraq, il-preparazzjoni ta' rapporti fuq accidenti serji, incidenti jew nuqqasijiet serji rrikord- jati matul it-trasport, taghbija jew hatt ta' merkanzija perikoluża, it-thaddim ta' miżuri xierqa biex jevita li jigru accidenti, incidenti jew ksur (ta' regoli) serju, l-attenzjoni li tinghata tal-preskrizzjonijiet legali u htigiet specjali assocjati mat-trasport ta' merkanzija perikoluża fl- ghażla u l-użu ta' subkuntratturi jew terzi persuni, verifika li haddiema involuti fit-trasport, taghbija jew hatt ta' merkanzija perikoluża ghandhom proceduri ta' xoghol u iistruzzjonijiet dettaljati, l-introduzzjoni ta' miżuri biex jikber l-gharfien tar-riskji marbuta mat-trasport, taghbija u hatt ta' merkanzija peri- koluża, it-thaddim ta' proceduri ta' verifika biex tkun assigurata l-preżenza abbord il-mezz ta' trasport tad-dokumenti u apparat ta' sigurezza li ghandhom jakkompanjaw it-trasport u l-konformità ta' dokumenti u apparat simili mar- regolamenti, – it-thaddim tal-proceduri ta' verifika biex tkun assigurata l-konformità mar-regoli li jirregolaw it-taghbija u l-hatt. 350 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 07/Vol. 2 L-ANNESS II Suggetti msemmija fl-Artikolu 5(4) It-taghrif mehtieg biex wiehed jikkwalifika ghal attestat ghandu jinkludi ta' l-anqas dan li gej: I. Miżuri generali ta' prevenzjoni u sigurtà: – – gharfien tat-tipi ta' konsegwenzi li jistghu jigu kkawżati b'accident li jinvolvi merkanzija perikoluża, gharfien tal-kawżi ewlenin ta' l-accidenti. II. Dispożizzjonijiet relatati mal-mod ta' trasport użati taht il-ligi nazzjonali, standards tal-Komunità, konvenzjonijiet u ftehim internazzjonali, fir-rigward ta' dan li gej b'mod partikolari: 1. il-klassifikazzjoni ta' merkanzija perikoluża: – – – – – il-procedura ghall-klassifika ta' soluzzjonijiet u tahlit, l-istruttura tad-deskrizzjoni ta' sustanzi, it-taqsim ta' merkanzija perikoluża u l-principji tal-klassifikazzjoni taghhom, in-natura tas-sustanzi u merkanzija perikoluża trasportati, il-proprjetajiet taghhom fiżici, kimikali u tossikologici; 2. htigijiet generali ta' pakkjar, li jinkludu tankers, tank-containers, ecc. – – – tipi ta' ppakkjar, kodifikazzjoni u markar, htigijiet ta' ppakkjar u preskrizzjonijiet ghat-testjar ta' ppakkjar, l-istat ta' l-ippakkjar u verifiki minn żmien ghal żmien; 3. markar ta' periklu u tikketti: – – – l-immarkar fuq tikketti ta' periklu, it-tqeghid u t-tnehhija ta' tikketti ta' periklu, twahhil ta' avviżi u tabelli; 4. referenzi fid-dokumenti tat-trasport: 5. taghrif fid-dokument tat-trasport, id-dikjarazzjoni ta' konformità ta' min jaghmel il-konsenja; – – il-metodu tal-konsenja u r-restrizzjonijiet ta' kif tintbaghat: – – – – – it-trasport ta' passiggieri; taghbija shiha, trasport bil-bulk, trasport f'containers tal-bulk kbar, trasport ta' containers, trasport go tankijiet fissi u li jiżżarmaw; 6. 7. projbizzjonijiet u prekawzjonijiet relatati ma' taghbija mhallta; 8. 9. 10. maniggjar u stivar: is-segregazzjoni ta' sustanzi; limiti fuq il-kwantitajiet li jingarru u kwantitajiet eżenti; – – taghbija u hatt (rapporti ta' mili), stivar u segregazzjoni; 11. tindif u/jew degassing qabel it-taghbija u wara l-hatt; 12. ekwipaggi: tahrig vokazzjonali; 13. karti tal-vettura: id-dokument tat-trasport, istruzzjonijiet miktuba, l-attestat ta' l-approvazzjoni tal-vettura, l-attestat tat-tahrig tas-sewwieq tal-vettura, l-attestat ta' tahrig fit-trasport bil-passaggi fuq l-ilma interni, kopji ta' xi derogi, dokumenti ohra; – – – – – – – istruzzjonijiet ta' sigurtà: implimentazzjoni ta' l-istruzzjonijiet u apparat ghall-protezzjoni tas-sewwieq; impenji ta' osservanza: parkeggar; 14. 15. 16. regolamenti u restrizzjonijiet tat-traffiku u n-navigazzjoni; 17. skariki ta' materjal kontaminanti tax-xoghol jew accidentali; 18. htigijiet relatati ma' apparat ta' trasport. 07/Vol. 2 MT Il-Gurnal Ufficjali ta' l-Unjoni Ewropea 351 L-ANNESS III FORMA TA' ATTESTAT IMSEMMI FL-ARTIKOLU 5(5) Attestat tal-KE ta' tahrig bhala konsulent fis-sigurtà ghall-garr ta' merkanzija perikoluża Numru ta' l-attest:. Sinjal distintiv ta' l-Istat Membru li johrog l-attestat:. Kunjom:. L-isem (l-ismijiet):. Data u post tat-twelid:. Nazzjonalità:. Firma ta' min ghandu l-attestat:. Validu sal- …………………… ghal impriżi li jgorru merkanzija perikoluża u ghal impriżi li jaghmlu taghbijiet u hatt relatat; n bit-triq n bil-ferrovija n bil-passaggi fuq l-ilma interni Mahrug minn:. Data:. Firma:. Estiż sal-:. Minn:. Data:. Firma:


title: Směrnice Rady 96/35/ES ze dne 3. června 1996 o jmenování a odborné způsobilosti bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách

text: 346 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 2 31996L0035 L 145/10 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 19. 6. 1996 SMĚRNICE RADY 96/35/ES ze dne 3. června 1996 o jmenování a odborné způsobilosti bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 75 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (1), s ohledem na výboru (2), stanovisko Hospodářského a sociálního v souladu s postupem stanoveným v článku 189c Smlouvy (3), vzhledem k tomu, že v průběhu let značně vzrostlo množství nebezpečných vnitrostátní i mezinárodní dopravě, čímž se zvýšilo nebezpečí nehod; přepravovaných věcí ve vzhledem k tomu, že některé nehody při přepravě nebez- pečných věcí mohou být způsobeny nedostatečnou znalostí rizik spojených s touto přepravou; vzhledem k tomu, že od podniků provozujících přepravu nebezpečných věcí nebo související nakládku nebo vykládku musí být vyžadováno, aby dodržovaly pravidla pro předcházení rizikům spojeným s přepravou nebezpečných věcí, ať jde o dopravu po silnici, železnici nebo vnitrozemských vodních cestách; že je proto třeba upravit jmenování bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí, kteří získali odpoví- dající odborné vzdělání; vzhledem k tomu, že cílem odborného vzdělávání těchto bez- pečnostních poradců musí být získání znalostí základních právních a správních předpisů vztahujících se na tuto pře- pravu; vzhledem k tomu, že členské státy musí stanovit společný minimální rámec pro odborné vzdělávání, které bude proká- záno úspěšným složením zkoušky; vzhledem k tomu, že členské státy musí vydávat osvědčení o odborné způsobilosti poradců podle vzoru Společenství, na jehož základě smějí držitelé tohoto osvědčení vykonávat své povolání v celém Společenství; vzhledem k tomu, že odborná způsobilost bezpečnostních poradců pomůže zlepšit kvalitu služeb poskytovaných uživate- lům; že tato odborná způsobilost rovněž pomůže snížit na nejnižší možnou míru riziko nehod, které mohou způsobit nenávratné škody životnímu prostředí a vážná zranění osobám, které přicházejí do styku s nebezpečnými věcmi, vzhledem k to mu, že v souvislosti s dotvořením vnitřního dopravního trhu je nezbytné přijmout opatření k lepšímu před- cházení rizikům spojeným s touto přepravou; PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: vzhledem k tomu, že směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci (4) nestanoví opatření proti rizikům spojeným s přepravou nebezpečných věcí; Článek 1 Účel (1) Úř. věst. C 185, 17. 7. 1991, s. 5 a Úř. věst. C 233, 11. 9. 1992, s. 5. (2) Stanovisko ze dne 27. listopadu 1991 (Úř. věst. C 40, 17. 2. 1992, s. 46). (3) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 15. května 1992 (Úř. věst. C 150, 15. 6. 1992, s. 332), společný postoj Rady ze dne 6. října 1995 (Úř. věst. C 297, 10. 11. 1995, s. 13) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 17. ledna 1996 (Úř. věst. C 32, 5. 2. 1996, s. 49). (4) Úř. věst. L 183, 29. 6. 1989, s. 1. Členské státy přijmou v souladu s podmínkami stanovenými touto směrnicí nezbytná opatření, aby zajistily, že nejpozději do 31. prosince 1999 každý podnik, jehož činnost zahrnuje přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici nebo vnitro- zemských vodních cestách nebo s touto přepravou související nakládku nebo vykládku, jmenuje jednoho nebo více bezpeč- nostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí, jejichž úko- lem je přispívat k předcházení rizikům pro osoby, majetek a životní prostředí, souvisejícím s těmito činnostmi. 07/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 347 Článek 2 Definice Článek 4 Úkoly a jmenování poradce Pro účely této směrnice se: a) b) c) d) „podnikem“ rozumí každá fyzická osoba, každá právnická osoba, bez ohledu na to, zda založená za účelem zisku, každé sdružení nebo seskupení osob bez právní subjekti- vity, ať již ziskové nebo neziskové, nebo každý subjekt ve- řejné moci, ať již s vlastní právní subjektivitou ne bo na orgánu s právní subjektivitou závislý, který provozuje pře- pravu, nakládku nebo vykládku nebezpečných věcí; „bezpečnostním poradcem pro přepravu nebezpečných věcí“ (dále jen „poradce“) rozumí každá osoba jmenovaná vedoucím podniku, která má vykonávat úkoly a plnit funkce podle článku 4 a která je držitelem osvědčení o odborném vzdělání podle článku 5; „nebezpečnými věcmi“ rozumějí věci, které jsou tak defino- vány v příloze A směrnice Rady 94/55/ES ze dne 21. listo- padu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí (1); „činnostmi“ rozumí přeprava nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách s výjimkou vnitrostátních vodních cest nenapojených na vnitrozemské vodní cesty ostatních členských států nebo nakládka a vykládka související s touto přepravou. Článek 3 Výjimky Členské státy mohou stanovit, že se tato směrnice nevztahuje na podniky, a) b) c) jejichž činnosti se týkají přepravy nebezpečných věcí dopravními prostředky, které náležejí ozbrojeným silám nebo za něž ozbrojené síly odpovídají; jejichž činnosti se týkají omezených množství, která jsou v každé dopravní jednotce menší než množství definovaná v bodech 10010 a 10011 přílohy B směrnice 94/55/ES, nebo jejichž hlavní ani vedlejší činností není přeprava nebo sou- visející nakládka nebo vykládka nebezpečných věcí, ale které se příležitostně zabývají vnitrostátní dopravou nebo související nakládkou nebo vykládkou nebezpečných věcí představující pouze velmi malé nebe zpečí nebo riziko zne- čištění. (1) Úř. věst. L 319, 12. 12. 1994, s. 7. Hlavním úkolem poradce je, při zachování odpovědnosti 1. vedoucího podniku, usilovat v rámci činností podniku všemi vhodnými prostředky a způsoby o opatření, která usnadní pro- vádění těchto činností za dodržení platných předpisů a co nej- Jeho úkoly přizpůsobené lepších bezpečnostních podmínek. činnostem podniku jsou stanoveny v příloze I. 2. Funkce poradce smí být rovněž vykonávána vedoucím podniku, osobou s jinými úkoly v podniku nebo osobou, která není zaměstnancem dotyčného podniku, pokud je tato osoba skutečně schopna plnit úkoly poradce. Podnik sdělí jméno poradce na žádost příslušného orgánu 3. nebo subjektu určeného pro tento účel členským státem. Článek 5 Osvědčení o odborném vzdělání 1. Poradce musí být držitelem osvědčení o odborném vzdělání podle vzoru Společenství (dále jen „osvědčení“) vzta- hujícího se k danému oboru nebo oborům dopravy. Toto osvědčení vydává příslušný orgán nebo subjekt určený k tomuto účelu členským státem. 2. K zís kání osvědčení se uchazeč musí podrobit školení a složit zkoušku schválenou příslušným orgánem členského státu. 3. Hlavním účelem školení je poskytnout uchazečům dosta- tečné znalosti o rizicích spojených s přepravou nebezpečných věcí, o právních a správních předpisech vztahujících se na dotyčné obory dopravy a o úkolech uvedených v příloze I. Zkouška musí 4. v příloze II. zahrnovat alespoň oblasti uvedené 5. Osvědčení se vystavuje podle vzoru v příloze III. 6. Osvědčení uznávají všechny členské státy. Článek 6 Platnost osvědčení Osvědčení platí po dobu pěti let. Doba platnosti osvědčení se automaticky prodlužuje o pět let, jestliže se během posledního roku před uplynutím platnosti osvědčení jeho držitel zúčastnil doplňujícího školení schváleného příslušným orgánem nebo složil zkoušku schválenou příslušným orgánem. 348 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 2 Článek 7 3. a) Komise přijme zamýšlená opatření, pokud jsou v souladu se stanoviskem výboru. Zpráva o nehodě Jestliže dojde během přepravy, nakládky nebo vykládky pro- váděné dotyčným podnikem k nehodě poškozující osoby, maje- tek nebo životní prostředí, zajistí poradce po shromáždění všech příslušných informací vypracování zprávy o nehodě pro vedení podniku nebo případně pro místní orgán veřejné moci. b) Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanovi- skem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise neprodleně Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifi- kovanou většinou. Pokud se Rada neusnese ve lhůtě tří měsíců od pře- dložení věci Radě, přijme navrhovaná opatření Komise. Tato zpráva nenahrazuje žádnou zprávu vedení podniku, která je v členských státech případně vyžadována podle jakýchkoli jiných mezinárodních nebo vnitrostátních právních předpisů nebo právních předpisů Společenství. Článek 10 Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení o bezpečnosti a zdraví pracovníků na pracovištích stanovená směrnicí 89/ 391/EHS a jednotlivými prováděcími směrnicemi k ní. Článek 8 Úpravy směrnice Změny nezbytné pro přizpůsobení této směrnice vědeckému a technickému pokroku v oblastech její působnosti se přijímají postupem podle článku 9. Článek 9 Článek 11 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní před- pisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1999. Neprodleně o nich informují Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si určí členské státy. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vni- 2. trostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působ- nosti této směrnice. 1. Komisi je nápomocen Výbor pro přepravu nebezpečných věcí zřízený v souladu s článkem 9 směrnice 94/55/ES (dále jen „výbor“) složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise. Článek 12 Tato směrnice je určena členským státům. 2. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k tomuto návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům členských států je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje. V Lucemburku dne 3. června 1996. Za Radu předseda T. TREU 07/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 349 PŘÍLOHA I ÚKOLY PORADCE PODLE ČL. 4 ODST. 1 Poradce má zejména tyto povinnosti: — sledovat dodržování předpisů pro přepravu nebezpečných věcí, — poskytovat svému podniku doporučení týkající se přepravy nebezpečných věcí, — vypracovávat pro vedení podniku nebo případně pro místní orgán veřejné moci výroční zprávu o činnostech pod- niku v přepravě nebezpečných věcí. Tyto výroční zprávy se musí uchovávat po dobu pěti let a musí být předloženy na žádost orgánů členských států. Kromě toho má poradce rovněž povinnost sledovat tyto činnosti a postupy vztahující se k činnostem podniku: — postupy pro dodržování pravidel týkajících se identifikace přepravovaných nebezpečných věcí, — pořizování dopravních prostředků podnikem s přihlédnutím ke zvláštním požadavkům souvisejícím s nebezpečnými věcmi, které se jimi mají přepravovat, — postupy týkající se kontrol zařízení užívaného při přepravě, nakládce nebo vykládce nebezpečných věcí, — řádné školení příslušných zaměstnanců podniku a vedení záznamů o tomto školení v jejich dokumentaci, — uplatňování vhodných nouzových postupů v případě jakékoli nehody nebo mimořádné události, která může nepříznivě ovlivnit bezpečnost přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí, — šetření a případně vypracovávání zpráv o vážných nehodách, mimořádných událostech nebo vážných rušivých zásazích zaznamenaných během přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí, — uplatňování vhodných opatření k zamezení opakování nehod, mimořádných událostí nebo vážných rušivých zásahů, — zohlednění právních předpisů a zvláštních požadavků spojených s přepravou nebezpečných věcí při výběru a využívání subdodavatelů nebo třetích stran, — ověřování, zda zaměstnanci zapojení do přepravy, nakládky nebo vykládky nebezpečných věcí mají k dispozici pod- robné provozní postupy a pokyny, — zavádění opatření ke zvýšení vědomí o nebezpečích při přepravě, nakládce a vykládce nebezpečných věcí, — uplatňování kontrolních postupů s cílem zajistit, aby v dopravních prostředcích byly během přepravy k dispozici průvodní doklady a bezpečnostní výbava a aby tyto doklady a výbava byly v souladu s předpisy, — uplatňování postupu ke kontrole dodržování předpisů pro nakládku a vykládku. 350 CS Úřední věstník Evropské unie 07/sv. 2 PŘÍLOHA II Oblasti podle čl. 5 odst. 4 Znalosti požadované pro vydání osvědčení musí zahrnovat nejméně I. Všeobecná preventivní a bezpečností opatření: — znalost následků nehod při přepravě nebezpečných věcí, — znalosti hlavních příčin nehod. II. Ustanovení vnitrostátních právních předpisů, právních předpisů Společenství, mezinárodních smluv a dohod, která se vztahují na jednotlivé obory dopravy Společenství, zejména pokud jde o 1. klasifikaci nebezpečných věcí: — postupy pro klasifikaci roztoků a směsí, — strukturu výčtu látek, — třídy nebezpečných věcí a zásady jejich klasifikace, — vlastnosti přepravovaných nebezpečných látek a předmětů, — jejich fyzikální, chemické a toxikologické vlastnosti; 2. obecné požadavky na obaly včetně cisteren, cisternových kontejnerů apod. : — druhy obalů, kódování a značení, — požadavky na obaly a předpisy pro zkoušení obalů, — stav obalů a pravidelné kontroly; 3. nápisy a bezpečnostní značky: — nápisy na bezpečnostních značkách, — umísťování a odstraňování bezpečnostních značek, — označování; 4. zápisy v přepravních dokladech: — informace v přepravních dokladech, — prohlášení odesílatele o shodě; 5. způsob přepravy a omezení při odesílání: — vozová zásilka, — přeprava volně ložených zásilek, — přeprava ve velkých kontejnerech pro volně ložené zásilky, — přeprava v kontejnerech, — přeprava v nesnímatelných a snímatelných cisternách; 6. přeprava cestujících; 7. zákazy a bezpečnostní opatření při přepravě týkající se společné nakládky; 8. vzájemné oddělování látek; 9. omezení přepravovaných množství a osvobozená množství; 10. manipulace a uložení nákladu: — nakládka a vykládka (stupeň plnění), — uložení a vzájemné oddělování; 11. čištění nebo odplynování před nakládkou a po vykládce; 12. osádku: odborné školení; 13. průvodní doklady: — přepravní doklad, — písemné pokyny, — osvědčení o schválení vozidla, — osvědčení o školení řidiče vozidla, — potvrzení o školení ve vnitrozemské vodní dopravě, — kopie všech odchylek, — ostatní doklady; 14. bezpečnostní pokyny: uplatňování pokynů a ochranné prostředky řidiče; 15. povinnosti dozoru nad vozidly: stání a parkování; 16. dopravní a plavební předpisy a omezení; 17. únik znečišťujících látek během provozu a při nehodách; 18. požadavky týkající se dopravních prostředků. 07/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 351 PŘÍLOHA III FORMULÁŘ OSVĚDČENÍ PODLE ČL. 5 ODST. 5 Osvědčení ES o školení bezpečnostního poradce pro přepravu nebezpečných věcí Osvědčení č. :. Rozlišovací značka členského státu vydávajícího osvědčení:. Příjmení:. Jméno (jména):. Datum a místo narození:. Státní příslušnost:. Podpis držitele:. Platnost do …………………… pro podniky přepravující nebezpečné věci a pro podniky provádějící související nakládku nebo vykládku: n v dopravě po silnici n v dopravě po železnici n v dopravě po vnitrozemských vodních cestách Vydal:. Datum:. Podpis:. Prodlouženo do:. Prodloužil:. Datum:. Podpis:


title: Förslag till rådets förordning (EG) om avsteg under regleringsåret 1996/97 från förordning (EEG) nr 1035/77 om särskilda åtgärder för att främja försäljningen av bearbetade produkter av citroner

eurovoc_concepts:
agro-industry
citrus fruit
fruit product
guaranteed minimum price
production aid
sales aid

formats: html pdf pdfa1b print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 03. 06. 1996 KOM(96) 240 slutlig 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) om avsteg under regleringsåret 1996/97 från förordning (EEG) nr 1035/77 om särskilda åtgärder för att främja försäljningen av bearbetade produkter av citroner Förslag till RÅDETS FÖRORDNING (EG) om ändring av forordning (EG) nr 1543/95 vad beträffar tillämpningsperioden (framlagt av Komissionen) MOTIVERING Ärende: - Förslag till rådets förordning om undantag för regleringsåret 1996/97 från förordning (EEG) nr 1035/77 om särskilda åtgärder för att främja försäljningen av bearbetade produkter av citroner. - Förslag till rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1543/95 vad beträffar tillämpningsperioden. Gällande bestämmelser för bearbetning av citrusfrukter föreskriver att det inom ramen för avtal mellan producenter och bearbetningsföretag skall beviljas ekonomisk kompensation till bearbetningsföretag på villkor att detta betalar producenten minimipriset vid uppköp. För att nå fram till en lösning på bearbetningsföretagens finansiella problem antog rådet i samband med prispaketet för regleringsåret 1995/96 förordning (EG) nr 1543/95, enligt vilken medlemsstaterna fick möjlighet att utbetala den ekonomiska kompensationen direkt till producenten när det gäller apelsiner, mandariner och klementiner. Eftersom dessa problem kvarstår bör tillämpningsperioden för bestämmelserna i förordning (EG) nr 1543/95 förlängas till och med regleringsåret 1995/96 och deras tillämpningsområde utvidgas till att även omfatta citroner. Förslag RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 96/0144 (CNS ) av om avsteg under regleringsåret 1996/97 från förordning (EEG) nr 1035/77 om särskilda åtgärder för att främja försäljningen av bearbetade produkter av citroner EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, och med beaktande av följande: Inom ramen för gemenskapens stödsystem för bearbetning av citroner förefaller vissa bearbetningsindustrier av minimipriset till producenterna, och denna situation bör beaktas när medlemsstaterna för det nya regleringsåret 1996/97 ges tillstånd att på vissa villkor betala ut den ekonomiska kompensationen direkt till producenterna från och med det datum denna förordning träder i kraft. Medlemsstater, av förvaltnings- och kontrollskäl, som väljer att utnyttja denna möjlighet kommer inte att kunna tillämpa bestämmelserna om beviljande av ekonomisk kompensation i artikel 2 i förordning (EEG) nr 1035/774. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. EGT nr C EGT nr C EGT nr C EGT nr L 125, 17. 5. 1977, s 3. Artikel 1 Trots vad som sägs i artikel 2 i förordning (EG) nr 1035/77 far en medlemsstat betala ut den ekonomiska kompensationen direkt till producenterna för de kvantiteter som levereras av dessa i enlighet med de avtal som avses i artikel 1 x 2 i den förordningen och som slutits efter det att den här förordningen har trätt i kraft. I sådana fall skall bearbetningsföretaget betala ett pris till producenterna som minst är lika med skillnaden mellan det minimipris som avses i artikel 1 x 3 och den ekonomiska kompensation som avses i artikel 2 i samma förordning. Artikel 2 I fall då artikel 1 tillämpas skall den ekonomiska kompensationen betalas ut till producenten på dennes begäran, så snart kontrollmyndigheterna i den medlemsstat där bearbetningen äger rum har konstaterat att de produkter som omfattas av avtalen har levererats. Artikel 3 Om en medlemsstat beslutar att tillämpa artikel 1 skall samtliga producenter och bearbetningsföretag på medlemsstatens territorium omfattas av detta beslut. Artikel 4 Tillämpningsföreskrifter för denna förordning, särskilt i fråga om garantier, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33 i rådets förordning (EEG) nr 1035/725. EGT nr L 118, 20. 5. 1972, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr L 1363/95 (EGT nr L 132, 16. 6. 1995, 8. ) Artikel 5 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den skall tillämpas till utgången av regleringsåret 1996/97. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdat i På rådets vägnar °r S ag 96/0145 (CNS ) RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr av den om ändring av förordning (EG) nr 1543/95 vad beträffar tillämpningsperioden EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Europaparlamentets yttrande2, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande3, och med beaktande av följande: Vissa bearbetningsindustrier för citrusfrukter har fortfarande ekonomiska svårigheter när det gäller att betala minimipriset till producenterna. För att lösa detta problem bemyndigades medlemsstaterna genom förordning (EG) nr 1543/954 att för regleringsåret 1995/96, på vissa villkor, betala ut den ekonomiska kompensationen direkt till producenterna. Bestämmelserna i förordning (EG) nr 1543/95 bör följaktligen förlängas till att gälla även för det nya regleringsåret 1996/97. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1 2 3 4 EGT nr C EGT nr C EGT nr c EGT nr L 148, 30. 6. 1995, s. 30. r, Artikel 1 Artikel 5 andra stycket i förordning (EG) nr 1543/95 skall ändras enligt följande: "Den skall gälla för regleringsåret 1995/96 och 1996/97". Artikel 2 Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i På rådets vägnar ISSN 1024-4506 KOM(96) 240 slutlig DOKUMENT SV 03 Katalognummer : CB-CO-96-250-SV-C ISBN 92-78-04558-6 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L 2985 Luxemburg