title: Direktiva Sveta 96/35/ES z dne 3. junija 1996 o imenovanju in poklicni usposobljenosti svetovalcev za varnost pri prevozu nevarnega blaga po cesti, železnici in celinskih plovnih poteh

text: 346 SL Uradni list Evropske unije 07/Zv. 2 31996L0035 L 145/10 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 19. 6. 1996 DIREKTIVA SVETA 96/35/ES z dne 3. junija 1996 o imenovanju in poklicni usposobljenosti svetovalcev za varnost pri prevozu nevarnega blaga po cesti, železnici in celinskih plovnih poteh SVET EVROPSKE SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 75 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (2), v skladu s postopkom, določenim v členu 189c Pogodbe (3), ker so se z leti količine nevarnega blaga, ki se prevaža znotraj meja posameznih držav in v mednarodnem prometu, znatno povečale, s čimer se je povečalo tveganje, da pride do nezgod; ker so nekatere med nezgodami pri prevozu nevarnega blaga lahko posledica nezadostnega poznavanja tveganja, ki je s takim prevozom povezano; ker morajo podjetja, ki izvajajo prevoze ali z njim povezano natovarjanje ali iztovarjanje nevarnega blaga, upoštevati pravila, s katerimi se preprečuje tveganje, povezano s prevozom nevar- nega blaga po cesti, železnici ali celinskih plovnih poteh; ker je treba za doseganje tega cilja predvideti imenovanje svetovalcev za varnost pri prevozu nevarnega blaga, ki so ustrezno poklicno usposobljeni; ker mora biti cilj poklicnega usposabljanja takih svetovalcev za varnost poznavanje najpomembnejših zakonov in drugih pred- pisov, ki se uporabljajo za tak prevoz; ker morajo države članice oblikovati najmanjši skupni okvir za poklicno izobraževanje, ki se potrjuje z uspešno opravljenim preverjanjem znanja; ker morajo države članice izdati potrdila, sestavljena po tip- skem vzorcu Skupnosti, s katerimi se izkazuje poklicna uspo- sobljenost svetovalcev, lahko takih potrdil izvajajo svojo dejavnost na celotnem ozemlju Skupnosti; tako da imetniki ker bo poklicna usposobljenost svetovalcev za varnost prispe- vala k izboljšanju kakovosti njihovih storitev, kar bo koristilo uporabnikom; ker bo pomagala zmanjševati tveganje, da pride do nezgod, ki bi lahko povzročile nepopravljivo škodo v okolju in resne poškodbe ljudi, ki bi utegnili priti v stik z nevarnim blagom, ker je v okviru vzpostavitve enotnega trga prevoza treba spre- jeti ukrepe za izboljšanje preprečevanja tveganja, ki je s takim prevozom povezano; SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: ker Direktiva Sveta 89/391/EGS z dne 12. junija 1989 o uvaja- nju ukrepov za spodbujanje izboljšav varnosti in zdravja delav- cev pri delu (4) ne uvaja ukrepov za preprečevanje tveganja, ki je povezano s prevozom nevarnega blaga; (1) UL C 185, 17. 7. 1991, str. 5 in UL C 233, 11. 9. 1992, str. 5. (2) Mnenje z dne 27. novembra 1991 (UL C 40, 17. 2. 1992, str. 46). (3) Mnenje Evropskega parlamenta z dne 15. maja 1992 (UL C 150, 15. 6. 1992, str. 332), Skupno stališče Sveta z dne 6. oktobra 1995 (UL C 297, 10. 11. 1995, str. 13) in Sklep Evropskega parlamenta z dne 17. januarja 1996 (UL C 32, 5. 2. 1996, str. 49). (4) UL L 183, 29. 6. 1989, str. 1. Člen 1 Namen Države članice v skladu z zahtevami te direktive sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da najpozneje do 31. decem- bra 1999 vsako podjetje, katerega dejavnost vključuje prevoz ali z njim povezano natovarjanje ali raztovarjanje nevarnega blaga po cesti, železnici ali celinskih plovnih poteh, imenuje enega ali več svetovalcev za varnost prevoza nevarnega blaga, ki so odgovorni za pomoč pri preprečevanju s takimi dejav- nostmi povezanih tveganj za ljudi, premoženje ali okolje. 07/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 347 Člen 2 Opredelitve Člen 4 Naloge in imenovanje svetovalca V tej direktivi: (a) „podjetje“ pomeni vsako fizično osebo, vsako pravno osebo, ki opravlja pridobitno ali nepridobitno dejavnost, vsako združenje ali skupino oseb, ki ni pravna oseba in ki opravlja pridobitno ali nepridobitno dejavnost, ali vsak uradni organ, ki je pravna oseba ali pa je odvisen od nekega organa, ki je pravna oseba, ki prevaža, natovarja ali raztovarja nevarno blago; (b) „svetovalec za varnost pri prevozu nevarnega blaga“, v nadaljnjem besedilu „svetovalec“, pomeni vsako osebo, ki jo imenuje vodja podjetja, njena naloga pa je izvajati naloge in izpolnjevati funkcije, določene v členu 4, obenem pa je tudi imetnik v členu 5 navedenega potrdila; (c) „nevarno blago“ pomeni blago, ki je kot tako opredeljeno v Prilogi A Direktive Sveta 94/55/ES z dne 21. novembra 1994 o približevanju zakonodaj držav članic glede prevoza nevarnega blaga po cesti (1); (d) „dejavnosti“ pomenijo prevoz nevarnega blaga po cesti, železnici ali celinskih plovnih poteh razen celinskih plov- nih poti na ozemlju posamezne države, ki niso povezane s celinskimi plovnimi potmi drugih držav članic, skupaj s prevozom povezanim natovarjanjem in raztovarjanjem. Člen 3 Izjeme Države članice lahko določijo, da se ta direktiva ne uporablja za podjetja: (a) katerih dejavnost zadeva prevoz nevarnega blaga s prevo- znimi sredstvi, ki pripadajo oboroženim silam ali pa so zanje odgovorne, (b) katerih dejavnost zadeva količine, ki so v posamezni tran- sportni enoti manjše od količin, določenih v obrobnih številkah 10010 in 10011 v Prilogi B Direktive 94/55/ES, ali (c) katerih glavna ali sekundarna dejavnost ni prevoz ali z njim povezano natovarjanje ali raztovarjanje nevarnega blaga, občasno pa sodelujejo pri prevozu znotraj nacional- nih meja ali pri natovarjanju ali raztovarjanju nevarnega blaga, povezanem s takim prevozom, ki predstavlja majhno nevarnost ali tveganje za onesnaženje. (1) UL L 319, 12. 12. 1994, str. 7. Najpomembnejša naloga svetovalca je, za kar je odgovo- 1. ren vodja podjetja, da poskuša z vsemi primernimi sredstvi in vsakršnim primernim delovanjem v okviru zadevnih dejavnosti podjetja olajšati izvajanje le-teh v skladu z veljavnimi določ- bami in kar se da varno. Svetovalec izvaja naloge, navedene v Prilogi I, ki ustrezajo dejavnostim podjetja. 2. Svetovalec je lahko tudi vodja podjetja, oseba z drugimi nalogami v podjetju ali pa oseba, ki ni neposredno zaposlena v njem, pač pa sposobna izvajati naloge svetovalca. 3. Vsako zadevno podjetje pristojnim organom ali telesom, ki jih država članica določi za ta namen, na zahtevo sporoči ime svojega svetovalca za prevoz nevarnega blaga. Člen 5 Potrdilo o usposobljenosti Svetovalec mora imeti potrdilo o poklicni usposoblje- 1. nosti, v nadaljnjem besedilu „potrdilo“, sestavljeno po tipskem vzorcu Skupnosti in veljavno za način ali načine prevoza, na katere se nanaša. Izda ga pristojni organ ali telo, ki ga vsaka država članica določi za ta namen. 2. Za pridobitev potrdila se mora kandidat usposabljati in uspešno opraviti preskus znanja, ki ga prizna pristojni organ države članice. 3. Najpomembnejši cilj usposabljanja je, da kandidati prido- bijo dovolj znanja o tveganju, povezanem s prevozom nevar- nega blaga, da se seznanijo z zakoni in drugimi predpisi, ki se uporabljajo za načine prevoza zadevnega blaga, in z nalogami, navedenimi v Prilogi I. Preverjanje znanja obsega najmanj tista področja, ki so 4. navedena v Prilogi II. 5. Potrdilo se izda v obliki, določeni v Prilogi III. 6. Potrdilo priznavajo vse države članice. Člen 6 Veljavnost potrdila Potrdilo velja pet let. Veljavnost potrdila se samodejno podaljša, vsakič za pet let, če je imetnik potrdila v zadnjem letu pred prenehanjem veljavnosti obiskoval osvežitvene ali uspešno opravil preskus znanja, pri čemer mora pristojni organ priznati te tečaje ali preskus. tečaje 348 SL Uradni list Evropske unije 07/Zv. 2 Člen 7 3. (a) Komisija sprejme predlagane ukrepe, kadar so v skladu z mnenjem odbora. Poročila o nezgodah Vsakokrat, kadar nezgoda med prevozom, natovarjanjem ali raztovarjanjem, ki ga izvaja zadevno podjetje, prizadene ljudi, premoženje ali okolje ali pa poškoduje premoženje ali okolje, svetovalec po opravljenem zbiranju ustreznih podatkov pri- pravi poročilo o nezgodi za vodstvo podjetja ali za lokalne javne organe, kar je ustreznejše. (b) Če predlagani ukrepi niso v skladu z mnenjem odbora ali če mnenje ni bilo podano, Komisija brez odlašanja predloži Svetu predlog ukrepov, ki naj se sprejmejo. Svet odloča s kvalificirano večino. Če Svet ne odloči v treh mesecih po prejemu predloga, predlagane ukrepe sprejme Komisija. Člen 10 Tako poročilo pa ne nadomesti poročila vodstva podjetja, ki ga lahko zahtevajo države članice po drugi mednarodni zakono- daji, zakonodaji Skupnosti ali nacionalni zakonodaji. Ta direktiva ne vpliva na predpise glede varnosti in zdravja delavcev pri delu, navedene v Direktivi 89/391/EGS, ter na posebne direktive, ki se nanašajo na njeno izvajanje. Člen 8 Prilagoditev direktive Spremembe, potrebne za prilagoditev te direktive znanstve- nemu in tehničnemu napredku na področjih, ki sodijo na pod- ročje njene uporabe, se sprejmejo po postopku iz člena 9. Člen 9 Člen 11 1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do 31. decem- bra 1999. O tem takoj obvestijo Komisijo. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direk- tivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice. 2. Države članice pošljejo Komisiji besedila temeljnih pred- pisov domače zakonodaje, sprejete na področju, ki ga ureja ta direktiva. 1. Komisiji pomaga odbor za prevoz nevarnega blaga, usta- novljen na podlagi člena 9 Direktive 94/55/ES, v nadaljnjem besedilu „odbor“, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic, predseduje pa mu predstavnik Komisije. Člen 12 Ta direktiva je naslovljena na države članice. 2. Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek potrebnih ukrepov. Odbor poda svoje mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko glede na nujnost zadeve določi predsednik. Mnenje se sprejme z večino, ki jo določa člen 148(2) Pogodbe za spreje- manje odločitev Sveta na predlog Komisije. Glasovi predstavni- kov držav članic v odboru se ponderirajo na način, določen v navedenem členu. Predsednik ne glasuje. V Luxembourgu, 3. junija 1996 Za Svet Predsednik T. TREU 07/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 349 PRILOGA I NALOGE SVETOVALCA, NAVEDENE V ČLENU 4(1) Naloge svetovalca so zlasti naslednje: — spremljanje skladnosti s predpisi, ki urejajo prevoz nevarnega blaga, — svetovanje podjetju glede prevoza nevarnega blaga, — priprava letnega poročila o dejavnostih podjetja glede prevoza nevarnega blaga za vodstvo podjetja ali, če je tako ustrezneje, za lokalne javne oblasti. Taka poročila se hranijo pet let in morajo biti na voljo nacionalnim organom, če to zahtevajo. Naloge svetovalca vključujejo tudi spremljanje naslednjih ravnanj in postopkov, ki veljajo za ustrezne dejavnosti podje- tja: — postopki za izpolnjevanje predpisov, ki urejajo razpoznavnost nevarnega blaga, ki se prevaža, — navade podjetja glede upoštevanja kakršnih koli posebnih zahtev, povezanih s prevozom nevarnega blaga, ob nakupu prevoznih sredstev, — postopki za preverjanje opreme, ki se uporablja pri prevozu, natovarjanju in raztovarjanju nevarnega blaga, — ustrezno usposabljanje zaposlenih v podjetju in vzdrževanje zabeležk o takem usposabljanju, — izvedba primernih izrednih postopkov, kadar pride do nezgode ali zapleta, ki lahko vplivajo na varnost med prevo- zom, natovarjanjem ali raztovarjanjem nevarnega blaga, — izvajanje preiskav in, kadar je to potrebno, priprava poročil o resnih nezgodah, zapletih ali resnejših kršitev, zabe- leženih med prevozom, natovarjanjem ali raztovarjanjem nevarnega blaga, — izvajanje ustreznih ukrepov za preprečitev ponovitve nezgod, zapletov ali resnejših kršitev, — upoštevanje zakonodaje in posebnih zahtev, povezanih s prevozom nevarnega blaga, pri izbiri in zaposlitvi podiz- vajalcev ali tretjih oseb, — preverjanje, ali so zaposleni, ki sodelujejo pri izvajanju prevoza, natovarjanju in raztovarjanju nevarnega blaga, seznanjeni z natančnimi postopki in navodili za ravnanje, — uvedba ukrepov za okrepitev zavesti o tveganju, ki je povezano s prevozom, natovarjanjem in raztovarjanjem nevarnega blaga, — uvedba postopkov preverjanja, s katerimi bi zagotovili, da so v vozilu dokumenti in varnostna oprema, ki mora spremljati prevoz, ter usklajenost omenjenih dokumentov in opreme s predpisi, — izvedba postopkov preverjanja, s katerimi bi zagotovili usklajenost s predpisi, ki urejajo natovarjanje in raztovarja- nje. 350 SL Uradni list Evropske unije 07/Zv. 2 PRILOGA II Področja, navedena v členu 5(4) Znanje, potrebno za pridobitev potrdila, mora zajemati najmanj naslednja področja: I. Splošni preventivni in varnostni ukrepi: — poznavanje različnih vrst možnih posledic ob nezgodi pri prevozu nevarnega blaga, — poznavanje najpomembnejših vzrokov za nezgode. II. Določbe, povezane z načinom prevoza, ki se uporabljajo po nacionalni zakonodaji, po standardih Skupnosti, med- narodnih konvencijah in sporazumih, posebno kar zadeva naslednje: 1. razvrstitev nevarnega blaga: — postopek za razvrstitev raztopin in mešanic, — sestava opisa snovi, — razredi nevarnega blaga in kriteriji razvrščanja, — narava nevarnega blaga in predmetov, ki se prevažajo, — njihove fizikalne, kemijske in toksikološke lastnosti; 2. splošne zahteve glede embalaže, vključno s cisternami, cisternami – zabojniki itn. : — vrsta embalaže, njeno šifriranje in označevanje, — zahteve glede embalaže in predpisi za izvedbo njenega preskušanja, — stanje embalaže in redno preverjanje; 3. označbe in nalepke, ki opozarjajo na nevarnost: — označbe na nalepkah, ki opozarjajo na nevarnost, — nameščanje in odstranjevanje nalepk, ki opozarjajo na nevarnost, — označevanje z nalepkami in etiketiranje; 4. navedbe, ki jih morajo vsebovati dokumenti o prevozu: — podatki o prevozu, — pošiljateljeva izjava o ustreznosti; 5. način pošiljanja in omejitve pri odpošiljanju; — zaključeni tovor, — prevoz razsutega tovora, — prevoz v velikih zabojnikih za razsuti tovor, — prevoz v zabojnikih, — prevoz v pritrjenih cisternah in takih, ki jih je mogoče odstraniti; 6. prevoz potnikov; 7. prepovedi in previdnostni ukrepi, ki veljajo za mešani tovor; 8. 9. količinske omejitve pri prevozu in izvzete količine; 10. ravnanje s tovorom in njegovo zlaganje: ločevanje različnih snovi; — natovarjanje in raztovarjanje (nakladalna razmerja), — zlaganje in ločevanje tovora; 11. čiščenje in/ali odplinjevanje pred natovarjanjem in po raztovarjanju; 12. prevozniško osebje: poklicno usposabljanje; 13. nujni dokumenti v vozilu: — dokument o prevozu, — pisna navodila, — potrdilo, da je z vozilom dovoljeno opravljati prevoz, — potrdilo, da je voznik vozila opravil usposabljanje; — potrdilo o usposabljanju za prevoz po celinskih plovnih poteh, — kopije vsakršnih morebitnih odstopanj, — drugi dokumenti; 14. navodila, ki veljajo za varnost: izvrševanje navodil in priprava opreme za zaščito voznika; 15. obveznosti nadzora: ustavljanje in parkiranje; 16. pravila in omejitve, ki veljajo za promet in navigacijo; 17. razlitje snovi, ki povzroča onesnaževanje okolja med normalno potekajočim prevozom in ob nezgodah; 18. zahteve, nanašajoče se na opremo, ki se uporablja pri prevozih. 07/Zv. 2 SL Uradni list Evropske unije 351 PRILOGA III VZOREC POTRDILA IZ ČLENA 5(5) Potrdilo ES za svetovalca za varnost pri prevozu nevarnega blaga Številka potrdila:. Razpoznavna oznaka države članice, ki potrdilo izdaja:. Priimek:. Ime:. Datum in kraj rojstva:. Državljanstvo:. Podpis imetnika:. Veljavno do … za podjetja, ki prevažajo nevarno blago, in za podjetja, ki izvajajo s prevozom povezano natovarjanje in raztovarjanje: n po cesti, n po železnici, n po celinski plovni poti. Potrdilo je izdal:. Datum:. Podpis:. Podaljšano do:. Podaljšanje odobril:. Datum:. Podpis:


title: Směrnice Rady 96/34/ES ze dne 3. června 1996, o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS

eurovoc_concepts:
family policy
framework agreement
gender equality
maternity benefit
parental allowance
parental leave

formats: html pdf print

text: 05/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 285 31996L0034 19. 6. 1996 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 145/4 SMĚRNICE RADY 96/34/ES ze dne 3. června 1996, o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Dohodu o sociální politice připojenou k Protokolu (č. 14) o sociální politice připojenému ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 4 odst. 2 této dohody, s ohledem na návrh Komise, (1) (2) (3) (4) (5) (6) vzhledem k tomu, že na základě Protokolu o sociální poli- tice členské státy, s výjimkou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „členské státy“), přející si pokračovat v cestě vytyčené Sociální chartou z roku 1989, mezi sebou uzavřely Dohodu o sociální politice; vzhledem k tomu, že sociální partneři mohou v souladu s čl. 4 odst. 2 Dohody o sociální politice společně žádat, aby byly dohody uzavřené na úrovni Společenství pro- váděny rozhodnutím Rady na návrh Komise; vzhledem k tomu, že bod 16 Charty Společenství základ- ních sociálních práv pracovníků, týkající se rovného zacházení pro muže a ženy mimo jiné stanoví, že „by měla být také vypracována opatření umožňující mužům a ženám sladit jejich pracovní a rodinné povinnosti“; vzhledem k tomu, že navzdory všeobecnému konsensu nebyla Rada schopna rozhodnout o návrhu směrnice o rodičovské dovolené a o dovolené z rodinných důvo- dů (1) ve znění změny (2) ze dne 15. listopadu 1984; vzhledem k tomu, že Komise v souladu s čl. 3 odst. 2 Dohody o sociální politice konzultovala se sociálními partnery otázku možného zaměření akce Společenství týkající se sladění pracovního a rodinného života; vzhledem k tomu, že Komise po takové konzultaci usou- dila, že zásah Společenství v této oblasti je účelný, a znovu konzultovala se sociálními partnery obsah zamýšleného návrhu v souladu s čl. 3 odst. 3 uvedené dohody; (7) vzhledem k tomu, že obecné mezioborové organizace [Evropská unie konfederací průmyslu a zaměstnavatelů (UNICE), Evropské středisko veřejných podniků (CEEP) a Evropská konfederace odborových svazů (EKOS)], infor- movaly Komisi ve společném dopise ze dne 5. čer- vence 1995 o svém úmyslu zahájit postup podle článku 4 Dohody o sociální politice; vzhledem k tomu, že uvedené organizace uzavřely dne 14. prosince 1995 rámcovou dohodu o rodičovské dovo- lené; že podaly Komisi společnou žádost o provedení této rámcové dohody rozhodnutím Rady na návrh Komise, v souladu s čl. 4 odst. 2 Dohody o sociální politice; vzhledem k tomu, že Rada v usnesení ze dne 6. pro- since 1994 o některých výhledech sociální politiky Evrop- ské unie: příspěvek k hospodářské a sociální konvergenci v Evropské unii (3) vyzvala sociální partnery, aby využili daných příležitostí k uzavření dohod, neboť jsou zpravidla blíže sociální realitě a sociálním problémům; že v Madridu členové Evropské rady, jejichž státy podepsaly Dohodu o sociální politice, uvítali uzavření této rámcové dohody; vzhledem k tomu, že si podepsané strany přály uzavřít rámcovou dohodu stanovící minimální požadavky na rodi- čovskou dovolenou a pracovní volno z důvodů vyšší moci a odkazující zpět na členské státy nebo na sociální partnery, aby vymezili podmínky, za kterých by byla rodičovská dovolená uplatňována, aby bylo přihlédnuto k situaci a také k rodinné politice v každém členském státě, zejména pokud jde o podmínky pro poskytování rodičovské dovo- lené a o výkon práva na rodičovskou dovolenou; vzhledem k tomu, že vhodným nástrojem pro provedení rámcové dohody je směrnice ve smyslu článku 189 Smlouvy; že směrnice je pro členské státy závazná, pokud jde o výsledek, jehož má být dosaženo, přičemž volba formy a prostředků se ponechává vnitrostátním orgánům; vzhledem k tomu, že v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 3b Smlouvy nemůže být cílů této směrnice dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosa- ženo na úrovni Společenství; že tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení těchto cílů nezbytné; (8) (9) (10) (11) (12) (1) Úř. věst. C 333, 9. 12. 1983, s. 6. (2) Úř. věst. C 316, 27. 11. 1984, s. 7. (3) Úř. věst. C 368, 23. 12. 1994, s. 6. CS Úřední věstník Evropské unie 05/sv. 2 286 (13) (14) (15) (16) (17) (18) (19) vzhledem k tomu, že Komise vypracovala návrh směrnice Rady s přihlédnutím k reprezentativnosti podepsaných stran, jejich zmocnění a právnosti jednotlivých ustanovení rámcové dohody a dodržování souvisejících ustanovení týkajících se malých a středních podniků; vzhledem k tomu, že Komise v souladu se svým sdělením ze dne 14. prosince 1993 o provádění Protokolu o sociální politice uvědomila Evropský parlament a zaslala mu znění rámcové dohody spolu s návrhem směrnice a důvodovou zprávou; vzhledem k tomu, že Komise také uvědomila Hospodářský a sociální výbor a zaslala mu znění rámcové dohody spolu s návrhem směrnice a důvodovou zprávou; vzhledem k tomu, že ustanovení 4 bod 2 rámcové dohody stanoví, že provádění ustanovení této dohody neodůvod- ňuje snížení obecné úrovně ochrany poskytované pracov- níkům v oblasti působnosti této dohody. Tím není dotčeno právo členských států nebo sociálních partnerů vypraco- vat odlišná právní, správní nebo smluvní ustanovení s ohle- dem na měnící zavedení nepřevoditelnosti), pokud jsou dodrženy minimální poža- davky stanovené v této dohodě; okolnosti (včetně se vzhledem k tomu, že Charta Společenství základních sociálních práv pracovníků uznává význam boje proti všem formám diskriminace, zejména diskriminace na základě pohlaví, barvy pleti, rasy, názorů a víry; vzhledem k tomu, že čl. F odst. 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že „Unie ctí základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod jež podepsanou v Římě dne 4. vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, jako obecné zásady práva Společenství“; listopadu 1950 a ta, vzhledem k tomu, že členské státy mohou pověřit sociální partnery na základě jejich společné žádosti prováděním této směrnice, pokud přijmou všechna nezbytná opatření, aby zajistily, že mohou kdykoli zaručit výsledky dané touto směrnicí; (20) vzhledem k tomu, že provedení rámcové dohody přispívá k dosažení cílů uvedených v článku 1 Dohody o sociální politice, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Provádění rámcové dohody Účelem této směrnice je provedení rámcové dohody o rodičovské dovolené uzavřené dne 14. prosince 1995 mezi obecnými mezioborovými organizacemi (UNICE, CEEP a EKOS), která je obsažena v příloze. Článek 2 Závěrečná ustanovení 1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 3. června 1998 nebo zajistí, aby nejpozději do uvedeného dne sociální partneři zavedli nezbytná opatření dohodou, přičemž členské státy musí přijmout všechna nezbytná opatření, která jim umožní kdykoli zajistit výsledky požadované touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. 2. Členským státům může být poskytnut další nejvýše jeden rok, je-li to nezbytné s přihlédnutím ke zvláštním obtížím nebo k pro- vádění prostřednictvím kolektivní smlouvy. O těchto okolnostech neprodleně uvědomí Komisi. 3. Opatření uvedená v odstavci 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. Tato směrnice je určena členským státům. Článek 3 V Lucemburku dne 3. června 1996. Za Radu předseda T. TREU 05/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 287 PŘÍLOHA RÁMCOVÁ DOHODA O RODIČOVSKÉ DOVOLENE PREAMBULE Připojená rámcová dohoda představuje závazek organizací UNICE, CEEP a EKOS stanovit minimální požadavky na rodičovskou dovolenou a pracovní volno z důvodu vyšší moci jakožto důležité prostředky sladění pracovního a rodinného života a podpory rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy. EKOS, UNICE a CEEP žádají Komisi, aby předložila tuto rámcovou dohodu Radě k rozhodnutí, které učiní tyto minimální požadavky závaznými v členských státech Evropského společenství s výjimkou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska. I. OBECNÉ ODŮVODNĚNÍ 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. S ohledem na Dohodu o sociální politice připojenou k Protokolu o sociální politice připojenému ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 3 odst. 4 a čl. 4 odst. 2 této dohody, vzhledem k tomu, že čl. 4 odst. 2 Dohody o sociální politice stanoví, že dohody uzavřené na úrovni Spo- lečenství mohou být na základě společné žádosti podepsaných stran prováděny rozhodnutím Rady na návrh Komise; vzhledem k tomu, že Komise oznámila svůj úmysl navrhnout opatření na úrovni Společenství ke sladění pra- covního a rodinného života; vzhledem k tomu, že Charta základních sociálních práv Společenství stanoví v bodě 16 týkajícím se rov- ného zacházení, že musí být vypracována opatření umožňující mužům i ženám sladit jejich pracovní a rodinné povinnosti; vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 6. prosince 1994 uznává, že účinná politika rovných příležitostí předpokládá jednotnou celkovou strategii umožňující lepší organizaci pracovní doby, větší pružnost a snad- nější návrat do pracovního života, a zaznamenává důležitou roli sociálních partnerů v této oblasti i při nabízení příležitosti mužům a ženám sladit jejich pracovní povinnosti s povinnostmi rodinnými; vzhledem k tomu, že opatření ke sladění pracovního a rodinného života by měla podpořit zavádění nových pružných způsobů organizace práce a pracovní doby, které lépe odpovídají měnícím se požadavkům spo- lečnosti a které přihlížely k potřebám podniků i pracovníků; vzhledem k tomu, že na rodinnou politiku je třeba pohlížet v souvislosti s demografickými změnami, ná- sledky stárnutí obyvatelstva, se sbližováním generačních rozdílů a s podporou účasti žen v pracovním pro- cesu; vzhledem k tomu, že muži by měli být podporováni, aby na sebe vzali stejný díl rodinných povinností, například by měli být podporováni k čerpání rodičovské dovolené prostředky, jako jsou programy zvýšení povědomí; vzhledem k tomu, že tato dohoda je rámcovou dohodou stanovící minimální požadavky a ustanovení pro rodičovskou dovolenou, odlišnou od mateřské dovolené, a pro pracovní volno z důvodů vyšší moci a obrací se na členské státy a sociální partnery, aby zavedli podmínky přístupu a prováděcí pravidla za účelem přihlédnutí k situaci v každém členském státě; 288 CS Úřední věstník Evropské unie 05/sv. 2 10. vzhledem k tomu, že by členské státy měly zajistit, aby nároky na věcné dávky v rámci nemocenského pojištění zůstaly během minimální doby rodičovské dovolené zachovány; 11. vzhledem k tomu, že by členské státy také měly tam, kde je to vhodné podle vnitrostátních podmínek a s přihlédnutím k rozpočtové situaci, zvážit, zda mají nároky na dávky sociálního zabezpečení zůstat stejné i během minimální doby rodičovské dovolené; 12. vzhledem k tomu, že tato dohoda přihlíží k potřebě zlepšit požadavky sociální politiky, zvýšit konkurence- schopnost ekonomiky Společenství a vyhnout se ukládání správních, finančních a právních omezení bránících zakládání a rozvoji malých a středních podniků; 13. vzhledem k tomu, že sociální partneři mají nejlepší předpoklady k nalezení řešení, která odpovídají potřebám zaměstnavatelů i pracovníků, a proto jim musí být přidělena zvláštní úloha při provádění a uplatňování této dohody, uzavřely PODEPSANÉ STRANY TUTO dohodu: II. OBSAH Ustanovení 1: Účel a oblast působnosti 1. Tato dohoda stanoví minimální požadavky usnadňující sladění rodičovských a pracovních povinností pra- cujících rodičů. 2. Tato dohoda se vztahuje na všechny pracovníky, muže i ženy, kteří mají pracovní smlouvu nebo jsou v pra- covním poměru vymezeném právními předpisy, kolektivními smlouvami nebo zvyklostmi platnými v kaž- dém členském státě. Ustanovení 2: Rodičovská dovolená 1. Tato dohoda, s výhradou ustanovení 2. 2, přiznává pracujícím, mužům a ženám individuální právo na rodi- čovskou dovolenou z důvodu narození nebo osvojení dítěte, aby mohli o toto dítě pečovat po dobu nejméně tří měsíců do dosažení stanoveného věku, nejvýše osmi let, který definují členské státy nebo sociální partneři. 2. Pro podporu rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy podepsané strany této dohody mají za to, že právo na rodičovskou dovolenou poskytované podle ustanovení 2. 1 by mělo být v zásadě udělováno jako právo nepřenosné. 3. Podmínky přístupu k rodičovské dovolené a prováděcí pravidla vymezuje zákon nebo kolektivní smlouva v jednotlivých členských státech při dodržení minimálních požadavků této dohody. Členské státy nebo sociální partneři mohou zejména a) rozhodnout, zda se rodičovská dovolená přiznává na celou pracovní dobu nebo na část pracovní doby, po částech nebo systémem časových úvěrů; b) podmínit právo na rodičovskou dovolenou splněním podmínky odpracované doby nebo doby trvání pra- covního poměru, která nesmí přesáhnout jeden rok; c) přizpůsobit podmínky přístupu a prováděcí pravidla rodičovské dovolené zvláštním okolnostem osvo- jení; d) stanovit lhůty pro oznámení dané zaměstnavateli pracovníkem, který uplatňuje své právo na rodičov- skou dovolenou, upřesňující zahájení a skončení doby dovolené; e) vymezit podmínky, za kterých je po projednání v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektiv- ními smlouvami a zvyklostmi zaměstnavateli dovoleno odložit poskytnutí rodičovské dovolené z ospravedlnitelných důvodů spojených s provozem podniku (např. jde-li o práci sezónního charakteru, pokud nelze najít během lhůty pro oznámení náhradu za pracovníka, pokud velká část pracovníků požádá současně o rodičovskou dovolenou, pokud má určitá funkce strategický význam). Všechny obtíže vyplývající z uplatňování tohoto ustanovení by měly být řešeny v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami a zvyklostmi; f) navíc k případům uvedeným v písmenu e) tohoto ustanovení schvalovat zvláštní opatření k uspokojení provozních a organizačních požadavků malých podniků. 05/sv. 2 CS Úřední věstník Evropské unie 289 4. K zajištění toho, aby pracovníci mohli uplatňovat své právo na rodičovskou dovolenou, přijmou členské státy nebo sociální partneři nezbytná opatření na ochranu pracovníků před propuštěním z důvodů žádosti o rodi- čovskou dovolenou nebo čerpání rodičovské dovolené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolek- tivními smlouvami nebo zvyklostmi. 5. Po skončení rodičovské dovolené mají pracovníci právo vrátit se na stejné pracovní místo, nebo není-li to možné, na rovnocenné nebo podobné pracovní místo odpovídající jejich pracovní smlouvě nebo pracov- nímu poměru. 6. Práva pracovníka, která má nebo která nabývá v den začátku rodičovské dovolené, zůstávají zachována až do skončení této rodičovské dovolené. Po skončení rodičovské dovolené jsou tato práva uplatnitelná včetně všech změn vyplývajících z vnitrostátních právních předpisů, kolektivních smluv nebo zvyklostí. 7. Členské státy nebo sociální partneři vymezí postavení pracovní smlouvy nebo pracovního poměru po dobu trvání rodičovské dovolené. 8. Všechny otázky týkající se sociálního zabezpečení ve vztahu k této dohodě musí být přezkoumány a roz- hodnuty členskými státy v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy, s přihlédnutím k důležitosti kon- tinuity nároků na dávky sociálního zabezpečení v rámci různých systémů, zejména v oblasti zdravotní péče. Ustanovení 3: Pracovní volno z důvodů vyšší moci 1. Členské státy nebo sociální partneři přijmou v souladu s vnitrostátními právní předpisy, kolektivními smlou- vami nebo zvyklostmi nezbytná opatření povolující pracovníkům pracovní volno z důvodů vyšší moci v důsledku naléhavých rodinných důvodů v případech nemoci nebo úrazu, při kterých je okamžitá přítomnost pracovníka nepostradatelná. 2. Členské státy nebo sociální partneři mohou upřesnit podmínky přístupu a prováděcí pravidla k ustanovení 3. 1 a omezit toto právo na určitou dobu za rok nebo na jednotlivý případ. Ustanovení 4: Závěrečná ustanovení 1. Členské státy mohou uplatňovat nebo zavést příznivější ustanovení, než která jsou stanovena v této dohodě. 2. Provádění této dohody neodůvodňuje snížení obecné úrovně ochrany poskytované zaměstnancům v oblasti působnosti této dohody. Tím není dotčeno právo členských států nebo sociálních partnerů vypracovat odlišné právní nebo správní předpisy nebo smluvní ustanovení s ohledem na vývoj situace (včetně zavedení nepřenositelnosti práva), pokud jsou dodrženy minimální požadavky stanovené v této dohodě. 3. Touto dohodou není dotčeno právo sociálních partnerů uzavírat na vhodné úrovni, včetně evropské úrovně, dohody upravující nebo doplňující ustanovení této dohody způsobem, který přihlíží ke zvláštním potřebám dotyčných sociálních partnerů. 4. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s rozhodnutím Rady nejpozději do dvou let od jeho přijetí, nebo zajistí, aby do konce uvedeného období sociální partneři (1) zavedli nezbytná opatření dohodou. Členským státům může být poskytnut další, nejvýše jeden rok pro dosa- žení souladu s tímto rozhodnutím, je-li to nezbytné s přihlédnutím ke zvláštním obtížím nebo k provádění prostřednictvím kolektivní smlouvy. 5. Předcházení a řešení sporů a stížností vyplývajících z uplatňování této dohody se projednává v souladu s vnit- rostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami a zvyklostmi. 6. Aniž jsou dotčeny příslušné úlohy Komise, vnitrostátních soudů a Soudního dvora, měly by být veškeré zále- žitosti spojené s výkladem této dohody na evropské úrovni nejprve postoupeny Komisí podepsaným stranám, které zaujmou stanovisko. 7. Podepsané strany přezkoumají uplatňování této dohody pět let po dni rozhodnutí Rady, jestliže o to požádá některá ze stran této dohody. (1) Ve smyslu čl 2 odst. 4 Dohody o sociální politice. 290 CS Úřední věstník Evropské unie 05/sv. 2 V Bruselu dne 14. prosince 1995. Fritz VERZETNITSCH, Antonio Castellano AUYANET, Franžkcois PERIGOT, předseda EKOS předseda CEEP předseda UNICE Emilio GABAGLIO, generální tajemník Roger GOURVŽAES, Zygmunt TYSZKIEWICZ, generální tajemník generální tajemník EKOS boulevard Emile Jacqmain/Émile Jaqmainlaan 155 B-1210 Bruxelles/Brussel CEEP rue de la Charité/Liefdadigheidsstraat 15 B-1040 Bruxelles/Brussel UNICE rue Joseph II/Jozef II-straat 40 B-1040 Bruxelles/Brussel


title: Id-Direttiva tal-Kunsill 96/34/KE tat-3 ta' Ġunju 1996 dwar il-ftehim qafas fuq il-leave tal-ġenituri konkluż mill-UNICE, CEEP u ta' ETUC

text: 05/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 285 31996L0034 L 145/4 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ 19. 6. 1996 ID-DIRETTIVA TAL-KUNSILL 96/34/KE tat-3 ta’ Ġunju 1996 dwar il-ftehim qafas fuq il-leave tal-ġenituri konkluż mill-UNICE, CEEP u ta’ ETUC IL-KUNSILL TA’ L-UNJONI EWROPEA, Wara li kkunsidra il-ftehim dwar il-politika socjali, anness mal- protokoll (Nru 14) dwar il-politika socjali, anness mat-Trattat li jistabbilixxi l-Komunitá Ewropea, u b’mod partikulari l-Artikolu 4(2) tiegħu, Wara li kkunsidra il-proposta mill-Kummisjoni, (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) Billi abbażi tal-protokoll dwar il-politika soċjali, l-Istati Membri, bl-eċċezzjoni tar-Renju Unit tal-Gran Brittanja u ta’ l-Irlanda ta’ Fuq, (minn issa ’l quddiem imsemmija bħala “l-Istati Membri”), jixtiequ li jimxu mal-pjan mifrux fil- Karta Soċjali ta’ l-1989 ikkonkludew Ftehim bejniethom dwar il-politika soċjali; l-amministrazzjoni u x-xogħol Billi skond l-Artikolu 4(2) tal-Ftehim dwar il-politika soċjali, jitolbu konġuntement li ftehim fil-livell Komunitarju ikun imple- mentat b’ deċiżjoni fuq il-proposta mill- tal-Kunsill Kummissjoni; jistgħu, Billi l-paragrafu 16 tal-Karta Komunitarja tad-Drittijiet Soċ- jali Fundamentali tal-Ħaddiema dwar it-trattament ugwali għall-irġiel u n-nisa, fosthom, li “għandhom ikunu żvilup- pati miżuri sabiex jiippermettu l-irġiel u n-nisa jaqdu flimkien l-obbligi tagħhom tax-xogħol u tal-familja”; Billi l-Kunsill, minkejja l-eżistenza ta’ kunsens wiesa’, ma wasalx biex jaġixxi fuq il-proposta ghal-Direttiva dwar il-leave kif emendata (2) fil-15 ta’ Novembru 1984; għall-raġunijiet familjari (1), tal-ġenituri Billi il-Kummissjoni skond l-Artikolu 3(2) tal-Ftehim dwar il-politika soċjali, lis-sieħba soċjali dwar id-direzzjoni possibbli ta’ l-azzjoni Komunitarja fir-rigward tar-rikonċiljazzjoni tal-ħajja tax-xogħol u dik tal-familja; ikkonsultat li kkunsidrat l-Kummissjoni, Billi din il-konsultazzjoni li l-azzjoni Komunitarja kienet mixtieqa, lis-sieħba soċjali dwar għal darb’ oħra kkonsultat is-sustanza tal-proposta prevista skond l-Artikolu 3(3) tal- Ftehim imsemmi; wara Billi l-organizzazzjonijiet ta’ natura generali ta’ l-industrija (UNICE, CEEP u ta’ ETUC) (l-Unjoni tal-Konfederazzjonijiet l-Industrija u ta’ min iħaddem fl-Ewropa)(Iċ-Ċentru ta’ Pubbliċi)(Konfederazzjoni Ewropew ta’ l-Intrapriżi (8) (9) Ewropea tat-Trade Unions) informaw lill-Kummissjoni fl-ittra konġunta tal-5 ta’ Lulju 1995 dwar ix-xewqa tagħ- hom li jibdew il-proċedura prevista fl-Artikolu 4 tal-ftehim imsemmi; Billi organizzazzjonijiet ta’ natura ġenerali ta’ l-industrija mmsemija kkonkludew, fl-14 ta’ Diċembru 1995, il-ftehim qafas dwar il-leave tal-ġenituri; billi huma ressqu it-talba konġunta tagħhom lill-Kummissjoni biex timplimenta il-qafas ta’ dan il-ftehim b’Deċiżjoni tal-Kunsill fuq pro- posta tal-Kummissjoni skond l-Artikolu 4(2) tal-ftehim imsemmi; l-Kunsill, fir-riżoluzzjoni tiegħu tas-6 ta’ Diċem- Billi bru 1994 dwar ċerti aspetti għall-politika soċjali ta’ l-Unjoni Ewropea: kontribuzzjoni għall-konverġenza eko- nomika u soċjali ta’ l-Unjoni (3), stiednet liż-żewġ partijiet ta’ l-industrija biex jagħmlu użu mill-possibilitajiet biex ikunu konklużi ftehim, peress li huma bħala regola ġene- rali ikunu eqreb għar-realtà u l-problemi soċjali; billi f’ Madrid, il-membri tal-Kunsill Ewropew minn dawk l-Istati li ffirmaw il-ftehim laqgħu b’approvazzjoni l-konkluzjoni tal-qafas tal-ftehim; (10) Billi l-partijiet firmatarji riedu jikkonkludu qafas ta’ ftehim li juri l-ħtiġiet dwar il-leave tal-ġenituri u l-ħin frank mix- xogħol a bażi ta’ forza maġġuri, u jirreferi lura għall-Istati Membri u/jew għall-imsieħba soċjali d-definizjoni tal- kondizzjonijiet li taħthom ikun jista’ jingħata l-istess leave tal-ġenituri meħud inkluża s-sitwazzjoni rigward il-politika tal-familja eżistenti f’kull Stat Membru, b’mod partikolari il-kondizzjonijiet li taħt- hom jingħata l-leave tal-ġenituri u jiġi eżerċitat id-dritt għall-leave tal-ġenituri. tas-sitwazzjoni kont (11) Billi l-istrument approprjat biex jimplimenta l-ftehim ta’ qafas huwa Direttiva fis-sens ta’ l-Artikolu 189 tat-Trattat; li jorbot l-Istati Membri li jilħqu ir-riżultat imma tħallilhom l-għażla tal-forma u l-metodi; (12) Billi, skond il-prinċipju tas-sussidjarjetà u l-prinċipju tal- proporzjonalità kif stabbiliti fl- Artikolu 3b tat-Trattat, l-iskopijiet ta’ din id-Direttiva ma’ jistgħux jintlaħqu biżżej- jed mill-Istati Membri u allura jistgħu jintlaħqu aħjar fil- livell Komunitarju; billi din id-Direttiva hi limitata għall- ħtiġiet minimi biex tilħaq dawn l-iskopijiet u ma tmurx iktar lil hinn minn dak li hu meħtieġ għal dan l-iskop; (1) ĠU C 333, tad-9. 12. 1983, p. 6 (2) ĠU C 316, tas-27. 11. 1984, p. 7 (3) ĠU C 368, tat-23. 12. 1994, p. 6. 286 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 05/Vol. 2 (13) Billi l-Kummissjoni abbozzat il-proposta għal Direttiva, li tieħu kont ta’ l-istatus rappreżentattiv tal-partijiet firma- tarji, tal-mandat tagħhom u tal-legalità tal-klawsoli tal- ftehim ta’ qafas u tal-konformità mad-dispożizzjonijiet rile- vanti li jikkonċernaw impriżi żgħar u ta’daqs medju; (14) Billi l-Kummissjoni skond il-Kumunikazzjoni tagħha tal-14 ta’ Diċembru 1993 li tikkonċerna l-implimentazzjoni tal- Protokoll dwar il-politika soċjali, infurmat lill-Parlament Ewropew billi bagħtitlu test tal-ftehim qafas, akkumpanjat bil-proposta tagħha għal Direttiva u memorandum ta’spjega; (15) Billi l-Kummissjoni infurmat wkoll lill-Kumitat Ekonomiku u Soċjali billi bagħtitlu test tal-ftehim qafas, akkummpan- jat bil-proposta tagħha għal Direttiva u l-memorandum ta’ spjegazzjoni; (16) Billi lil ħaddiema li l-klawsola 4 punt 2 tal-ftehim qafas tiddikjara li l-implimentazzjoni tad-dispożizzjonijiet ta’ dan il-ftehim ma tikkostitwix raġunijiet validi biex jitnaqqas il-livell ta’ protezzjoni mogħti jaqgħu taħt dan il-ftehim. Dan ma jippreġudikax id-dritt ta’ l-Istati Membri u/jew l-imsieħba soċjali li jiżviluppaw leġislazzjoni, dispo- żizzjonijiet regolatorji jew kontrattwali differenti fid-dawl ta’ ċirkostanzi li jinbidlu (inkluża l-introduzzjoni ta’non- trasferibbilità), sakemm il-ħtiġiet minimi previsti fil-ftehim preżenti huma mħarsa; (17) Billi l-Karta Komunitarja tad-Drittijiet Soċjali Fundamentali tal-Ħaddiema tirrikonoxxi l-importanza tal-ġlieda kontra kull forma ta’ diskriminazzjoni, speċjalment dik ibbażata fuq is-sess, il-kulur, ir-razza, l-opinjoni u t-twemmin; (18) Billi l-Artikolu F(2) tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea jgħid li “l-Unjoni għandha tirrispetta d-drittijiet fondamentali, kif mogħtija mill-Konvenzjoni Ewropea għall-Protezzjoni tad- Drittijiet Umani u l-Libertajiet Fondamentali iffirmata f’ Ruma fl-4 ta’ Novembru 1950 u kif jirriżultaw mit- tradiz- zjonijiet kostituzzjonali komuni għall-Istati Membri, bħala prinċipji ġenerali tal-liġi Komunitarja”; (19) Billi l-Istati Membri jistgħu jafdaw lis-sieħba soċjali, fuq talba konġunta tagħhom, bl-implimentazzjoni ta’ din id-Direttiva, sakemm jieħdu l-passi kollha neċessarji biex jiżġuraw li jistgħu dejjem jiggarantixxu r-riżultati imposti b’din id-Direttiva; (20) Billi l-implimentazzjoni tal-ftehim qafas tikkontribwixxi biex jintlaħqu l-iskopijiet taħt l-Artikolu 1 tal-Ftehim dwar il-politika soċjali, ADOTTA DIN ID-DIRETTIVA: L-Artikolu 1 L-Implimentazzjoni tal-ftehim qafas L-Iskop ta’ din id-Direttiva hu li jqiegħed fis-seħħ il-ftehim qafas anness dwar il-leave tal-genituri konkluż fl-14 ta’ Diċembru 1995 bejn l-organizzazzjonijiet l-industrija (UNICE, CEEP u ta’ ETUC). ta’ natura generali ta’ L-Artikolu 2 Disposizzjonijiet finali 1. L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi neċessarji biex jikkonformaw ma’ din id-Direttiva sat-3 ta’ Ġunju 1998 fl-iktar tard jew għandhom jassiguraw li sa dik id-data fl-iktar tard jkunu introduċew il-miżuri neċessarji skond is-sieħba soċjali il-ftehim, u l-Istati Membri jkunu meħtieġa jieħdu kull miżura neċessarja li tippermettilhom f’kull ħin ikunu f’pożizzjoni li jig- garantixxu r-riżultati imposti b’din id-Direttiva. Għandhom jgħarrfu b’dan lill-Kummissjoni fil-pront. 2. L-Istati Membri jistgħu jiddisponu minn żmien addizzjonali massimu ta’ sena, jekk dan huwa neċesarju biex jittieħed kont tad- diffikultajiet speċjali jew l-implimentazzjoni bi ftehim kollettiv. Dawn għandhom jinfurmaw fil-pront lill-Kummissjoni dwar dawn iċ-ċirkostanzi. 3. Meta l-Istati Membri jadottaw il-miżuri msemmija fil- paragrafu1, dawn għandu jkollhom referenza għal din id-Direttiva jew ikunu akkompanjati b’din ir-referenza meta jkunu ppubbli- kati uffiċjalment. issir din ir-riferenza għandhom jiġu preskritti mill-Istati Membri. Il-metodi dwar kif Din id-Direttiva hija indirizzata lil l-Istati Membri. L-Artikolu 3 Magħmul fil-Lussemburgu, fit-3 ta’ Ġunju 1996. Għall-Kunsill Il-President T. TREU 05/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 287 L-ANNESS IL-FTEHIM QAFAS DWAR IL-LEAVE TAL-ĠENITURI PREAMBOLU Il-ftehim qafas jirrappreżenta l-impenn ta’ l-UNICE, CEEP u ta’ ETUC biexjistabbilixxu l-ħtiġiet minimi dwar il-leave tal-ġenituri ul-ħin frank mix-xogħol a bażi ta’ forza maġġuri, bħala mezz importanti biex jistgħu jkunu rikonċiljati l-ħajja tax-xogħol u tal-familja u biex jippromwovu l-opportunitajiet u trattament ugwali bejn l-irġiel u n-nisa. Il-KETU, l-UKIIE u ĊEIP talbu lill-Kummissjoni biex tissottometti dan il-ftehim qafas lill-Kunsill għal-Deċiżjoni tal-Kunsill li tagħmel obbligatorju dawn il-ħtiġiet minimi fl-Istati Membri tal-Komunità Ewropej, bl-eċċezjoni tar-Renju Unit tal-Gran Brittania u l-Irlanda ta’ Fuq. I. KONSIDERAZZJONIJIET ĠENERALI 1. Wara li kkunsidraw il-Ftehim dwar il-politika socjali anness mal-Protokoll dwaril-politika socjali, anness mat- Trattat li jistabilixxi l-Komunità Ewropea, u b’mod partikulari l-Artikolu 3(4) u 4(2) tiegħu, 2. Billi l-Artikolu 4(2) ta’ dan il-Ftehim dwar il-politika soċjali jipprovdi li l-ftehim konkluż f’livell Komunitarju għandu jiġi implimentat, fuq talba konġunta tal-partijiet firmatarji, bid-Deċiżjonital-Kunsill fuq il-proposta mill- Kummissjoni; 3. Billi l-Kummissjoni ħabbret l-intenzjoni tagħha li tipproponi miżura Komunitarja dwar il-mod kif tirrikonċilja l-ħajja tax-xogħol u tal-familja; 4. Billi l-Karta Komunitarja dwar id-Drittijiet Soċjali Fundamentali tipprovdi fil-punt 16 li jitkellem dwar it-trattament ugwali li għandhom ikunu żviluppati miżuri biex jippermettu lill-irġiel u n-nisa li jaqdu flimkien l-obbligi tagħhom tax-xogħol u tal-familji; 5. Billi r-Rizoluzzjoni tal-Kunsill tas-6 ta’ Diċembru 1994 irrikonoxxiet li politika effettiva ta’ opportunitajiet ugwali tippresupponi strateġija integrata ġenerali li tippermetti l-organizzazzjoni aħjar tal-ħinijiet tax-xogħol u flessibilità akbar, u għal ritorn iktarfaċli għall-ħajja tax-xogħol, u nnotat ir-rwol importanti ta’ l-imsieħba soċjali f’dan il-qasam u fl-offerta kemm lill-irġiel u lin-nisa ta’ l-opportunità li jaqdu flimkien ir-responsabbiltajiet tax-xogħol u l-obbligi familjari; 6. Billi miżuri biex jiġu rrikonċiljati ir-responsabbiltajiet tax-xogħol u l-ħajja familjari għandhom jinkoraġġixxu l-introduzzjoni ta’ modi ġodda flessibbli fl-organizzazzjoni tax-xogħol u tal-ħin li jkunu iktar adatti għall- bżonnijiet qed jinbidlu tas-soċjetà u li tieħu inkonsiderazzjoni l-bżonnijiet kemm ta’ l-impriża kif u koll tal- ħaddiema; 7. Billi l-politika tal-familja għandha titqies fil-kuntest tat-tibdil demografiku, ta’ l-effetti ta’ popolazzjoni li tkun qed tikber fl-eta’, tat-tqarrib bejn il-ġenerazzjonijiet u l-parteċipazzjoni tan-nisa fil-ħajja tax-xogħol; 8. Billi l-irġiel għandhom ikunu mħeġġa jassumu sehem ugwali tar-responsabbiltajiet familjari, per eżempju, għandhom ikunu mħeġġa jieħdu leave tal-ġenituri permezz ta’ programmi ta’ sensibilizzazzjoni; 9. Billi l-ftehim preżenti huwa il-ftehim qafas li jistabilixxi l-ħtiġiet minimi u dispożizzjonijiet għal leave tal- genituri, kif distintimill-leave tal-maternità, u minn ħin frank mix-xogħol abażi ta’ forża maġġuri, u jirreferi lura ta’ għall-IstatiMembri u s-sieħba soċjali għat-twaqqif l-applikazzjoni biex jieħdukont tas-sitwazzjoni f’ kull Stat Membru; tal-kondizzjonijietta’ aċċess u regoli ddettaljati 288 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 05/Vol. 2 10. Billi l-Istati Membri għandhom jipprovdu għall-manutenzjonita’ intitolamenti għall-benefiċċji in natura taħtas- sigurazzjoni tal-mard tul perijodu minimu ta’ leave tal-ġenituri; 11. Billi l-Istati Membri għandhom ukoll, meta approprjat taħtkondizzjonijiet nazzjonali u b’kont meħud tas- sitwazzjoni tal-budget, jikkunsidraw il-manutenzjoni ta’ intitolamenti għal benefiċċjirilevanti tas-sigurtà soċjali matul il-perijodu minimu tal-leave tal-ġenituri; 12. Billi dan il-ftehim jieħu inkonsiderazzjoni l-bżonn li jittejbul-ħtiġiet tal-politika soċjali, biex tissaħħaħil- kompetittività ta’ l-ekonomija Kmunitarja u biex tkun evitata l-imposizzjonita’ rbit amministrattiv, finanzjarju u legali b’tali mod li jista’ jkun ta’xkiel għall-ħolqien u l-iżvilupp ta’ impriżi żgħaru ta’ daqs medju; 13. Billi l-imsieħba soċjali qegħdin fl-aħjar pożizzjonibiex isibu soluzzjonijiet li jikkorrispondu għall-bżonnijiet speċjali tal-ħaddiema u għandu għalhekkjingħatalhom rwol kemmta’ min iħaddem kif ukoll fl-implimentazzjoni u l-applikazzjonital-ftehim preżenti, IL-PARTIJIET FIRMATARJI FTEHMU DAN LI ĠEJ: II. IL-KONTENUT Il-Klawsola 1: L-Iskop u l-kamp ta’ l-applikazzjoni 1. Dan il-ftehim jistabilixxi ħtiġiet minimi intiżi biexjiffaċilitaw ir-rikonċiljazzjoni tar-responsabbilitajiet pro- fessjonaliu tal-familja għall-ġenituri li jaħdmu. 2. Dan il-ftehim japplika għall-ħaddiema kollha, rgiel u nisa, li għandhom kuntratt ta’mpjieg jew relazzjoni ta’ xogħol kifdefinit mill-liġi, ftehim kollettiv jew prattika fis-seħħf’kull Stat Membru. Il-Klawsola 2: Il-Leave tal-ġenituri 1. Dan il-ftehim jagħti, b’riżerva tal-klawsola 2. 2, lill-ħaddiemarġiel u dawk nisa, id-dritt individwali għall-leave tal-ġeniturigħar-raġuni tat-twelid jew ta’ l-adozzjoni biex ikunu jistgħujieħdu ħsieb il-wild, għall-anqas għal tliet xhur, sa’ l-età li tista’ tkun ta’ tmien snin li għandha tiġidefinita mill-Istati Membri u/jew l-imsieħba soċjali. 2. Biex jippromwovu opportunitajiet u trattament ugwali bejn l-irġielu n-nisa, il-partijiet għal dan il-ftehim jik- kunsidraw li d-dritt għall-leave tal-ġenituri previst taħt il-klawsola 2. 1 għandu, in prinċipju, jingħata fuq bażi non-trasferibbli. 3. Il-kondizzjonijiet ta’ l-aċċess u r-regoli dettaljati għall-applikazzjonital-leave tal-ġenituri għandhom ikunu defi- niti mill-liġiu /jew bi ftehim kollettiv fl-Istati Membri, sakemm il-ħtiġietminimi ta’ dan il-ftehim ikunu mħarsa. L-Istati Membri u /jew l-imsieħbasoċjali jistgħu, in partikulari: (a) jiddeċiedu jekk il-leave tal-ġenituri jingħataxfuq bażi ta’ full-time jew part-time, b’mod frammentatjew b’sistema ta’ kreditu ta’ ħin; (b) jissoġġettaw il-kwalifikazzjoni għall-leave tal-ġeniturigħal perijodu ta’ xogħol u /jew ta’ anzjanità fix- xogħolli ma jistax ikun iktar minn sena; (ċ) jaġġustaw l- kondizzjonijiet ta’ aċċess u r-regolidettaljati għall-applikazzjoni tal-leave tal-ġeniturigħaċ- ċirkostanzi speċjali ta’ l-adozzjoni; (d) jiffissaw perjodi ta’ avviż li għandhom jingħataw mill-ħaddiemlil min ikun qed iħaddmu meta jeżerċita d-dritt tal-leave tal-ġenituri, fejn jispeċifika il-bidu u tmiem tal-perijodutal-leave; (e) jiddefinixxi iċ-ċirkostanzi li fihom min iħaddem, warakonsultazzjoni skond il-liġijiet, il-ftehim kollettiv u l-prattiċinazzjonali, ikollu l-permess li jipposponi l-benefiċċju tal-leave tal-ġenituri għall-raġunijiet ġusti- fikatili għandhom x’jaqsmu ma’ l-operazzjoni ta’ l-impriża (eż. meta xogħol huwa ta’ natura staġjonali, fejn ma jkunx jinstabsostitut fil-perijodu ta’ l-avviż, u meta proporzjon sinifikanti tal-forzatax-xogħol tap- plika fl-istess ħin għal-leave tal-ġenituri, meta l-funzjoni speċifika hija ta’ importanza strateġika). Kull pro- blema li tinqala’ mill-applikazzjoni ta’ din id-disposizzjoni għandhatkun trattata skond il-liġi, l-ftehim kol- lettiv u l-prattika nazzjonali; (f) Minbarra (e), jawtorizzaa ftehim specjali biex jissodisfa l-ħtiġietoperattivi u tax-xogħol ta’ mpriżi żgħar. 05/Vol. 2 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 289 4. Biex jiżguraw li l-ħaddiema jistgħu jeżerċitawid-drittijiet tal-leave tal-ġenituri, l-Istati Membri u/jewl-imsieħba soċjali għandhom jieħdu il-miżurineċċessarji biex jipproteġu lill-ħaddiem kontra t-tkeċċijaabbażi ta’ applikazzjoni għal, jew minħabba li jittieħed, leave tal-ġenituri skond il-liġi nazzjonali, il-ftehim kollettivu l-prattiċi nazzjonali. 5. Fl-aħħar tal-leave tal-ġenituri, il-ħaddiemagħandu jkollhom id-dritt jirritornaw għall-istess impjieg jew, jekk dan mhuwiex possibbli, għal impjieg ekwivalenti jew simili konsistentimal-kuntratt ta’ l-impjieg jew mar- relazzjoni tax-xogħol tagħhom. 6. jew fil-proċess li Id-drittijiet akkwiżiti jkunu akkwiżitimill-ħaddiem fid-data li fiha l-leave tal-ġenituri jibda’għandhom jibqgħu kif inhuma sa meta jintemm il-leave tal-ġenituri. Fit-tmiem tal-leave tal-ġenituri, dawn id-drittijiet, inkluż kull tibdil ikkawżat mill-liġi, mill-ftehim kollettivu mill-prattiċi nazzjonali, għandhom jap- plikaw. 7. L-Istati Membri u/jew l-imsieħba soċjali għandhom jiddefinixxul-istatus tal-kuntratt ta’ l-impjieg jew ir-relazzjoni tax-xogħol għall-perijodutal-leave tal-ġenituri. 8. Il-materji kollha relatati mas-sigurtá soċjali li għandhomx’jaqsmu ma’ dan il-ftehim għandhom jiġu kkunsi- drati u maqtugħamill-Istati Membri skond il-liġi nazzjonali, b’kont meħud ta’l-importanza tal-kontinwità ta’ l-intitolamenti għall-koperturatas-sigurtà soċjali, taħt l-iskemi differenti, inpartikularidak tas-saħħa. Il-Klawsola 3: Ħin frank mix-xogħola bażi ta’ forza maġġuri 1. L-Istati Membri u/jew l-imsieħba soċjali għandhom jieħduil-miżuri kollha neċessarji biex jintitolaw il-ħaddiema għalħin frank mix-xogħol skond il-leġislazzjoni, il-ftehimkollettiv u/jew il-prattika nazzjonali, a bażi ta’ forza maġġurigħar-raġunijiet urġenti tal-familja f’każ ta’ mard jewinċident li jirrendi l-presenza immed- jata tal-ħaddiem indispensabbli. 2. L-Istati Membri u/jew l-imsieħba soċjali jistgħu jispeċifikawil-kondizzjonijiet ta’ l-aċċess u r-regoli dettaljati għall-applikazzjonital-klawsola 3. 1 u jillimitaw dan id-dritt għal ċertu ammont ta’żmien fis-sena u/jew skond il-każ. Il-Klawsola 4: Disposizzjonijiet finali 1. L-Istati Membri jistgħu japplikaw jew jintroduċu disposizzjonijietaktar favorevoli minn dawk stabbiliti f’dan il-ftehim. 2. L-implimentazzjoni tad-disposizzjonijiet ta’ dan il-ftehim m’għandhiextikkostitwixxi raġuni valida għat- tnaqqis tal-livell ġeneralital-protezzjoni mogħtija lill-ħaddiema taħt dan il-ftehim. Dan m’għandux jippreġu- dika d-dritt ta’ l-Istati Membri u/jew ta’l-imsieħba soċjali li jiżviluppaw disposizzjonijiet leġislattivi, regola- torji jew kuntrattwali differenti, skond it-tibdil fiċ-ċirkostanzi(inkluża l-introduzzjoni tan-non-trasferibbilità), sakemm il-ħtiġietminimi previsti f’dan il-Ftehim ikunu mħarsa. 3. Il-ftehim preżenti ma’għandux jippreġudika d-dritt ta’l-imsieħba soċjali li jikkonkludu, f’livell approprjat inklużil-livell Ewropew, ftehim li jaddatta u/jew jikkumplimenta d-disposizzjonijietta’ dan il-ftehim sabiex jieħdu kont ta’ ċirkostanzi partikolari. 4. L-Istati Membri għandhom jadottaw il-liġijiet, ir-regoli ud-disposizzjonijiet amministrattivi neċessarji biex jik- konformaw mad-deċiżjonital-Kunsill fi żmien sentejn mill-adozzjoni tagħha jew għandhomjiżguraw li l-imsieħba soċjali (1) jintroduċu bi ftehim, il-miżuri neċessarji sa tmiem dan il-perijodu. L-Istati Membri jistgħu jkollhom, jekk neċessarju biex jittieħedkont tad-diffikultajiet partikulari jew ta’ l-implimentazzjoni bi ftehim kollettiv, massimu ta’ sena addizzjonali biex jikkonformaw ma’ din id-deċiżjoni. 5. Il-prevenzjoni u s-soluzzjoni ta’ kwistjonijiet u lmenti kkawżatimill-applikazzjoni ta’ dan il-ftehim għandhom jiġu trattati skondil-liġi, il-ftehim kollettiv u l-prattika nazzjonali. 6. Bla ħsara għar-rwol rispettiv tal-Kummissjoni, tal-qratinazzjonali u tal-Qorti tal-Ġustizzja, kull kwistjoni rela- lok, tiġiriferita mill- l-interpretazzjonita’ dan il-ftehim fuq livell Ewropew għandha, fl-ewwel tata ma’ Kummissjoni lill-partijiet firmatarji biex jagħtu opinjoni. 7. Il-partijiet firmatarji għandhom jirrevedu l-applikazzjoni ta’danil-ftehim ħames snin wara d-data tad-deċiżjoni tal-Kunsilljekk mitlub minn wieħed mill-partijiet ta’dan il-ftehim. (1) Fi ħdanit-tifsira ta’ l-Artikolu 2(4) tal-Qbil dwar il-politika soċjali 290 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea 05/Vol. 2 Magħmul fiBrussel, fl-14 ta’ Diċembru 1995. Fritz VERZETNITSCH, Il-President tal-KETU Antonio Castellano AUYANET, François PERIGOT, President taċ-ĊEIP President tal-UKIIE Emilio GABAGLIO, Segretarju-Generali Roger GOURVÈS, Segretarju-Generali Zygmunt TYSZKIEWICZ, Segretarju-Generali KETU Bld Emile Jacqmain 155 B-1210 Brussels ĊEIP Rue de la Charité 15 B-1040 Brussels UKIIE Rue Joseph II 40 B-1040 Brussels


title: Voorstel voor een VERORDENING (EG) VAN DE RAAD tot afwijking, voor het verkoopseizoen 1996/97, van Verordening (EEG) nr. 1035/77 houdende bijzondere maatregelen voor de verbetering van de afzet van op basis van citroenen verwerkte produkten

eurovoc_concepts:
agro-industry
citrus fruit
fruit product
guaranteed minimum price
production aid
sales aid

formats: html pdf pdfa1b print

text: COMMISSIE VAN DE EUROPESE GEMEENSCHAPPEN Tir * *** Brussel, 03. 06. 1996 COM(96) 240 def. 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Voorstel voor een VERORDENING ŒG) VAN DE RAAD tot afwijking, voor het verkoopseizoen 1996/97, van Verordening (EEG) nr. 1035/77 houdende bijzondere maatregelen voor de verbetering van de afzet van op basis van citroenen verwerkte produkten Voorstel voor een VERORDENING (EG) VAN DE RAAD houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1543/95 wat de periode van toepassing betreft (door de Commissie ingediend) TOELICHTING Betreft: - Voorstel voor een verordening van de Raad houdende afwijking, voor het verkoopseizoen 1996/97, van Verordening (EEG) nr. 1035/77 houdende bijzondere maatregelen voor de verbetering van de afzet van op basis van citroenen verwerkte produkten - Voorstel voor een verordening van de Raad tot wijziging van Verordening (EG) nr. 1543/95 wat de periode van toepassing betreft Volgens de voorschriften voor de verwerking van citrusvruchten moet, wanneer contracten tussen teler en verwerker zijn gesloten, aan de verwerker een financiële vergoeding worden uitbetaald, op voorwaarde dat deze aan de teler een minimumprijs betaalt. Bij het prijzenpakket voor het verkoopseizoen 1995/96 heeft de Raad Verordening (EG) nr. 1543/95 goedgekeurd, waarbij om de financiële problemen van de verwerkers op te lossen, ie Lid-Staten mogelijkheid is geboden om de financiële vergoeding rechtstreeks aan de teler uit te betalen voor sinaasappelen, mandarijnen en clémentines. Aangezien deze problemen nog altijd voortduren, is het dienstig de bepalingen van Verordening (EG) nr. 1543/95 voor het verkoopseizoen 1995/96 te verlengen en bovendien ook toe te passen voor citroenen. ^ Voorstel voor een 9 6 / 0] 44 ( C N^ ) VERORDENING (EG) Nr. VAN DE RAAD van tot afwijking, voor het verkoopseizoen 1996/97, van Verordening (EEG) nr. 1035/" houdende bijzondere maatregelen voor de verbetering van de afzet van op basis van citroenen verwerkte produkten DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43, Gezien het voorstel van de Commissie , Gezien het advies van het Europees Parlement2, Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité3, Overwegende dat in het kader van de communautaire steunregeling voor de verwerking van citroenen is gebleken dat een aantal verwerkingsbedrijven het financieel moeilijk hebben cm de minimumprijs aan de telers te betalen; dat daarom met deze situatie rekening moet worden gehouden door de Lid-Staten voor het nieuwe verkoopseizoen 1996/97 toe te staan de financiële vergoeding onder bepaalde voorwaarden met ingang van de datum van inwerkingtreding van deze verordening rechtstreeks aan de telers uit te betalen; Overwegende dat in een Lid-Staat die van deze mogelijkheid gebruik maakt, om redenen van beheer en controle niet tegelijk het bepaalde in artikel 2 van Verordening (EEG) nr 1035/774 mag worden toegepast, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD 1 2 3 4 PBnr. C PB nr. C PB nr. C PBnr. L 125 van 19. 5. 1977, blz. 3. ^ Artikel 1 In afwijking van artikel 2 van Verordening (EEG) nr. 1035/77 mag de Lid-Staat de financiële vergoeding rechtstreeks aan de producenten uitbetalen voor de hoeveelheden die zij leveren op grond van in artikel 1, lid 2, van genoemde verordening bedoelde contracten die zijn gesloten na de datum waarop deze verordening in werking is getreden. In dat geval moet de verwerker de producent een prijs betalen die minstens gelijk is aan het verschil tussen de in artikel 1, lid 3, van die verordening bedoelde minimumprijs en de in artikel 2 van die verordening bedoelde financiële vergoeding. Artikel 2 Bij toepassing van artikel 1 wordt aan de producent die daarom verzoekt de financiële vergoeding uitbetaald zodra de controle-instanties van de Lid-Staat waar de verwerking plaatsvindt, hebben geconstateerd dat de produkten waarvoor een contract is gesloten, zijn geleverd. Artikel 3 Als een Lid-Staat besluit om artikel 1 toe te passen, moet dit gelden voor alle telers en verwerkers op zijn grondgebied. Artikel 4 De bepalingen ter uitvoering van deze verordening, en met name de bepalingen met betrekking tot de te stellen zekerheid, worden vastgesteld volgens de procedure van artikel 33 van Verordening (EEG) nr. 1035/725. PB nr. L 118 van 20. 5. 1972, blz. 1. Verordening laatstelijk gewijzigd bij Verordening (EG) nr. 1363/95 (PB nr. L 132 van 16. 6. 1995, blz. 8). 1 Artikel 5 Deze verordening treedt in werking op de derde dag volgende op die van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen. Zij is van toepassing tot het einde van het verkoopseizoen 1996/97. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Li* Staat. Gedaan te Voor de Raad s Voorstel voor een 96/0145 (CNS ) VERORDENING (EG) NR. VAN DE RAAD van houdende wijziging van Verordening (EG) nr. 1543/95 wat de periode van toepassing betreft DE RAAD VAN DE EUROPESE UNIE, Gelet op het Verdrag tot oprichting van de Europese Gemeenschap, inzonderheid op artikel 43, Gezien het voorstel van de Commissie1, Gezien het advies van het Europees Parlement2, Gezien het advies van het Economisch en Sociaal Comité , Overwegende dat een aantal citrus verwerkende bedrijven het financieel moeilijk hebben om aan de telers de minimumprijs te betalen; dat, om deze situatie te verhelpen, de Lid-Staten bij Verordening (EG) nr. 1543/954 voor het verkoopseizoen 1995/96 zijn gemachtigd om de financiële vergoeding onder bepaalde voorwaarden rechtstreeks aan de telers uit te betalen; dat het derhalve dienstig is te bepalen dat Verordening (EG) nr. 1543/95 ook in het nieuwe verkoopseizoen 1996/97 wordt toegepast, HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD: PB nr. C. PB nr. C. PB nr. C. PB nr. L 148 van 30. 6. 1995, blz. 30 Artikel 1 Artikel 5, tweede alinea, van Verordening (EG) nr. 1543/95 wordt als volgt gewijzigd: "Zij is van toepassing voor het verkoopseizoen 1995/96 en 1996/97. " Artikel 2 Deze verordening treedt in werkirig op de derde dag van haar bekendmaking in het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen. Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke Lid-Staat. Gedaan te Voor de Raad ISSN 0254-1513 COM(96) 240 def. DOCUMENTEN NL 03 Catalogusnummer : CB-CO-96-250-NL-C ISBN 92-78-04555-1 Bureau voor officiële publikaties der Europese Gemeenschappen L-2985 Luxemburg


eurovoc_concepts:
EU aid
agro-industry
citrus fruit
economic support
food processing

text: KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN Brüssel, den 03. 06. 1996 KOM(96) 240 endg. 96/0144 (CNS ) 96/0145 (CNS ) Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Abweichung von der Verordnung (EWG) Nr. 1035/77 über Sondermaßnahmen zur Förderung der Vermarktung von Verarbeitungserzeugnissen aus Zitronen im Wirtschaftsjahr 1996/97 Vorschlag für eine VERORDNUNG (EG) DES RATES zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1543/95 hinsichtlich ihrer Gültigkeitsdauer (von der Kommission vorgelegt) BEGRÜNDUNG Betreff: - Vorschlag für eine Verordnung des Rates zur Abweichung von der Verordnung (EWG) Nr. 1035/77 mit Sondermaßnahmen zur Förderung der Vermarktung von Verarbeitungserzeugnissen im Wirtschaftsjahr 1996/97 aus Zitrusfrüchten Vorschlag für eine Verordnung des Rates zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1543/95 hinsichtlich ihrer Gültigkeitsdauer Gemäß der für die Verarbeitung von Zitrusfrüchten geltenden Regelung wird den Verarbeitungsunternehmen auf der Grundlage der mit den Erzeugern geschlossenen Verträge ein Finanzausgleich gewährt, wenn diese Unternehmen den Erzeugern einen Mindestpreis bezahlt haben. Während der Diskussionen über das Preispaket 1995/96 hat der Rat die Verordnung (EG) Nr. 1543/95 angenommen. Mit dieser Verordnung wurde es den Mitgliedstaaten zur Lösung des Finanzierungsproblems der Verarbeitungsunternehmen freigestellt, den Finanzausgleich den Erzeugern im Fall der Orangen, Mandarinen und Klementinen unmittelbar zu gewähren. Da dieses Problem noch nicht beseitigt ist, sollte die Gültigkeitsdauer der Verordnung (EG) Nr. 1543/95 unter Einbeziehung der Zitronen um das Wirtschaftsjahr 1995/96 verlängert werden. ^ V 0 r S C h l ag 96/0144 (CNS ) VERORDNUNG (EG) Nr. DES RATES vom zur Abweichung von der Verordnung (EWG) Nr. 1035/77 über Sondermaßnahmen zur Förderung der Vermarktung von Verarbeitungserzeugnissen aus Zitronen im Wirtschaftsjahr 1996/97 DER RAT DER EUROPÄISCHE UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf Artikel 43, auf Vorschlag der Kommission1, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments2, nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses3, in Erwägung nachstehender Gründe: Für einen Teil der Verarbeiter ergeben sich bei der Bezahlung des Mindestpreises an die Erzeuger im Rahmen der die Verarbeitung von Zitronen betreffenden Gemeinschaftsregelung offensichtlich Schwierigkeiten. Angesichts dieser Lage sollten die Mitgliedstaaten ermächtigt werden, den Erzeugern den finanziellen Ausgleich im Wirtschaftsjahr 1996/97 ab dem Inkrafttreten dieser Verordnung unter bestimmten Bedingungen direkt zu zahlen. Aus Verwaltungs- und Kontrollgründen schließt die Wahl dieser Möglichkeit für den betreffenden Mitgliedstaat die Anwendung von Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1035/774 aus - HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: ABI. Nr. C ABI. Nr. C ABI. Nr. C ABI. Nr. L 125 vom 19. 5. 1977, S. 3. v3 Artikel 1 Abweichend von Artikel 2 der Verordnung (EWG) Nr. 1035/77 kann der Mitgliedstaat den finanziellen Ausgleich direkt an die Erzeuger zahlen für die Mengen, die diese gemäß den in Artikel 1 Absatz 2 derselben Verordnung genannten Verträgen liefern, die nach Inkrafttreten dieser Verordnung geschlossen wurden. Der Verarbeiter zahlt den Erzeugern in einem solchen Fall einen Preis, der mindestens dem Unterschied zwischen dem in Artikel 1 Absatz 3 genannten Mindestpreis und dem in Artikel 2 derselben Verordnung genannten finanziellen Ausgleich entspricht. Artikel 2 Bei Anwendung von Artikel 1 wird der finanzielle Ausgleich dem Erzeuger auf seinen Antrag gezahlt, sobald die Kontrollbehörde des Mitgliedstaats, in dem die Verarbeitung stattfindet, die vertragsgemäße Erzeugnislieferung bestätigt hat. Artikel 3 Die Anwendung von Artikel 1 betrifft alle Erzeuger und Verarbeiter des Mitgliedstaats, der sich für diese Anwendung entscheidet. Artikel 4 Die Durchführungsbestimmungen zu dieser Verordnung, insbesondere über die Sicherheitsleistung, werden nach dem Verfahren des Artikels 33 der Verordnung (EWG) Nr. 1035/725 erlassen. ABI. Nr. L 118 vom 20. 5. 1972, S. 1. Verordnung zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 1363/95 (ABI. Nr. L 132 vom 16. 6. 1995, S. 8). Artikel 5 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Sie gilt bis zum Ende des Wirtschaftsjahres 1996/97. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Im Namen des Rates s Vorschlag 9 6 / 0 1 45 (CNS ) VERORDNUNG (EG) NR. DES RATES vom zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1543/95 hinsichtlich ihrer Gültigkeitsdauer DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere Artikel 43, auf Vorschlag der Kommission , nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments2, nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses , in Erwägung nachstehender Gründe. Mehrere Zitrusfrüchte verarbeitende Unternehmen stoßen bei der Finanzierung der Bezahlung des Mindestpreises an die Erzeuger nach wie vor auf Schwierigkeiten. Zur Lösung dieses Problems wurden die Mitgliedstaaten bereits durch die Verordnung (EG) Nr. 1543/95 des Rates vom 29 Juni 19954 ermächtigt, den finanziellen Ausgleich für das Wirtschaftsjahr 1995/96 unter bestimmten Voraussetzungen den Erzeugern unmittelbar zu gewähren. Die Gültigkeitsdauer der Verordnung (EG) Nr 1543/95 sollte deshalb u?n das Wirtschaftsjahr Î 996/97 verlängert werden - HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN: ABl. Nr. L ABl Nr. L ABl. Nr. L ABl. Nr. L 148 vom 30. 6. 1995, S. 30 C Artikel 1 In Artikel 5 der Verordnung (EG) Nr. 1543/95 erhält der zweite Absatz folgende Fassung: "Sie gilt für das Wirtschaftsjahr 1995/96 und 1996/97. " Artikel 2 Diese Verordnung tritt am dritten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft. Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat. Geschehen zu Im Namen des Rates ISSN 0256-2383 KOM(96) 240 endg. DOKUMENTE DE 03 Katalogîiummer : CB-CO-96-250-DE-C ISBN 92-78-04550-0 Amt für amtliche Veröffentlichungen der Europäischen Gemeinschaften L-2985 Luxemburg 8


title: Nõukogu direktiiv 96/34/EÜ, 3. juuni 1996, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta

text: 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 285 31996L0034 19. 6. 1996 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA L 145/4 NÕUKOGU DIREKTIIV 96/34/EÜ, 3. juuni 1996, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsi- aalpoliitikat käsitleva protokolli (nr 14) lisana esitatud kokkule- pet sotsiaalpoliitika kohta, eriti selle artikli 4 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades, et: (1) (2) (3) (4) (5) (6) liikmesriigid, välja arvatud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (edaspidi “liikmesriigid”), soovides järgida 1989. aasta sotsiaalhartas kavandatud kurssi, on sotsiaal- poliitikat käsitleva protokolli alusel sõlminud omavahel kokkuleppe sotsiaalpoliitika kohta; vastavalt sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artik- li 4 lõikele 2 võivad tööturu osapooled ühiselt taotleda, et ühenduse tasandil sõlmitud kokkuleppeid rakendataks nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal; ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta meeste ja naiste võrdset kohtlemist käsitlev punkt 16 näeb muu hul- gas ette, et “tuleb välja töötada meetmed, mis võimaldavad meestel ja naistel sobitada oma ametialaseid ja perekond- likke kohustusi”; laiapõhjalisest konsensusest hoolimata pole nõukogu suut- nud teha otsust perekondlikel põhjustel lapsehoolduspuh- kust käsitleva direktiivi kohta esitatud ettepaneku (1) suh- tes, mida muudeti 15. novembril 1984 (2); vastavalt sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artik- li 3 lõikele 2 konsulteeris komisjon tööturu osapooltega ühenduse edasise võimaliku tegevuse üle töö- ja perekon- naelu sobitamise küsimuses; komisjon, leidnud pärast nimetatud konsultatsiooni, et ühenduse tegevus on soovitav, konsulteeris veel kord töö- turu osapooltega vastavalt nimetatud kokkuleppe artikli 3 lõikele 3 kavandatava ettepaneku teemal; (7) tööandjate ja töövõtjate vahelised üldorganisatsioonid (Euroopa Tööandjate Föderatsioon, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus ja Euroopa Ametiühingute Konföderat- sioon) teatasid oma 5. juuli 1995. aasta ühises kirjas komis- jonile soovist algatada nimetatud kokkuleppe artik- lis 4 ettenähtud menetlus; nimetatud tööandjate ja töövõtjate vahelised üldorganisat- sioonid sõlmisid 14. detsembril 1995. aastal lapsehooldus- puhkuse kohta raamkokkuleppe ning on esitanud komis- jonile ühise taotluse rakendada raamkokkulepet vastavalt sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artikli 4 lõi- kele 2 nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal; nõukogu oma 6. detsembri 1994. aasta resolutsioonis — resolutsioon Euroopa Ühenduse sotsiaalpoliitika teatud aspektide kohta: panus ühenduse majanduslikku ja sotsi- aalsesse lähenemisse (3) — palus kasutada tööturu osapool- tel võimalust sõlmida kokkuleppeid, sest üldjuhul on nemad sotsiaalsele tegelikkusele ja sotsiaalsetele problee- midele lähemal; Madridis tervitasid nimetatud raamkokku- leppe sõlmimist nendest riikidest pärit Euroopa Ülemkogu liikmed, kes on alla kirjutanud kokkuleppele sotsiaalpolii- tika kohta; allakirjutanud soovisid sõlmida raamkokkuleppe, määra- tes kindlaks miinimumnõuded lapsehoolduspuhkuse ja vääramatu jõu tõttu töölt puudumise kohta ning jättes liik- mesriikide ja/või tööturu osapoolte hooleks lapsehooldus- puhkuse rakendamise tingimuste määratlemise, selleks et võtta arvesse iga liikmesriigi, sealhulgas sealse perepoliitika olukorda, eriti lapsehoolduspuhkuse võimaldamise ning selle kasutamisõiguse tingimusi; käesoleva raamkokkuleppe rakendamiseks sobib direktiiv asutamislepingu artikli 189 tähenduses; see on saavutatava tulemuse seisukohalt siduv liikmesriikide suhtes, kuid jätab neile võimaluse valida vormi ja meetodid; järgides asutamislepingu artiklis 3b esitatud subsidiaarsus- ja proportsionaalsusprintsiipi, ei suuda liikmesriigid käes- oleva direktiivi eesmärke piisavalt saavutada, järelikult on ühendusel seda lihtsam teha; käesolev direktiiv piirdub minimaalsega, mis on vajalik nende eesmärkide saavutami- seks, ning ei lähe sellest kaugemale; (8) (9) (10) (11) (12) (1) EÜT C 333, 9. 12. 1983, lk 6. (2) EÜT C 316, 27. 11. 1984, lk 7. (3) EÜT C 368, 23. 12. 1994, lk 6. ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd 286 (13) (14) (15) (16) (17) (18) komisjon on koostanud oma ettepaneku direktiivi kohta, võttes arvesse allakirjutanute esindatust, nende volitusi, samuti raamkokkuleppe klauslite õiguspärasust ning väi- kesi ja keskmise suurusega ettevõtteid käsitlevate sätete jär- gimist; vastavalt oma 14. detsembri 1993. aasta teatisele sotsiaal- poliitikat käsitleva protokolli rakendamise kohta, on komisjon teatanud sellest Euroopa Parlamendile, saates talle raamkokkuleppe teksti, millele on lisatud ettepanek direktiivi kohta ja seletuskiri; niisamuti on komisjon teatanud sellest majandus- ja sot- siaalkomiteele, saates talle raamkokkuleppe teksti, millele on lisatud ettepanek direktiivi kohta ja seletuskiri; raamkokkuleppe klausli 4 punkt 2 sedastab, et nimetatud kokkuleppe sätete rakendamine ei ole piisav alus alandada töötajatele selle kokkuleppe raames võimaldatava üldise kaitstuse taset. See ei piira liikmesriikide ja/või tööturu osa- poolte õigust töötada välja teistsuguseid õigus- ja haldus- norme või lepingutingimusi vastavalt muutuvatele asja- oludele sätte arvatud ülekandmist kehtestamine), tingimusel et need vastavad nimetatud kok- kuleppes sätestatud miinimumnõuetele; keelava (kaasa ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta tunnis- tab igasuguse diskrimineerimise, eriti soo, nahavärvuse, rassi, arvamuste ja tõekspidamiste tõttu toimuva diskrimi- neerimise vastu võitlemise tähtsust; Euroopa Liidu lepingu artikli F lõige 2 sätestab, et “liit austab põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud Euroopa inimõiguste ja põhivaba- duste kaitse konventsiooniga, mis on alla kirjutatud Roo- mas 4. novembril 1950, ning nagu need tulenevad liikmes- riikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest”; (19) liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi ellurakendamise usaldada tööturu osapooltele nende ühise taotluse alusel, tingimusel et need võtavad kõik vajalikud meetmed, et igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutud tulemused; (20) raamkokkuleppe rakendamine aitab kaasa sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artiklis 1 nimetatud eesmär- kide saavutamisele, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Raamkokkuleppe rakendamine üldorganisatsioonide Käesoleva direktiivi eesmärk on jõustada tööandjate ja töövõtjate vaheliste Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni) vahel 14. detsembril raamkokkulepe lisana 1995. lapsehoolduspuhkuse kohta. (Euroopa sõlmitud esitatud aastal Artikkel 2 Lõppsätted 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajali- kud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 3. juuniks 1998 või taga- vad hiljemalt selleks kuupäevaks, et tööturu osapooled on kokku- leppega kehtestanud vajalikud meetmed; liikmesriigid peavad võtma kõik meetmed, mis võimaldavad neil igal ajal tagada käes- oleva direktiiviga nõutud tulemused. Nad teatavad sellest viivita- mata komisjonile. 2. Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi või kollektiivlepinguga rakendamist, võivad liikmesriigid saada maksimaalselt ühe aasta lisaaega. Nad peavad sellistest asjaoludest viivitamata teatama komisjonile. 3. Kui liikmesriigid võtavad lõikes 1 nimetatud meetmeid, lisa- vad nad nende meetmete ametliku avaldamise korral nendesse meetmetesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Artikkel 3 Luxembourg, 3. juuni 1996 Nõukogu nimel eesistuja T. TREU 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 287 LISA RAAMKOKKULEPE LAPSEHOOLDUSPUHKUSE KOHTA PREAMBUL Järgnev raamkokkulepe esindab Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni ettevõtmist määrata kindlaks miinimumnõuded lapsehoolduspuhkuse ja vääramatu jõu tõttu töölt puudumise kohta, mis on oluline vahend sobitada töö- ja perekonnaelu ning edendada meeste ja naiste võrdseid võimalusi ja võrdset kohtlemist. Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon, Euroopa Tööandjate Föderatsioon ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus taotlevad, et komisjon esitaks käesoleva raamkokkuleppe nõukogule, et see kinnitaks otsusega nende miinimumnõuete siduvust Euroopa Ühenduse liikmesriikide suhtes, välja arvatud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik. I. ÜLDKAALUTLUSED (1) Võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud sotsiaalpoliitikat käsitleva protokolli lisana esita- tud kokkulepet sotsiaalpoliitika kohta, eriti selle artikli 3 lõiget 4 ja artikli 4 lõiget 2, ning arvestades, et: (2) sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artikli 4 lõige 2 sätestab, et ühenduse tasandil sõlmitud kokku- lepped rakendatakse allakirjutanute ühisel taotlusel nõukogu otsusega komisjoni ettepaneku põhjal; (3) komisjon on teatanud oma kavatsusest teha ettepanek töö- ja perekonnaelu sobitamist käsitleva ühenduse meetme kohta; (4) ühenduse töötajate sotsiaalsete põhiõiguste harta näeb võrdset kohtlemist käsitlevas punktis 16 ette meet- mete väljatöötamise, et võimaldada meestel ja naistel sobitada oma ametialaseid ja perekondlikke kohustusi; (5) nõukogu 6. detsembri 1994. aasta resolutsioon tunnistab, et võrdsete võimaluste tõhus poliitika eeldab üht- set üldstrateegiat, mis võimaldab paremini korraldada tööaega ja suurendada paindlikkust, samuti lihtsamini tagasi pöörduda tööellu, ning märgib tööturu osapoolte tähtsat osa selles valdkonnas ning nii meestele kui ka naistele tööülesannete ja perekondlike kohustuste sobitamise võimaluste pakkumisel; (6) töö- ja perekonnaelu sobitamist käsitlevad meetmed peaksid julgustama kehtestama uut paindlikumat tööaja korraldust, mis sobiks paremini ühiskonna muutuvate vajadustega ning võtaks arvesse nii ettevõtjate kui ka töötajate vajadusi; (7) perepoliitikat tuleks vaadelda koos rahvastiku muutuste, elanikkonna vananemise mõju, põlvkondadevahelise lõhe kaotamise ja naiste tööjõus osalemise edendamisega; (8) mehi tuleks julgustada omaks võtma võrdset osalemist perekondlikes kohustustes, näiteks tuleks neid teadli- kustamisprogrammide abil julgustada võtma lapsehoolduspuhkust; (9) käesolev kokkulepe on raamkokkulepe, mis määrab kindlaks miinimumnõuded ja sätted sünnituspuhkusest eraldi oleva lapsehoolduspuhkuse ja vääramatu jõu tõttu töölt puudumise kohta ning jätab saamistingimuste ja üksikasjalike kohaldamiseeskirjade kehtestamise liikmesriikide ja tööturu osapoolte hooleks, selleks et võtta arvesse iga liikmesriigi olukorda; 288 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd (10) liikmesriigid peavad hoolitsema, et lapsehoolduspuhkuse miinimumaja jooksul säiliksid mitterahalised ravi- kindlustushüvitised; (11) samuti peaksid liikmesriigid kohaste riiklike tingimuste olemasolul ning eelarve olukorda arvestades kaaluma asjakohaste sotsiaalkindlustushüvitiste muutumatuna säilitamist lapsehoolduspuhkuse miinimumaja jooksul; (12) käesolev kokkulepe võtab arvesse vajadust edendada sotsiaalpoliitika nõudmisi, tugevdada ühenduse majan- duse konkurentsivõimet ning hoiduda haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis takis- taks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja arengut; (13) tööturu osapooltel on kõige rohkem eeldusi leida nii tööandjate kui ka töötajate vajadustele vastavaid lahen- dusi ning seetõttu tuleb neile anda eriline osa käesoleva kokkuleppe rakendamisel ja kohaldamisel, ON ALLAKIRJUTANUD LEPPINUD KOKKU JÄRGMISES: II. SISU Klausel 1: Eesmärk ja reguleerimisala 1. Käesolev kokkulepe sätestab miinimumnõuded, mis on mõeldud töötavate vanemate lapsehooldusega seo- tud ja ametialaste ülesannete sobitamise hõlbustamiseks. 2. Käesolevat kokkulepet kohaldatakse kõikide mees- ja naistöötajate suhtes, kellel on liikmesriigi kehtiva sea- duse, kollektiivlepingu või tava kohaselt määratletud tööleping või -suhe. Klausel 2: Lapsehoolduspuhkus 1. Käesolev kokkulepe tagab vastavalt klausli 2 punktile 2 mees- ja naistöötajatele individuaalse õiguse saada lap- sehoolduspuhkust lapse sünni või lapsendamise korral, et võimaldada neil hoolitseda lapse eest vähemalt kolm kuud kuni lapse teatud vanuseni, kuid mitte rohkem kui 8aastaseks saamiseni; nimetatud vanuse mää- ravad kindlaks liikmesriigid ja/või tööturu osapooled. 2. Meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise edendamiseks on käesoleva kokkuleppe osapooled arvamusel, et klausli 2 punktis 1 ettenähtud õigus saada lapsehoolduspuhkust tuleks põhimõtteliselt tagada nii, et seda ei oleks võimalik üle kanda. 3. Lapsehoolduspuhkuse saamise tingimused ja üksikasjalikud kohaldamiseeskirjad määratakse kindlaks liik- mesriikide seaduse ja/või kollektiivlepinguga, tingimusel et käesoleva kokkuleppe miinimumnõuded on arvesse võetud. Eelkõige võivad liikmesriigid ja/või tööturu osapooled: a) otsustada, kas lapsehoolduspuhkust antakse täistööaja või osalise tööaja alusel, osade kaupa või avansi- na; b) muuta lapsehoolduspuhkuse saamise õiguse sõltuvaks üldisest tööstaažist ja/või pidevast tööstaažist ühe tööandja juures, mis peab olema vähemalt üks aasta; c) kohandada lapsehoolduspuhkuse saamise tingimusi ja üksikasjalikke kohaldamiseeskirju lapsendamisega seotud konkreetsete asjaoludega; d) kehtestada etteteatamistähtaja, mille jooksul töötaja peab teatama tööandjale lapsehoolduspuhkuse õiguse kasutamisest, nimetades puhkuse alguse ja lõpu; e) määrata kindlaks asjaolud, mille korral tööandjal on pärast siseriikliku õiguse, kollektiivlepingu ja tava kohast konsultatsiooni lubatud edasi lükata lapsehoolduspuhkuse võimaldamist ettevõtte tegevusega seo- tud õigustatud põhjustel (näiteks kui töö on hooajalist laadi, kui ei ole võimalik leida asendajat ettetea- tamisaja jooksul, kui märkimisväärselt suur osa töötajaist taotleb lapsehoolduspuhkust ühel ajal, kui on tegemist strateegiliselt tähtsa spetsiifilise tööülesandega). Kõik käesoleva sätte kohaldamisest tulenevad probleemid tuleb lahendada kooskõlas siseriikliku õiguse, kollektiivlepingu ja tavaga; f) lisaks alapunktile e lubada erikokkuleppeid, et rahuldada väikeettevõtete tegevus- ja korraldusvajadusi. 05/2. kd ET Euroopa Liidu Teataja 289 4. Selle tagamiseks, et töötajad saaksid kasutada oma õigust lapsehoolduspuhkusele, võtavad liikmesriigid ja/või tööturu osapooled kooskõlas siseriikliku õiguse, kollektiivlepingu ja tavaga vajalikud meetmed, et kaitsta töö- tajaid vallandamise eest lapsehoolduspuhkuse taotlemise või selle kasutamise tõttu. 5. Kui lapsehoolduspuhkus on lõppenud, on töötajal õigus tulla tagasi samale töökohale, või kui see pole või- malik, siis oma töölepingust või -suhtest lähtuvalt sellega võrdsele või samasugusele töökohale. 6. Õigused, mis töötaja on lapsehoolduspuhkuse alguseks saanud või on saamas, säilivad muutumatuna lapse- hoolduspuhkuse lõpuni. Kui lapsehoolduspuhkus on lõppenud, kohaldatakse neid õigusi, kaasa arvatud kõik siseriiklikust õigusest, kollektiivlepingust ja tavast tulenevad muudatused. 7. Liikmesriigid ja/või tööturu osapooled määratlevad töölepingu ja -suhte staatuse lapsehoolduspuhkuse ajaks. 8. Kõik käesolevast kokkuleppest tulenevad sotsiaalkindlustusega seotud küsimused antakse vastavalt siseriik- likule õigusele liikmesriikide käsitleda ja lahendada, arvestades sotsiaalkindlustuse õiguste järjepidevuse täht- sust eri skeemide alusel, eriti tervishoiu vallas. Klausel 3: Töölt puudumine vääramatu jõu tõttu 1. Liikmesriigid ja/või tööturu osapooled võtavad vajalikud meetmed, et vastavalt siseriiklikule seadusele, kol- lektiivlepingule ja/või tavale anda töötajatele õigus puududa töölt vääramatu jõu tõttu pakilistel perekondli- kel põhjustel haiguse või õnnetusjuhtumi korral, mis teevad töötaja vahetu kohaloleku hädavajalikuks. 2. Liikmesriigid ja/või tööturu osapooled võivad klausli 3 punkti 1 kohaldamiseks täpsustada puhkuse saamise tingimusi ja üksikasjalikke eeskirju ning piirata seda õigust teatud ajaga aasta ja/või üksikjuhtumi kohta. Klausel 4: Lõppsätted 1. Liikmesriigid võivad kohaldada või kehtestada soodsamaid tingimusi, kui on sätestatud käesolevas kokku- leppes. 2. Käesoleva kokkuleppe sätete rakendamine ei ole piisav alus alandada töötajatele käesoleva kokkuleppe raa- mes võimaldatava üldise kaitstuse taset. See ei piira liikmesriikide ja/või tööturu osapoolte õigust töötada välja teistsuguseid õigus- ja haldusnorme või lepingutingimusi vastavalt muutuvatele oludele (kaasa arvatud üle- kandmist keelava sätte kehtestamine), tingimusel et need vastavad käesolevas kokkuleppes sätestatud miini- mumnõuetele. 3. Käesolev kokkulepe ei piira tööturu osapoolte õigust sõlmida asjakohasel tasandil, sealhulgas Euroopa tasan- dil, kokkuleppeid käesoleva kokkuleppe kohandamiseks ja/või täiendamiseks, selleks et võtta arvesse eritin- gimusi. 4. Liikmesriigid võtavad nõukogu otsuse järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu kahe aasta jooksul alates otsuse vastuvõtmisest või tagavad, et tööturu osapooled (1) kehtestavad nimetatud tähtaja lõpuks kok- kuleppega vajalikud meetmed. Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi või kollektiivlepinguga rakendamist, võivad liikmesriigid nimetatud otsuse järgimiseks saada maksimaalselt ühe aasta lisaaega. 5. Käesoleva kokkuleppe rakendamisest tulenevaid vaidlusi ja kaebusi ennetatakse ja lahendatakse kooskõlas siseriikliku õiguse, kollektiivlepingu ja tavaga. 6. Ilma et see piiraks komisjoni, siseriiklike kohtute ja Euroopa Kohtu osa, peab komisjon kõik käesoleva kok- kuleppe Euroopa tasandil tõlgendamisega seotud küsimused suunama esmajärjekorras allakirjutanutele, kes avaldavad oma arvamuse. 7. Allakirjutanud vaatavad käesoleva kokkuleppe kohaldamise läbi viis aastat pärast nõukogu otsuse vastuvõt- mist, kui seda nõuab üks käesoleva kokkuleppe osapooltest. (1) Sotsiaalpoliitika kohta sõlmitud kokkuleppe artikli 2 lõike 4 tähenduses. 290 ET Euroopa Liidu Teataja 05/2. kd Brüssel, 14. detsember 1995 Fritz VERZETNITSCH, Antonio Castellano AUYANET, François PERIGOT, Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni president Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse president Euroopa Tööandjate Föderatsiooni president Emilio GABAGLIO, Roger GOURVÈS, Zygmunt TYSZKIEWICZ, Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni peasekretär Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse peasekretär Euroopa Tööandjate Föderatsiooni peasekretär ETUC Bld Emile Jacqmain 155 B-1210 Brüssel CEEP Rue de la Charité 15 B-1040 Brüssel UNICE Rue Joseph II 40 B-1040 Brüssel