formats: pdf pdfa1b print

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 07. 05. 1996 KOM(96) 200 slutlig 95/0074 (COD) Ändrat förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (framlagt av kommissionen i enlighet med artikel 189a. 2 i Romfördraget) MOTIVERING 1. Inledning 1. 1 Direktivet från år 19891 Direktivet från år 1989 antogs för att skapa den rättsliga referensram som behövdes på gemenskapsnivå för att säkerställa fri rörlighet för TV-sändningar. Detta har uppnåtts genom att nationella bestämmelser har samordnats på områden där skillnaderna mellan dem var - eller är potentiellt - sådana som skapar rättsliga barriärer för fri rörlighet. De berörda områdena är jurisdiktion, främjande av distribution och produktion av TV- program, reklam och sponsring, skyddande av minderåriga och rätten till genmäle. Medlemsstaterna rar inte begränsa mottagningen eller återutsändningen från andra medlemsstater av skäl som faller under de samordnade områdena. En medlemsstat får endast fastställa mera detaljerade eller striktare regler inom dessa områden när det gäller programföretag inom medlemsstaternas egen jurisdiktion. Direktivets huvudmål är att uppnå fri rörlighet. Eftersom metoden för att uppnå detta primära mål är att vid behov samordna de nationella bestämmelserna, omfattar direktivet också målen för de nationella bestämmelserna. Direktivet utgör hörnstenen inom det europeiska audiovisuella området och har kompletterats eller kompletteras för närvarande med ytterligare rättsbestämmelser (särskilt direktivet om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel2). Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 "om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television" (EGT L 298, 17. 10. 1989, s. 23). Rådets direktiv 93/83/EEG (EGT L 248, 6. 10. 1993, s. 15. ) Se även den senaste grönboken om rättsskydd för krypterade radio- och TV-tjänster på den inre marknaden. KOM(96)76. \ 1. 2 Bakgrunden till förslaget till ett direktiv om ändring av direktivet från år 1989 Enligt artikel 26 i direktivet från år 1989 skall kommissionen lägga fram en rapport om direktivets tillämpning fem år efter antagandet, åtföljd i förekommande fall av förslag till att anpassa direktivet till utvecklingen inom området TV-sändning. Kommissionen genomförde ett vittgående samrådsförfarande år 1994. Den 31 maj 19953 överlämnade kommissionen inbegrep tillämpningsrapporten, motiveringen och förslaget till ett direktiv om ändring av direktivet från år 1989. Syftet med förslaget är att anpassa och klargöra vissa bestämmelser i texten från år 1989 mot bakgrund av den erfarenhet som erhållits vid genomförandet av direktivet och av utvecklingar inom sektorn. Det nuvarande direktivet är i kraft tills det har ändrats (nästa rapport om tillämpning skall läggas fram i oktober 1996). ' till Europaparlamentet och rådet ett meddelande som Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande den 13 september 1995 (ESK 972/95). Den 14 februari 1996 antog Europaparlamentet en lagstiftningsresolution4 vid första behandlingen i medbeslutandeproceduren (artikel 189 b i EG-fördraget) genom vilken kommissionens förslag godkändes med förbehåll för parlamentets ändringar. Ministerrådet undersökte förslaget samtidigt och diskuterade det på ministernivå vid sitt möte den 20 november 1995 i väntan på att Europaparlamentets yttrande skulle antas i enlighet med medbeslutandeproceduren. 2. Det ändrade förslaget 2. 1 Parlamentets ändringar Det ändrade forslaget som presenteras här innehåller de ändringar som har godkänts av kommissionen. Ett stort antal ändringar (25) godkändes delvis eller i sin andemening och fem ändringar godkändes i sin helhet, dvs. kommissionen godkände ungefär hälften av ändringarna som antagits av Europaparlamentet. Denna motivering förklarar på vilket sätt dessa ändringar har införlivats i texten och ger ytterligare mera ingående kommentarer om kommissionens resonemang i förekommande fall. Rent allmänt har kommissionen gjort sitt yttersta för att i högsta möjliga grad ta hänsyn till Europaparlamentets önskemål från den första läsningen. Om kommissionen inte har kunnat införliva en ändring, antingen delvis eller inte alls, beror detta på en eller flera av följande orsaker: - - - Ändringen skulle antingen ensam eller i kombination med andra ändringar allvarligt rubba balansen i kommissionens förslag. Ändringen inbegriper åtgärder som enligt kommissionen skulle vara omöjliga att genomföra i praktiken. Ändringen innebär enligt kommissionen allvarliga juridiska svårigheter. 3 4 EGT C 185, 19. 7. 1995, s. 4. EP 196. 583. 2. 2 Motivering av de införlivade ändringarna Kolumnen till höger i den bifogade handlingen är kommissionens ändringsförslag. Ändringarna är understreckade. Kolumnen till vänster är kommissionens ursprungliga förslag och är med för att underlätta jämförelsen. Punkt 5 a införlivar delvis Europaparlamentets ändring nr 35. Emedan kommissionen anser att det är godtagbart att fastställa att gemenskapens framtida rättsbestämmelser måste vara förenliga med befintliga bestämmelser inom samma område, skulle resultatet av den framtida lagstiftningsprocessen avgöras på förhand om man gick längre än så. Punkt 9 införlivar en förändring som har blivit nödvändig genom Europaparlamentets ändring nr 22 som delvis har införlivats i artikel 2. 3. Punkt 11 införlivar en förändring som har blivit nödvändig genom Europaparlamentets ändring nr 28, vars andemening har införlivats i artikel 3. 2. Punkt 15a motsvarar Europaparlamentets ändring nr 88. Punkt 17a motsvarar Europaparlamentets ändring nr 10 (och delvis nr 4). Punkt 21 a. b och c motsvarar Europaparlamentets ändring nr 35. Kommissionen anser att även om det vid genomförandet av artikel 5 är till hjälp att ha en riktgivande definition på termen "oberoende producent", skulle det vara för restriktivt, mot bakgrund av hur varierande den oberoende produktionen i medlemsstaterna är, att införliva en sådan definition i en artikel. Därför har det föreslagits att definitionen inbegrips i en punkt. Dessutom måste den aktuella definitionen vara tillräckligt flexibel för att ta hänsyn till mångfalden ifråga. I vissa mindre medlemsstater finns det till exempel mycket få programföretag (i vissa fall finns det för närvarande endast ett, såsom i Österrike och Irland). Därför är det omöjligt att i absoluta tal föreskriva att en producent endast är självständig om han eller hon inte tillhandahåller mer än 90 % av sin produktion till samma programföretag. Ytterligare ett användbart kriterium för oberoende som skall beaktas är i hur stor utsträckning som producenten behåller rätten att utnyttja produktionen på sekundära marknader (t. ex. efter första sändningen eller efter en viss tid) såsom det föreslås i ändringen. Punkt 22a hänvisar till d som har införts i artikel 1 (definition på TV-reklam) och artikel 18. 1 som har ändrats för att ta hänsyn till Europaparlamentets ändring nr 20 (till den del saken ännu inte omfattas av den nuvarande definitionen). Punkt 23 har ändrats till att delvis införliva Europaparlamentets ändring nr 12. Denna är den första av Europaparlamentets ändringar som har införlivats i det ändrade förslagets text som följer punktordningen. Det bör emellertid uppmärksammas att ändring nr 1 är identisk med punkt 16 i direktivet från år 1989. Denna punkt förblir i kraft, eftersom den inte påverkas av direktivet om ändring av direktivet från år 1989. Därför finns det inget behov av (och det är inte möjligt) att införliva ändring nr 1 i kommissionens ändringsförslag (då den redan finns i texten från år 1989). Punkt 24 tar delvis hänsyn till Europaparlamentets ändring nr 52. Den införlivar också förändringar som har blivit nödvändiga genom ändringen i artikel 22. 2, som nu tar hänsyn till Europaparlamentets ändring nr 76. Punkt 24a har införlivats för att ta hänsyn till Europaparlamentets ändringar nr 14, 15, 62 och 55 (den sista är den så kallade "V-chip"-ändringen). Den motsvarar den nya artikeln 22 b som införlivats för att ta hänsyn till samma serie av ändringar. Punkt 25 har ändrats till att införliva Europaparlamentets ändring nr 26, som hänför sig till artikel 3. 1. Det bör påpekas att artikel 3. 1, som fastställer att medlemsstaterna behåller friheten att kräva att programföretag inom deras jurisdiktion följer mer detaljerade eller striktare regler än vad som föreskrivs i direktivet, inte i sig medför någon juridisk skyldighet för medlemsstaterna. Därför är det ingen skillnad, juridiskt sett, om listan över områden inom vilka medlemsstaterna får vidta sådana åtgärder - en lista som är vägledande - införlivas i en artikel eller i en punkt. Kommissionen föredrar att detta görs i en punkt av framläggnings- och tydlighetsskäl. b har ersatts i artikel 1. Kommissionen godkände denna del av Europaparlamentets ändring nr 18, eftersom den anser att det är en förbättring, vad gäller rättssäkerhet, att inbegripa denna definition i vad som avses med termen "TV-program" i artikel 1 a (vars svaghet beror på faktumet att televisionssändning definieras genom hänvisning till TV- program, vilket leder till en cirkeldefinition). Detta tillägg förändrar emellertid inte räckvidden av definitionen på televisionssändning, vilken begränsas av termerna "till allmänheten" och "den innefattar inte kommunikationstjänster — som efterfrågas individuellt". Kommissionen förklarade i motiveringen till det ursprungliga förslaget varför den anser att det skulle vara olämpligt att utvidga detta direktivs räckvidd utöver räckvidden av texten från år 1989 (dvs. punkt till multipunktöverföring av TV-program avsedda för mottagning av allmänheten). c har ersatts i artikel 1 och motsvarar Europarlamentets ändring nr 19. Kommissionen anser att det är till hjälp att inbegripa en definition på de organisationer som måste följa de nationella bestämmelser som införlivar direktivets bestämmelser. Den definition som föreslås motsvarar den som Europaparlamentet har föreslagit samt den definition som har använts i Europarådets konvention om gränsöverskridande television. Den grundar sig på följande tre viktiga delar: - - - Den berör fysiska eller juridiska personer (såsom i konventionen), som har redaktionellt ansvar för utformningen av programscheman (detta motsvarar den andra och tredje delen av Europaparlamentets definition och den andra delen av Europarådets definition), som sänder eller har sänt dessa program (den tredje delen av Europarådets definition). Artikel 1 d motsvarar b i texten från år 1989, ändrad till att ta hänsyn till ändring nr 20. Den bör ses i samband med punkt 22a. Syftet är att klargöra att de grundläggande bestämmelserna om konsumentskydd för programföretagen själva (se även den ändrade artikeln 18). i artikel 10-16 gäller reklam för Artikel 1 g motsvarar e i kommissionens förslag, ändrad till att ta hänsyn till ändring nr 21 och till att anpassa hänvisningen till varor och tjänster till den nya hänvisningen i d som har införts. till de berörda verksamheternas Punkterna 2-4 i artikel 2 har ändrats till att ta hänsyn till ändringarna nr 22, 23 och 24 (kriterier för jurisdiktion). Kommissionen håller med om att det är viktigt att ha detaljerade kriterier som gör det möjligt att med tillräckligt hög grad av tydlighet och med hänsyn fastslå programföretagets etableringsort i syfte att bestämma vilken medlemsstat som har jurisdiktion. Detta innebär emellertid att de tre särskilda kriterier som har valts (huvud kontoret, platsen där de redaktionella besluten fattas, och platsen där en betydande del av de medel som är nödvändiga för utförandet av sändningsverksamheten är placerade) noggrant rangordnas för att beakta alla de olika möjligheterna att kombinera dessa kriterier. Lyckas man inte skapa en rangordning kan detta ge upphov till positiva konflikter (flera stater kräver jurisdiktion) eller negativa konflikter (rättsligt vakuum). Dessutom kan kommissionen inte godkänna c i ändring 23 av följande skäl: särskilda beskaffenhet - - - Genom att införa kriteriet om staten för vilken programmen är avsedda, upphävs principen om hemlandstillsyn i direktivet, vilket skulle leda till att direktivet är ogenomförbart. Den strider mot logiken i EG-fördraget. Den motverkar sitt eget syfte, eftersom resultatet skulle bli att j urisdiktionen inte skulle kunna fastslås på grundval av de tre valda kriterierna och att den därför måste fastslås på grundval av rent tekniska kriterier i punkt 4 (frekvens, satellitkapacitet eller satellitupplänk). Artikel 2a har ändrats till att delvis ta hänsyn till ändring 24. Kommissionen kan emellertid inte godkänna den del i ändringen som gör att ett förfarande avsett att ta itu med allvarliga överträdelser av bestämmelserna för skydd av minderåriga i programmen utvidgas till att omfatta reklam. Det skulle vara högst olämpligt att blanda samman dessa två mycket olika frågor. Dessutom skulle detta på ett område upphäva principen om hemlandstillsyn och därigenom leda till att direktivet blir ogenomförbart. » Punkt 2 i artikel 3 har ändrats till att ta hänsyn till ändringarna nr 27 (faktisk överenstämmelse) och 28 (gottgörelse till tredje man). (Ändring nr 35 har införlivats i punkt 21 a - se ovan). Punkt 1 i artikel 6 har tillförts d som kommissionen anser är nödvändig med tanke på den utveckling som nyligen skett inom vissa europeiska tredje länders lagstiftning om sändning och som det hänvisas till i b och c. Detta tillägg motsvarar delvis också det som kommissionen tolkar som andemeningen i Europaparlamentets ändring nr 36. Artikel 7 har ändrats till att delvis införliva ändring nr 37. Formuleringen i den första meningen betonar att sändningsblocken först och främst är en fråga mellan de avtalsslutande parterna. Sändningsblockenas längd har justerats i enlighet med ändringen. Kommissionen anser emellertid att bestämmelsen i b som hänvisar till produktion som samproducerats med programföretaget gör den sista punkten i ändringen överflödig. Det är dessutom omöjligt att på den inre marknaden ta något annat datum än det för den första visningen inom gemenskapen som inledningsdatum för de olika sändningsblocken. Artikel 9 införlivar en förändring som delvis motsvarar ändring nr 38. Artiklarna 10 och 11 införlivar nu hänvisningar till köp-TV såsom i ändringarna nr 39, 40 och 42. Artikel 11. 3 införlivar nu den del av ändring nr 41 som gäller filmer som producerats för televisionen. Kommissionen kan inte godkänna den del av ändringen som fastställer att grunden för beräkningen av antalet tillåtna pauser skulle vara den programlagda sändningstiden bortsett från alla avbrott. Detta skulle innebära en onödig begränsning som skulle inverka mycket negativt på programföretagets inkomster. Artikel 12 c införlivar ändring nr 43. Artikel 14 har ändrats till att införliva det väsentliga i den andra delen av Europaparlamentets ändring nr 44 med en formulering som är förenlig med befintliga gemenskapsbestämmelser. Den första delen av ändringen är inte godtagbar då den går emot direktivets princip om hemlandstillsyn och är oförenlig med Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis (särskilt Bond van Adverteeders-domen, Rec. 352/86 av den 24 april 1988). Ett vidsträckt förbud att tillhandahålla medicinska produkter genom köp-TV, med hänvisning till befintliga gemenskapsbestämmelser, kan emellertid motiveras å ena sidan med allmänna hälsoskäl och å andra sidan med det faktum att köp-TV skiljer sig från reklam och sponsorskap genom att den etablerar en mycket mera direkt relation med konsumenten. Artikel 17 har tillförts 2a som införlivar förändringar som avspeglar den utveckling i debatten om läkemedelsföretags sponsring av program som ägt rum efter kommissionens ursprungliga förslag. Artikel 18 införlivar förändringar som delvis härrör från ändringarna 45 och 46. Kommissionen anser emellertid att det varken är önskvärt eller möjligt att utesluta andra reklamformer än reklaminslag. I artikeln införlivas också en förändring som berör meddelanden från programföretag i samband med deras egna program. I och med den ändrade definitionen på TV-reklam i artikel 1 måste en sådan förändring införas för att undvika att sådana meddelanden måste räknas in i den maximala reklamtiden per dag. Artikel 18a återspeglar ändring nr 74 om köp-TV på andra kanaler än dem som är avsedda för köp-TV. Artikel 19 motsvarar artikel 18b i kommissionens ursprungliga förslag avseende köp-TV- kanaler och andra kanaler som uteslutande är till för sälj befrämjande åtgärder. Kommissionen anser inte att det är på sin plats att för kanaler som uteslutande är till för sälj befrämjande åtgärder eller direktförsäljning införa kvantitativa begränsningar av det slag som tillämpas, enligt artikel 18, på konventionella kanaler. Direktförsäljningen har ett annat syfte och konkurrerar inte i samma marknadssegment som främjande av kommersiella intressen. Artikel 20 införlivar en förändring som anpassar artikeln till den terminologi som används i artikel 9 och införlivar delvis ändring nr 51. Artikel 22. 2 motsvarar särskilt ändring nr 76 och skydd av minderåriga i allmänhet i enlighet med ändringarna nr 14, 15, 62, 52 och 55 (se även punkt 24). Kommissionen anser emellertid att det vore onödigt restriktivt att kräva att ett program som redan har kodats skall förses med varningssignaler. Dessutom är någon form av varning (akustisk eller visuell) tillräcklig för att uppnå syftet att varna tittarna. Artikel 22 b har tillförts en andra punkt som särskilt motsvarar ändringarna nr 62 och 55 (se även punkt 24a). Kommissionen anser att "V-chip" är en intressant utveckling som skulle kunna vara ett effektivt sätt att säkerställa bättre kontrollmöjligheter för föräldrar. Denna idé kräver emellertid ytterligare undersökningar innan den kan införlivas i bindande rättsbestämmelser på gemenskapsnivå. Särskilt frågan om klassificeringssystemet skapar särskilda problem inom ramen för gränsöverskridande television i Europa. Samspelet mellan "V-chip" och befintlig programpolitik avseende familjer, bl. a. särskilda "barnsäkra klockslag", kräver dessutom ingående analyser för att säkerställa att den nya utvecklingen kommer att komplettera och inte underminera befintliga åtgärder. Genom att ta sig den tid som behövs för att analysera alla dessa frågor, kommer Europa också att kunna dra nytta av den erfarenhet som fås då Förenta staterna och Kanada genomför lagstiftningen om "V-chip". Artikel 26 motsvarar delvis ändring nr 58. Kommissionen samtycker till att det skall tas hänsyn till utvecklingen inom området televisionssändning vid genomförandet av direktivet och vid eventuella framtida ändringar, men anser att det skulle vara en för kraftig begränsning om de nödvändiga analyserna endast skulle omfatta tjänster vars verksamhet uteslutande grundar sig på individuell efterfrågan. Detta är skälet till att kommissionen föredrar den allmännare formuleringen för teknisk utveckling i allmänhet. Ändrat förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television URSPRUNGLIGT FORSLAG EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 57. 2 och 66 i detta, med beaktande av kommissionens förslag1, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande2, i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget3, och med beaktande av följande: 1. Rådets direktiv 89/552/EEG4 utgör den rättsliga ramen för sändningsverksamhet inom den inre marknaden. 2. 1 artikel 26 i direktiv 89/552/EEG föreskrivs att kommissionen senast vid slutet av det femte året efter dagen för antagandet av nämnda direktiv skall överlämna en rapport om tillämpningen av direktivet till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén och, om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen inom området TV-sändning. 3. Genomförandet av direktiv 89/552/EEG och den rapport om tillämpningen som framlagts av kommissionen har visat behovet av att klargöra eller precisera vissa definitioner eller skyldigheter för medlemsstaterna enligt det direktivet. 4. Kommissionen har i sitt meddelande av den 19 juli 1994 med titeln "På väg mot informationssamhället i Europa: en handlingsplan" understrukit vikten av att ha tillgång till ett regelverk som är tillämpligt på innehållet i audiovisuella tjänster, vilket skulle bidra till att säkerställa den fria rörligheten inom gemenskapen för dessa tjänster och svara mot de tillväxtmöjligheter inom sektorn som ny teknologi medför samtidigt som hänsyn tas till de audiovisuella programmens särart, särskilt deras kulturella och samhälleliga påverkan oavsett på vilket sätt de sänds. 5. Vid sitt 1787:e möte den 28. september 1994 mottog rådet denna handlingsplan positivt och underströk nödvändigheten av att förbättra konkurrenskraften hos den europeiska audiovisuella industrin. EGT nr EGT nr EGT nr EGT nr L 298, 17. 10. 1989, s. 23. 6. Stats- och regeringscheferna riktade vid Europeiska rådets möte i Essen den 9 och 10 december 1994 en anmodan till kommissionen att före deras nästa möte lägga fram ett förslag till ändring av direktiv 89/552/EEG. 7. Tillämpningen av direktiv 89/552/EEG har visat att det är nödvändigt att klargöra begreppet jurisdiktion när det tillämpas på den specifika audiovisuella sektorn. Med hänsyn till Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis bör etableringskriteriet vara huvudkriterium för fastställande av en medlemsstats befogenhet. 8. Begreppet etablering innebär enligt de kriterier som EG-domstolen fastställt i sin dom av den 25 juli 1991 i mål C-221/89 "Factortame"5 faktiskt utövande av en ekonomisk verksamhet med hjälp av en fast anläggning under en obestämd fastställd tidsperiod. 9. Enligt direktiv 89/556 (EEG), i dess lydelse enligt detta direktiv, kan etableringen av ett programföretag fastställas med hjälp av en rad kriterier, såsom den plats där företaget som tillhandahåller en tjänst har sitt säte, den plats där besluten om programinriktningen vanligtvis fattas, eller platsen för slutregi (det vill säga den plats där det program som skall sändas till allmänheten slutgiltigt sammanställs) i den utsträckning en avsevärd del av de medel som är nödvändiga för utförandet av sändningsverksamheten för television befinner sig i en och samma medlemsstat. 10. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis6 behåller en medlemsstat rätten att vidta åtgärder mot ett programföretag som etablerar sig i en annan medlemsstat men vars verksamhet uteslutande eller huvudsakligen riktar sig mot den första medlemsstaten då denna etablering har gjorts i syfte att undandra sig de regler som skulle ha varit tillämpliga på detta programföretag om det hade etablerat sig inom den första medlemsstatens territorium. 11. Varje berörd part inom gemenskapen måste ha möjlighet att hävda sina rättigheter inför behörig domstol i den medlemsstat som har jurisdiktion över det programföretag som inte följer de nationella bestämmelser som följer av tillämpningen i det här direktivet. 12. Medlemsstaterna har rätt att vidta de åtgärder de bedömer som lämpliga vad gäller de sändningar från tredje land som inte motsvarar villkoren i artikel 2 i direktiv 89/552 (EEG), dock under förutsättning att gemenskapsrätten och gemenskapens internationella åtaganden respekteras. Mål C-221/89, Drottningen mot Transportministern, ex parte: Factortame, Rec. 1991 s. 1-3905, punkt 20. Framför allt dom i mål 33/74, Van Binsbergen mot Bestuur van de Bedrijfsvereniging, Rec. 1974 s. 1299, och i mål C-23/93, TV 10 SA mot Commissariaat voor the Media, Rec. 1994 s. 1-4795. 10 13. För att undanröja de hinder som uppstår till följd av olikheter i de nationella lagstiftningarna vad gäller främjandet av europeiska produktioner innehåller direktiv 89/552/EEG bestämmelser som syftar till att harmonisera dessa regelverk. Allmänt sett bör de bestämmelser som antas för att libéralisera utbytet också innehålla bestämmelser som harmoniserar konkurrensvillkoren. 14. I artikel 128. 4 i fördraget föreskrivs dessutom att gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i samma fördrag. 15. I grönboken "Strategiska valmöjligheter för stärkande av programindustrin inom ramen för Europeiska unionens audiovisuella politik" som antogs av kommissionen den 7 april 1994 understryks särskilt nödvändigheten av att stärka åtgärderna för främjande av europeiska produktioner för att utveckla denna sektor. 16. Till ovannämnda överväganden kommer nödvändigheten att säkerställa lämpliga villkor för att förbättra programindustrins konkurrenskraft. Av meddelandet om tillämpningen av artiklarna 4 och 5 i direktiv 89/552/EEG som antogs av kommissionen den 3 mars 1994 i enlighet med artikel 4. 3, framgår att åtgärderna för främjande av europeiska produktioner bidrar till denna förbättring men bör anpassas till utvecklingen inom området för TV-sändning. 17. Med tanke också på verkningarna av de finansiella medel som gemenskapen och medlemsstaterna förfogar över bör den faktiska tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4 i direktiv 89/552/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, under en tioårsperiod medföra att målet att stärka den europeiska programindustrin kan uppnås. 18. Det är nödvändigt att säkerställa att sådana bestämmelser faktiskt tillämpas inom hela gemenskapen för att garantera en sund och likvärdig konkurrenssituation mellan de olika aktörerna inom en och samma sektor. Tillämpningen av dessa bestämmelser bör också leda till att stärka det ömsesidiga förtroendet mellan de olika medlemsstaterna. 19. Efter tioårsperiodens utgång får eventuella åtgärder på nationell nivå inom detta område inte urholka principen om fri rörlighet för tjänster genom upprättande av hinder för mottagande eller återutsändning av TV-program med ursprung i andra medlemsstater. 20. Andelarna av sändningstiden för europeiska produkter bör uppnås med de ekonomiska realiteterna i åtanke. För att uppnå detta mål bör följaktligen ett progressivt system inrättas. 21. Hänsyn bör tas till den specifika arten hos de program som sänds uteslutande på ett annat språk än medlemsstaternas. 11 22. Frågan om särskilda tidsfrister för olika typer av TV-förevisning av biografproduktion hör främst samman med friheten att ingå avtal. I brist på överenskommelse mellan berörda parter eller yrkeskretsar bör dock en tidsplan anpassad till behoven för varje fas i förevisningen fastställas. 23. Det är viktigt att, genom en anpassning av reglerna för sändningstid, tillåta en utveckling av köp-TV, som utgör en betydande ekonomisk verksamhet för samtliga aktörer och en viktig väg för avsättning för varor och tjänster inom gemenskapen. För att garantera konsumenterna ett fullgott skydd är det väsentligt att köp-TV underställs ett visst antal miniminormer som styr form och innehåll i dessa program. 24. Det är nödvändigt att precisera reglerna för skydd av minderårigas fysiska, mentala och moraliska utveckling. Fastställandet av en klar skillnad mellan sådana program som är föremål för totalförbud och sådana som kan tillåtas under villkor att lämpliga tekniska medel finns tillgängliga bör vara tillräckligt för att tillgodose allmänhetens intresse, något som uttryckts av medlemsstaterna och kommissionen. 25. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis7 täcker begreppet "tillhandahålla tjänster" enligt artiklarna 59 och 60 i Romfördraget sändning av TV-program, inräknat sändning med ett kabeldistributionsföretag som mellanhand. Det är lämpligt att i enlighet med artikel 3b i samma fördrag inte vidta någon åtgärd som går utöver vad som är nödvändigt för att uppnå gemenskapens mål vad gäller sändningsverksamhet för television. Dessutom är det lämpligt att åter bekräfta principen att medlemsstaterna har rätt att fastställa strängare eller mer detaljerade regler vad gäller de programföretag för TV-sändning som står under deras jurisdiktion. 26. I artikel B i fördraget anges att unionen skall ha som mål att, bland annat, fullt ut upprätthålla gemenskapens regelverk. [ursprungligt förslag:] Framför allt dom i mål 155/73, Sacchi, Rec. 1974 s. 409, och i mål 52/79, Procureur du Roi mot Debauve, Rec. 1980 s. 833. 12 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE Artikel 1 Direktiv 89/552/EEG ändras på följande sätt: 1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt: a) b skall ersättas med följande: "b) TV-reklam: varje form av sänt meddelande mot betalning eller liknande ersättning som utförts av ett offentligt eller privat företag i samband med handel, affärsverksamhet, hantverk eller yrke i avsikt att mot betalning främja tillhandahållandet av varor eller tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och förpliktelser. Häri ingår inte köp-TV. " b) Följande skall införas som e: "e) Köp-TV: program och avsnitt som innehåller direkta erbjudanden till allmänheten med avseende på försäljning, köp eller hyra av produkter eller med avseende på tillhandahållande av tjänster mot betalning. 2. Artikel 2 skall ersättas med följande: "Artikel 2 1. 2. 3. Varje medlemsstat skall säkerställa att alla TV-sändningar som sänds av programföretag överensstämmer med bestämmelserna i den lagstiftning som gäller för sändningar avsedda för allmänheten i denna medlemsstat. jurisdiktion inom dess De programföretag för TV-sändning som är etablerade inom en medlemsstats territorium där de förfogar över en fast anläggning och faktiskt utövar en ekonomisk verksamhet faller under en medlemsstats jurisdiktion. De programföretag för TV-sändning som är etablerade utanför gemenskapens territorium faller också under en medlemsstats jurisdiktion om något av följande villkor uppfylls: a) b) De använder sig av en frekvens som har upplåtits av den medlemsstaten Utan att använda sig av en frekvens som har upplåtits av en medlemsstat, använder de sig av satellitkapacitet som har upplåtits av den medlemsstaten. 13 c) Utan att använda sig av vare sig en frekvens eller satellitkapacitet som har upplåtits av medlemsstat, använder de sig av en satellitupplänk mot en satellit som är belägen i den medlemsstaten. 4. Detta direktiv skall inte tilllämpas på TV-sändningar som uteslutande är avsedda för mottagning i tredje land och som inte mottas direkt eller indirekt av allmänheten i en eller flera medlemsstater. " 3. Följande artikel skall införas: "Artikel 2a inte begränsa Medlemsstaterna skall säkerställa fri mottagning och får återutsändning inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater av skäl som omfattas av detta direktiv. De kan tillfälligt vidta lämpliga åtgärder för att begränsa mottagningen och/eller inställa återutsändningen av TV-sändningar om följande villkor uppfylls: a) b) c) d) En TV-sändning som kommer från ett annat medlemsland uppenbarligen, allvarligt och djupt överträder bestämmelserna i artikel 22 eller artikel 22a. TV-programföretaget under de föregående 12 månaderna har överträtt samma bestämmelse vid minst två tillfallen. Medlemsstaten i fråga skriftligen har underrättat TV-programföretaget och kommissionen om de angivna överträdelserna och om sin avsikt att vidta åtgärder för att begränsa mottagningen och/eller inställa återutsändningen om en sådan överträdelse åter skulle inträffa. Samråd med den sändande staten och kommissionen inte har resulterat i en uppgörelse i godo inom 15 dagar efter den skriftliga underrättelsen enligt c och den angivna överträdelsen fortsätter. Kommissionen skall inom två månader från underrättelsen om den åtgärd som vidtagits av medlemsstaten genom beslut fastställa huruvida åtgärden var förenlig med gemenskapsrätten. I händelse av negativt beslut måste medlemsstaten omedelbart avsluta åtgärden i fråga. Bestämmelsen i första stycket påverkar inte tillämpningen av förfaranden, åtgärder eller sanktioner för överträdelserna i fråga i den medlemsstat som har jurisdiktion över det berörda TV-programföretaget. " 14 4. Artikel 3 skall ändras enligt följande: "Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall ha frihet att föreskriva att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion fastställer mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som omfattas av detta direktiv. Sådana regler, som måste vara förenliga med gemenskapsrätten, kan röra i synnerhet: - Generalförande av språkpolitiska åtgärder - Hänsyn till allmänhetens intresse rörande televisionens roll vad gäller information, utbildning, kultur och underhållning såväl som bevarande av mångfald inom information och media 2. Medlemsstaterna skall, inom ramen för sin lagstiftning, på lämpligt sätt säkerställa att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Varje medlemsstat fastställer de sanktioner som skall tillämpas mot programföretag inom deras jurisdiktion som inte följer de bestämmelser som antagits till följd av detta direktiv. Dessa sanktioner måste vara tillräckliga för att säkerställa att bestämmelserna följs. 3. Medlemsstaterna skall även, såvitt gäller TV-programföretag inom deras jurisdiktion, inom ramen för sin lagstiftning säkerställa att tillfälliga åtgärder kan vidtas i syfte att komma till rätta med överträdelser av bestämmelserna i detta direktiv, om nödvändigt genom att av sändningsrätten tillfälligt dras in. " 5. Artikel 4 skall ersättas med följande: "Artikel 4 1. 2. Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att TV-programföretagen avsätter en övervägande del av sin sändningstid med undantag av tid för nyheter, sportevenemang, tävlingar, reklam, teletexttjänster och köp-TV, för europeiska produktioner i den mening som avses i artikel 6. Då det är frågan om kanaler vilkas programtid förutom den tid som avsätts för reklam eller köp-TV till minst 80 % består av biograf- eller serier, skall fiktionsproduktion, dokumentärfilmer medlemsstaterna fastställa att TV-programföretagen i stället för att följa vad som fastställs i punkt 1 kan välja att avsätta 25 % av programbudgeten för europeiska produktioner i den mening som avses i artikel 6. Med programbudget skall i detta direktiv avses de bokförda kostnader för köp och förköp av sändningsrättigheter, produktion och samproduktion för alla program som sänds av kanalen i fråga under loppet av referensåret. tecknade eller 15 3. 4. 5. Kvoterna i punkt 1 och 2 skall uppnås stegvis inom en period av tre år räknat från den dag då den berörda kanalen inleder sina sändningar. Kanaler som sänder uteslutande på ett annat språk än medlemsstaternas omfattas inte av bestämmelserna i denna artikel och i artikel 5. Från och med den dag då detta direktiv antas skall medlemsstaterna vartannat år till kommissionen överlämna en rapport om tillämpningen av denna artikel och artikel 5. Rapporten skall särskilt innefatta en statistisk uppgift om den uppnådda andelen som anges i denna artikel och i artikel 5 för var och en av de TV- inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion. kanaler som faller Medlemsstaterna skall till kommissionen uppge skälen till att dessa andelar inte uppnåtts och de åtgärder som vidtas i varje enskilt fall för att försäkra sig om att programföretaget faktiskt uppnår dem. skall Kommissionen informera de övriga medlemsstaterna och Europaparlamentet om rapporterna, eventuellt åtföljt av ett yttrande. Kommissionen skall säkerställa att denna artikel och artikel 5 tillämpas i överensstämmelse med bestämmelserna i fördraget. Kommissionen får i sitt yttrande särskilt beakta de framsteg som uppnåtts i förhållande till tidigare år, andelen premiärproduktioner i programplaneringen, de särskilda omständigheterna för nya TV-programföretag och den speciella situationen i länder med låg audiovisuell produktionskapacitet eller begränsat språkområde. " Artikel 5 skall ersättas med följande: "Artikel 5 Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att programföretagen avsätter minst 10% av sin sändningstid, med undantag för tid reserverad för nyheter, sportevenemang, tävlingar, reklam, köp-TV och teletexttjänster, eller alternativt, efter medlemsstatens bedömande, minst 10 % av sin programbudget, för europeiska produktioner, skapade av producenter som är oberoende av TV- programföretagen. Denna andel får uppnås samtidigt som en andel på minst 50 % avsätts för nya produktioner, det vill säga produktioner som sänds inom fem år efter framställningen. " 16 7. Artikel 6 skall ändras på följande sätt: a) I punkt 1 skall ersättas med följande: "a) produktioner som härrör från medlemsstaterna" b) "3. Punkt 3 skall ersättas med följande: De produktioner som anges i punkt 1 c är produktioner som utförts i samarbete med producenter, etablerade i en eller flera medlemsstater, eller uteslutande av producenter etablerade i ett eller flera europeiska tredje länder med vilka gemenskapen har slutit avtal som täcker den audiovisuella sektorn om dessa produktioner huvudsakligen utförts med författare och personal som är bosatta i en eller flera europeiska stater. " c) Följande punkt skall införas: "3a. De produktioner som inte är europeiska produktioner enligt punkt 1 men som framställs inom ramen för avtal om bilateral samproduktion som ingåtts mellan medlemsstaterna och tredje land skall anses som europeiska produktioner såvitt huvudparten av de totala produktionskostnaderna bärs av samproducenterna från gemenskapen och produktionen inte kontrolleras av en eller flera producenter som är etablerade utanför medlemsstaterna. " d) I punkt 4 skall orden "och punkt 3a" införas efter orden "produktioner som inte är europeiska produktioner enligt punkt 1 " 8. Artikel 7 skall ersättas med följande: "Artikel 7 för sändning av biografproduktioner. Innehavaren av rättigheterna och TV-programföretagen skall komma överens om tidsfrister I brist på en sådan överenskommelse får TV-programföretagen inte sända biografproduktion innan följande tidsfrister löpt ut, räknat från det att produktionen börjar visas på biografer i någon av medlemsstaterna: a) b) c) Sex månader för fönster som betalas per visning, ("pay-per-view"). Tolv månader för andra betal-TV-tjänster än de som avses i a. Arton månader för andra tjänster än de som avses i a och b. Medlemsstaterna skall säkerställa att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion följer dessa bestämmelser. 9. Artikel 8 skall upphöra att gälla. 17 10. Rubriken till kapitel 4 skall ersättas med följande: "TV-reklam, sponsring och köp-TV" 11. Artikel 11. 3 skall ersättas med följande: "3. Överföring av längre spelfilmer får avbrytas en gång för varje hel period om 45 minuter. Ytterligare ett avbrott får göras om deras programlagda sändningstid är minst 20 minuter längre än två eller flera kompletta fyrtiofemminutersperioder. " 12. I artikel 12 skall första meningen ersättas med följande: "TV-reklam och köp-TV får inte:" 13. Artiklarna 13 och 14 skall ersättas med följande: "Artikel 13 Alla former av TV-reklam och köp-TV för cigaretter eller andra tobaksvaror skall vara förbjudna. " Artikel 14 TV-reklam och köp-TV för medicinska produkter och medicinsk behandling skall vara förbjuden, om produkterna eller behandlingarna är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat till vars jurisdiktion programföretaget hör. " 14. Artikel 15 skall ändras på följande sätt: a) Första meningen skall ersättas med följande: "TV-reklam och köp-TV för alkoholhaltiga drycker skall uppfylla följande kriterier:" b) I a, b, c, d, e, och f skall orden "den får inte" bytas ut mot "de får inte" och orden "de skall inte". 15. Artikel 16 skall ändras på följande sätt: a) Första meningen skall ersättas med följande: "TV-reklam och köp-TV skall inte orsaka moralisk eller fysisk skada hos minderåriga och måste därför uppfylla följande kriterier:" b) I a, b, c, och d skall orden "den skall inte" bytas ut mot "de skall inte". 18 16. Artikel 17. 2 skall ersättas med följande: "2. TV-program får inte sponsras av fysiska eller juridiska personer, vars huvudsakliga verksamhet är tillverkning eller försäljning av produkter eller tillhandahållande av tjänster för vilka reklam är förbjuden enligt artikel 13. " 17. Artikel 18 skall ersättas med följande: "Artikel 18 1. Reklamtiden skall inte överstiga 15 % av den dagliga sändningstiden. Denna andel får ökas till 20 % om den innefattar andra former av reklam än reklam- och köp-TV-inslag som införts i eller mellan program som sänds i en enhet som inte endast är avsedd för köp-TV, under förutsättning att andelen reklaminslag inte överstiger 15 %. 2. Reklaminslagens längd inom en given klocktimme skall inte överstiga 20 %. " 18. Följande artiklar skall införas: "Artikel 18a 1. 2. 1. 2. Köp-TV-program och köp-TV-avsnitt skall lätt kunna igenkännas som sådana, och i de fall då de införs i en enhet som inte uteslutande är ägnad åt sådan verksamhet skall de vara klart avgränsade från övriga program inom denna enhet, inbegripet reklamutsändningar genom optiska medel eller ljussignaler. Köp-TV-program och köp-TV-inslag skall uppfylla de bestämmelser som fastställs i rådets direktiv [. ]10 om konsumentskydd vid distansförsäljning, särskilt vad gäller uppgifterna om avtalens innehåll. Artikel 18b De sändningsblock som avsätts för köp-TV-program införs i en enhet som inte uteslutande är avsedd för sådan verksamhet får inte överstiga tre timmar per 24-timmarsperiod. De enheter som uteslutande är avsedda för köp-TV-program är inte underkastade någon begränsning vad gäller tiden. " 19. Artikel 19 skall upphöra att gälla. 10 EGT nr L 19 20. Artikel 20 skall ersättas med följande: "Artikel 20 Utan att påverka tillämpningen av artikel 3 får medlemsstaterna, med vederbörlig hänsyn till gemenskapens lagstiftning, fastställa andra villkor än de som fastställts i artikel 11. 2, 11. 5 och i artikel 18 och 18b ifråga om sändningar, som uteslutande är avsedda för det nationella territoriet och som inte kan tas emot, direkt eller indirekt, i en eller flera andra medlemsstater. " 21. Artikel 21 skall upphöra att gälla. 22. Rubriken till kapitel 5 skall ersättas med följande: "Artikel 22 1. 2. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att TV- sändningar, inbegripet trailrar, från TV-programföretag inom respektive stats jurisdiktion inte inkluderar program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, särskilt program som innehåller pornografi eller meningslöst våld. Bestämmelserna i punkt 1 skall utsträckas till att även gälla andra program som kan bedömas skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, utom då det kan anses säkert, genom val av tid för sändningen eller genom tekniska åtgärder, att de minderåriga inom sändningsområdet normalt inte hör eller ser sådana sändningar. " 24. Följande artiklar skall införas: "Artikel 22a Medlemsstaterna skall också se till att sändningarna inte innehåller något som uppammar hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. Artikel 22b Kommissionen skall ägna särskild uppmärksamhet åt tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel i samband med den rapport som avses i artikel 26". 25. Artikel 25 skall upphöra att gälla. 20 26. Artikel 26 skall ersättas med följande: "Artikel 26 Senast vid slutet av det tredje året efter dagen för antagandet av detta direktiv och vartannat år därefter skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv och om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen inom området TV-sändning. " Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast ett år efter den dag då det trädde i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. 21 ANDRÅT FORSLAG EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 57. 2 och 66 i detta, med beaktande av kommissionens förslag11, med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande12, i enlighet med förfarandet i artikel 189b i fördraget13, och med beaktande av följande: 1. Rådets direktiv 89/552/EEG14 utgör den rättsliga ramen för sändningsverksamhet inom den inre marknaden. 2. 1 artikel 26 i direktiv 89/552/EEG föreskrivs att kommissionen senast vid slutet av det femte året efter dagen för antagandet av nämnda direktiv skall överlämna en rapport om tillämpningen av direktivet till Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén och, om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen inom området TV-sändning. 3. Genomförandet av direktiv 89/552/EEG och den rapport om tillämpningen som framlagts av kommissionen har visat behovet av att klargöra eller precisera vissa definitioner eller skyldigheter för medlemsstaterna enligt det direktivet. 4. Kommissionen har i sitt meddelande av den 19 juli 1994 med titeln "På väg mot informationssamhället i Europa: en handlingsplan" understrukit vikten av att ha tillgång till ett regelverk som är tillämpligt på innehållet i audiovisuella tjänster, vilket skulle bidra till att säkerställa den fria rörligheten inom gemenskapen för dessa tjänster och svara mot de tillväxtmöjligheter inom sektorn som ny teknologi medför samtidigt som hänsyn tas till de audiovisuella programmens särart, särskilt deras kulturella och samhälleliga påverkan oavsett på vilket sätt de sänds. 5. Vid sitt 1787:e möte den 28 september 1994 mottog rådet denna handlingsplan positivt och underströk nödvändigheten av att förbättra konkurrenskraften hos den europeiska audiovisuella industrin. EGT EGT EGT EGT nr L 298, 17. 10. 1989, s. 23 22 5a. Införandet av en definition på "TV-program" skall ingalunda tolkas som en utvidgning av detta direktivs tillämpningsområde att omfatta nya tjänster som beställ-video och on line- eller internetliknande tjänster. Alla rättsliga ramverk avseende nva audiovisuella tjänster måste vara förenliga med detta direktivs överordnade mål, vilket är att skapa ett rättsligt ramverk för fri rörlighet för tjänster. 6. Stats- och regeringscheferna riktade vid Europeiska rådets möte i Essen den 9 och 10 december 1994 en anmodan till kommissionen att före deras nästa möte lägga fram ett förslag till ändring av direktiv 89/552/EEG. 7. Tillämpningen av direktiv 89/552/EEG har visat att det är nödvändigt att klargöra begreppet jurisdiktion när det tillämpas på den specifika audiovisuella sektorn. Med hänsyn till Europeiska gemenskapernas domstols rättspraxis bör etableringskriteriet vara huvudkriterium för fastställande av en medlemsstats befogenhet. 8. Begreppet etablering innebär enligt de kriterier som EG-domstolen fastställt i sin dom av den 25 juli 1991 i mål C-221/89 "Factortame"15 faktiskt utövande av en ekonomisk verksamhet med hjälp av en fast anläggning under en obestämd tidsperiod. 9. Enligt direktiv 89/552 (EEG), i dess lydelse enligt detta direktiv, kan etableringen av ett programföretag fastställas med hjälp av en rad kriterier, såsom den plats där företaget som tillhandahåller en tjänst har sitt säte, den plats där besluten om programinriktningen vanligtvis fattas, eller platsen för slutregi (det vill säga den plats där det program som skall sändas till allmänheten slutgiltigt sammanställs), och den plats där en avsevärd del av de medel som är nödvändiga för utförandet av sändningsverksamheten för television befinner sig. 9a. Fastställandet av en rad materiella kriterier har som mål att genom ett omfattande förfarande fastslå att en medlemsstat och endast en är behörig för ett programföretag i samband med genomförandet av bestämmelserna för tjänsterna som direktivet avser. Med hänsyn tagen till EG-domstolens rättspraxis och för att undvika kompetensvakuum, om frågan vilken medlemsstat som har jurisdiktion inte kan avgöras enligt dessa materiella kriterier, är den stat i vilken programföretaget har etablerats enligt artikel 52 ff i EG- fördraget den behöriga medlemsstaten. 10. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis16 behåller en medlemsstat rätten att vidta åtgärder mot ett programföretag som etablerar sig i en annan medlemsstat men vars verksamhet uteslutande eller huvudsakligen riktar sig mot den första medlemsstaten då denna etablering har gjorts i syfte att undandra sig de regler som skulle ha varit tillämpliga på detta programföretag om det hade etablerat sig inom den första medlemsstatens territorium. 11. Direkt berörd tredje man, inbegripet medborgare från andra medlemsstater, måste ha möjlighet att hävda sina rättigheter inför behörig domstol eller myndigheter i den medlemsstat som har jurisdiktion över det programföretag som kanske inte följer de nationella bestämmelser som följer av tillämpningen i det här direktivet. REG 1991, 1-3905, punkt 20. Bl. a mål 33/74 (Van Binsbergen), REG 1974, s. 1299 och mål C 23/93 (TV10 S. A. ), REG 1994, 1-4795. 23 12. Medlemsstaterna har rätt att vidta de åtgärder de bedömer som lämpliga vad gäller de sändningar från tredje land som inte motsvarar villkoren i artikel 2 i direktiv 89/552 (EEG), dock under förutsättning att gemenskapsrätten och gemenskapens internationella åtaganden respekteras. 13. För att undanröja de hinder som uppstår till följd av olikheter i de nationella lagstiftningarna vad gäller främjandet av europeiska produktioner innehåller direktiv 89/552/EEG bestämmelser som syftar till att harmonisera dessa regelverk. Allmänt sett bör de bestämmelser som antas för att libéralisera utbytet också innehålla bestämmelser som harmoniserar konkurrensvillkoren. 14. I artikel 128. 4 i Romfördraget föreskrivs dessutom att gemenskapen skall beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i samma fördrag. 15. I grönboken "Strategiska valmöjligheter för stärkande av programindustrin inom ramen för Europeiska unionens audiovisuella politik" som antogs av kommissionen den 7 april 1994 understryks särskilt nödvändigheten av att stärka åtgärderna för främjande av europeiska produktioner för att utveckla denna sektor. 15a. Programföretag, programmakare, producenter, författare och andra experter bör utveckla mer detaljerade idéer och strategier inriktade på att utveckla europeiska audiovisuella fiktionsfilmer som är avsedda för en bred publik. 16. Till ovannämnda överväganden kommer nödvändigheten att säkerställa lämpliga villkor för att förbättra programindustrins konkurrenskraft. Av meddelandet om tillämpningen av artiklarna 4 och 5 i direktiv 89/552/EEG som antogs av kommissionen den 3 mars 1994 i enlighet med artikel 4. 3, framgår att åtgärderna för främjande av europeiska produktioner bidrar till denna förbättring men bör anpassas till utvecklingen inom området för TV-sändning. 17. Med tanke också på verkningarna av de finansiella medel som gemenskapen och medlemsstaterna förfogar över bör den faktiska tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4 i direktiv 89/552/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, under en tioårsperiod medföra att målet att stärka den europeiska programindustrin kan uppnås. 17a. Ett svfte med programmet Media II är att främja yrkesutbildning och distribution inom den audiovisuella sektorn, med det har också utformats för att underlätta framtida europeiska produktioner. 18. Det är nödvändigt att säkerställa att sådana bestämmelser faktiskt tillämpas inom hela gemenskapen för att garantera en sund och likvärdig konkurrenssituation mellan de olika aktörerna inom en och samma sektor. Tillämpningen av dessa bestämmelser bör också leda till att stärka det ömsesidiga förtroendet mellan de olika medlemsstaterna. 19. Efter tioårsperiodens utgång får eventuella åtgärder på nationell nivå inom detta område inte urholka principen om fri rörlighet för tjänster genom upprättande av hinder för mottagande eller återutsändning av TV-program med ursprung i andra medlemsstater. 24 21a. För genomförandet av åtgärderna avsedda att främja produktioner som skapats av producenter som är oberoende av programföretag behövs riktgivande kriterier enligt vilka en producent kan anses vara oberoende om = programföretaget inte innehar mer än 25 % av aktiekapitalet i produktionsföretaget (50 % om mer än ett programföretag är involverat). = producenten under en treårsperiod tillhandahåller samma programföretag högst 90 % av produktionen, om inte producenten, under samma tidsperiod, producerar endast ett program eller endast en serie. = producenten inte innehar ett betydande antal aktier i ett programföretag. 21b. Vid tillämpning av kriterierna ovan skall det tas hänsyn till särdrag medlemsstaternas audiovisuella system särskilt audiovisuell kapacitet eller ett begränsat språkområde. i i de medlemsstater med mindre 21c. Medlemsstater får också ta hänsyn till ändamålet med och äganderätt av sekundära rättigheter då kriterierna för oberoende fastställs. 22. Frågan om särskilda tidsfrister för olika typer av TV-förevisning av biografproduktion hör främst samman med friheten att ingå avtal. I brist på överenskommelse mellan berörda parter eller yrkeskretsar bör dock en tidsplan anpassad till behoven för varje fas i förevisningen fastställas. 22a. Sändningstid tilldelad för meddelanden i samband med upplysningar om program och härledda produkter eller i samband med allmänna meddelanden och uppmaningar till att stödja välgörande ändamål, vilka sänds gratis, skall inte inbegripas i den maximala sändningstiden per dag eller timme som kan användas för reklam eller köp-TV. 23. Mot bakgrund av utvecklingen av köp-TV, som utgör en betydande ekonomisk verksamhet för samtliga aktörer och en viktig väg för avsättning för varor och tjänster inom gemenskapen, är det viktigt att anpassa reglerna för sändningstid och att garantera konsumenterna ett högt skydd genom att införa lämpliga normer som styr form och innehåll i dessa program. 24. Det är nödvändigt att precisera reglerna för skydd av minderårigas fysiska, mentala och moraliska utveckling särskilt med tanke på program som kan skada dem psykiskt. Fastställandet av en klar skillnad mellan sådana program som är föremål för totalförbud och sådana som kan tillåtas under villkor att lämpliga skyddande åtgärder av teknisk natur eller rned avseende på tidpunkten för sändningen bör vara tillräckliga för att tillgodose berättigad oro. Dessutom bör sådana program då de sänds i okodad form kunna identifieras genom optiska eller akustiska medel oberoende av tidpunkten för sändningen. 25 24a. Då det verkar vara möjligt att harmonisera nationella bestämmelser för skvdd av minderåriga endast i en begränsad utsträckning på grund av skillnader i känslighet och moraliska normer, bör möjligheterna för tekniska filtreringsanordningar och lämpliga klassificeringssystem på nationell nivå och gemenskapsnivå undersökas i svfte att göra det möiligt för föräldrar och målsmän att filtrera bort program som skulle kunna ha en fysiska utveckling. Sådana skadlig klassificeringssystem bör (pedagoger och mediaspecialisterV som möjligt, som tillsätts i samarbete med programföretagen och lämpligt stöd från de behöriga nationella och europeiska producenterna med myndigheterna. inverkan på minderårigas mentala och så många expertorgan inbegripa 24b. Kommissionen bör tillsammans med medlemsstaternas myndigheter genomföra en ingående analys av dessa frågor och möjliga åtgärder som inbegriper = kravet på att nva TV-apparater skall vara utrustade med tekniska anordningar som gör det möjligt för föräldrar eller målsmän att filtrera bort vissa program. = utarbetandet av lämpliga klassificeringssystem. = främjande av en programpolitik som tar hänsyn till familjerna, och = andra utbildningsåtgärder och åtgärder som väcker medvetenhet i syfte att lägga fram lämpliga förslag till lagstiftning eller andra åtgärder, om nödvändigt, innan tidsfristen löper ut enligt artikel 26. 25. Direktiv 89/552/EEG och detta direktiv har antagits för att uppnå den väsentliga harmonisering som är nödvändig och tillräcklig för att säkerställa att den fria rörligheten för sändningar inom gemenskapen inte kommer att begränsas på grund av skäl som faller under de samordnade områdena. Medlemsstaterna har även fortsättningsvis rätt att fastställa strängare eller mer detaljerade regler vad gäller de programföretag för TV- sändning som faller under deras behörighet. Dessa regler, som måste vara förenliga med gemenskapsrätten7, kan ha som målsättning att genomföra språkpolitiska mål och ta hänsyn till allmänna intressen när det gäller televisionens roll som tillhandahållare av information, utbildning, kultur och underhållning samt behovet att slå vakt om mångfalden inom informationsindustrin och medierna. 25a. Detta direktiv påverkar att vidta konkurrensskvddande åtgärder för att undvika missbruk av dominerande ställning och/eller etableringen eller stärkandet av dominerande ställning genom fusioner, avtal, förvärv och liknande initiativ. inte medlemsstaternas möjligheter 26. I artikel B i fördraget anges att unionen skall ha som mål att, bland annat, fullt ut upprätthålla gemenskapens regelverk. [ändrat förslag:] Dom i mål C-412/93, Leclerc-Siplec, REG 1995 s. 1-179. 26 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE Artikel 1 Direktiv 89/552/EEG ändras på följande sätt: 1. Artikel 1 skall ändras på följande sätt: a) b skall ersättas med följande: "b) TV-program: enligt a avses en animerad eller icke-animerad sekvens med eller utan ljud. " b) c skall ersättas med följande: "c) TV-programföretag: fysisk eller juridisk person som har redaktionellt ansvar för utformningen av programscheman enligt b och som sänder TV- program eller låter en tredje man sända dem. " c) d skall ersättas med följande: "d) "TV-reklam: varje form av sänt meddelande antingen mot betalning eller liknande ersättning eller som reklam i eget svfte som utförs av ett offentligt eller privat företag i samband med handel, affärsverksamhet, hantverk eller yrke i avsikt att mot betalning främja tillhandahållandet av varor eller tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och förpliktelser. Häri ingår inte köp-TV. " d) c i artikel 1 i direktiv 89/552//EEG blir e e) d i artikel 1 i direktiv 89/552/EEG blir f f) Följande skall införas som g: "g) Köp-TV: sändning av direkta erbjudanden till allmänheten med avseende på tillhandahållande av varor och tjänster, inbegripet fast egendom eller rättigheter och förpliktelser mot betalning. 2. Artikel 2 skall ersättas med följande: "Artikel 2 1. Varje medlemsstat skall säkerställa att alla TV-sändningar som sänds av programföretag inom dess jurisdiktion överensstämmer med bestämmelserna i den lagstiftning som gäller för sändningar avsedda för allmänheten i denna medlemsstat. 27 2. I detta direktiv avses med programföretag för TV-sändning inom en medlemsstats jurisdiktion företag som är etablerade inom den medlemsstatens territorium enligt punkt 3 samt företag för vilka punkt 4 är tillämplig. 3. I detta direktiv skall ett programföretag anses vara etablerat inom en medlemsstat i följande fall: a) b) Programföretaget har sitt huvudkontor i den medlemsstaten och redaktionella beslut om programscheman fattas inom den medlemsstatens territorium. Om ett programföretag har sitt huvudkontor i en medlemsstat men redaktionella beslut om programscheman fattas i en annan medlemsstat, skall programföretaget anses vara etablerat inom den medlemsstat där en betydande del av de medel som är involverade i utförandet av sändningsverksamheten för television finns. Om det i var och en av dessa medlemsstater finns en betydande del av de medel som är involverade i utförandet av sändningsverksamheten, skall programföretaget anses vara etablerat inom den medlemsstat där det har sitt huvudkontor. Om en betydande del av de medel som är involverade i utförandet av sändningsverksamheten för television inte finns i någondera av dessa medlemsstater, skall programföretaget anses vara etablerat i den medlemsstat där det först inledde sändningsverksamhet i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstaten, förutsatt att det har en stabil och befintlig förbindelse med den medlemsstatens ekonomi. c) Om ett programföretag har sitt huvudkontor i en medlemsstat, men beslut om programscheman fattas i en icke-medlemsstat. eller tvärtom, skall programföretaget anses vara etablerat i den berörda medlemsstaten, förutsatt att en betydande del av de medel som är involverade i utförandet av sändningsverksamheten för television finns i den medlemsstaten. 4. De programföretag för TV-sändning som inte är etablerade inom en medlemsstats territorium enligt punkt 3 skall anses falla under en medlemsstats jurisdiktion i följande fall: a) b) c) De använder sig av en frekvens som har upplåtits av den medlemsstaten. Utan att använda sig av en frekvens som har upplåtits av en medlemsstat, använder de sig av satellitkapacitet som tillhör den medlemsstaten. Utan att använda sig av vare sig en frekvens eller satellitkapacitet som tillhör en medlemsstat, använder de sig av en satellitupplänk mot en satellit som är belägen i den medlemsstaten. 5. Detta direktiv skall inte tilllämpas på TV-sändningar som uteslutande är avsedda för mottagning i tredje land och som inte mottas direkt eller indirekt av allmänheten i en eller flera medlemsstater. " 28 3. Följande artikel skall införas: "Artikel 2a Medlemsstaterna skall säkerställa fri mottagning och får inte begränsa återutsändning inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater av skäl som omfattas av detta direktiv. De kan tillfälligt avvika från det ovan sagda om följande villkor uppfylls: a) En TV-sändning som kommer från ett annat medlemsland uppenbarligen, allvarligt och djupt överträder bestämmelserna i artikel 22 eller artikel 22a. b) TV-programföretaget under de föregående 12 månaderna har överträtt samma bestämmelse vid minst två tillfällen. c) Medlemsstaten i fråga skriftligen har underrättat TV-programföretaget och kommissionen om de angivna överträdelserna och om de åtgärder som den avser att vidta, om en sådan överträdelse åter skulle inträffa. d) Samråd med den sändande staten och kommissionen inte har resulterat i en uppgörelse i godo inom 15 dagar efter den skriftliga underrättelsen enligt c och den angivna överträdelsen fortsätter. Kommissionen skall inom två månader från underrättelsen om den åtgärd som vidtagits av medlemsstaten genom beslut fastställa huruvida åtgärden var förenlig med gemenskapsrätten. I händelse av negativt beslut måste medlemsstaten omedelbart avsluta åtgärden i fråga. Bestämmelsen i första stycket påverkar inte tillämpningen av förfaranden, åtgärder eller sanktioner för överträdelserna i fråga i den medlemsstat som har jurisdiktion över det berörda TV-programföretaget. " 4. Artikel 3 skall ändras enligt följande: "Artikel 3 1. Medlemsstaterna skall ha frihet att föreskriva att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion fastställer mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som omfattas av detta direktiv. 2. Medlemsstaterna skall, inom ramen för sin lagstiftning, på lämpligt sätt säkerställa att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion faktiskt uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Åtgärderna skall inbegripa lämpliga förfaranden för direkt berörd tredje man, inbegripet andra medlemsstaters medborgare, som skall kunna vända sig till de behöriga faktisk rättsliga eller andra myndigheterna överensstämmelse enligt nationella bestämmelser. " för att begära 29 5. Artikel 4 skall ersättas med följande: "Artikel 4 1. Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att TV-programföretagen avsätter en övervägande del av sin sändningstid med undantag av tid för nyheter, sportevenemang, tävlingar, reklam, teletexttjänster och köp-TV, för europeiska produktioner i den mening som avses i artikel 6. 2. Då det är frågan om kanaler vilkas programtid förutom den tid som avsätts för reklam eller köp-TV till minst 80 % består av biograf- eller fiktionsproduktion, dokumentärfilmer eller tecknade serier, skall medlemsstaterna fastställa att TV- programföretagen i stället för att följa vad som fastställs i punkt 1 kan välja att avsätta 25 % av programbudgeten för europeiska produktioner i den mening som avses i artikel 6. Med programbudget skall i detta direktiv avses de bokförda kostnader för köp och förköp av sändningsrättigheter, produktion och samproduktion för alla program som sänds av kanalen i fråga under loppet av referensåret. 3. Kvoterna i punkt 1 och 2 skall uppnås stegvis inom en period av tre år räknat från den dag då den berörda kanalen inleder sina sändningar. 4. Kanaler som sänder uteslutande på ett annat språk än medlemsstaternas omfattas inte av bestämmelserna i denna artikel och i artikel 5. 5. Från och med den dag då detta direktiv antas skall medlemsstaterna vartannat år till kommissionen överlämna en rapport om tillämpningen av denna artikel och artikel 5. Rapporten skall särskilt innefatta en statistisk uppgift om den uppnådda andelen som anges i denna artikel och i artikel 5 för var och en av de TV-kanaler som faller inom den berörda medlemsstatens jurisdiktion. Medlemsstaterna skall till kommissionen uppge skälen till att dessa andelar inte uppnåtts och de åtgärder som vidtas i varje enskilt fall för att försäkra sig om att programföretaget faktiskt uppnår dem. Kommissionen skall informera de övriga medlemsstaterna och Europaparlamentet om rapporterna, eventuellt åtföljt av ett yttrande. Kommissionen skall säkerställa att denna artikel och artikel 5 tillämpas i överensstämmelse med bestämmelserna i fördraget. Kommissionen får i sitt yttrande särskilt beakta de framsteg som uppnåtts i programplaneringen, de särskilda omständigheterna för nya TV-programföretag och den speciella situationen i länder med låg audiovisuell produktionskapacitet eller begränsat språkområde. " tidigare år, andelen premiärproduktioner forhållande till i 30 6. Artikel 5 skall ersättas med följande: "Artikel 5 Medlemsstaterna skall på lämpligt sätt se till att programföretagen avsätter minst 10 % av sin sändningstid, med undantag för tid reserverad för nyheter, sportevenemang, tävlingar, reklam, köp-TV och teletexttjänster, eller alternativt, efter medlemsstatens bedömande, minst 10 % av sin programbudget, för europeiska produktioner, skapade av producenter som är oberoende av TV-programföretagen. Denna andel får uppnås samtidigt som en andel på minst 50 % avsätts för nya produktioner, det vill säga produktioner som sänds inom fem år efter framställningen. " 7. Artikel 6 skall ändras på följande sätt: a) I punkt 1 skall a ersättas med följande: "a) produktioner som härrör från medlemsstaterna" och d läggs till: "d) Förutsättningen för tillämpningen av bestämmelserna i b och c är att produktioner som härrör från en medlemsstat inte är föremål för diskriminerande åtgärder i de berörda tredje länderna. " b) Punkt 3 skall ersättas med följande: "3. De produktioner som anges i punkt 1 c är produktioner som utförts i samarbete med producenter, etablerade i en eller flera medlemsstater, eller uteslutande av producenter etablerade i ett eller flera europeiska tredje länder med vilka gemenskapen har slutit avtal som täcker den audiovisuella sektorn om dessa produktioner huvudsakligen utförts med författare och personal som är bosatta i en eller flera europeiska stater. " c) Följande punkt skall införas: "3 a. De produktioner som inte är europeiska produktioner enligt punkt 1 men som framställs inom ramen för avtal om bilateral samproduktion som ingåtts mellan medlemsstaterna och tredje land skall anses som europeiska produktioner såvitt huvudparten av de totala produktionskostnaderna bärs av samproducenterna från gemenskapen och produktionen inte kontrolleras av en eller flera producenter som är etablerade utanför medlemsstaterna. " d) I punkt 4 skall orden "och punkt 3a" införas efter orden "produktioner som inte är europeiska produktioner enligt punkt 1". 31 8. Artikel 7 skall ersättas med följande: "Artikel 7 Om inte innehavaren av rättigheterna och TV-programföretagen har kommit överens om någonting annat, får den senare inte sända biografproduktion innan arton månader har löpt ut, räknat från det att produktionen börjar visas på biografer i någon av medlemsstaterna. Denna tidsperiod skall minskas till tolv månader: a) För kanaler i vilka program betalas per visning, ("pay-per-view"), och betal-TV- kanaler. b) Vid biografproduktion som samproducerats med programföretaget. " 9. Artikel 8 skall upphöra att gälla. 9a. Artikel 9 skall ersättas med följande: "Artikel 9 Detta kapitel skall inte gälla TV-sändningar för lokal publik, vilka inte ingår i ett nationellt nät. " 10. Rubriken till kapitel 4 skall ersättas med följande: "TV-reklam, sponsring och köp-TV" 10a. Artikel 10 skall ersättas med följande: "Artikel 10 1. TV-reklam och köp-TV skall vara lätta att känna igen som sådan och hållas åtskild från andra delar av programmet med optiska och/eller akustiska hjälpmedel. 2. Enstaka reklaminslag och inslag av köp-TV skall endast förekomma undantagsvis. 3. Reklam och köp-TV får inte använda subliminalteknik. 4. Smygreklam och köp-TV som visas i smyg är förbjudna. " 32 11. Artikel 11 skall ersättas med följande: "Artikel 11 "1. Reklam och köp-TV skall infogas mellan program. Under förutsättning att villkoren i punkt 2-5 i denna artikel uppfylls får reklam och köp-TV också infogas i program på sådant sätt och med hänsyn till naturliga pauser samt programmets sändningslängd och karaktär, att varken programmets integritet och värde eller innehavarnas rättigheter kränks. " 2. I program som består av fristående delar eller i sportprogram och på liknande sätt strukturerade evenemang och föreställningar som innehåller pauser, skall reklam och köp-TV endast infogas mellan sådana delar eller i pauser. 3. Överföring av audiovisuella produktioner såsom längre spelfilmer och filmer gjorda för lätta underhållningsprogram och dokumentärer) under TV (utom TV-serier. förutsättning att deras programlagda sändningstid är mer än 45 minuter, får avbrytas en gång för varje hel period om 45 minuter. Ett ytterligare avbrott medges om den programlagda sändningslängden är minst 20 minuter längre än två eller flera kompletta fyrtiofemminutersperioder. 4. Om andra program än de som omfattas av punkt 2 avbryts av reklam eller inslag av köp-TV skall en period om minst 20 minuter förflyta mellan reklaminslagen i programmet. 5. Reklam och köp-TV får inte infogas i sändningar av gudstjänster. Nyhetsprogram och program om aktuella samhällsfrågor, dokumentärprogram, religiösa program och barnprogram får inte avbrytas av reklaminslag eller köp-TV om deras prograjnlagda sändningslängd är mindre än 30 minuter. Om deras programlagda sändningslängd är 30 minuter eller mer skall punkterna 1--4 gälla. 12. I artikel 12 skall första meningen ersättas med följande: "TV-reklam och köp-TV får inte:" och c skall ersättas med följande: "c) angripa religiös, filosofisk eller politisk övertygelse," 13. Artiklarna 13 och 14 skall ersättas med följande: "Artikel 13 Alla former av TV-reklam och köp-TV för cigaretter eller andra tobaksvaror skall vara förbjudna. " 33 Artikel 14 1. TV-reklam för medicinska produkter och medicinsk behandling skall vara förbjuden, om produkterna eller behandlingarna är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat till vars jurisdiktion programföretaget hör. 2. Köp-TV för medicinska produkter och medicinsk behandling som lvder under ett försäljningstillstånd enligt direktiv 65/65/EEG8. senast ändrat genom direktiv 89/343/EEG9. skall vara förbjuden. " 14. Artikel 15 skall ändras på följande sätt: a) Första meningen skall ersättas med följande: "TV-reklam och köp-TV för alkoholhaltiga drycker skall uppfylla följande kriterier:" b) I a, b, c, d, e, och f skall orden "den får inte" bytas ut mot "de får inte" och orden "de skall inte". 15. Artikel 16 skall ändras på följande sätt: a) Första meningen skall ersättas med följande: "TV-reklam och köp-TV skall inte orsaka moralisk eller fysisk skada hos minderåriga och måste därför uppfylla följande kriterier:" b) I a, b, c, och d skall orden "den skall inte" bytas ut mot "de skall inte". 16. Artikel 17. 2 skall ersättas med följande: "2. TV-program får inte sponsras av företag, vars huvudsakliga verksamhet är tillverkning eller försäljning av cigaretter och andra tobaksprodukter. 2a. Sponsring av TV-program genom företag vars verksamhet inbegriper tillverkning av medicinska produkter och medicinsk behandling får främja företagets namn eller anseende och får inte främja särskilda medicinska produkter eller medicinska behandlingar som är receptbelagda. " 9 EGT nr L 22, 9. 2. 1965, s. 369. EGT nr L 142, 25. 5. 1989, s. 14. 34 17. Artikel 18 skall ersättas med följande: "Artikel 18 1. Sändningstiden för inslag av köp-TV. reklam eller andra reklamsätt, med undantag av köp-TV-sändningsblock enligt artikel 18a skall inte överstiga 20 % av den dagliga sändningstiden. Sändningstiden för reklaminslag skall inte överstiga 15 % av den dagliga sändningstiden. 2. Längden på inslag av reklam och köp-TV inom en given klocktimme skall inte överstiga 20 %. 3. I denna artikel inbegriper reklam inte meddelanden från programföretaget i samband med dess egna program. " 18. Följande artiklar skall införas: "Artikel 18a Den oavbrutna längden på sändningsblock som är ägnade åt köp-TV som sänds av en kanal som inte uteslutande är ägnad åt köp-TV skall vara minst 15 minuter. Deras totala längd skall inte överstiga tre timmar per dygn. De måste klart kunna identifieras som köp-TV-sändningsblock genom optiska och/eller akustiska hjälpmedel. 19. Artikel 19 skall ersättas med följande: "Artikel 19 Artikel 18 och 18a skall inte gälla för kanaler som uteslutade är ägnade åt reklam och/eller köp-TV. " 20. Artikel 20 skall ersättas med följande: "Artikel 20 Utan att påverka tillämpningen av artikel 3 får medlemsstaterna, med vederbörlig hänsyn till gemenskapens lagstiftning, fastställa andra villkor än de som fastställts i artikel 11. 2-5 och i artiklarna 18 och 18a ifråga om sändningar, som uteslutande är avsedda för lokal publik och som inte kan tas emot, direkt eller indirekt, i en eller flera andra medlemsstater. " 21. Artikel 21 skall upphöra att gälla. 35 trad/113revl. sv 22. Rubriken till kapitel 5 skall ersättas med följande: "Skydd av minderåriga och allmän ordning" 23. Artikel 22 skall ersättas med följande : "Artikel 22 1. Medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att TV-sändningar från TV-programföretag inom respektive stats jurisdiktion inte inkluderar program som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, särskilt program som innehåller pornografi eller meningslöst våld. 2. Bestämmelserna i punkt 1 skall utsträckas till att även gälla andra program som kan bedömas skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, utom då det kan anses säkert, genom val av tid för sändningen eller genom tekniska åtgärder, att de minderåriga inom sändningsområdet normalt inte hör eller ser sådana sändningar. Dessutom skall medlemsstaterna säkerställa att då sådana program sänds i okodad form föregås de av en akustisk varning eller kan identifieras genom en visuell symbol som visas under hela sändningen. " 24. Följande artiklar skall införas: "Artikel 22a Medlemsstaterna skall också se till att sändningarna inte innehåller något som uppammar hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. Artikel 22b 1. Kommissionen skall ägna särskild uppmärksamhet åt tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel i samband med den rapport som avses i artikel 26. 2. Kommissionen skall tillsammans med medlemsstatens behöriga myndigheter genomföra en undersökning av eventuella fördelar och nackdelar med ytterligare åtgärder för att underlätta kontrollen som utövas av föräldrar -eller målsmän avseende program som minderåriga får titta på. 24a. I artikel 23 skall punkt 3 ersättas med följande: " 1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra bestämmelser inom civilrätt, straffrätt eller administrativ lagstiftning som antagits av medlemsstaterna, skall varje fysisk eller juridisk person, oberoende av nationalitet, vars legitima intressen, i synnerhet vederbörandes rykte och goda namn, har skadats av påståenden om felaktiga fakta i ett TV-program, ha rätt till genmäle eller motsvarande. Medlemsstaterna skall säkerställa att det faktiska utövandet av rätten till genmäle inte hindras av införande av orimliga villkor. Svaret skall avges inom en rimlig tid enligt begäran, under förhållanden som är möjligast lika programföretagets förhållanden som begäran hänvisar till. 25. Artikel 25 skall upphöra att gälla. 3é 26. Artikel 26 skall ersättas med följande: "Artikel 26 Senast vid slutet av det tredje året efter dagen för antagandet av detta direktiv och vartannat år därefter skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv och om nödvändigt, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen inom området TV-sändning, i synnerhet mot bakgrund av teknisk utveckling sedan det antogs. " Artikel 2 1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast ett år efter den dag då det trädde i kraft. De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. 2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Bestämmelserna i artikel 1. 5 skall faktiskt tillämpas under en period av tio år räknat från dagen för ikraftträdandet av detta direktiv. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Artikel 4 37 ISSN 1024-4506 KOM(96) 200 slutlig DOKUMENT SV 16 Katalognummer : CB-CO-96-210-SV-C ISBN 92-78-03599-8 Byrån for Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 3?