title: NEMZETKÖZI EGYEZMÉNY A VESZÉLYES ÉS KÁROS ANYAGOK TENGERI SZÁLLÍTÁSÁVAL KAPCSOLATOS KÁROKÉRT VALÓ FELELŐSSÉGRŐL ÉS KÁRTÉRÍTÉSRŐL., 1996 (HNS EGYEZMÉNY)

eurovoc_concepts:
EU competence
UN convention
civil liability
dangerous substance
indemnification
jurisdiction
marine pollution
maritime transport

formats: pdf print

text: 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 143 22002A1213(01) L 337/57 AZ EURÓPAI KÖZÖSSÉGEK HIVATALOS LAPJA 2002. 12. 13. MELLÉKLET NEMZETKÖZI EGYEZMÉNY A VESZÉLYES ÉS KÁROS ANYAGOK TENGERI SZÁLLÍTÁSÁVAL KAPCSOLATOS KÁROKÉRT VALÓ FELELŐSSÉGRŐL ÉS KÁRTÉRÍTÉSRŐL. , 1996 (HNS EGYEZMÉNY) EZEN EGYEZMÉNY RÉSZES ÁLLAMAI, TUDATÁBAN a veszélyes és káros anyagok egész világra kiterjedő tengeri szállításából fakadó veszélyeknek, MEGGYŐZŐDVE annak szükségességéről, hogy biztosítsák a megfelelő, azonnali és hatékony kártérítés rendelkezésre állását azon személyeknek, akik kárt szenvednek az ilyen anyagok tengeri szállításával kapcsolatos balesetek miatt, AZZAL AZ ÓHAJJAL, hogy egységes nemzetközi szabályokat és eljárásokat fogadjanak el az ilyen kárral kapcsolatos felelősség és kártérítés kérdéseinek meghatározására, FIGYELEMBE VÉVE, hogy a veszélyes és káros anyagok tengeri szállításából fakadó kár gazdasági következményeit a szállítási ágazatnak és a rakománnyal kapcsolatos érdekelt feleknek közösen kell viselniük, A KÖVETKEZŐKBEN ÁLLAPODTAK MEG: 1. FEJEZET ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK Meghatározások 1. cikk Ezen egyezmény alkalmazásában: 1. 2. 3. „Hajó”: bármilyen, tetszőleges fajtájú tengerjáró hajó és tengeri vízi jármű. „Személy”: bármely egyén vagy társulás, vagy bármilyen állami vagy magánszervezet, akár társas vállakozás, akár sem, beleértve az államot vagy annak bármely alapvető szervezeti egységét. „Tulajdonos”: a hajó tulajdonosaként lajstromba vett személy vagy személyek, illetve lajstromozás hiányában a hajót birtokló személy vagy személyek. Egy állam tulajdonában levő, és egy, a kérdéses államban a hajó üzemeltetőjeként bejegyzett vállalkozás által üzemben tartott hajó esetében azonban a „tulajdonos” a kérdéses vállalkozás. 4. „Átvevő” egyrészt: a) azon személy, aki fizikailag átveszi a károkozáshoz hozzájáruló rakományt, amelyet egy részes állam kikötőiben vagy termináljaiban rakodnak ki, azzal a feltétellel, hogy ha az átvétel időpontjában azon személy, aki fizikailag átveszi a rakományt egy olyan másik személy ügynökeként jár el, aki a részes államok valamelyikének joghatósága alá tartozik, akkor a megbízót kell az átvevőnek tekinteni, amennyiben az ügynök a megbízó kilétét a HNS Alap tudomására hozza, vagy b) azon személy a részes államban, aki a kérdéses részes állam nemzeti jogszabályainak megfelelően a részes állam kikötőiben és termináljaiban kirakott, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány átvevőjének minősül, feltéve, hogy a kérdéses nemzeti jogszabályok szerint átvett, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány teljes egésze alapvetően megegyezik azzal, amely az a) pont szerint került volna átvételre. 5. „Veszélyes és káros anyagok” (HNS): a) bármely, az alábbi i. – vii. pontban említett, hajó fedélzetén szállított vegyi anyag, anyag és árucikk: i. A hajókról történő szennyezés megelőzésről szóló, az egyezményhez kapcsolódó 1978. évi jegyzőkönyvvel módosított 1973. évi nemzetközi egyezmény I. mellékletének I. függelékében felsorolt, ömlesztve szállított olajok; 144 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet ii. A hajókról történő szennyezés megelőzésről szóló, az egyezményhez kapcsolódó 1978. évi jegyzőkönyvvel módosított 1973. évi nemzetközi egyezmény II. mellékletének II. függelékében említett, ömlesztve szállított veszélyes folyékony anyagok, és az említett II. melléklet 3(4) szabályával összhangban ieiglenesen az A, B, C vagy D szennyezési kategóriába sorolt anyagok és keverékek; iii. Az 1983. évi, a veszélyes vegyi anyagokat ömlesztve szállító hajók építésére és berendezéseire vonatkozó módosított nemzetközi szabályzat, valamint módosításai 17. fejezetében felsorolt, ömlesztve szállított veszélyes folyékony anyagok, valamint olyan veszélyes termékek, amelyeknél a szállításhoz az előzetes megfelelőségi feltételeket a hatóság és az érintett kikötői igazgatás a szabályzat 1. 1. 3 bekezdésével összhangban határozták meg; iv. a Veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti kódexe és módosításai által meghatározott, csomagolt veszélyes és káros vegyi anyagok, anyagok és árucikkek; v. az 1983. évi, a nagy mennyiségű folyékony gázokat szállító hajók építésére és berendezéseire vonatkozó nemzetközi szabályzat és módosításai 19. fejezetében felsorolt folyékony gázok, valamint azon termékek, amelyeknél a szállításhoz az előzetes megfelelőségi feltételeket a hatóság és az érintett kikötői igazgatóságok a szabályzat 1. 1. 6 bekezdésével összhangban határozta meg; vi. ömlesztve szállított folyékony vegyi anyagok, amelyeknek a (zárt edényes teszttel mért) lobbanáspontja nem haladja meg a 60oC-t; vii. szilárd ömlesztett anyagok, amelyeket a szilárd ömlesztett rakományok biztonságos gyakorlatára vonatkozó szabályzat és módosításai B. függeléke szerinti kémiai veszélyek jellemeznek, olyan mértékben, amilyen mértékben ezen anyagokra a veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti szabályzata rendelkezéseit kell alkalmazni, amikor szállításuk csomagolt formában történik; és b) a fenti a) pont i. – iii. alpontjában, illetve v. – vii. alpontjában említett anyagok ömlesztett szállítása utáni maradványok. 6. „Kár”: a) halál vagy személyi sérülés a veszélyes és káros anyagokat szállító hajó fedélzetén vagy azon kívül, amelyet ezen anyagok okoztak; b) tulajdoni veszteség vagy kár a veszélyes vagy káros anyagokat szállító hajón kívül, amelyet ezen anyagok okoztak; c) veszteség vagy kár a veszélyes és káros anyagok által okozott környezeti szennyezés következtében, azzal a megkötéssel, hogy a környezet károsításáért fizetett kártérítés, az ilyen károsításból fakadó elmaradt nyereségtől eltekintve, a ténylegesen megkezdett vagy tervezett indokolt helyreállító intézkedések költségeire korlátozódik; és d) a megelőző intézkedések, valamint a megelőző intézkedések által okozott további veszteségek vagy károk költségei. Ha az ésszerűség keretein belül nem lehetséges elkülöníteni a veszélyes és káros anyagok által okozott kárt az egyéb tényezők által okozottól, akkor az összes kárt úgy kell tekinteni, hogy azt a veszélyes és káros anyag okozta, kivéve, ha, illetve olyan mértékben, amilyen mértékben az egyéb tényezők által okozott kár megfelel a 4. cikk (3) bekezdésében említett kártípusnak. E bekezdésben az „amelyet ezen anyagok okoztak” kifejezés az anyagok veszélyes vagy káros természete által okozottat jelenti. 7. 8. 9. „Megelőző intézkedések”: bármely olyan ésszerű intézkedés, amelyet bármely személy egy baleset bekövetkezte után tesz a kár megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében. „Baleset”: olyan esemény vagy azonos eredetű eseménysorozat, amely kárt okoz vagy súlyos és azonnali károkozás veszélyét idézi elő. „Tengeri szállítás”: azon időponttól kezdődő időszak, amikor a veszélyes és káros anyagok berakodáskor belépnek a hajó berendezésének bármely részébe, és amely addig az időpontig tart, amikor jelenlétük a kirakodáskor megszűnik a hajó berendezéseinek bármely részében. Ha hajóberendezések használatára nem kerül sor, akkor az időszak akkor kezdődik és végződik, amikor a veszélyes és káros anyag áthalad a hajó korlátján. 10. „Károkozáshoz hozzájáruló rakomány”: bármilyen veszélyes és káros anyag, amelyet rakományként a tengeren szállítanak a részes állam területén található valamely kikötőbe vagy terminálba, és a kérdéses államban ki is rakodnak. Azon tranzitrakományt, amelyet közvetlenül, vagy egy kikötőn vagy terminálon keresztül, egyik hajóról a másikra részben vagy egészben továbbítanak az eredeti berakodási kikötőből vagy terminálból a rendeltetési kikötőbe vagy terminálba, csak a végső rendeltetési helyen történő átvétel szempontjából kell a károkozáshoz hozzájáruló rakománynak tekinteni. 11. „HNS Alap”: a veszélyes és káros anyagok 13. cikk szerint létrehozott nemzetközi alapja. 12. „Elszámolási egység”: a Nemzetközi Valutalap által meghatározott különleges lehívási jog (SDR). 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 145 13. Egy lajstromozott hajóval kapcsolatban a „hajót lajstromozó állam”: a hajót lajstromba vevő állam, egy nem lajstromozott hajóval kapcsolatban pedig azon állam, amelynek lobogója alatt a hajó hajózni jogosult. 14. „Terminál”: bármely, vízi szállítással érkezett veszélyes és káros anyagok tárolására szolgáló telephely, beleértve bármilyen tengeri elhelyezkedésű és az ilyen telephellyel csővezetékkel vagy más módon összekapcsolt létesítményt. 15. „Igazgató”: a HNS Alap igazgatója. 16. „Szervezet”: a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet. 17. „Főtitkár”: a Szervezet főtitkára. Ezen egyezmény mellékletei szerves részét képezik az egyezménynek. Mellékletek 2. cikk Alkalmazási kör 3. cikk Ezen egyezmény mellékleteit kizárólag a következőkre kell alkalmazni: a) bármilyen kárra, amelyet egy részes állam területén okoztak, beleértve a parti tengereket is; b) egy részes állam nemzetközi joggal összhangban létrehozott kizárólagos gazdasági övezetében, a környezet szennyezésével okozott kárra, vagy ha a részes állam nem hozott létre ilyen övezetet, akkor a kérdéses állam parti tengerein kívüli, azzal szomszédos területen, mely parti tengereket a kérdéses állam a nemzetközi joggal összhangban határozta meg, és amelyek kiterjedése nem nagyobb 200 tengeri mérföldnél azon partvonalaktól számítva, amelyektől parti tengereik szélességét mérik; c) a környezet szennyezése általi káron kívüli egyéb kárra, amelyet bármely állam területén kívül – beleértve a parti tengereket is – okoztak, ha ezt a kárt egy részes államban lajstromozott hajó fedélzetén, vagy lajstromozatlan hajó esetén, valamely részes állam lobogójának használatára jogosult hajó fedélzetén szállított anyag okozta; és d) megelőző intézkedésekre, amikor ilyeneket foganatosítanak. 4. cikk (1) Az áruk és személyek szállítására vonatkozó szerződésekből fakadó követelések kivételével ezen egyezményt a veszélyes és káros anyagok tengeri szállításából fakadó károkkal kapcsolatos követelésekre kell alkalmazni. (2) Ezen egyezmény nem alkalmazható olyan mértékben, amilyen mértékben rendelkezései nem egyeztethetők össze a dolgozók kártalanításával, vagy a társadalombiztosítási rendszerekkel kapcsolatos, vonatkozó jogszabályok rendelkezéseivel. (3) Ezen egyezményt nem kell alkalmazni a következőkre: a) az 1969-es, olajszennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló nemzetközi egyezményben és annak módosításaiban meghatározott szennyezési kár, függetlenül attól, hogy a kérdéses egyezmény értelmében kell-e kártérítést fizetni azzal kapcsolatban; és b) a Veszélyes áruk nemzetközi tengerészeti kódexében és annak módosításaiban, vagy a Szilárd ömlesztett rakományok biztonságos gyakorlatára vonatkozó szabályzat és annak módosításai B. mellékletében szereplő 7. osztályú radioaktív anyag által okozott kár. (4) Az (5) bekezdés rendelkezéseinek kivételével ezen egyezmény rendelkezései nem alkalmazhatók olyan hadihajókra, haditengerészeti kisegítő és egyéb hajókra, amelyeket egy állam birtokol és üzemeltet, és amelyeket az adott időpontban csak kormányzati, nem kereskedelmi szolgálatban használnak. (5) Egy részes állam határozhat úgy, hogy ezen egyezményt alkalmazza hadihajóira és a (4) bekezdésben leírt egyéb hajóira, amely esetben erről tájékoztatja a Főtitkárt, meghatározva az egyezmény ilyen alkalmazásának feltételeit. (6) Egy részes állam tulajdonában levő és kereskedelmi célokra használt hajók tekintetében minden állam perelhető a 38. cikkben megadott joghatóság alatt, és lemond minden olyan védekezésről, amely szuverén állami jogállásán alapul. 146 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet (1) Egy állam ezen egyezmény megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor, illetve azt követően bármikor úgy nyilatkozhat, hogy ezen egyezmény nem vonatkozik az olyan hajókra: 5. cikk a) amelyek nem haladják meg a 200 bruttó regisztertonnát, és b) amelyek csak csomagolt formában szállítanak veszélyes és káros anyagokat, és c) amíg azokat a kérdéses állam kikötői vagy létesítményei közötti hajóutakon használják. (2) Ha két szomszédos állam megállapodik, hogy ez az egyezmény nem vonatkozik olyan hajókra sem, amelyeket az (1) bekezdés a) és b) pontja szabályoz, amíg azokat a kérdéses államok kikötői vagy létesítményei közötti hajóutakon használják, úgy az érintett államok kinyilváníthatják, hogy az (1) bekezdés értelmében kinyilvánított mentesítés ezen egyezmény alkalmazása alól az e bekezdésben említett hajókra is vonatkozik. (3) Bármely állam, amely az (1) vagy (2) bekezdés szerinti nyilatkozatott tett, bármikor visszavonhatja a kérdéses nyilatkozatot. (4) Az (1) és a (2) bekezdés szerint tett nyilatkozat és a nyilatkozat (3) bekezdés szerinti visszavonását letétbe kell helyezni a Főtitkárnál, aki a hatálybalépés után arról tájékoztatja az Igazgatót. (5) Ha egy állam az (1) vagy a (2) bekezdés szerinti nyilatkozatot tett, és azt nem vonta vissza, úgy a kérdéses bekezdés által szabályozott hajókon szállított veszélyes és káros anyagok nem tekinthetők a 18. cikk, 20. cikk, 21. cikk (5) bekezdés és a 43. cikk alkalmazása szempontjából károkozáshoz hozzájáruló rakománynak. (6) A HNS Alap nem köteles kártérítés fizetni az olyan hajóval szállított anyagok által okozott kárért, amelyre az egyezmény az (1) vagy a (2) bekezdés szerint tett nyilatkozat értelmében nem alkalmazható, amennyiben: a) az 1. cikk (6) bekezdésének a), b) vagy c) pontjában meghatározott kár okozásának helye: i. azon állam területe, beleértve annak parti tengereit is, amely a nyilatkozatot tette, vagy szomszédos államok esetén kettejük közül az, amelyik a (2) bekezdés szerinti nyilatkozatot tette, vagy ii. az i. alpontban említett állam vagy államok 3. cikk b) pontjában említett kizárólagos gazdasági övezete vagy területe; b) a kár az ilyen kár megelőzésére vagy minimálisra csökkentésére hozott intézkedéseket is magában foglalja. A részes államok feladatai 6. cikk Minden egyes részes állam gondoskodik arról, hogy az ezen egyezményből fakadó kötelezettségeit teljesítse, és megfelelő intézkedéseket hoz törvényei szerint, beleértve a szankciók életbe léptetését is, amennyiben azt szükségesnek ítéli, az ilyen kötelezettségek tényleges végrehajtása érdekében. II. FEJEZET FELELŐSSÉG A tulajdonos felelőssége 7. cikk (1) A (2) és (3) bekezdés rendelkezéseinek kivételével a baleset bekövetkezésének időpontja szerinti tulajdonos felelős bármely veszélyes és káros anyag által, azoknak a hajó fedélzetén történő tengeri szállításával kapcsolatban okozott kárért azzal a megkötéssel, hogy ha egy baleset azonos eredetű események sorozatából áll, akkor a felelősség az első ilyen esemény bekövetkezésének időpontja szerinti tulajdonost terheli. (2) Nem terheli felelősség a tulajdonost, ha a tulajdonos bizonyítja, hogy: a) a kárt háborús cselekmények, zavargások, polgárháború, felkelés vagy kivételes, elkerülhetetlen és elháríthatatlan jellegű természeti jelenség okozta, vagy b) a kárt teljes egészében harmadik fél károkozási szándékkal elkövetett cselekménye vagy hanyagsága okozta, vagy c) a kárt teljes egészében valamely kormány vagy más olyan hatóság hanyagsága vagy más jogtalan cselekménye okozta, amely a kérdéses funkció gyakorlás során a jelzőfények és egyéb navigációs segédeszközök karbantartásáért felel, vagy 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 147 d) a szállító vagy más személy által elmulasztott tájékoztatás a szállított anyagok veszélyes és káros természetéről i. okozta a kárt, részben vagy egészben, vagy ii. arra indította a tulajdonost, hogy ne kössön biztosítást a 12. cikkel összhangban; feltéve, hogy sem a tulajdonos, sem alkalmazottai vagy ügynökei nem tudtak, és az ésszerűség keretein belül nem is tudhattak volna a szállított anyagok veszélyes és káros természetéről. (3) Ha a tulajdonos bizonyítja, hogy a kár részben vagy egészben olyan cselekmény vagy mulasztás miatt következett be, amelyet a kárt elszenvedő személy károkozási szándékkal követett el, vagy pedig a kárt a kérdéses személy mulasztása okozta, akkor a tulajdonos részben vagy egészben mentesülhet az ilyen személlyel szembeni felelőssége alól. (4) Kártérítés iránti követelés csak e szabályozás alapján támasztható a tulajdonossal szemben. (5) A (6) bekezdés szerint ezen egyezmény értelmében vagy más módon kártérítés iránti követeléssel nem lehet fellépni a) a tulajdonos alkalmazottai és megbízottai vagy a legénység tagjai ellen; b) a révkalauz vagy bármely más személy ellen, aki anélkül, hogy a legénység tagja lenne, szolgáltatást végez a hajó számára; c) a hajó bérlője (bárhogy is legyen meghatározva, beleértve a hajót személyzet nélkül bérlőt is), kezelője vagy üzemeltetője ellen; d) bármely, a tulajdonos beleegyezésével vagy egy illetékes állami hatóság utasításai szerint hajómentési munkálatokat végző személy ellen; e) bármely megelőző intézkedéseket foganatosító személy ellen; és f) a c), d) és e) pontban említett személyek alkalmazottai vagy megbízottai ellen; kivéve, ha a kárt az ő olyan személyes cselekményük vagy mulasztásuk okozta, amelyet ilyen kár okozásának szándékával követtek el, vagy gondatlanságból és tudatában annak, hogy valószínűleg ilyen kár következik be. (6) Ezen egyezmény egyetlen rendelkezése sem csorbítja a tulajdonos bármely fennálló visszkereseti jogát bármely harmadik féllel szemben, beleértve többek között a kárt okozó anyag fuvaroztatóját vagy átvevőjét, vagy az (5) bekezdésben megjelölt személyeket. Két vagy több hajót érintő balesetek 8. cikk (1) Amikor kár származik egy, két vagy több olyan hajót érintető balesetből, amely hajók mindegyike veszélyes és káros anyagot szállít, úgy mindegyik tulajdonost felelősség terheli, hacsak a 7. cikk értelmében nem mentesül alóla. A tulajdonosok egyetemlegesen felelnek minden ilyen kárért, amely ésszerű módon nem osztható meg. (2) A tulajdonosok azonban jogosultak a 9. cikk értelmében mindegyikükre vonatkozó felelősségi korlátozások alkalmazására. (3) Ezen cikk egyetlen rendelkezése sem csorbítja a tulajdonosok bármelyikének bármely más tulajdonossal szemben fennálló visszkereseti jogát. A felelősség korlátozása 9. cikk (1) Egy hajó tulajdonosa jogosult a következők szerint számított teljes összegre korlátozni az ezen egyezmény értelmében fennálló felelősségét bármely eset tekintetében: a) 10 millió elszámolási egység 2 000 tonnatartalom egységnél nem nagyobb hajó esetében, és b) ennél nagyobb tonnatartalmú hajó esetén, az a) pontban említett összegen felül a következő összeg: – 2 001 és 50 000 tonnatartalom egység között minden tonnatartalom egységre 1 500 elszámolási egység; – 50 000 tonnatartalom egység felett, tonnatartalom egységenként 360 elszámolási egység; azzal a megkötéssel azonban, hogy ez a teljes összeg semmi esetre sem haladhatja meg a 100 millió elszámolási egységet. 148 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet (2) A tulajdonos nem jogosult korlátozni a felelősséget ezen egyezmény értelmében, ha bizonyítást nyer, hogy a kár a tulajdonos olyan személyes cselekedete vagy mulasztása miatt következett be, amelyet ilyen kár okozásának szándékával követett el, vagy pedig hanyagságból és annak tudatában, hogy valószínűleg ilyen kár következik be. (3) A tulajdonos az (1) bekezdésben elrendelt korlátozás igénybevétele céljából alapot képez az (1) bekezdéssel összhangban meghatározott felelősségi határérték teljes összegére azon részes államok egyikének bíróságánál vagy más illetékes hatóságánál, amelyben a 38. cikk értelmében keresetet indítottak, vagy ha kereset indítására nem került sor, akkor azon részes államok egyikének bíróságánál vagy más illetékes hatóságánál, amelyben keresetet indíthatnak a 38. cikk értelmében. Az alap létrehozható egyrészt az összeg letétbe helyezésével, másrészt bankgarancia vagy egyéb garancia biztosításával, amely elfogadható azon részes állam törvényei szerint, ahol az alapot létrehozzák, és amelyet a bíróság vagy más illetékes hatóság elégségesnek ítél. (4) A 11. cikk rendelkezései alapján az alapot az igénylők között a megállapított követeléseik összegeinek arányában kell felosztani. (5) Ha az alap felosztása előtt a tulajdonos vagy a tulajdonos bármely alkalmazottja vagy meghatalmazottja vagy bármely, a tulajdonosnak biztosítást vagy más pénzügyi biztosítékot nyújtó személy a kérdéses eset eredményeként kártérítést fizetett, úgy a kérdéses személy az általa kifizetett összegig jogátruházás révén megszerzi azokat a jogokat, amelyekkel az így kártalanított személy rendelkezett volna ezen egyezmény alapján. (6) Az (5) bekezdés rendelkezései szerinti jogátruházás jogát az ott említett személyeken kívül más személy is gyakorolhatja bármilyen kártérítési összeg tekintetében, amelyet a kérdéses személy esetleg kifizetett, de csak olyan mértékben, amilyen mértékben az ilyen jogátruházás megengedett a vonatkozó nemzeti jogszabályok szerint. (7) Ha a tulajdonosok vagy más személyek megállapítják, hogy egy későbbi időpontban részben vagy egészben bármely olyan kártérítési összeg kifizetésére kényszerülhetnek, amelyre vonatkozóan az 5. vagy 6. cikk értelmében rendelkezhettek volna a jogátruházás jogával, amennyiben a kártérítést az alap felosztása előtt fizették volna ki, úgy azon állam bírósága vagy más illetékes hatósága, ahol az alapot létrehozták, elrendelheti megfelelő nagyságú összeg feltételes elkülönítését annak érdekében, hogy az ilyen személy a kérdéses későbbi időpontban érvényesíthesse követelését az alappal szemben. (8) A tulajdonos részéről a kár megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében az ésszerűség keretein belül felmerült költségeket vagy a tulajdonos által önként meghozott indokolt áldozatokat az alappal szembeni más követelésekkel egyenrangúnak kell tekinteni. (9) a) Az (1) bekezdésben említett összegeket nemzeti pénznemre kell átváltani a kérdéses pénznem értéke alapján, hivatkozással a különleges lehívási jogra a (3) bekezdésben említett alap létesítésének napján. A különleges lehívási jog (SDR) szempontjából egy olyan részes állam nemzeti pénznemének értékét, amely tagja a Nemzetközi Valutaalapnak, a Nemzetközi Valutaalap által a kérdéses napon tranzakciói és műveletei során alkalmazott értékelési módszer szerint kell kiszámítani. A különleges lehívási jog (SDR) szempontjából egy olyan részes állam nemzeti pénznemének értékét, amely nem tagja a Nemzetközi Valutaalapnak, a kérdéses állam által meghatározott módon kell kiszámítani. b) Mindazonáltal egy olyan részes állam, amely nem tagja a Nemzetközi Valutalapnak, és amelynek törvényei nem engedik meg a (9) bekezdés a) pontja rendelkezéseinek alkalmazását ezen egyezmény megerősítésekor, elfogadásakor, jóváhagyásakor vagy az ahhoz való csatlakozáskor, vagy azután bármikor, kinyilváníthatja, hogy a (9) bekezdés a) pontjában említett elszámolási egység 15 arany frankkal egyenértékű. Az e bekezdésben említett arany frank hatvanöt és fél milligramm kilencszáz ezredes finomságú aranynak felel meg. Az arany frank nemzeti pénznemre történő átváltása az érintett állam törvényei szerint történik. c) A (9) bekezdés a) pontjának utolsó mondatában említett számítás és a (9) bekezdés b) pontjában említett átváltás olyan módon történik, hogy a részes állam nemzeti pénznemében lehetőség szerint az (1) bekezdésben szereplő összegek ugyanakkora valódi értéket fejezzenek ki, mint amekkorát a (9) bekezdés a) pontja első két mondatának alkalmazása eredményezne. A részes államok a körülményektől függően a (9) bekezdés a) pontja szerinti számítási módról vagy a (9) bekezdés b) pontja szerinti átváltás eredményéről tájékoztatják a Főtitkárt, amikor letétbe helyezik az ezen egyezményt megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy az ahhoz való csatlakozásról szóló okiratot, és valahányszor az említettek valamelyike megváltozik. (10) E cikk alkalmazásában a hajó tonnatartalma a hajók tonnatartalmának méréséről szóló 1969. évi nemzetközi egyezmény 1. mellékletében szereplő, tonnatartalom-mérésre vonatkozó rendeletek szerint számított bruttó tonnatartalom. (11) A pénzügyi biztosítékot nyújtó biztosító vagy más személy jogosult alapot létrehozni e cikk rendelkezései szerint, ugyanolyan feltételekkel és ugyanolyan következménnyel, mintha azt a tulajdonos hozta volna létre. Az ilyen alap akkor is létrehozható, ha a (2) bekezdés rendelkezései értelmében a tulajdonos nem jogosult a felelősség korlátozására, de létesítése ebben az esetben nem csorbítja az igényjogosultak jogait a tulajdonossal szemben. 10. cikk (1) Ha a tulajdonos egy baleset után a 9. cikkel összhangban alapot hozott létre, és jogosult a felelősség korlátozására: a) a kérdéses balesetből fakadó kár miatti igénnyel fellépő személyek egyike sem jogosult semmilyen jog gyakorlására a tulajdonos bármilyen vagyonával szemben a kérdéses követeléssel kapcsolatban, és 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 149 b) bármely részes állam bíróságának vagy illetékes hatóságának el kell rendelnie azon hajók vagy a tulajdonos tulajdonát képező más vagyontárgy zárlatának feloldását, amelyet a kérdéses balesetből fakadó kártérítési követeléssel kapcsolatban foglaltak le, és hasonlóképpen fel kell szabadítania az ilyen lefoglalás elkerülése érdekében nyújtott óvadékot vagy más egyéb biztosítékot is. (2) Az előbbiek azonban csak akkor alkalmazhatók, ha az igényjogosult elérési joggal rendelkezik az alapot kezelő bírósághoz, és az alap ténylegesen elérhető a követelés tekintetében. Halálozás és sérülés 11. cikk A halálozással vagy személyi sérüléssel kapcsolatos követelések elsőbbséget élveznek más követelésekkel szemben, kivéve ha az ilyen követelések teljes összege meghaladja a 9. cikk (1) bekezdésével összhangban megállapított teljes összeg kétharmadát. A tulajdonos kötelező biztosítása 12. cikk (1) Egy részes államban lajstromozott és ténylegesen veszélyes és káros anyagokat szállító hajó tulajdonosának biztosítással vagy más pénzügyi biztosítékkal, úgymint bank vagy más hasonló pénzintézet garanciájával kell rendelkeznie a 9. cikk (1) bekezdésében előírt felelősségi határértékek alkalmazásával megállapított összegekre, hogy fedezze az ezen egyezményből fakadó kártérítési felelősséget. (2) Egy, az egyezmény rendelkezéseivel összhangban álló biztosítás vagy más pénzügyi biztosíték érvényességét igazoló kötelező biztosítási igazolást kell kibocsátani minden hajó részére, miután egy részes állam illetékes hatósága megállapította, hogy az (1) bekezdés követelményei teljesültek. Egy részes államban lajstromozott hajó tekintetében az ilyen kötelező biztosítási igazolást a hajót lajtromozó részes állam illetékes hatósága tanúsítja vagy bocsátja ki; részes államban nem lajstromozott hajó esetén az igazolást bármely részes állam illetékes hatósága tanúsíthatja vagy kibocsáthatja. E kötelező biztosítási igazolás az 1. mellékletben meghatározott minta szerinti formátumú, és a következő részletes adatokat tartalmazza: a) a hajó neve, azonosítószáma vagy betűjele és a lajstromozási kikötő; b) a tulajdonos neve és fő telephelye; c) a hajó IMO azonosítószáma; d) a biztosíték típusa és időtartama; e) a biztosító vagy más, biztosítékot nyújtó személy neve és fő telephelye, és a körülményektől függően az a telephely, ahol a biztosítást vagy a biztosítékot létesítették, és f) az igazolás érvényességi ideje, amely nem lehet rövidebb a biztosítás vagy más biztosíték érvényességi idejénél. (3) A kötelező biztosítási igazolás a kibocsátó állam hivatalos nyelvén vagy nyelvein készül. Ha a használt nyelv nem angol, nem francia és nem spanyol, akkor a szövegnek tartalmaznia kell a fenti nyelvek egyikére történő fordítást is. (4) A kötelező biztosítási igazolást a hajó fedélzetén kell tartani és egy példányt azon hatóságoknál kell letétbe helyezni, amelyek nyilvántartják a hajó lajtromozását vagy, ha a hajó nincs lajstromozva egy részes államban, az igazolást kibocsátó vagy tanúsító állam hatóságánál. (5) Egy biztosítás vagy más pénzügyi biztosíték nem elégíti ki e cikk követelményeit, ha a (2) bekezdés szerinti igazolásban meghatározott biztosítás vagy biztosíték érvényességi idejének leteltén kívüli egyéb okok miatt is megszűnhet, mielőtt a megszűnéséről a (4) bekezdésben említett hatóságoknak küldött értesítés dátumától számított három hónap eltelne, kivéve, ha a kötelező biztosítási igazolást az említett időszakban bocsátották ki. Az előbbi rendelkezéseket hasonlóképpen alkalmazni kell bármely olyan módosításra, amelynek eredményeként a biztosítás vagy a biztosíték többé nem felel meg az e cikkben szereplő követelményeknek. (6) A hajót lajstromozó állam az e cikkben szereplő rendelkezéseknek megfelelően meghatározza a kötelező biztosítási igazolás kibocsátásának és érvényességének feltételeit. (7) Egy részes állam hatáskörében a (2) bekezdéssel összhangban kiadott vagy tanúsított kötelező biztosítási igazolást a többi részes állam elfogadja ezen egyezmény alkalmazásában, és azt a többi részes állam úgy tekinti, hogy az általuk kibocsátott vagy tanúsított kötelező biztosítási igazolással azonos érvényességgel bír még akkor is, ha olyan hajó tekintetében bocsátották ki vagy tanúsították, amely részes államban nincs lajstromba véve. Egy részes állam bármikor konzultációt kérhet a kibocsátó vagy tanúsító állammal, amennyiben úgy véli, hogy a kötelező biztosítási igazolásban megnevezett biztosító vagy garanciavállaló pénzügyileg nem képes megfelelni az egyezmény által támasztott kötelezettségeknek. 150 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet (8) Kártérítés iránti követeléseket közvetlenül a biztosítóhoz vagy a tulajdonos kártérítési felelősségére pénzügyi biztosítékot nyújtó egyéb személyhez lehet intézni. Ilyen esetben az alperes, még akkor is, ha a tulajdonos nem jogosult a felelősség korlátozására, alkalmazhatja a felelősség korlátozását az (1) bekezdésben leírtak szerint. Az alperes ezen felül felhasználhatja mindazon védekezési lehetőségeket (a tulajdonos csődjét vagy felszámolását kivéve), amelyek felhasználására a tulajdonos jogosult lett volna. Ezen felül az alperes védekezhet azzal is, hogy a kárt a tulajdonos szándékos kötelességmulasztása okozta, de az alperes nem folyamodhat más olyan védekezéshez, amelyre az alperes a tulajdonos által az alperes ellen indított eljárásban esetleg jogosult lehetne. Az alperes minden esetben jogosult követelni a tulajdonos bevonását az eljárásba. (9) A biztosítás vagy az (1) bekezdéssel összhangban biztosított egyéb pénzügyi biztosíték révén biztosított bármilyen összeg kizárólag azon követelések kielégítésére áll rendelkezésre, amelyek ezen egyezményből fakadnak. (10) Egy részes állam nem engedélyezheti a lobogója alatt hajózó hajónak, amelyre e cikket kell alkalmazni, hogy kereskedelmi tevékenységet végezzen, kivéve, ha a (2) vagy (12) bekezdés szerinti igazolást kibocsátották. (11) Az e cikkben szereplő rendelkezések szerint minden részes állam nemzeti jogszabályai szerint gondoskodik arról, hogy az (1) bekezdésben meghatározott összegekre biztosítás vagy más biztosíték legyen érvényben bármely hajó tekintetében, függetlenül annak lajstromozási helyétől, amely kiköt vagy kihajózik egy területén levő kikötőből, vagy amely a parti tengerein elhelyezkedő tengeri létesítményhez érkezik vagy onnan távozik. (12) Ha egy részes állam tulajdonában levő hajó tekintetében nem gondoskodtak biztosításról vagy más pénzügyi biztosítékról, akkor e cikknek az erre vonatkozó rendelkezései nem alkalmazhatók az ilyen hajóra, de a hajónak magával kell vinnie egy kötelező biztosítási igazolást, amelyet a hajót lajstromozó állam megfelelő hatóságai állítottak ki, és amely kijelenti, hogy a hajó tulajdonosa a kérdéses állam, és hogy a hajó kártérítési felelősségére az (1) bekezdéssel összhangban előírt határértéken belül van fedezet. Az ilyen kötelező biztosítási igazolás lehetőség szerint pontosan követi a (2) bekezdésben előírt mintát. A VESZÉLYES ÉS KÁROS ANYAGOK NEMZETKÖZI ALAPJA (HNS ALAP) ÁLTALI KÁRTÉRÍTÉS III. FEJEZET A HNS Alap létrehozása 13. cikk (1) A veszélyes és káros anyagok nemzetközi alapja (HNS Alap) a következő célokkal jön létre: a) veszélyes és káros anyagok tengeri szállításával kapcsolatos kár miatti kárpótlás biztosítása, amennyiben a II. fejezetben biztosított védelem nem elégséges vagy nem elérhető, és b) a 15. cikkben felsorolt kapcsolódó feladatok végrehajtása. (2) A HNS Alapot minden részes államban jogi személyként ismerik el, amely képes a kérdéses állam törvényei szerint jogok és kötelezettségek vállalására, és arra, hogy a kérdéses állam bíróságai előtt jogi eljárásokban részt vegyen. Minden részes állam a HNS Alap jogi képviselőjeként ismeri el az Igazgatót. Kártérítés 14. cikk (1) A 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti feladatának való megfelelés érdekében a HNS Alap kártérítést fizet minden olyan személynek, aki kárt szenved, ha az ilyen személy nem képes teljes és elégséges kártérítést kapni a kárért a II. fejezet feltételei szerint: a) mert a II. fejezet értelmében a kárért nem állapítható meg felelősség; b) mert a kárért a II. fejezet értelmében felelősséggel tartozó tulajdonos pénzügyileg képtelen teljes mértékben megfelelni az ezen egyezményből fakadó kötelezettségeknek, és a II. fejezet szerint esetleg nyújtott pénzügyi biztosíték nem nyújt fedezetet vagy nem elégséges a kár miatti kártérítési követelések kielégítésére; a tulajdonos akkor tekinthető pénzügyileg alkalmatlannak e kötelezettségek teljesítésére, illetve egy pénzbeli biztosíték akkor tekinthető elégtelennek, ha a kárt szenvedő személy nem volt képes teljes mértékben hozzájutni a II. fejezet értelmében esedékes kártérítési összeghez, miután minden ésszerű lépést megtett a rendelkezésre álló jogorvoslatok igénybevételére, c) mert a kár meghaladja a tulajdonos II. fejezeti szerinti felelősségét. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 151 (2) A tulajdonos részéről önként, a kár megelőzése vagy minimálisra csökkentése érdekében az ésszerűség határain belül felmerült költségek vagy indokoltan meghozott áldozatok e cikk alkalmazásában kárnak minősülnek. (3) A HNS Alapot nem terheli kötelezettség az előző bekezdés szerint, ha: a) bizonyítja, hogy a kárt háború, zavargások, polgárháború vagy felkelés okozta, vagy pedig olyan veszélyes és káros anyagok okozták, amelyek hadihajóból vagy más olyan hajóból szivárogtak ki vagy lettek kiürítve, amely egy állam tulajdonát képezi vagy amelyet egy állam üzemeltet és amelyet a baleset időpontjában csak kormányzati, nem kereskedelmi szolgálatban használtak, vagy b) az igénylő nem tudja bizonyítani, hogy ésszerű valószínűsége van annak, hogy a kárt egy vagy több hajót érintő baleset okozta. (4) Ha a HNS Alap bizonyítja, hogy a kár részben vagy egészben a kárt szenvedő személy károkozási szándékkal elkövetett cselekményéből vagy mulasztásából származik vagy a kérdéses személy hanyagsága miatt következett be, úgy a HNS Alap részben vagy egészben mentesülhet kötelezettsége alól, hogy az ilyen személynek kártérítést fizessen. A HNS Alap minden esetben mentesül, amennyiben a tulajdonos is mentesülhetett volna a 7. cikk (3) bekezdése értelmében. A HNS Alap számára azonban a megelőző intézkedések tekintetében nem áll fenn ilyen mentesség. (5) a) Ha a b) pont másként nem rendelkezik, a HNS Alap által e cikk értelmében fizetett kártérítés teljes összege az egyes balesetek tekintetében korlátozott oly módon, hogy a kérdéses összeg és a II. fejezet alapján az ezen egyezmény 3. cikkében meghatározott alkalmazási körébe tartozó kárért ténylegesen kifizetett kártérítés teljes összege ne haladja meg a 250 millió elszámolási egységet. b) A HNS Alap által e cikk értelmében kivételes, elkerülhetetlen és elháríthatatlan jellegű természeti jelenség által okozott kárért fizetett kártérítés teljes összege nem haladhatja meg a 250 millió elszámolási egységet. c) A 9. cikk (3) bekezdésével összhangban létesített alapon esedékes kamatot, ha van ilyen, nem lehet figyelembe venni a HNS Alap által e cikk értelmében kifizetett legmagasabb kártérítés kiszámításakor. d) Az e cikkben említett összegeket nemzeti pénznemre kell átváltani, a kérdéses pénznemnek a különleges lehívási joghoz viszonyított, a HNS Alap közgyűlése által az első kártérítés kifizetési napjáról hozott határozat napján fennálló értéke alapján. (6) Ha a HNS Alappal szemben fennálló követelések összege meghaladja az (5) bekezdés értelmében kifizetett kártérítés összegét, akkor a rendelkezésre álló összeget úgy kell felosztani, hogy a megállapított követelések és az igénylők által ténylegesen felvett kártérítések összegei közötti arány ugyanakkora legyen minden egyes igénylő esetében. Halálesettel vagy személyi sérüléssel kapcsolatos igények azonban elsőbbséget élveznek más követelésekkel szemben, kivéve, ha az ilyen követelések teljes összege meghaladja az (5) bekezdéssel összhangban meghatározott teljes összeg kétharmadát. (7) A HNS Alap közgyűlése úgy határozhat, hogy kivételes esetekben ezen egyezménnyel összhangban a kártérítés akkor is kifizethető, ha a tulajdonos nem hozott létre alapot a II. fejezettel összhangban. Az ilyen esetekben az (5) bekezdés d) pontját kell ennek megfelelően alkalmazni. A HNS Alap kapcsolódó feladatai 15. cikk A 13. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerinti funkciójának ellátása érdekében a HNS Alap a következő feladatokkal rendelkezik: a) mérlegeli a HMS Alappal szemben támasztott követeléseket; b) minden naptári évre becslést készít költségvetés formájában a következőkre vonatkozóan: Kiadás: i. az Alap igazgatásának tárgyévi költségei és kiadásai és a működési deficit az előző években, és ii. a HNS Alap által a tárgyévben teljesítendő kifizetések; Bevétel: iii. többlet alapok az előző évek tevékenységeiből, beleértve a kamatokat is, iv. az év során befizetendő kezdeti hozzájárulások, v. éves hozzájárulások, ha a költségvetés egyensúlyához szükségesek, és vi. bármely egyéb bevétel; c) egy részes állam kérésére szükség szerint közbenjár, hogy a kérdéses államot segítse olyan személyzet, anyag és szolgáltatás azonnali biztosításában, amelyekre szükség lehet ahhoz, hogy a kérdéses állam intézkedéseket hozzon egy olyan baleset következtében fellépő károk megelőzése vagy enyhítése érdekében, mely baleset tekintetében a HNS Alapot ezen egyezmény alapján felszólíthatják kártérítés fizetésére, és 152 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet d) a belső rendeletekben meghatározott feltételek mellett hitelkonstrukciókat biztosít egy olyan adott balesetből fakadó kár elleni megelőző intézkedések meghozatala érdekében, amely baleset tekintetében a HNS Alapot ezen egyezmény alapján felszólíthatják kártérítés fizetésére. Hozzájárulásokra vonatkozó általános rendelkezések 16. cikk (1) A HNS Alap általános számlával rendelkezik, amely alszámlákra osztható. (2) A HNS Alap a 19. cikk (3) és (4) bekezdése szerint külön számlákkal rendelkezik a következők tekintetében: a) olaj, az 1. cikk (5) bekezdése a) pontja i. alpontjának meghatározása szerint (olaj számla); b) cseppfolyós könnyű szénhidrogénekből álló, fő összetevőként metánt tartalmazó földgázok (LNG) (LNG számla); és c) cseppfolyós, könnyű szénhidrogénekből álló, fő összetevőként propánt és butánt tartalmazó PB gázok (LPG) (LPG számla). (3) A HNS Alapba kezdeti hozzájárulást és szükség szerint éves hozzájárulást kell fizetni. (4) A HNS Alaphoz való hozzájárulásokat az általános számlára kell befizetni a 18. cikkel összhangban, az elkülönített számlákra a 19. cikkel összhangban, és vagy az általános számlára, vagy az elkülönített számlákra a 20. cikk vagy a 21. cikk (5) bekezdésével összhangban. A 19. cikk (6) bekezdésére is figyelemmel, az általános számla a kérdéses számla által fedezett veszélyes és káros anyagok által okozott kár miatti kárpótlásra szolgál, és egy elkülönített számlának kell rendelkezésre állnia a kérdéses számla által fedezett veszélyes és káros anyagok által okozott kár miatti kárpótláshoz. (5) A 18. cikk, a 19. cikk (1) bekezdése a) pontjának i. és ii. alpontja, valamint az (1) bekezdés c) pontja, a 20. cikk és a 21. cikk (5) bekezdésének alkalmazásában, ha egy adott típusú, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány mennyisége, amelyet egy naptári évben bármely személy egy részes állam területén átvett, megnövelve az ugyanilyen típusú olyan árumennyiségekkel, amelyeket ugyanabban a részes államban egy vagy több társult személy átvett, meghaladja a vonatkozó pontban meghatározott határértéket, akkor az ilyen személynek hozzájárulást kell fizetnie a kérdéses személy által átvett tényleges mennyiség tekintetében, függetlenül attól, hogy az a mennyiség nem haladta meg a vonatkozó határértéket. (6) A „társult személy” kifejezés bármilyen leányvállalatot vagy közösen ellenőrzött jogi személyt jelent. Azt a kérdést, hogy egy személy megfelel-e ezen meghatározásnak, az érintett állam nemzeti jogszabályai alapján kell eldönteni. Az éves hozzájárulásokra vonatkozó általános rendelkezések 17. cikk (1) Az általános számlára és az egyes elkülönített számlákra fizetett éves hozzájárulások kirovására aszerint kerül sor, ahogyan az a kérdéses számláról való kifizetésekhez szükséges. (2) A 18. és 19. cikk, valamint a 21. cikk (5) bekezdése szerint fizetendő éves hozzájárulásokat a közgyűlés határozza meg, és számításuk e cikkeknek megfelelően a kárhoz hozzájáruló rakomány átvett egységei, vagy, a 19. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett rakományok tekintetében az előző naptári év vagy a közgyűlés határozata szerinti másik év során kirakott egységei alapján történik. (3) A közgyűlés határozza meg az általános számla és az egyes elkülönített számlák esetében kirovásra kerülő éves hozzájárulások teljes összegét. E határozatot követően az Igazgató az egyes részes államok tekintetében kiszámítja a 18. cikk, a 19. cikk (1) bekezdése és a 21. cikk (5) bekezdése szerint hozzájárulások fizetésére köteles minden személy számára a kérdéses személy éves hozzájárulásának mértékét az egyes számlákhoz, a kérdéses személy tekintetében az előző naptári év vagy a közgyűlés határozata szerinti másik év során jelentett, károkozáshoz hozzájáruló rakomány egyes egységeire meghatározott rögzített összeg alapján. Az általános számla esetében a károkozáshoz hozzájáruló rakomány egységeire meghatározott fent említett rögzített összeget az ezen egyezmény II. mellékletében található rendelkezések szerint kell kiszámítani. Minden egyes elkülönített számlához a károkozáshoz hozzájáruló rakomány egységeire meghatározott, a fentiekben említett rögzített összeget úgy kell kiszámítani, hogy a kérdéses számla esetében kiszabandó teljes éves hozzájárulást el kell osztani a kérdéses számlához hozzájáruló rakomány teljes mennyiségével. (4) A közgyűlés az igazgatási költségek fejében is kiróhat éves hozzájárulást, és határozhat az ilyen költségek felosztásáról az általános számla alszámlái és az elkülönített számlák között. (5) Az arra vonatkozó becslés alapján, hogy az egyes érintett anyagok milyen mértékben járultak hozzá a kárhoz, a közgyűlés határoz az olyan, két vagy több anyag által okozott károk miatti kártérítésekre kifizetett összegek is az érintett számlák és alszámlák között, amely anyagok különböző számlákhoz vagy megosztásáról alszámlákhoz tartoznak. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 153 Éves hozzájárulások az általános számlához 18. cikk (1) A 16. cikk (5) bekezdésére is figyelemmel, az általános számlához való éves hozzájárulásokat az egyes részes államok tekintetében bármely olyan személy teljesítheti, aki az adott államban az előző naptári évben, vagy olyan más évben, amelyet a közgyűlés esetleg meghatároz, a kárhoz hozzájáruló rakományból 20 000 tonnát meghaladó teljes mennyiséget vett át, a 19. cikk (1) bekezdésében említett anyagok kivételével, amely mennyiségek a következő alszámlákba tartoznak: a) az 1. cikk (5) bekezdése a) pontjának vii. alpontjában említett szilárd ömlesztett anyagok; b) a (2) bekezdésben említett anyagok, és c) egyéb anyagok. (2) Az éves hozzájárulást az általános számlára is teljesíthetik azok a személyek, akik kötelesek lettek volna hozzájárulást fizetni az elkülönített számlákra a 19. cikk (1) bekezdésével összhangban, ha annak működését nem halasztották volna el vagy függesztették volna fel a 19. cikkel összhangban. Az egyes elkülönített számlák, amelyek működését elhalasztották vagy felfüggesztették, a 19. cikk értelmében külön alszámlát képeznek az általános számlán belül. Éves hozzájárulások az elkülönített számlákhoz 19. cikk (1) A 16. cikk (5) bekezdésére is figyelemmel az elkülönített számlákra fizetett éves hozzájárulásokat az egyes részes államok tekintetében teljesítenie kell: a) az olajszámla esetében, i. bármely olyan személynek, aki az olajszennyezéssel okozott károk megtérítésére létesítendő nemzetközi alap létrehozásáról szóló, 1971. évi nemzetközi egyezmény és módosításai 1. cikke (3) bekezdésének meghatározása szerinti, károkozáshoz hozzájáruló olajból 150 000 tonnát meghaladó teljes mennyiséget vett át a kérdéses államban az előző naptári évben vagy más évben, amelyet a közgyűlés esetleg meghatároz, és aki köteles vagy köteles lenne hozzájárulást fizetni a nemzetközi olajszennyezési kártérítési alapba a kérdéses egyezmény 10. cikkével összhangban, és ii. bármely olyan személynek, aki a hajókról történő szennyezés megelőzésről szóló, az egyezményhez kapcsolódó 1978. évi jegyzőkönyvvel módosított 1973. évi nemzetközi egyezmény és módosításai I. mellékletének I. függelékében felsorolt, ömlesztve szállított egyéb olajból 20 000 tonnát meghaladó teljes mennyiséget vett át a kérdéses államban az előző naptári évben vagy más évben, amelyet a közgyűlés esetleg meghatároz. b) az LNG számla esetében bármely olyan személynek, aki az előző naptári évben vagy más évben, amelyet a közgyűlés esetleg meghatároz, a kérdéses állam kikötőjében vagy termináljában kirakodott LNG rakomány tulajdonjogát közvetlenül kirakodása előtt birtokolta. c) az LPG számla esetében bármely olyan személynek, aki az előző naptári évben vagy más évben, amelyet a közgyűlés esetleg meghatároz, a kérdéses államban 20 000 tonnát meghaladó mennyiségű LPG-t vett át. (2) A (3) bekezdésre is figyelemmel a fenti (1) bekezdésben említett elkülönített számlák az általános számlával egy időben lépnek hatályba. (3) A 16. cikk (2) bekezdésében említett elkülönített számlák kezdeti működését el kell halasztani mindaddig, amíg az előző naptári évben, vagy más olyan évben, amelyet a közgyűlés esetleg meghatároz, a károkozáshoz hozzájáruló rakományok mennyiségei a kérdéses számla tekintetében meghaladják a következő szinteket: a) 350 millió tonna károkozáshoz hozzájáruló rakomány az olajszámla tekintetében; b) 20 millió tonna károkozáshoz hozzájáruló rakomány az LNG számla tekintetében; és c) 15 millió tonna károkozáshoz hozzájáruló rakomány az LPG számla tekintetében. (4) A közgyűlés felfüggesztheti egy elkülönített számla működését, ha: a) a kérdéses számla tekintetében a károkozáshoz hozzájáruló rakomány mennyiségei az előző naptári év során a (3) bekezdésben meghatározott vonatkozó szint alá estek vissza; vagy b) ha hat hónap eltelt attól a naptól számítva, amikor a hozzájárulások esedékessé váltak, és a kérdéses számlára be nem fizetett hozzájárulások teljes összege meghaladja a kérdéses számla tekintetében az (1) bekezdéssel összhangban kirótt legutolsó összeg tíz százalékát. (5) A közgyűlés helyreállíthatja egy olyan elkülönített számla működését, amelyet a (4) bekezdéssel összhangban függesztettek fel. (6) Minden olyan személynek, aki egy olyan elkülönített számlára lenne köteles hozzájárulást fizetni, amelynek a működését a (3) bekezdéssel összhangban elhalasztották vagy a (4) bekezdéssel összhangban felfüggesztették, az említett elkülönített számla tekintetében a kérdéses személy részéről esedékes hozzájárulásokat az általános számlára kell befizetnie. A jövőbeli hozzájárulások kiszámításához az elhalasztott vagy felfüggesztett elkülönített számla egy új alszámlát képez az általános számlán belül, és arra a II. mellékletben meghatározott HNS pontrendszer vonatkozik. 154 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet Kezdeti hozzájárulások 20. cikk (1) Az egyes részes államok tekintetében kezdeti hozzájárulásokat kell adni olyan összegben, amelyet a 16. cikk (5) bekezdésével, a 18. és 19. cikkel, valamint a 21. cikk (5) bekezdésével összhangban hozzájárulás fizetésére köteles egyes személyek esetében egy, az általános számlára és az elkülönített számlákra nézve azonos nagyságú, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány minden egyes egységére meghatározott rögzített összeg alapján kell kiszámolni, amely rakományt a kérdéses államban vettek át, illetve LNG esetében a kérdéses államban rakodtak ki az azon évet megelőző naptári évben, amelyben ezen egyezmény a kérdéses állam számára hatályba lép. (2) Az (1) bekezdésben említett, az általános számlán belüli különböző alszámlákra, illetve az egyes elkülönített számlákra vonatkozó rögzített összeget és az egységeket a közgyűlés határozza meg. (3) Kezdeti hozzájárulást kell fizetni három hónapon belül azon dátumot követően, amelyen a HNS Alap számlákat bocsát ki az egyes részes államok tekintetében azon személyek részére, akik az (1) bekezdéssel összhangban hozzájárulások fizetésére kötelezettek. Jelentések 21. cikk (1) Az egyes részes államok gondoskodnak arról, hogy a 18. és 19. cikk vagy az e cikk (5) bekezdése érelmében hozzájárulás fizetésére kötelezett személyek szerepelnek egy, az Igazgató által e cikk rendelkezései szerint létrehozott és naprakész állapotban tartott jegyzéken. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott célokra az egyes részes államok a HNS Alap belső szabályzatában megállapított időpontban és módon az Igazgató tudomására hozzák minden olyan személy nevét és címét, aki az állam tekintetében köteles hozzájárulást fizetni a 18. és 19. cikkel vagy az e cikk (5) bekezdésével összhangban, valamint a károkozáshoz hozzájáruló rakomány azon kapcsolódó mennyiségeire vonatkozó adatokat, amelyek miatt a kérdéses személy köteles hozzájárulást fizetni az előző naptári évre nézve. (3) Annak érdekében, hogy meg lehessen bizonyosodni arról, hogy bármely adott időpontban kik azok a személyek, akik a 18. és 19. cikkel vagy e cikk (5) bekezdésével összhangban hozzájárulást kötelesek fizetni, és hogy meg lehessen határozni a körülményektől függően az ilyen személy tekintetében figyelembe vett rakomány mennyiségeit a hozzájárulás összegének meghatározásakor, a jegyzék az ellenkező bizonyításig a benne foglalt tények bizonyítéka. (4) Ha egy részes állam nem teljesíti azon kötelezettségét, hogy az Igazgató tudomására hozza a (2) bekezdésben említett információkat, és ez a HNS Alap számára pénzügyi veszteséget eredményez, akkor e részes állam köteles kártalanítani a HNS Alapot az ilyen veszteségért. A közgyűlés az Igazgató ajánlására határozatot hoz arról, hogy egy részes állam köteles-e ilyen kártérítést fizetni. (5) Egy részes állam egyik kikötőjéből vagy termináljából ugyanazon állam egy másik kikötőjébe vagy termináljába szállított és ott kirakott, károkozáshoz hozzájáruló rakomány tekintetében a részes államoknak lehetősége van jelentést benyújtani a HNS Alaphoz, megadva a károkozáshoz hozzájáruló rakomány összes átvételére kiterjedően a teljes éves mennyiséget az egyes számlák tekintetében, beleértve minden olyan mennyiséget, amelyre nézve a 16. cikk (5) bekezdése alapján hozzájárulásokat kell fizetni. A részes állam a jelentés benyújtásakor vagy: a) értesíti a HNS Alapot, hogy a kérdéses állam a tárgyévre nézve egy összegben fizeti ki a HNS Alapnak az egyes számlákra vonatkozó teljes összeget, vagy pedig b) utasítja a HNS Alapot, hogy az egyes számlák tekintetében a teljes összeget rója ki oly módon, hogy az egyes átvevők, vagy LNG esetében a jogosult részére, aki a kérdéses részes állam joghatóságán belül rakodik ki, kiszámlázza az általuk fizetendő összeget. E személyeket az érintett állam nemzeti törvényei szerint azonosítják. A hozzájárulások fizetésének elmulasztása 22. cikk (1) A 18. , 19. , és 20. cikk vagy a 21. cikk (5) bekezdése szerint esedékes bármely hozzájárulás összegére és a hátralékos hozzájárulások összegére kamatot számítanak fel olyan kamatlábbal, amelyet a HNS Alap belső szabályzata szerint határoznak meg, feltéve, hogy eltérő körülményekre eltérő kamatlábakat határoznak meg. (2) Ha egy olyan személy, aki hozzájárulást köteles fizetni a 18. , 19. , és 20. cikkel vagy a 21. cikk (5) bekezdésével összhangban, nem teljesíti kötelezettségét az ilyen hozzájárulás vagy annak bármely része tekintetében és hátralékban van, akkor az Igazgató minden indokolt intézkedést meghoz a HNS Alap nevében az ilyen személlyel szemben, beleértve a bírósági eljárást is, az esedékes összeg behajtása érdekében. Azonban ha a szerződésszegő hozzájáruló személy nyilvánvalóan fizetésképtelen vagy a körülmények ezt más módon indokolttá teszik, úgy a közgyűlés az Igazgató ajánlására úgy határozhat, hogy a hozzájáruló fél ellen nem indítanak, illetve nem folytatnak eljárást. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 155 A részes államok opcionális hozzájárulás-fizetési kötelezettsége 23. cikk (1) A 21. cikk (5) bekezdésének sérelme nélkül egy részes állam a megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy a csatlakozásról szóló okirat letétbe helyezésekor vagy azt követően bármikor nyilatkozhat úgy, hogy felelősséget vállal azon kötelezettségekre, amelyeket ezen egyezmény ró mindazon személyekre, akik a 18. , 19. , és 20. cikkel vagy a 21. cikk (5) bekezdésével összhangban hozzájárulást kötelesek fizetni a kérdéses állam területén átvett vagy kirakott veszélyes és káros anyagok tekintetében. Az ilyen nyilatkozat írásos formában készül és meghatározza, mely kötelezettségek vállalására került sor. (2) Ha az (1) bekezdés szerinti nyilatkozat megtételére ezen egyezmény 46. cikk szerinti hatálybalépése előtt kerül sor, akkor azt letétbe kell helyezni a Főtitkárnál, aki ezen egyezmény hatálybalépése után a nyilatkozatról tájékoztatja az Igazgatót. (3) Az (1) bekezdés szerinti olyan nyilatkozatot, amelynek megtételére ezen egyezmény hatálybalépése után kerül sor, az Igazgatónál kell letétbe helyezni. (4) Az olyan nyilatkozatot, amelynek megtételére e cikkel összhangban került sor, az illető állam visszavonhatja az Igazgatónak küldött ilyen értelmű értesítéssel. Az ilyen értesítés három hónappal azt követően lép hatályba, hogy azt az Igazgató megkapta. (5) Minden olyan állam, amelyet egy e cikkel összhangban tett nyilatkozat kötelez, köteles lemondani minden olyan mentességről, amely egyébként megilletné a nyilatkozatban meghatározott bármely kötelezettség tekintetében, egy illetékes bíróságnál ellene indított eljárásban. A HNS Alap közgyűléssel és egy Igazgató által vezetett Titkársággal rendelkezik. Szervezet és igazgatás 24. cikk Közgyűlés 25. cikk A közgyűlés azon államokból áll, amelyek aláírták ezen egyezményt. A közgyűlés feladatai a következők: 26. cikk a) minden rendes ülésen a közgyűlés elnökének és két alelnöknek a megválasztása, akik hivatalukat a következő rendes ülésig töltik be; b) saját eljárási szabályainak meghatározása, az egyezmény rendelkezései alapján; c) belső és pénzügyi szabályok kidolgozása, alkalmazása és folyamatos felülvizsgálata a HNS Alap 13. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott céllal, és a HNS Alap 15. cikkben felsorolt, ezzel összefüggő feladataival kapcsolatban; d) az Igazgató kinevezése és szükség szerint intézkedés más ilyen személyek kinevezéséről, valamint az Igazgató és más személyek szolgálati feltételeinek meghatározása; e) f) a 15. cikk b) pontjával összhangban elkészített éves költségvetés elfogadása; szükség szerint az Igazgató ajánlásainak megfontolása és jóváhagyása a kárhoz hozzájáruló rakomány meghatározásának tartalmi köre tekintetében; g) könyvvizsgálók kinevezése és a HNS Alap könyvelésének jóváhagyása; h) a HNS Alappal szembeni követelések rendezésének jóváhagyása, határozathozatal a 14. cikk szerint rendelkezésre álló kártérítési összeg felosztásáról az igénylők között, és azon feltételek meghatározása, amelyek szerint a követelésekkel kapcsolatban feltételes kifizetéseket kell teljesíteni annak érdekében, hogy a káreset áldozatait a lehető legsürgősebben kártalanítsák; i) j) egy kártérítési igényeket kezelő bizottság felállítása legalább hét, de nem több mint 15 taggal, valamint bármely olyan, ennek alárendelt ideiglenes vagy állandó testület létrehozása, amelyet a közgyűlés szükségesnek ítél hatáskörének meghatározása és a rábízott feladatok elvégzéséhez szükséges hatáskör biztosítása érdekében; egy ilyen testület tagjainak kinevezésekor a közgyűlés törekszik a tagok igazságos földrajzi eloszlásának és a részes államok megfelelő képviseletének biztosítására; a közgyűlés eljárási szabályait értelemszerűen alkalmazni kell az ilyen alárendelt testület munkájára is; annak meghatározása, hogy az egyezményt alá nem író államok közül, a Szervezet társult tagjai közül, illetve a kormányközi és nemzetközi nem kormányzati szervezetek közül melyek számára engedélyezett, hogy szavazati jog nélkül részt vegyenek a közgyűlés és az alárendelt testületek ülésein; 156 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet k) utasítások adása a HNS Alap igazgatásával kapcsolatban az Igazgató és az alárendelt testületek részére; l) az egyezmény és saját döntései megfelelő végrehajtásának felügyelete; m) ötévente az egyezmény végrehajtásának felülvizsgálata, külön hivatkozással a díjak kiszámítására szolgáló rendszer működésére és a belföldi kereskedelem hozzájárulási mechanizmusára, és n) olyan egyéb funkciók betöltése, amelyeket ezen egyezmény alapján ruháznak rá vagy amelyek egyébként szükségesek a HNS Alap megfelelő működéséhez. (1) A közgyűlés rendes üléseit évente egyszer tartja, s azt az Igazgató hívja össze. 27. cikk (2) A közgyűlés rendkívüli üléseit az Igazgató hívja össze a közgyűlés tagjai legalább egyharmadának a kérésére, és összehívhatja az Igazgató is saját kezdeményezésére a közgyűlés Elnökével folytatott konzultáció után. Az Igazgató a tagokat legalább 30 nappal korábban értesíti az ilyen ülésekről. A közgyűlés üléseinek határozatképességéhez tagjainak többsége szükséges. 28. cikk Titkárság 29. cikk (1) A Titkárság az Igazgatóból és olyan személyzetből áll, amely a HNS Alap igazgatásához szükséges. (2) Az Igazgató a HNS Alap jogi képviselője. 30. cikk (1) A HNS Alap legfőbb irányító tisztviselője az Igazgató. A közgyűlés által adott utasítások szerint az Igazgató elvégzi azon feladatokat, amelyeket ezen egyezmény, a HNS Alap belső szabályzata és a közgyűlés ruház az Igazgatóra. (2) Az Igazgató kötelessége különösen a) a HNS Alap igazgatásához szükséges személyek kinevezése; b) a HNS Alap vagyona megfelelő igazgatásának érdekében az összes indokolt intézkedés meghozatala; c) az ezen egyezmény hatálya alatt esedékes hozzájárulások beszedése, betartva különösen a 22. cikk (2) bekezdésének rendelkezéseit; d) a HNS Alappal szembeni követelések kezeléséhez és a HNS Alap egyéb funkcióinak ellátásához szükséges mértékben jogi, pénzügyi és egyéb szakértők alkalmazása; e) minden indokolt intézkedés meghozatala a HNS Alappal szembeni követelések kezelésére, a HNS Alap belső szabályzatában meghatározott korlátok és feltételek betartása mellett, beleértve a követelések végleges rendezését a közgyűlés előzetes jóváhagyása nélkül, ahol e szabályok így rendelkeznek; f) az egyes naptári évekre vonatkozó pénzügyi beszámolók és költségvetési becslések elkészítése és a közgyűlésnek történő benyújtása; g) a közgyűlés elnökével konzultálva a HNS Alap előző évi tevékenységeire vonatkozó jelentés elkészítése és közzététele; és h) olyan dokumentumok és információk készítése, gyűjtése és terjesztése, amelyekre a közgyűlés és az alárendelt testületek munkájához szükség lehet. 31. cikk Kötelességeik ellátása során az Igazgató, valamint az Igazgató által kijelölt alkalmazottak és szakértők nem folyamodhatnak utasításokért és nem fogadhatnak el utasításokat egyetlen kormányzattól vagy a HNS Alapon kívüli hatóságtól sem. Tartózkodniuk kell minden olyan cselekedettől, amely hátrányos színben tüntetné fel nemzetközi tisztviselői beosztásukat. Minden részes állam a maga részéről kötelezettséget vállal az Igazgató, és az Igazgató által kijelölt személyzet és szakértők feladatai kizárólagos nemzetközi jellegének tiszteletben tartására, és arra, hogy nem törekszik befolyásolni őket kötelességük végzése során. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 157 Pénzügyek 32. cikk (1) Minden részes állam viseli a közgyűlésben résztvevő saját küldöttsége és az alárendelt testületekben működő képviselőinek fizetését, valamint utazási és egyéb költségeit. (2) A HNS Alap működése során felmerült minden egyéb költséget a HNS Alap visel. Szavazás 33. cikk A következő rendelkezések vonatkoznak a közgyűlésen való szavazásra: a) minden tag egy szavazattal rendelkezik; b) ha a 34. cikk másként nem rendelkezik, a közgyűlés határozatait a jelen levő és szavazó tagok többségi szavazatával kell meghozni; c) azoknál a határozatoknál, amelyeknél kétharmados többségre van szükség, a jelen levő tagok kétharmados szavazattöbbsége szükséges; és d) e cikk alkalmazásában a „jelen levő tagok” kifejezés „az ülésen a szavazás időpontjában jelen levő tagokat” jelenti, és a „jelen levő és szavazó tagok” kifejezés a „jelen levő és igennel vagy nemmel szavazó tagokat” jelenti. A szavazástól tartózkodó tagok nem tekinthetők szavazónak. A közgyűlés következő határozataihoz van szükség kétharmados többségre: 34. cikk a) a 19. cikk (4) vagy (5) bekezdése szerinti határozat egy elkülönített számla működésének felfüggesztéséről vagy újraindításáról; b) a 22. cikk (2) bekezdése szerinti határozat egy hozzájáruló fél elleni kereset megindításának vagy folytatásának elvetéséről; c) az Igazgatónak a 26. cikk d) pontja szerinti kinevezése; d) az alárendelt testületeknek a 26. cikk i) pontja szerinti alapítása, és az ilyen alapítással kapcsolatos ügyek, és e) az 51. cikk (1) bekezdése szerinti döntés ezen egyezmény hatályban maradásáról. Adómentességek és devizaszabályok 35. cikk (1) A HNS Alap, annak vagyona, bevétele, beleértve a hozzájárulásokat is, és funkcióinak a 13. cikk (1) bekezdésében leírtak szerinti gyakorlásához szükséges más ingatlanok minden részes államban mentességet élveznek a közvetlen adóztatás alól. (2) Ha a HNS Alap jelentős ingó és ingatlan tulajdont vásárol, vagy olyan szolgáltatásokat vesz igénybe, amelyekre szüksége van hivatalos tevékenységei gyakorlásához a 13. cikk (1) bekezdésében felsorolt célok elérése érdekében, és e vásárlásoknak a költségei közvetlen adót vagy forgalmi adót tartalmaznak, akkor a részes államok kormányai – ha ez lehetséges – megfelelő intézkedéseket hoznak az ilyen illetékek és adók elengedésére vagy visszafizetésére. Az így megszerzett áruk ellenérték fejében vagy ingyenesen nem adhatók tovább, kivéve, ha erre a mentességet vagy visszafizetést biztosító vagy támogató kormány által jóváhagyott feltételek szerint kerül sor. (3) Az olyan illetékek, adók vagy díjak tekintetében, amelyek pusztán közüzemi szolgáltatások megfizetését jelentik, nem lehet mentességben megállapodni. (4) A HNS Alap mentességet élvez minden vám, adó és egyéb, az általa vagy nevében saját hivatalos használatára behozott vagy kivitt árucikkekre kirótt hasonló adók alól. Az így behozott árucikkek nem ruházhatók át sem ellenszolgáltatás fejében, sem ingyenesen azon ország területén, amelyre azokat behozták, kivéve a kérdéses ország kormánya által elfogadott feltételek mellett. 158 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet (5) A HNS Alaphoz hozzájáruló személyekre, valamint a HNS Alapból kártérítésben részesülő áldozatokra és tulajdonosokra azon állam pénzügyi jogszabályai érvényesek, ahol adózási kötelezettség alatt állnak, és e szempontból semmilyen különleges mentességben vagy más előnyben nem részesülnek. (6) A devizára vagy az átutalásokra vonatkozó jelenlegi és jövőbeli rendeletektől függetlenül a részes államok engedélyezik minden hozzájárulás átutalását és kifizetését a HNS Alap számára, illetve HNS Alap által kifizetett bármilyen kártérítés korlátozás nélküli átutalását és kifizetését. Az információk bizalmas jellege 36. cikk Az ezen egyezmény alkalmazásában az egyes hozzájárulókkal kapcsolatosan szolgáltatott információk nem hozhatók más tudomására a HNS Alapon kívül, kivéve amilyen mértékben erre szigorúan a HNS Alap feladatai elvégzésének lehetővé tétele érdekében szükség lehet, beleértve a jogi eljárások megindítását és az azok elleni védekezést. IV. FEJEZET KÖVETELÉSEK ÉS KERESETEK A keresetek korlátozása 37. cikk (1) A II. fejezet szerinti kártérítéshez való jog megszűnik, kivéve ha az említett fejezet szerint keresetet indítanak három éven belül azon nap után, amikor a kárt szenvedő személy értesült a kárról és a tulajdonos kilétéről, vagy ezekről ésszerűen elvárhatóan értesülnie kellett volna. (2) A III. fejezet szerinti kártérítéshez való jog megszűnik, kivéve, ha az említett fejezet szerint keresetet indítanak vagy a 39. cikk (7) bekezdése szerint értesítést küldenek három éven belül azon nap után, amikor a kárt szenvedő személy értesült vagy ésszerűen elvárhatóan értesülnie kellett volna a kárról és a tulajdonos kilétéről. (3) A kárt okozó baleset bekövetkeztének napját követő 10 év eltelte után azonban már semmilyen esetben sem indítható kereset. (4) Ha a baleset események sorozatából áll, úgy a (3) bekezdésben említett 10 éves időszak az utolsó ilyen esemény napjától kezdődik. Joghatóság a tulajdonos elleni kereset szempontjából 38. cikk (1) Ha egy baleset kárt okozott egy vagy több részes állam területén, beleértve a parti tengereket is, vagy egy, a 3. cikk b) pontjában említett térségben, vagy megelőző intézkedéseket tettek a károk megelőzésére vagy minimálisra csökkentésére az ilyen területen, beleértve a parti tengereket is, vagy az ilyen térségben, úgy csak az ilyen részes államok bíróságain lehet kártérítés iránti keresetet indítani a tulajdonos vagy más egyéb személy ellen, aki pénzügyi biztosítékot nyújt a tulajdonos felelősségére. (2) Ha egy baleset kizárólag a részes államok bármelyikének területén kívül okozott kárt, beleértve a parti tengereket is, és ezen egyezmény alkalmazásának a 3. cikk c) pontjában meghatározott feltételei teljesültek, vagy pedig az ilyen kár megelőzésére vagy minimálisra csökkentésére megelőző intézkedéseket tettek, úgy a tulajdonos vagy más, a tulajdonos felelősségére pénzügyi biztosítékot nyújtó személy ellen csak a következő bíróságokon lehet kártérítési keresetet indítani: a) azon részes állam bíróságán, ahol a hajó lajstromozva van, vagy lajstromozatlan hajó esetén azon államnak a bíróságán, amelynek lobogója alatt a hajó hajózni jogosult, vagy b) azon részes állam bíróságán, ahol a tulajdonos szokásos tartózkodási helye vagy ahol a tulajdonos gazdasági tevékenységének székhelye található, vagy c) azon részes állam bíróságán, ahol alapot hoztak létre a 9. cikk (3) bekezdésével összhangban. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 159 (3) Az (1) és (2) bekezdés szerint indított keresetről ésszerű módon értesíteni kell az alperest. (4) Minden részes állam gondoskodik arról, hogy bíróságainak joghatósága kiterjedjen az ezen egyezmény alapján indított kártérítési keresetek elbírálására. (5) Miután a tulajdonos vagy a biztosító vagy más, a 12. cikkel összhangban pénzügyi biztosítékot nyújtó személy alapot hozott létre a 9. cikk szerint, azon állam bíróságai, amelyben az alapot létrehozták, kizárólagos joghatósággal rendelkeznek az alap kiutalásával és felosztásával kapcsolatos valamennyi ügy eldöntésére. Joghatóság a HNS Alap ellen vagy a HNS Alap által indított kereset tekintetében 39. cikk (1) E cikk következő rendelkezései szerint a HNS Alap elleni bármilyen kártérítési kereset a 14. cikk értelmében csak olyan bíróságon indítható, amely a 38. cikk szerinti joghatósággal rendelkezik a kérdéses baleset által okozott kárért felelős tulajdonos elleni keresetek tekintetében, vagy egy olyan részes állam bíróságán, amely illetékes lett volna, ha a tulajdonost terhelné a felelősség. (2) Amennyiben a veszélyes és káros anyagokat szállító hajót, amely a balesetet okozta, nem azonosították, úgy a 38. cikk (1) bekezdésének rendelkezéseit kell értelemszerűen alkalmazni a HNS Alap elleni keresetekre. (3) Minden részes állam gondoskodik arról, hogy bíróságai joghatósággal rendelkezzenek az (1) bekezdésben említett, a HNS Alappal szembeni keresetek elbírálására. (4) Ha egy bíróságon kártérítési keresetet indítottak a tulajdonos vagy a tulajdonos részére garanciát biztosító személy ellen, akkor a kérdéses bíróság kizárólagos joghatósággal rendelkezik a HNS Alap ellen a 14. cikk rendelkezései szerint ugyanezen kár tekintetében indított minden kereset szempontjából. (5) Minden részes állam gondoskodik arról, hogy a HNS Alapnak joga legyen beavatkozó félként bekapcsolódni minden olyan jogi eljárásba, amelyet ezen egyezménnyel összhangban a kérdéses állam egy illetékes bíróságán indítottak a tulajdonos vagy a tulajdonos részére garanciát biztosító személy ellen. (6) Ha a (7) bekezdés másként nem rendelkezik, a HNS Alapra nézve nem jelent kötelezettséget az az ítélet vagy határozat, amely olyan eljárás során született, amelyben az Alap nem járt el, és az olyan egyezség sem, amelyben az Alap nem vett részt. (7) Az (5) bekezdés rendelkezéseinek sérelme nélkül, ha ezen egyezmény értelmében egy tulajdonos vagy a tulajdonos részére garanciát nyújtó személy ellen kártérítési keresetet indítanak egy részes állam illetékes bíróságán, akkor az eljárásban részt vevő felek mindegyike jogosult a kérdéses állam nemzeti jogszabályai alapján értesíteni a HNS Alapot az eljárásról. Ha ilyen értesítésre az érintett bíróság által alkalmazott törvények által megkívánt alakiságokkal összhangban, és olyan időben és oly módon került sor, hogy a HNS Alap ténylegesen olyan helyzetben volt, amely lehetővé tette tényleges közreműködését az eljárásban, úgy a bíróság által egy ilyen eljárás során hozott bármilyen ítélet, miután az ítélethozatal helye szerinti államban jogerőre emelkedett és végrehajthatóvá vált, kötelező erejű lesz a HNS Alapra nézve abban az értelemben, hogy a kérdéses ítélet tényállását és megállapításait a HNS Alap még akkor sem vitathatja, ha a HNS Alap ténylegesen nem kapcsolódott be az eljárásba. Elismerés és végrehajtás 40. cikk (1) A 38. cikkel összhangban joghatósággal rendelkező valamennyi bíróság által hozott ítéletet, amely az ítélethozatal helye szerinti államban végrehajtható és ellene rendes jogorvoslati lehetőség már nem áll fenn, minden részes állam elismeri, kivéve ha: a) az ítélet csalás eredményeként született, vagy b) az alperest az ésszerűen elvárható módon nem értesítették és részére nem biztosítottak megfelelő lehetőséget álláspontja előterjesztésére. (2) Az (1) bekezdés értelmében elismert ítélet minden részes államban végrehajtható, amint a kérdéses államban szükséges alakiságok teljesültek. Az alakiságok nem teszik lehetővé az ügy érdemi újratárgyalását. (3) A 14. cikk (6) bekezdésében említett felosztásra vonatkozó határozattól függően a 39. cikk (1) és (3) bekezdésével összhangban joghatósággal rendelkező valamely bíróság által a HNS Alap ellen hozott ítéletet, miután az az ítélethozatal helye szerinti államban végrehajthatóvá és rendes jogorvoslati úton meg nem támadhatóvá vált, minden részes államban elismerik és végrehajthatónak tekintik. 160 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet Jogátruházás és visszkereset 41. cikk (1) A HNS Alap a HNS Alap által a 14. cikk (1) bekezdésével összhangban kifizetett bármely kártérítési összeg tekintetében jogátruházás útján megszerzi azon jogokat, amelyeket a kártalanított személy esetleg a tulajdonossal vagy a tulajdonos számára garanciát biztosító személlyel szemben élvezett. (2) Ezen egyezmény rendelkezései nem sértik a HNS Alap visszkereseti vagy jogátruházási jogát bármely személlyel szemben, beleértve a 7. cikk (2) bekezdésének d) pontjában említett személyeket is, az előző bekezdésben említettek kivételével, amennyiben azok korlátozhatják a felelősségüket. A HNS Alap ilyen személlyel szemben fennálló jogátruházási joga semmilyen esetben sem kevésbé előnyös, mint amely azon személy biztosítóját illeti meg, akinek a kártérítést kifizették. (3) A HNS Alappal szemben esetleg fennálló bármely egyéb jogátruházási vagy visszkereseti jog sérelme nélkül, egy részes állam vagy annak valamely szerve, amely a nemzeti törvényekkel összhangban kártérítést fizetett, jogátruházás révén megszerzi azon jogokat, amelyeket az így kártalanított személy élvezett volna ezen egyezményből eredően. Helyettesítési záradék 42. cikk Ezen egyezmény minden olyan egyezményt helyébe lép, amely az egyezmény aláírásra bocsátásának napján hatályos volt vagy aláírás, megerősítés illetve csatlakozás előtt állt, de csak olyan mértékben, amilyen mértékben a kérdéses egyezmény ellentétes vele; e cikk azonban semmiképpen nem befolyásolja a részes államok kötelezettségeit, amelyek az ilyen egyezményből fakadnak az ezen egyezményt alá nem író államokkal szemben. V. FEJEZET ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK A károkozáshoz hozzájáruló rakományra vonatkozó információk 43. cikk A 45. cikk (3) bekezdésében említett okirat letétbe helyezésekor, és azután évente, amíg ezen egyezmény hatályba nem lép egy adott államban, a kérdéses állam köteles adatokat szolgáltatni a Főtitkár részére az előző év során az illető államban átvett, illetve LNG esetében, az illető államban kirakott, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány jelentős mennyiségeiről, tekintettel az általános számlára és az egyes elkülönített számlákra. A közgyűlés első ülése 44. cikk A Főtitkár hívja össze a közgyűlés első ülését. Ezt az ülést ezen egyezmény hatálybalépése után a lehető leghamarabb meg kell tartani, de legkésőbb 30 nappal a kérdéses hatálybalépés után. VI. FEJEZET ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK Aláírás, megerősítés, elfogadás, jóváhagyás és csatlakozás 45. cikk (1) Ezen egyezményt a Szervezet székhelyén 1996. október 1. és 1997. szeptember 30. között nyitják meg aláírásra, és ezután csatlakozásra nyitott marad. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 161 (2) Az államok a következőképpen nyilváníthatják ki, hogy az egyezményt magukra nézve kötelező erejűnek fogadják el: a) megerősítésre, elfogadásra vagy jóváhagyásra vonatkozó fenntartás nélküli aláírással, vagy b) megerősítéstől, elfogadástól vagy jóváhagyástól függő aláírással, amelyet megerősítés, elfogadás vagy jóváhagyás követ, vagy c) csatlakozással. (3) A megerősítésre, elfogadásra, jóváhagyásra vagy csatlakozásra egy ilyen értelmű okiratnak a Főtitkárnál történő letétbe helyezésével kerül sor. Hatálybalépés 46. cikk (1) Ez az egyezmény 18 hónappal azon napot követően lép hatályba, amelyen az alábbi feltételek teljesülnek: a) legalább 12 állam, beleértve négy, egyenként legalább 2 millió bruttó tonnatartalom felett rendelkező államot, kinyilvánítja beleegyezését, hogy magára nézve kötelezőnek ismeri el és b) a Főtitkár a 43. cikkel összhangban tájékoztatást kapott arról, hogy az ilyen államokban azon személyek, akik a 18. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontja szerint kötelesek lennének hozzájárulást fizetni, az előző naptári év során legalább 40 millió tonna összmennyiségű, az általános számlához hozzájáruló rakományt vettek át. (2) Olyan állam esetében, amely azt követően nyilvánítja ki beleegyezését, hogy ezen egyezményt kötelező erejűnek ismeri el, miután a hatálybalépés feltételei teljesültek, az ilyen beleegyezés három hónappal a beleegyezés kinyilvánítását követően lép hatályba, vagy azon a napon, amikor ezen egyezmény az (1) bekezdéssel összhangban hatályba lép, attól függően, hogy a kettő közül melyikre kerül később sor. Felülvizsgálat és módosítás 47. cikk (1) A Szervezet konferenciát hívhat össze ezen egyezmény felülvizsgálata és módosítása céljából. (2) A Főtitkár hat részes állam vagy a részes államok kétharmadának kérésére, attól függően, hogy melyik szám a nagyobb, összehívja a részes államok konferenciáját az egyezmény felülvizsgálata és módosítása céljából. (3) Az egyezmény kötelező erejét elismerő olyan beleegyezést, amelyet ezen egyezmény módosítása hatálybalépésének napja után nyilvánítottak ki, úgy kell tekinteni, hogy az a módosított egyezményre vonatkozik. A határértékek módosítása 48. cikk (1) A 47. cikk rendelkezéseinek sérelme nélkül, az e cikkben szereplő különleges eljárást kizárólag a 9. cikk (1) bekezdésében és a 14. cikk (5) bekezdésében megállapított határértékek módosítására alkalmazzák. (2) A részes államok legalább felének, de a részes államok közül mindenképpen legalább hatnak a kérésére a 9. cikk (1) bekezdésében és a 14. cikk (5) bekezdésében meghatározott határértékek módosítására irányuló javaslatot a Főtitkár átadja a Szervezet összes tagjának és az összes szerződő államnak. (3) A fentiek szerint javasolt és köröztetett módosítást a Szervezet Jogi Bizottságához (a „Jogi Bizottság”) kell benyújtani véleményezésre, legalább hat hónappal annak köröztetése után. (4) Minden szerződő állam, akár tagja a Szervezetnek, akár nem, jogosult részt venni a Jogi Bizottság által a módosítások megtárgyalása és elfogadása céljából lefolytatott eljárásokban. (5) A módosításokat a (4) bekezdés rendelkezései szerint kibővített Jogi Bizottságban jelen levő és szavazó Szerződő államok kétharmados többségével kell elfogadni, azzal a feltétellel, hogy a Szerződő államoknak legalább a fele jelen legyen a szavazás időpontjában. 162 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet (6) A határértékek módosítását célzó valamely javaslat ügyében eljárva a Jogi Bizottság figyelembe veszi a balesetek tapasztalatait, és különösen az azokból származó károk mértékét, a monetáris értékek változásait és a javasolt módosítás hatását a biztosítás díjára. Figyelembe veszi még a 9. cikk (1) bekezdésében és a 14. cikk (5) bekezdésében meghatározott határértékek között viszonyt is. (7) a) Az e cikk szerinti határértékek módosításai nem tehetőek megfontolás tárgyává attól a naptól számított öt éven belül, amikor ezen egyezményt aláírásra bocsátották, illetve attól a naptól számított öt éven belül, amikor az előző módosítás e cikk értelmében hatályba lépett. b) Egyik határérték sem növelhető úgy, hogy az ezen egyezményben meghatározott, az ezen egyezmény aláírásra történő megnyitásának napjától számított, kamatos kamatszámítási módszerrel évi hat százalékkal megnövelt valamely határértéknek megfelelő összeget meghaladja. c) Egyik határérték sem növelhető úgy, hogy meghaladja azt az összeget, amely megfelel az ezen egyezményben meghatározott határérték háromszorosának. (8) Az (5) bekezdéssel összhangban elfogadott módosításról a Szervezet értesíti az összes szerződő államot. A módosítást az értesítés napjától számított 18 hónapos időszak letelte után elfogadottnak kell tekinteni, kivéve, ha a kérdéses időszakon belül azon államoknak legalább a negyede, amely államok a módosítás elfogadásának időpontjában szerződő államok voltak, a Főtitkár tudomására hozzák, hogy nem fogadják el a módosítást, amely esetben a módosítás elutasítottnak minősül és hatályát veszti. (9) A (8) bekezdéssel összhangban elfogadottnak tekintett valamely módosítás 18 hónappal az elfogadása után lép hatályba. (10) A módosítás minden szerződő államra nézve kötelező, kivéve, ha a 49. cikk (1) és (2) bekezdésével összhangban felmondják ezen egyezményt legalább hat hónappal a módosítás hatálybalépése előtt. E felmondás akkor lép életbe, amikor a módosítás hatályba lép. (11) Ha egy módosítást elfogadtak, de az elfogadására megszabott 18 hónapos időszak még nem telt el, egy szerződő állammá váló államra nézve a kérdéses időszak alatt, a módosítás kötelező erejű lesz, ha hatályba lép. Egy olyan államra nézve, amely a kérdéses időszak után válik szerződő állammá, az a módosítás lesz kötelező erejű, amelyet a (8) bekezdéssel összhangban fogadtak el. Az e bekezdésben említett esetekben egy államra nézve akkor lesz kötelező egy módosítás, amikor a kérdéses módosítás hatályba lép, vagy amikor ezen egyezmény a kérdéses állam tekintetében hatályba lép, ha ez következik be később. Felmondás 49. cikk (1) Ezen egyezményt bármelyik részes állam bármikor felmondhatja azon napot követően, amelyen az egyezmény a kérdéses részes állam tekintetében hatályba lépett. (2) A felmondás egy felmondó okiratnak a Főtitkárnál történő letétbe helyezésével történik. (3) A felmondás 12 hónappal, vagy a felmondó okiratban esetleg meghatározott hosszabb időszakkal a Főtitkárnál való letétbe helyezése után lép életbe. (4) Függetlenül attól, hogy egy részes állam e cikk alapján az egyezményt felmondja, ezen egyezmény rendelkezései a 18. és 19. cikk, valamint a 21. cikk (5) bekezdése szerinti hozzájárulásra vonatkozó fizetési kötelezettségekkel kapcsolatban továbbra is érvényben maradnak az olyan kártérítési kifizetések tekintetében, amelyekről a közgyűlés a felmondás életbe lépését megelőzően bekövetkezett valamely balesettel kapcsolatban határoz. A közgyűlés rendkívüli ülései 50. cikk (1) Egy olyan felmondó okirat letétbe helyezését követő 90 napon belül, amelynek hatására valamely részes állam véleménye szerint szerint jelentős mértékben emelkedni fog a többi részes állam részéről fizetendő hozzájárulás szintje, e részes állam felkérheti az Igazgatót, hogy hívja össze a közgyűlés rendkívüli ülését. Az Igazgató a közgyűlést úgy hívja össze, hogy az ülésre a kérés beérkezésétől számított legalább 60 napos időszak letelte után kerüljön sor. (2) Az Igazgató kezdeményezheti a közgyűlés rendkívüli ülésének összehívását úgy, hogy az ülésre bármely felmondó okirat letétbe helyezését követő 60 napos időszakon belül kerüljön sor, amennyiben az Igazgató úgy ítéli meg, hogy a kérdéses felmondás hatására jelentős mértékben emelkedni fog a többi részes állam részéről fizetendő hozzájárulás szintje. (3) Ha a közgyűlés az (1) vagy (2) bekezdés szerint összehívott valamely rendkívüli ülésen úgy határoz, hogy a felmondás hatására jelentős mértékben emelkedni fog a többi részes állam részéről fizetendő hozzájárulás szintje, akkor ezen államok bármelyike a felmondás hatálybalépésének napjánál legalább 120 nappal korábban ugyanerre a napra eső hatállyal felmondhatja ezen egyezményt. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 163 Megszűnés 51. cikk (1) Ezen egyezmény hatályát veszti a) azon a napon, amikor a részes államok száma hat alá csökken; vagy b) 12 hónappal azon nap után, amelyen a 21. cikkel összhangban az Igazgató tudomására kellett hozni az előző naptári évre vonatkozó adatokat, amennyiben az adatok alapján a 18. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontja szerint az általános számlához tartozó, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány teljes mennyisége, amelyet a részes államokban az előző naptári évben vettek át, 30 millió tonnánál kevesebb volt. A b) pont ellenére, ha a 18. cikk (1) bekezdésének a) és c) pontjával összhangban az általános számlához tartozó, a károkozáshoz hozzájáruló rakomány teljes mennyisége, amelyet a részes államokban az előző naptári évben vettek át, 30 millió tonnánál kevesebb, de 25 millió tonnánál több volt, úgy a közgyűlés – amennyiben úgy ítéli, hogy ez rendkívüli körülményeknek volt betudható és valószínűleg nem ismétlődik meg – a fenti említett 12 hónapos időszak letelte előtt úgy határozhat, hogy az egyezmény továbbra is hatályban marad. A közgyűlés azonban nem hozhat ilyen határozatot kettőnél több egymás követő évben. (2) Azon államok, amelyekre ezen egyezmény kötelező, az egyezmény hatályának megszűnését megelőző napon feljogosítják a HNS Alapot arra, hogy funkcióit az 52. cikkben leírtak szerint tovább gyakorolja, és kizárólag e tekintetben az egyezmény rájuk nézve továbbra is kötelező marad. A HNS alap felszámolása 52. cikk (1) Ha ezen egyezmény hatályát veszti, a HNS Alap mindazonáltal a) teljesíti kötelezettségeit az ezen egyezmény megszűnését megelőzően bekövetkezett balesetek tekintetében; és b) jogosult gyakorolni a hozzájárulásokhoz való jogát olyan mértékben, amilyen mértékben e hozzájárulások szükségesek az a) pont szerinti kötelezettségek teljesítéséhez, beleértve a HNS Alap e célokhoz szükséges igazgatásának költségeit is. (2) A közgyűlés minden indokolt intézkedést megtesz a HNS Alap felszámolásának végrehajtása érdekében, beleértve az esetleg visszamaradó vagyon méltányos felosztását azon személyek között, akik hozzájárultak a HNS Alaphoz. (3) E cikk alkalmazásában a HNS Alap jogi személy marad. Letéteményes 53. cikk (1) Ezen egyezményt és a 48. cikk értelmében elfogadott valamennyi módosítását a Főtitkárnál kell letétbe helyezni. (2) A Főtitkár a) valamennyi államot, amely aláírta az egyezményt vagy ahhoz csatlakozott, és a Szervezet összes tagját tájékoztatja a következőkről: i. minden egyes új aláírás vagy megerősítő, elfogadó, jóváhagyó vagy a csatlakozásról szóló okirat letétbe helyezése annak dátumával együtt; ii. ezen egyezmény hatálybalépésének időpontja; iii. minden olyan javaslat, amely a 48. cikk (2) bekezdésével összhangban a kártérítési összeg tekintetében meghatározott értékhatárok módosítására irányul; iv. minden olyan módosítás, amelyet a 48. cikk (5) bekezdésével összhangban fogadtak el; v. minden olyan módosítás, amelyet a 48. cikk (8) bekezdése szerint elfogadottnak tekintenek, azon dátummal együtt, amelyen a kérdéses módosítás hatályba lép, a fenti cikk (9) és (10) bekezdése szerint; vi. az ezen egyezményt felmondó bármely okirat letétbe helyezése, annak megérkezése, valamint a felmondás hatályba lépésének időpontjával együtt, és vii. minden olyan közlés, amelyet ezen egyezmény valamelyik cikke ír elő, továbbá b) ezen egyezmény hiteles másolatait eljuttatja minden olyan államnak, amely aláírta ezen egyezményt vagy ahhoz csatlakozott. 164 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet (3) Amint ezen egyezmény hatályba lép, annak egy hiteles másolatát a letéteményes eljuttatja az Egyesült Nemzetek Főtitkárának iktatás és közzététel céljából, az Egyesült Nemzetek Alapokmánya 102. cikkével összhangban. Nyelvek 54. cikk Ezen egyezmény egy-egy eredeti példányban angol, arab, francia, kínai, orosz és spanyol nyelven készült, a szövegek mindegyike egyaránt hiteles. KELT Londonban, az 1996. év május havának harmadik napján. FENTIEK HITELÉÜL az alulírott, saját kormányuk részéről e célra kellően meghatalmazott személyek ezt az egyezményt aláírták. 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 165 I. MELLÉKLET 166 HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 11/44. kötet 11/44. kötet HU Az Európai Unió Hivatalos Lapja 167 II. MELLÉKLET AZ ÁLTALÁNOS SZÁMLÁRA ÉRKEZŐ ÉVES HOZZÁJÁRULÁSOK KISZÁMÍTÁSÁNAK SZABÁLYAI 1. szabály 1. A 17. cikk (3) bekezdésében említett rögzített összeget minden egyes alszámlára e szabályokkal összhangban kell megállapítani. 2. Ha az általános számla egynél több alszámlájára kell hozzájárulásokat számítani, akkor egy külön rögzített összeget kell kiszámítani a kárhoz hozzájáruló rakomány egységeire – szükség szerint – a következő alszámlák mindegyikénél: a) az 1. cikk (5) bekezdése a) pontjának vii. alpontjában említett szilárd ömlesztett anyagok; b) olaj, ha az olajszámla működését elhalasztották vagy felfüggesztették; c) LNG, ha az LNG számla működését elhalasztották vagy felfüggesztették; d) LPG, ha az LPG számla működését elhalasztották vagy felfüggesztették; e) más anyagok. 2. szabály 1. Minden egyes alszámlánál a kárhoz hozzájáruló rakomány egységenkénti rögzített összegét a HNS pontonkénti díj és az adott alszámla alszámlatényezőjének szorzataként kell kiszámítani. 2. A HNS pontonkénti díj az általános számlára beszedendő teljes éves hozzájárulások és az összes alszámla összesített HNS pontszámának hányadosa. 3. Az egyes szektorok teljes HNS pontszáma a kárhoz hozzájáruló rakomány adott alszámlába sorolt teljes, metrikus tonnában mért mennyiségének és a megfelelő alszámlatényezőnek a szorzata. 4. Az alszámlatényezőt e szabály értelmében a tárgyévben és az azt megelőző kilenc évben a kérdéses alszámlára jellemző követelés/mennyiség hányadosok súlyozott számtani átlaga határozza meg. 5. A (6) bekezdés rendelkezéseinek kivételével a következő évek mindegyikére a következőképpen kell kiszámítani a követelés/mennyiség hányadost: a) megalapozott követelések, a követelés pénzneméből a kérdéses baleset napján érvényes árfolyam segítségével átszámolt elszámolási egységekben mérve, az olyan anyagok által okozott károk tekintetében, amelyre vonatkozóan a HNS Alap részére hozzájárulások esedékesek a tárgyévre; osztva b) a károkozáshoz hozzájáruló rakomány tárgyévi mennyiségével. 6. Olyan esetekben, amikor az (5) bekezdés a) és b) pontja által előírt információk nem állnak rendelkezésre, a következő értékeket kell használni a hiányzó évekre vonatkozó követelés/mennyiség hányadosok helyett: a) az 1. cikk (5) bekezdése a) pontjának vii. alpontjában említett szilárd ömlesztett anyagok; b) olaj, ha az olajszámla működését elhalasztották vagy felfüggesztették; c) LNG, ha az LNG számla működését elhalasztották vagy felfüggesztették; d) LPG, ha az LPG számla működését elhalasztották vagy felfüggesztették; e) más anyagok. 0 0 0 0 0,0001 7. A 10 év számtani átlagát csökkenő lineáris skála szerint kell súlyozni, hogy a tárgyév arányának súlya 10, a tárgyévet megelőző év súlya kilenc, az azt megelőző évé nyolc stb. legyen, míg a 10. évnek egy a súlytényezője. 8. Ha egy elkülönített számla működését felfüggesztették, a vonatkozó alszámlatényezőt e szabály azon rendelkezései szerint kell kiszámítani, amelyeket a közgyűlés megfelelőnek ítél


title: Regulamentul (CE) nr. 823/96 al Comisiei din 3 mai 1996 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1466/95 de stabilire a normelor speciale de aplicare a restituirilor la export în sectorul laptelui și produselor lactate, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1953/82 și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3846/87

eurovoc_concepts:
common organisation of markets
export licence
export refund
milk
milk product

formats: pdf print xhtml

text: 230 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 18 31996R0823 4. 5. 1996 JURNALUL OFICIAL AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE L 111/9 REGULAMENTUL (CE) NR. 823/96 AL COMISIEI din 3 mai 1996 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1466/95 de stabilire a normelor speciale de aplicare a restituirilor la export în sectorul laptelui ș(cid:13)i produselor lactate, de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 1953/82 ș(cid:13)i de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 3846/87 COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 804/68 al Consiliului din 27 iunie 1968 privind organizarea comună a piețelor în sectoru- lui laptelui ș(cid:13)i produselor lactate (1), modificat ultima dată prin Regulamentul în special articolul 13 alineatul 3 ș(cid:13)i articolul 17 alineatul 1), (CE) nr. 2931/95 al Comisiei (2), întrucât Regulamentul (CE) nr. 1466/95 al Comisiei (3), modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 592/96 (4), stabileș(cid:13)te normele speciale de aplicare a restituirilor la export în sectorul laptelui ș(cid:13)i produselor lactate; întrucât experiența dobândită arată că este necesar să se precizeze mai clar regimul introdus prin articolul 1a din Regulamentul (CE) nr. 1466/95, precum ș(cid:13)i dispozițiile referitoare la toleranțele men- ționate la articolul 10; întrucât, în cadrul consultărilor cu Elveția privind punerea în aplicare a rezultatelor Rundei Uruguay, s-a convenit să se pună în aplicare un set de măsuri care prevăd, printre altele, o reducere a taxelor vamale la importurile de anumite brânzeturi comunitare în Elveția; întrucât este necesar să se prevadă măsuri pentru asigurarea originii comunitare a acestor brânzeturi; întrucât, în acest scop, trebuie să devină obligatorii licențele de export pentru exporturile tuturor brânzeturilor care beneficiază de acest regim, inclusiv pentru cele care nu au dreptul la o restituire la export; întrucât eliberarea licențelor trebuie condiționată de prezentarea de către exportator a unei declarații care să ateste originea comu- nitară a produsului; întrucât acest sistem îl înlocuieș(cid:13)te pe cel prevăzut de Regulamentul (CEE) nr. 1953/82 al Comisiei (5), modificat ultima dată prin Regulamentul (CE) nr. 3337/94 (6), care poate fi, prin urmare, abrogat; întrucât Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 al Comisiei (7), modifi- cat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 310/96 (8), stabileș(cid:13)te în nota 6 la sectorul 9 din anexă valoarea minimă a anumitor brânzeturi eligibile pentru regimul de restituiri la export; întrucât este necesar, din motive de coerență ș(cid:13)i claritate, să se reia această (1) (2) (3) (4) (5) (6) (7) (8) JO L 148, 28. 6. 1968, p. 13. JO L 307, 20. 12. 1995, p. 10. JO L 144, 28. 6. 1995, p. 22. JO L 84, 3. 4. 1996, p. 31. JO L 212, 21. 7. 1982, p. 5. JO L 350, 31. 12. 1994, p. 66. JO L 366, 24. 12. 1987, p. 1. JO L 46, 23. 2. 1996, p. 1. dispoziție în Regulamentul (CE) nr. 1466/95; întrucât, ținând seama de evoluția prețului ș(cid:13)i în vederea unei aplicări cât mai economice a regimului de restituiri, se impune creș(cid:13)terea valorii minime menționate ș(cid:13)i aplicarea acesteia în cazul tuturor brânze- turilor; întrucât Comitetul de gestionare a laptelui ș(cid:13)i produselor lactate nu a prezentat nici un aviz în termenul stabilit de preș(cid:13)edintele aces- tuia, ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT: Articolul 1 Regulamentul (CE) nr. 1466/95 se modifică după cum urmează: 1. Articolul 1a se modifică după cum urmează: (a) la alineatul 4 litera (a), cuvintele „rubrica 19” se înlocuiesc cu cuvintele „rubrica 22”; (b) se adaugă următorul alineat 5: „(5) La cererea părții interesate, se eliberează o copie cer- tificată a licenței. ” 2. Se inserează următorul articol 1b: „Articolul 1b (1) Prezentul articol stabileș(cid:13)te normele speciale privind expor- turile în Elveția de brânzeturi menționate în anexă. (2) Toate exporturile menționate la alineatul 1 efectuate înce- pând cu 1 iulie 1996 se fac pe baza prezentării unei licențe de export. (3) Rubrica 20 a cererii de licență ș(cid:13)i a licențelor cuprinde o trimitere la prezentul articol. (4) Cererile de licență nu pot fi acceptate decât în măsura în care solicitantul: — declară în scris că toate materialele care cad sub incidența capitolului 04 din Nomenclatura Combinată, utilizate la fabricarea produselor pentru care s-a depus solicitarea, au fost obținute în întregime în Uniunea Europeană, — se angajează în scris să furnizeze, la cererea autorităților competente, toate justificările suplimentare pe care acestea le consideră necesare pentru eliberarea licenței ș(cid:13)i acceptă, dacă este cazul, orice control efectuat de autoritățile res- pective pentru a verifica contabilitatea ș(cid:13)i condițiile fabri- cării produselor în cauză. 03/vol. 18 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 231 (5) Dispozițiile următoare se aplică exporturilor pentru care nu s-a solicitat o restituire: (a) rata de 5 % prevăzută în articolul 8 alineatul 5 se înlocu- ieș(cid:13)te cu 2 %; (a) rubrica 22 din cererea de licență ș(cid:13)i din licență conține următoarea mențiune: «Se exportă fără restituire»; (b) ratele de 95 % ș(cid:13)i de 5 % prevăzute în articolul 33 alinea- tul 2 se înlocuiesc cu 98 % ș(cid:13)i respectiv 2 %; (b) licența se eliberează în cel mai scurt timp posibil după depunerea cererii; (c) rata de 5 % prevăzută în articolul 44 alineatul 9 litera (c) se înlocuieș(cid:13)te cu 2 %. ” (c) licența este valabilă începând cu data eliberării, în sensul articolului 21 alineatul 1 din Regulamentul (CEE) nr. 3719/88 ș(cid:13)i până la următoarea dată de 30 iunie; (d) celelalte dispoziții din prezentul regulament nu se aplică, cu excepția articolului 3 alineatul 1 primul paragraf; (e) se aplică Regulamentul (CEE) nr. 3719/88. (6) La cererea părții interesate, se eliberează o copie certificată a licenței. ” 5. Anexa la prezentul regulament se adaugă ca anexă. Articolul 2 Regulamentul (CEE) nr. 1953/82 se abrogă. Totuș(cid:13)i, certificatele de origine eliberate în conformitate cu regulamentul menționat anterior înainte de intrarea în vigoare a prezentului regulament rămân valabile pentru exporturile realizate pe baza licențelor de export eliberate înainte de aceeaș(cid:13)i dată. 3. Se introduce următorul articol 2a: Articolul 3 „Articolul 2a Nu se acordă nici o restituire pentru exporturile de brânzeturi al căror preț franco-frontieră, înainte de aplicarea restituirii în statul membru de export, este mai mic de 230 ECU pentru 100 de kilograme. ” 4. Articolul 10 alineatul 2 se înlocuieș(cid:13)te cu următorul text: Secțiunea 9 din anexa la Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 se modifică după cum urmează: 1. Trimiterea (6) la primul rând din codul ex 0406 se elimină. 2. Nota de subsol (6) se elimină. „(2) Dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 3719/88 privind toleranțele prevăzute pentru cantitățile exportate se aplică pe baza ratelor următoare: Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene. Articolul 4 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale ș(cid:13)i se aplică direct în toate statele membre. Adoptat la Bruxelles, 3 mai 1996. Pentru Comisie Franz FISCHLER Membru al Comisiei 232 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 03/vol. 18 ANEXĂ Lista brânzeturilor menționate în articolul 1b alineatul 1 Codul NC Descrierea produselor (Nomenclatura restituirilor la export) 0406 Brânză ș(cid:13)i caș(cid:13) ex 0406 10 20 – – – – – Ricotta sărată 0406 20 0406 40 – Brânză rasă sau pudră, de orice tip – Brânză cu mucegai ex 0406 90 – alte brânzeturi: 0406 90 61 – – – – – – – Grana Padano, Parmigiano Reggiano 0406 90 63 – – – – – – – Fiore Sardo, Pecorino 0406 90 69 – – – – – – – altele 0406 90 73 – – – – – – – Provolone ex 0406 90 75 – – – – – – – Caciocavallo ex 0406 90 76 – – – – – – – Fontina din valea Aosto ex 0406 90 87 – – – – – – – – – – – – – Idiazabal, Manchego, Roncal, fabricate exclusiv din lapte de oaie