title: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/27/EK (1996. gada 20. maijs), kas attiecas uz mehāniskajā transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību sānu trieciena gadījumā un ar ko groza Direktīvu 70/156/EEK

eurovoc_concepts:
approval
motor vehicle
safety standard
technical standard
transport safety

formats: html pdf print

text: 8 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 31996L0027 8. 7. 1996. EIROPAS KOPIENU OFICIĀLAIS VĒSTNESIS L 169/1 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 96/27/EK (1996. gada 20. maijs), kas attiecas uz mehāniskajā transportlīdzeklī esošo personu aizsardzību sānu trieciena gadījumā un ar ko groza Direktīvu 70/156/EEK EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 100. a pantu, ņemot vērā Padomes Direktīvu 70/156/EEK (1970. gada 6. feb- ruāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tipa apstip- rinājumu (1) un jo īpaši tās 13. panta 4. punktu, ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (2), ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzi- numu (3), saskaņā ar Līguma 189. b pantā noteikto procedūru (4), tā kā, nisko transportlīdzekļu tehnisko prasību pilnīga saskaņošana; līdz galam izveidotu iekšējo tirgu, vajadzīga mehā- lai (1) OV L 42, 23. 2. 1970. , 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 95/54/EK (OV L 266, 8. 11. 1995. , 1. lpp. ). (2) OV C 396, 31. 12. 1994. , 1. lpp. (3) OV C 256, 2. 10. 1995. , 18. lpp. (4) Eiropas Parlamenta 1995. gada 12. jūlija atzinums (OV C 249, lpp. ), Padomes 1995. gada 23. novembra kopējā 25. 9. 1995. , 47. nostāja (OV C 353, 30. 12. 1995. , 1. lpp. ), Eiropas Parlamenta 1996. februāra lēmums (OV C 78, 18. 3. 1996. , 17. gada 29. lpp. ) un Padomes 1996. gada 6. maija lēmums. tā kā, lai samazinātu ceļu satiksmes negadījumu skaitu Eiropā, jāievieš tiesību akti, kas cik vien iespējams uzlabotu mehānis- kajos transportlīdzekļos esošo personu aizsardzību sānu trie- ciena gadījumā; tā kā šī direktīva ievieš sānu triecientesta prasības, tostarp biomehāniskos kritērijus, lai nodrošinātu pie- tiekamu sānu triecienizturības līmeni; tā kā šīs prasības uzskatāmas par pagaidu pasākumu un tās būs jāpārskata, ņemot vērā turpmāku izpēti un pieredzi, kas iegūta pirmajos divos gados, veicot tipa apstiprinājuma testus tā kā stingrāku standartu ieviešana saskaņā ar šo direktīvu; nodrošinās augstāku drošības līmeni nākotnē; tā kā šī direktīva būs viena no atsevišķajām direktīvām, kas jāievēro, lai nodrošinātu transportlīdzekļu atbilstību tās EK tipa apstiprinājuma procedūras prasībām, kas noteikta ar Direktīvu tā kā tāpēc uz šo direktīvu attiecas Direktīvas 70/156/EEK; 70/156/EEK noteikumi, ko piemēro transportlīdzekļu sistē- mām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām; tā kā procedūra mehāniskā transportlīdzekļa sēdvietas atskaites punkta noteikšanai ir izklāstīta III pielikumā Padomes Direktī- vai 77/649/EEK (1977. gada 27. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transport- līdzekļu vadītāju redzamības lauku (5); tā kā tādēļ nav vajadzīgs to atkārtot šajā direktīvā; tā kā šajā direktīvā jāiekļauj atsauce uz Padomes Direktīvu 70/387/EEK (1970. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju durvīm (6), Padomes Direktīvu 74/483/EEK (1974. gada 17. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu ārē- jiem izvirzījumiem (7), 76/115/EEK (1975. gada 18. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvinā- šanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem (8) un ISO standartu 6487:1987; Padomes Direktīvu tā kā šīs direktīvas tehnisko prasību pamatā ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijas dokuments TRANS/SC1/WP29/396, (5) OV L 267, 19. 10. 1977. , 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 90/630/EEK (OV L 341, 6. 12. 1990. , 20. lpp. ). (6) OV L 176, 10. 8. 1970. , 5. lpp. (7) OV L 266, 2. 10. 1974. , 4. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 87/354/EEK (OV L 192, 11. 7. 1987. , 43. lpp. ). (8) OV L 24, 30. 1. 1976. , 6. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 90/629/EEK (OV L 341, 6. 12. 1990. , 14. lpp. ). 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 9 IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU. 1. pants Šajā direktīvā termins “transportlīdzeklis” izmantots Direktīvas 70/156/EEK 2. panta nozīmē. 2. pants Pamatojoties uz iemesliem, kas saistīti ar transportlīdzek- 1. ļos esošo personu aizsardzību sānu trieciena gadījumā, dalīb- valstis nedrīkst: — atteikties kādam transportlīdzekļa tipam piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu vai — aizliegt transportlīdzekļa reģistrāciju, pārdošanu vai nodoša- nu ekspluatācijā, ja tie atbilst šīs direktīvas prasībām. No 1998. gada 1. oktobra dalībvalstis vairs nedrīkst 2. piešķirt: — EK tipa apstiprinājumu kādam transportlīdzekļa tipam sa- skaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. pantu, — valsts tipa apstiprinājumu kādam transportlīdzekļa tipam, ja transportlīdzeklis neatbilst šīs direktīvas prasībām. Šā panta 2. punkts neattiecas uz tiem transportlīdzekļa 3. tipiem, kas saņēmuši apstiprinājumu līdz 1998. gada 1. oktob- rim, piemērojot jebkādas divas no šīm direktīvām: 70/387/EEK (durvju slēgmehānismi un viras), 74/483/EEK (ārējie izvirzīju- mi) un 76/115/EEK (mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumi), kā arī attiecīgā gadījumā neattiecas uz šo tipa apstiprinājumu attiecinājumiem uz citiem tipiem. No 2003. gada 1. oktobra atbilstības sertifikātus, kas 4. jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar Direktīvu pievienoti 70/156/EEK, dalībvalstis uzskata par nederīgiem minētās direk- tīvas 7. panta 1. punkta nolūkā, ja tie neapliecina, ka trans- portlīdzekļi atbilst šīs direktīvas pielikumiem. Direktīvas 70/156/EEK IV pielikuma 1. daļas tabulu papildina šādi: 3. pants Priekšmets Direktīva Nr. Atsauce uz Oficiālo Vēst- nesi 54. Aizsardzība sānu trieciena gadījumā 95/xxx/E- EK L. M2 M3 M1 x N1 x Piemērojamība N2 N3 O1 O2 O3 O4 4. pants Lai pielāgotu šo direktīvu tehnikas attīstībai, divu gadu laikā pēc 2. panta 2. punktā minētās dienas Komisija veic pārskatī- jo īpaši šanu. Tās pamatā ir tehnisko kritēriju pārskatīšana, viskozitātes kritērija, priekšējā sēdekļa pozīcijas un barjeras klīrensa pārskatīšana. Pārskatīšanas kritēriji inter alia ietver izpētes datus par negadījumiem, divu dabiska lieluma automa- šīnu sadursmes testu rezultātus un apsvērumus, kas saistīti ar izdevumiem un ieņēmumiem. Pārskatīšanā pārbauda potenciā- los transportlīdzeklī esošo personu aizsardzības ieguvumus un ražošanas ekonomisko izdevīgumu, palielinot barjeras klīrensu. Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu ar šīs pārskatīšanas rezultātiem. 5. pants Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie 1. akti, kas vajadzīgi, lai vēlākais līdz 1997. gada 20. maijam izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju. Kad dalībvalstis pieņem šos tiesību aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikāci- jai. Dalībvalstis nosaka metodes, kā izdarīt šādas atsauces. Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu 2. galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva. 6. pants Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. 7. pants Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm. Strasbūrā, 1996. gada 20. maijā Eiropas Parlamenta vārdā — priekšsēdētājs K. HÄNSCH Padomes vārdā — priekšsēdētājs P. BERSANI 10 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. I PIELIKUMS: PIELIKUMU SARAKSTS Administratīvie noteikumi transportlīdzekļa tipa apstiprinājumam 1. EK tipa apstiprinājuma pieteikums. 2. EK tipa apstiprinājums. 3. Tipa pārveidošana un tipa apstiprinājumu grozījumi. 4. Ražojumu atbilstība. 1. papildinājums: Informācijas dokuments. 2. papildinājums: Tipa apstiprinājuma sertifikāts. II PIELIKUMS: Tehniskās prasības 1. Piemērošanas joma. 2. Definīcijas. 3. Specifikācijas un testi. 1. papildinājums: Triecientesta procedūra. 2. papildinājums: Mobilās deformējamās barjeras parametri. 3. papildinājums: Sānu trieciena manekena tehniskais apraksts. 4. papildinājums: Sānu trieciena manekena uzstādīšana. 5. papildinājums: Daļējs tests. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 11 I PIELIKUMS ADMINISTRATĪVIE NOTEIKUMI TRANSPORTLĪDZEKĻA TIPA APSTIPRINĀJUMAM 1. EK TIPA APSTIPRINĀJUMA PIETEIKUMS. 1. 1. Mehāniskā transportlīdzekļa EK tipa apstiprinājuma pieteikumus attiecībā uz tajā esošo personu aizsardzību sānu trieciena gadījumā saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 3. panta 4. punktu iesniedz izgatavotājs. 1. 2. Informācijas dokumenta paraugs ir dots 1. papildinājumā. 1. 3. Apstiprināmā transportlīdzekļa tipa paraugu jāiesniedz tehniskajam dienestam, kas ir atbildīgs par tipa apstiprinā- šanas testu izpildi. 1. 4. Izgatavotājam ir tiesības iesniegt jebkurus datus un testu rezultātus, kas pietiekami pārliecinoši prasību izpilde ir iespējama. ļauj secināt, ka 2. EK TIPA APSTIPRINĀJUMS. 2. 1. Ja transportlīdzekļa tips atbilst attiecīgajām prasībām, piešķir EK tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 4. panta 3. punktu un attiecīgā gadījumā 4. panta 4. punktu. 2. 2. EK tipa apstiprinājuma sertifikāta paraugs ir dots 2. papildinājumā. 2. 3. Saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK VII pielikumu katram apstiprinātajam transportlīdzekļa tipam piešķir tipa apstiprinājuma numuru. Tā pati dalībvalsts nepiešķir tādu pašu numuru citam transportlīdzekļa tipam. 2. 4. Ja rodas šaubas, jāņem vērā jebkuri dati vai testu rezultāti, ko iesniedzis izgatavotājs un ko var izmantot, lai noteiktu tipa apstiprinātājas iestādes izdarītā tipa apstiprinājuma testa derīgumu. lai pārbaudītu, vai transportlīdzeklis atbilst šīs direktīvas prasībām, 3. TIPA PĀRVEIDOŠANA UN TIPA APSTIPRINĀJUMU GROZĪJUMI. 3. 1. Ja tiek grozīti tipa apstiprinājumi, kas piešķirti saskaņā ar šo direktīvu, piemēro Direktīvas 70/156/EEK 5. panta noteikumus. 3. 2. Pēc jebkura transportlīdzekļa pārveidojuma, kas ietekmē transportlīdzekļa vispārējo konstrukciju, vai jebkura par 8 % lielāka atskaites masas palielinājuma, kurš pēc iestādes viedokļa ievērojami ietekmētu testu rezultātus, jāatkārto tests, kas aprakstīts II pielikuma 1. papildinājumā. 3. 3. Ja tehniskais dienests pēc apspriešanās ar transportlīdzekļa izgatavotāju uzskata, ka transportlīdzekļa tipa pārveido- šana nav bijusi tik nozīmīga, lai atkārtotu pilnu testu, var veikt daļēju testu. To dara gadījumos, ja atskaites masas atšķirība nav lielāka par 8 % no sākotnējā transportlīdzekļa masas vai nav mainīts priekšējo sēdvietu skaits. Sēdekļu tipa vai iekšējās apdares maiņas gadījumā nav automātiski jāveic pilns atkārtots tests. Piemērs, kā risināt šādu gadījumu, dots II pielikuma 5. papildinājumā. 4. RAŽOJUMU ATBILSTĪBA. 4. 1. Lai nodrošinātu ražojumu atbilstību, parasti veic pasākumus saskaņā ar Direktīvas 70/156/EEK 10. pantā pared- zētajiem noteikumiem. 12 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 1. papildinājums 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13 14 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 2. papildinājums PARAUGS (maksimālais formāts: A4 (210 × 297 mm)) TIPA APSTIPRINĀJUMA SERTIFIKĀTS 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 15 PAPILDPIELIKUMS EK tipa apstiprinājuma sertifikātam Nr. par transportlīdzekļa tipa apstiprinājumu saskaņā ar Direktīvu. /. /EK 16 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. II PIELIKUMS TEHNISKĀS PRASĪBAS 1. DARBĪBAS JOMA. Šī direktīva attiecas uz tādu M1 un N1 kategorijas transportlīdzekļu pasažieru salona izmaiņām sānu trieciena gadījumā, kuru zemākā sēdekļa R punkts atrodas ne vairāk kā 700 mm virs zemes, ja transportlīdzekļa stāvoklis atbilst 2. 10. punktā noteiktajai atskaites masai, izņemot daudzpakāpju konstrukcijas transportlīdzekļus, kas izgatavoti tādos daudzumos, kuri nepārsniedz mazām sērijām noteiktos. 2. DEFINĪCIJAS. Šajā direktīvā: 2. 1. 2. 2. 2. 2. 1. 2. 2. 2. 2. 2. 3. “Transportlīdzekļa tipa apstiprinājums” ir transportlīdzekļa tipa apstiprinājums attiecībā uz pasažieru salona izmaiņām sānu trieciena gadījumā. “Transportlīdzekļa tips” ir vienas kategorijas mehāniskie transportlīdzekļi, kas neatšķiras pēc tādiem būtiskiem aspektiem kā: Transportlīdzekļa garums, platums un klīrenss tiktāl, ciktāl izklāstītos izpildes rādītājus; to atšķirības var negatīvi ietekmēt direktīvā Pasažieru salona konstrukcija, gabarīti, ietekmēt direktīvā izklāstītos izpildes rādītājus; forma un sānsienu materiāli tiktāl, ciktāl to atšķirības var negatīvi Pasažieru salona forma un iekšējie gabarīti un aizsardzības sistēmu tips tiktāl, ciktāl to atšķirības var negatīvi ietekmēt direktīvā izklāstītos izpildes rādītājus; 2. 2. 4. Motora atrašanās vieta (priekšā, aizmugurē vai vidū); 2. 2. 5. Pašmasa tiktāl, ciktāl tās atšķirības var negatīvi ietekmēt direktīvā izklāstītos izpildes rādītājus; 2. 2. 6. 2. 2. 7. 2. 3. Papildu aprīkojums vai izpildes rādītājus; iekšējā apdare tiktāl, ciktāl to atšķirības var negatīvi ietekmēt direktīvā izklāstītos Priekšējās(-o) sēdvietas(-u) tips un R punkta atrašanās vieta tiktāl, ciktāl to atšķirības var negatīvi direktīvā izklāstītos izpildes rādītājus. ietekmēt “Pasažieru salons” ir telpa, kura paredzēta transportlīdzeklī esošām personām un kuru norobežo jumts, grīda, sānu sienas, durvis, ārējie stikli un priekšējā starpsiena, kā arī pakaļējā nodalījuma starpsienas plakne vai aizmugurējo sēdekļu atzveltnes atbalsta plakne. 2. 4. “R punkts” vai “sēdvietas atskaites punkts” ir atskaites punkts, kuru nosaka transportlīdzekļa izgatavotājs un: 2. 4. 1. Kuram ir koordinātes, kas noteiktas saistībā ar transportlīdzekļa konstrukciju; 2. 4. 2. Kurš atbilst rumpja/augšstilbu rotācijas punkta (H punkta) teorētiskajam stāvoklim tās parastās vadītāja pozīcijas lietošanas pozīcijas zemākajā un vistālāk uz aizmuguri atvirzītajā stāvoklī, ko katrai noteiktajai sēdvietai vai norādījis transportlīdzekļa izgatavotājs. 2. 5. 2. 6. 2. 7. 2. 8. “H punkts” ir punkts, kas noteikts Direktīvā 77/649/EEK. “Degvielas tvertnes tilpums” ir transportlīdzekļa izgatavotāja norādītais degvielas tvertnes tilpums. “Šķērsplakne” ir vertikāla plakne, kas ir perpendikulāra transportlīdzekļa gareniskajai vertikālajai vidusplaknei. “Aizsardzības sistēma” ir ierīces, kas paredzētas transportlīdzeklī esošo personu piesprādzēšanai un/vai aizsar- dzībai. 2. 9. “Aizsardzības sistēmas tips” ir aizsargierīču kategorija, kas neatšķiras tādos būtiskos aspektos kā: tehnoloģija, ģeometrija vai materiāli. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 17 2. 10. 2. 11. “Atskaites masa” ir transportlīdzekļa pašmasa, kam pieskaitīti 100 kg (t. i. , sānu trieciena manekena un tā aprīkojuma masa). “Pašmasa” ir tāda tehniskā kārtībā esoša transportlīdzekļa masa, kurā nav vadītāja, pasažieru vai kravas, bet kura degvielas tvertne piepildīta līdz 90 % no tās tilpuma un kurā attiecīgā gadījumā atrodas parastais darbarīku komplekts un rezerves ritenis. 2. 12. “Mobila deformējama barjera” ir iekārta, ar kuru izdara triecienu testējamam transportlīdzeklim. Tā sastāv no vagonetes un triecienelementa. 2. 13. “Triecienelements” ir mobilai deformējamai barjerai priekšpusē uzstādīts pret triecienu neizturīgs elements. 2. 14. 2. 15. “Vagonete” ir konstrukcija ar riteņiem, kas brīvi kustas pa garenasi trieciena izdarīšanas punktā. Tās priekšējā daļa balsta triecienelementu. “Daudzpakāpju konstrukcija” transportlīdzekļa izgatavošanā. ir procedūra, kurā divi vai vairāki izgatavotāji atsevišķi un secīgi piedalās 3. SPECIFIKĀCIJAS UN TESTI. 3. 1. Transportlīdzekli jātestē saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājumu. 3. 1. 1. Testu veic vadītāja pusē, izņemot gadījumus, kad asimetriskas sānu struktūras, ietekmē izpildes rādītājus sānu trieciena gadījumā. Šādā gadījumā, atbildīgs par testiem, var izmantot jebkuru no 3. 1. 1. 1. vai 3. 1. 1. 2. punktā noteiktajām alternatīvām. ja tādas ir, ir tik dažādas, ka izgatavotājam vienojoties ar dienestu, kas 3. 1. 1. 1. Izgatavotājs tipa apstiprinātājai vadītāja sēdvietu, ja testu veic vadītāja pusē. iestādei sniedz informāciju par izpildes rādītāju savietojamību, salīdzinot ar 3. 1. 1. 2. Tipa apstiprinātāja iestāde pēc transportlīdzekļa konstrukcijas parametru noskaidrošanas var nolemt veikt testu vadītāja sēdvietai pretējā pusē, ko uzskata par mazāk veiksmīgu izvēli. 3. 1. 2. Testēšanas iestāde pēc apspriešanās ar izgatavotāju var pieprasīt veikt testu, novietojot sēdekli pozīcijā, kas nav 1. papildinājuma 5. 5. 1. punktā norādītā pozīcija (1). Minēto pozīciju norāda testa ziņojumā. 3. 1. 3. Šā testa rezultātus uzskata par apmierinošiem, ja ir izpildīti 3. 2. un 3. 3. punktā izklāstītie nosacījumi. 3. 2. Izpildes kritēriji. 3. 2. 1. Izpildes kritērijiem, kas noteikti jāatbilst šādiem nosacījumiem: triecientestam saskaņā ar šā pielikuma 1. papildinājuma papildpielikumu, 3. 2. 1. 1. Izpildes kritērijs attiecībā uz galvu (HPC) nepārsniedz 1 000; neaprēķina, bet norāda ka “Saskare ar galvu nenotiek”. ja saskare ar galvu nenotiek, HPC nemēra vai 3. 2. 1. 2. Izpildes kritērijs attiecībā uz krūškurvi ir šāds: a) ribu ieliekuma kritērijs (RDC) nepārsniedz 42 mm; b) mīksto audu kritērijs (V*C) nepārsniedz 1,0 m/s. Pārejas laikā, kas ilgst divus gadus pēc šīs direktīvas 2. panta 2. punktā norādītās dienas, V*C vērtība nav kritērijs tipa apstiprinājuma testa nokārtošanai vai nenokārtošanai, taču šī vērtība jāreģistrē testa ziņojumā, un tipa apstiprinātājai iestādei jāveic to uzskaite. Pēc šā pārejas laika V*C vērtība, kas ir 1,0 m/s, kļūst par kritēriju tipa apstiprinājuma testa nokārtošanai vai nenokārtošanai, ja Komiteja pielāgošanai tehnikas attīstībai apstiprina alternatīvu vērtību, vai līdz brīdim, kad tā šādu vērtību apstiprina. izņemot gadījumus, 3. 2. 1. 3. Izpildes kritērijs attiecībā uz iegurni ir šāds: maksimālā slodze uz kaunuma kaula simfīzi (PSPF) nepārsniedz 6 kN. 3. 2. 1. 4. Izpildes kritērijs attiecībā uz vēderdobumu ir šāds: maksimālā slodze uz vēderdobumu (APF) nepārsniedz 2,5 kN iekšējās slodzes (ekvivalents 4,5 kN ārējās slodzes). (1) Līdz 2000. gada 30. septembrim testa prasību vajadzībām garenvirziena normālas regulēšanas diapazonu ierobežo tā, lai H punkts atrastos durvju atvēruma garuma robežās. 18 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 3. 3. 3. 3. 1. Īpašas prasības. Testa laikā durvis nedrīkst atvērt. Pēc trieciena bez darbarīku palīdzības jāspēj: 3. 3. 2. 3. 3. 2. 1. Atvērt pietiekamu skaitu durvju, kas vajadzīgs pasažieru normālai šams, pacelt sēdekļu atzveltnes vai sēdekļus, lai varētu evakuēt visas transportlīdzeklī esošās personas; iekāpšanai un izkāpšanai, un, ja nepiecie- 3. 3. 2. 2. Atbrīvot manekenu no aizsardzības sistēmas; Izņemt manekenu no transportlīdzekļa. 3. 3. 2. 3. 3. 3. 3. Neviena iekšējā iekārta vai sastāvdaļa nedrīkst atdalīties, ievērojami palielinot risku iegūt ievainojumus no asiem izvirzījumiem vai robotām malām. Ir pieļaujami pārrāvumi, kas radušies paliekošas deformācijas rezultātā, ja tie nepalielina ievainojuma risku. Ja pēc sadursmes rodas nepārtraukta šķidruma noplūde no degvielas padeves iekārtas, noplūdes ātrums nedrīkst pārsniegt 5 × 10-4 kg/s; ja šķidrums no degvielas padeves sistēmas sajaucas ar šķidrumiem no citām sistēmām un šos dažādos šķidrumus nevar viegli atdalīt un atpazīt, tad, novērtējot nepārtraukto noplūdi, ņem vērā visus savāktos šķidrumus. 3. 3. 4. 3. 3. 5. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 19 1. papildinājums TRIECIENTESTA PROCEDŪRA 1. IEKĀRTAS. 1. 1. Testēšanas vieta. Testēšanas vietai jābūt pietiekami lielai, lai tajā varētu novietot mobilas deformējamas barjeras dzinējsistēmu un pēc trieciena izdarīšanas pārvietot transportlīdzekli, kam izdarīts trieciens, un uzstādīt testa aprīkojumu. Vietai, kurā notiek transportlīdzekļa sadursme un pārvietošana, jābūt horizontālai, līdzenai un gludai, kā arī jālīdzinās parastai, sausai, gludai ceļa virsmai. 2. TESTA APSTĀKĻI. 2. 1. Testējamais transportlīdzeklis ir nekustīgs. 2. 2. Mobilā deformējamā barjera atbilst parametriem, kas noteikti II pielikuma 2. papildinājumā. Pārbaudes prasības izklāstītas 2. papildinājuma papildpielikumā. Mobilajai deformējamai barjerai jābūt aprīkotai ar piemērotu ierīci, kas novērš otru triecienu transportlīdzeklim, kuram izdarīts trieciens. 2. 3. Mobilās deformējamās barjeras gareniskās vertikālās vidusplaknes trajektorijai guvušā transportlīdzekļa gareniskajai vertikālajai vidusplaknei. jābūt perpendikulārai triecienu 2. 4. Mobilās deformējamās barjeras gareniskajai vertikālajai vidusplaknei ± 25 mm robežās jāatbilst vertikālajai šķērsplaknei, kura iet caur tā priekšējā sēdekļa R punktu, kas atrodas testētā transportlīdzekļa tajā pusē, kurā izdarīts trieciens. Horizontālajai vidusplaknei, ko ierobežo priekšpuses virsmas ārējās vertikālās sānu plaknes, trieciena brīdī jābūt starp divām plaknēm, kuras nosaka pirms testa un kuras atrodas 25 mm virs iepriekš noteiktās plaknes un zem tās. 2. 5. Aprīkojumam jāatbilst ISO standartam 6487:1987, ja šī direktīva nenosaka citādi. 2. 6. Testa manekena stabilizētā temperatūra sānu triecientestā ir 22 ± 4 °C. 3. TESTA ĀTRUMS. Mobilās deformējamās barjeras ātrums trieciena brīdī ir 50 ± 1 km/h. Šo ātrumu stabilizē vismaz 0,5 m pirms trieciena. Mērījumu precizitāte: 1 %. Taču, ja tests veikts ar lielāku trieciena ātrumu un transportlīdzeklis atbildis prasībām, testu uzskata par apmierinošu. 4. TRANSPORTLĪDZEKĻA STĀVOKLIS. 4. 1. Vispārīga specifikācija. Testējamam transportlīdzeklim jābūt izgatavotam sērijveidā, tam jābūt ar visu standarta aprīkojumu un normālā tehniskā kārtībā. Var trūkt dažu detaļu vai ja skaidri redzams, ka šis iztrūkums vai aizstāšana neietekmē testa rezultātus. tās var aizstāt ar ekvivalentu masu, 4. 2. Transportlīdzekļa aprīkojuma specifikācija. Testējamā transportlīdzeklī jābūt visam papildu aprīkojumam vai apdares elementiem, kas varētu ietekmēt testa rezultātus. 4. 3. Transportlīdzekļa masa. 4. 3. 1. Testējamā transportlīdzekļa atskaites masai jāatbilst šīs direktīvas II pielikuma 2. 10. punktā noteiktajai masai. Transportlīdzekļa masu pielāgo ar precizitāti ± 1 % no atskaites masas. 20 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 4. 3. 2. Degvielas tvertne jāpiepilda ar ūdeni izgatavotājs. līdz 90 % no pilnas degvielas tvertnes tilpuma masas, kā noteicis 4. 3. 3. Visas citas sistēmas (bremzes, dzesēšana u. c. ) var būt tukšas; šajā gadījumā šķidrumu masa jākompensē. 4. 3. 4. Ja mēraparāta masa transportlīdzeklī pārsniedz pieļaujamos 25 kg, to drīkst kompensēt ar samazinājumiem, kam nav būtiskas ietekmes uz testa rezultātiem. 4. 3. 5. Mēraparāta masa nedrīkst mainīt katras ass atskaites noslodzi vairāk kā par 5 %, jebkurā variantā nepārsniedzot 20 kg. 5. TRANSPORTLĪDZEKĻA SAGATAVOŠANA. 5. 1. Sānu logiem jābūt aizvērtiem vismaz trieciena pusē. 5. 2. Durvīm jābūt aizvērtām, bet ne bloķētām. 5. 3. Pārvadam jāatrodas neitrālā pozīcijā un stāvbremzei jābūt atvienotai. 5. 4. Sēdekļa regulējamos elementus komforta vajadzībām, ja tādi ir, jānoregulē transportlīdzekļa izgatavotāja noteiktajā pozīcijā. 5. 5. Sēdekli ar manekenu un tā elementus, ja tie ir regulējami, jānoregulē šādi: 5. 5. 1. Garenvirziena regulēšanas ierīci ar ieslēgtu bloķēšanas ierīci novieto pozīcijā, kas ir vistuvāk vidum starp galējo priekšējo un galējo aizmugurējo pozīciju; ja viduspunkts atrodas starp divām pozīcijām, izvēlas to pozīciju, kas ir vairāk uz aizmuguri. 5. 5. 2. Pagalvi noregulē tādā veidā, lai tā augšējā virsma atrastos manekena galvas gravitācijas centra līmenī; ja tas nav iespējams, pagalvim jābūt galējā augšējā pozīcijā. 5. 5. 3. Ja izgatavotājs nav norādījis citādi, sēdekļa atzveltni atskaites līnija atrastos pret aizmuguri vērstā 25° ± 1 ° leņķī. jānovieto tā, lai trīsdimensiju H punkta iekārtas ķermeņa Ja bloķēšanas pozīcijas nevar noregulēt attiecīgajos regulējuma diapazona viduspunktos, taču, 5. 5. 4. Visiem pārējiem sēdekļiem jābūt noregulētiem iespējamā regulējuma diapazona viduspunktā, ja trans- fiksētā sēdekļa portlīdzekļa tipam ir regulējami un fiksēti sēdekļi, augstumu noregulē pozīcijā, kas atbilst izmanto augstumam. leju vai uz transportlīdzekļa ārējo malu. tās pozīcijas, kas ir nākamās aiz viduspunkta virzienā uz aizmuguri, Regulēšanai, kas notiek ar “uz aizmuguri” nozīmē regulēšanas virzienu, kad manekena galva tiek virzīta uz aizmuguri. Ja manekens neietilpst pasažierim parasti paredzētajā vietā, piemēram, jānodrošina 10 mm atstarpe, šajā nolūkā izmantojot papildu tā galva atduras pret griestu polsterējumu, regulēšanas iespējas, sēdekļa atzveltnes leņķi vai regulēšanu uz priekšu un atpakaļ. rotācijas palīdzību (slīpums), 5. 6. Ja izgatavotājs nav norādījis citādi, pārējos priekšējos sēdekļus, atrodas sēdeklis ar manekenu. ja iespējams, noregulē tādā pašā pozīcijā, kādā 5. 7. Ja stūres rats ir regulējams, visus noregulējumus iestata viduspozīcijās. 5. 8. Gaisa spiedienam riepās jāatbilst transportlīdzekļa izgatavotāja noteiktajam spiedienam. 5. 9. Testējamo transportlīdzekli jānovieto horizontāli tā ripošanas asij un ar atbalstiem jānotur šādā pozīcijā, līdz sānu triecientesta manekens ir novietots paredzētajā vietā un ir pabeigti visi priekšdarbi. 5. 10. Transportlīdzeklim jābūt parastā stāvoklī saskaņā ar 4. 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. Transportlīdzekļus ar balstiekārtu, kas ļauj regulēt testē normālos izmantošanas apstākļos ar ātrumu līdz zemei, 50 km/h, kā noteicis transportlīdzekļa izgatavotājs. Vajadzības gadījumā to nodrošina ar papildu stiprinājumu palīdzību, bet šādi stiprinājumi nedrīkst ietekmēt testējamā transportlīdzekļa reakciju trieciena laikā. to atstarpi 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 21 6. 6. 1. 6. 2. SĀNU TRIECIENA MANEKENS UN TĀ UZSTĀDĪŠANA. Sānu trieciena manekenam jāatbilst 3. papildinājumā noteiktajām specifikācijām, un tas jānovieto priekšējā sēdeklī trieciena pusē saskaņā ar šā pielikuma 4. papildinājumā izklāstīto procedūru. Jāizmanto transportlīdzeklim paredzētās drošības jostas vai citas ierobežotājsistēmas. Jostām jābūt apstiprināta tipa jostām saskaņā ar Direktīvu 77/541/EEK un tām jābūt uzmontētām uz stiprinājumiem, kas atbilst Direktīvas 76/115/EEK nosacījumiem. 6. 3. Drošības jostu un ierobežotājsistēmu jānoregulē atbilstoši manekenam saskaņā ar izgatavotāja norādījumiem; ja ja šī pozīcija nav jānoregulē viduspozīcijā; ja to iespējams regulēt, izgatavotāja norādījumu nav, augstumu, iespējama, izmanto nākamo zemāko pozīciju. 7. MĒRIJUMI, KO VEIC AR SĀNU TRIECIENA MANEKENU. Reģistrē šādu mērierīču nolasījumus: 7. 1. 7. 1. 1. Mērījumi manekena galvā. Galīgais triaksiālais paātrinājums ir vērsts uz galvas gravitācijas centru. Galvas kanāla iekārtām jāatbilst ISO standartam 6487:1987, kur: CFC: 1 000 Hz un CAC: 150 g. 7. 1. 2. Mērījumi manekena krūškurvī. Trim krūškurvja ribu novirzes kanāliem jāatbilst ISO standartam 6487:1987, kur: CFC: 1 000 Hz, CAC: 60 mm. 7. 1. 3. Mērījumi manekena iegurnī. Iegurņa kanālam, uz kuru tiek izdarīts spiediens, jāatbilst ISO standartam 6487:1987, kur: CFC: 1 000 Hz, CAC: 15 kN. 7. 1. 4. Mērījumi manekena vēderdobumā. Vēderdobuma kanāliem, uz kuriem tiek izdarīts spiediens, jāatbilst ISO standartam 6487:1987, kur: CFC: 1 000 Hz, CAC: 5 kN. 22 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 1. papildinājums – 1. papildpielikums IZPILDES KRITĒRIJU NOTEIKŠANA Nepieciešamie testa rezultāti noteikti II pielikuma 3. 2. punktā. 1. IZPILDES KRITĒRIJS ATTIECĪBĀ UZ GALVU (HPC). Kad notiek saskare ar galvu, šo izpildes kritēriju aprēķina kopējam laikposmam no pirmā saskares brīža līdz pēdējam saskares brīdim. HPC ir maksimālā vērtība šādai izteiksmei: ð t2 (cid:1) t1 Þ (cid:1) ð 1 t2 (cid:1) t1 Þ Z t2 (cid:2) a:dt 2,5 ; t1 kur a ir galvas gravitācijas centra galīgais paātrinājums (m/s2), kas dalīts ar 9,81 un ko reģistrē attiecībā pret laiku un filtrē 1 000 Hz kanāla frekvences klasē; t1 un t2 ir jebkuri divi laika brīži starp pirmo un pēdējo saskares brīdi. 2. IZPILDES KRITĒRIJS ATTIECĪBĀ UZ KRŪŠKURVI. 2. 1. Krūškurvja ieliekums: maksimālais krūškurvja ieliekums ir jebkuras ribas ieliekuma maksimālā vērtība, ko nosaka ar krūškurvja pārvietojuma pārveidotāju un filtrē 180 Hz kanāla frekvences klasē. 2. 2. Viskozitātes kritērijs: maksimālā viskozitātes reakcija ir jebkuras ribas V*C maksimālā vērtība, ko aprēķina, ņemto vērā momentāno relatīvo krūškurvja saspiešanu, kas vērsta pret pusi no krūškurvja, un saspiešanas ātrumu, kurš diferencējot atvasināts no saspiešanas, un filtrē 180 Hz kanāla frekvences klasē. Šajos aprēķinos krūškurvja puses standarta platums ir 140 mm. V*C ¼ MAX (cid:1) (cid:3) (cid:4) D 0,140 (cid:3) (cid:4) (cid:2) dD dt (cid:2) ; kur D = ribu ieliekums (m). Izmanto šā papildinājuma 2. papildpielikumā doto aprēķinu algoritmu. 3. KRITĒRIJS ATTIECĪBĀ UZ VĒDERDOBUMA AIZSARDZĪBU. Maksimālais spiediens uz vēderdobumu ir maksimālā summārā vērtība trim spiedieniem, ko mēra ar devējiem, kuri atrodas 39 mm zem sadursmes puses virsmas, CFC – 600 Hz. 4. IZPILDES KRITĒRIJS ATTIECĪBĀ UZ IEGURNI. Maksimālais spiediens uz kaunuma kaula simfīzi kaunuma kaula simfīzē un filtrē 600 Hz kanāla frekvences klasē. (PSPF) ir maksimālais spiediens, ko mēra ar slodzes kapsulu 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 23 1. papildinājums – 2. papildpielikums SĀNU TRIECIENTESTA MANEKENA VISKOZITĀTES KRITĒRIJA (V*C) APRĒĶINĀŠANAS METODE Viskozitātes kritēriju (V*C) aprēķina kā saspiešanas un krūšu kaula novirzes ātruma momentānu izpausmi. Abus iegūst no krūšu kaula ieliekuma mērījuma. Krūšu kaula ieliekumu filtrē vienreiz kanāla frekvences klasē – 180. Saspiešanu laikā t aprēķina no šī filtrētā signāla, kas izteikts kā Eurosid 1 krūšu platuma puses proporcionāla daļa, mērot metāla ribas (0,14 m): C tð Þ ¼ D tð Þ 0,14 Krūšu kaula ieliekuma ātrumu laikā t aprēķina no filtrētā ieliekuma kā: (cid:5) V tð Þ ¼ 8 (cid:3) D tþ 1 ð Þ (cid:1) D t(cid:1)1ð Þ 12 δt (cid:6) (cid:5) (cid:1) D tþ 2 ð (cid:6) Þ (cid:1) D t(cid:1)2 Þ ð , kur D(t) ir ieliekums laikā t, kas izteikts metros, un t ir laika intervāls sekundēs starp ieliekuma mērījumiem. Maksimālā t vērtība ir 1,25 × 10–4 sekundes. Šī aprēķināšanas metode redzama diagrammā. 24 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 2. papildinājums MOBILĀS DEFORMĒJAMĀS BARJERAS PARAMETRI 1. BARJERAS PARAMETRI. 1. 1. 1. 2. 1. 3. 1. 4. Kopējai masai jābūt 950 ± 20 kg. Attālumam starp vagonetes riteņiem priekšā un aizmugurē jābūt 1 500 ± 10 mm. Vagonetes riteņu bāzei jābūt 3 000 ± 10 mm. Gravitācijas centram jāatrodas 10 mm robežās vertikālajā gareniskajā vidusplaknē, 1 000 ± 30 mm aiz priekšējās ass un 500 ± 30 mm virs zemes. 1. 5. Attālumam starp triecienelementa priekšpusi un barjeras gravitācijas centru jābūt 2 000 ± 30 mm. 2. TRIECIENELEMENTA PARAMETRI. 2. 1. Ģeometriskie parametri. 2. 1. 1. Triecienelements sastāv no sešiem atsevišķiem savienotiem blokiem, kuru forma, norādīts 1. attēlā. izmērs un novietojums 2. 1. 2. Deformējamai triecienzonai jābūt 1 500 ± 10 mm platai un 500 ± 5 mm augstai. 2. 1. 3. Sadursmes zonai jābūt 300 ± 5 mm virs zemes, mērot statiskā stāvoklī pirms trieciena, ievērojot šīs direktīvas 4. panta noteikumus. 2. 1. 4. Jābūt sešiem deformējamiem elementiem, kas sadalīti divās rindās – pa trim elementiem katrā. Visiem elementiem jābūt ar vienādu platumu (500 ± 5 mm) un garumu (250 ± 3 mm); augšējās rindas elementiem jābūt 440 ± 5 m bieziem un apakšējās rindas elementiem – 500 ± 5 mm bieziem. 2. 2. Materiālu parametri. Triecienelementam jābūt tehniskajam dienestam pierāda, ka tiek sasniegti rezultāti, kas līdzvērtīgi 2. 3. punktā izklāstītajiem. gadījumā triecienelementa tips jānorāda testa ziņojumā. izgatavotam no šūnveidīga alumīnija materiāla. Var izmantot citus materiālus, ja Jebkurā 2. 3. Deformācijas parametri. 2. 3. 1. Ir pieļaujamas atkāpes no spēka – novirzes koridoru robežlielumiem, kas raksturo triecienelementa stingrību saskaņā ar šā papildinājuma 2. attēlu, ja: 2. 3. 1. 1. Atkāpe rodas pēc trieciena sākuma un pirms triecienelementa deformācija sasniedz 150 mm; 2. 3. 1. 2. Atkāpe nepārsniedz 50 % no tuvākā momentānā noteiktā koridora robežlieluma; 2. 3. 1. 3. Katrai atkāpei atbilstošais pārvietojums nav lielāks par 35 mm no novirzes un šo pārvietojumu summa nepārsniedz 70 mm (skat. 2. attēlu), un 2. 3. 1. 4. Tās enerģijas summa, kas atvasināta no atkāpes ārpus koridora, nepārsniedz 5 % no attiecīgā bloka bruto enerģijas. 2. 3. 2. 2. 3. 3. Elementa 1. un 3. bloks ir identisks. To stingrība ir tik liela, diagrammas iesvītrotajā daļā. lai spēka novirzes līknes atrastos 2. attēla 2. a Elementa 5. un 6. bloks ir identisks. To stingrība ir tik liela, lai spēka novirzes līknes atrastos 2. attēla 2. d diagrammas iesvītrotajā daļā. 2. 3. 4. Elementa 2. bloka stingrība ir tik liela, lai spēka novirzes līknes atrastos 2. attēla 2. b diagrammas iesvītrotajā daļā. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 25 2. 3. 5. 2. 3. 8. 2. 3. 7. 2. 3. 6. Elementa 4. bloka stingrība ir tik liela, lai spēka novirzes līknes atrastos 2. attēla 2. c diagrammas iesvītrotajā daļā. Visa triecienelementa spēka novirzes līkne atrodas 2. attēla 2. e diagrammas iesvītrotajā daļā. Spēka novirzes līknes pārbauda, izmantojot testu, kas aprakstīts šā papildinājuma papildpielikumā un kas sastāv no komplekta trieciena pret dinanometrisku barjeru ar ātrumu 35 ± 2 km/h. Izkliedētajai enerģijai (1) pret 1. un 3. bloku testa laikā jābūt vienādai ar 10 ± 2 kJ attiecībā uz katru no šiem blokiem. Izkliedētajai enerģijai pret 5. un 6. bloku testa laikā jābūt vienādai ar 3,5 ± 1 kJ attiecībā uz katru no šiem blokiem. Izkliedētajai enerģijai pret 4. bloku jābūt vienādai ar 4 ± 1 kJ. Izkliedētajai enerģijai pret 2. bloku jābūt vienādai ar 14 ± 2 kJ. 2. 3. 11. 2. 3. 12. Kopējai izkliedētajai enerģijai trieciena laikā jābūt vienādai ar 45 ± 5 kJ. 2. 3. 13. Triecienelementa deformācijai, ko mēra pēc testa B līmenī (1. attēls), jābūt vienādai ar 350 ± 20 mm. 2. 3. 10. 2. 3. 9. 1. attēls Mobilās deformējamās barjeras triecienelementa konstrukcija (1) Norādītie enerģijas lielumi ir enerģijas lielumi, kas izkliedēti sistēmā brīdī, kad triecienelementa sadursmes līmenis ir vislielākais. 26 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 2. attēls Spēka novirzes līknes 1. un 3. bloks 2. bloks 4. bloks 5. un 6. bloks 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 27 bloki kopā Piezīme: Apstiprinošā testa laikā slodzes, ko mēra 1. un 3. blokam un 5. un 6. blokam, nedrīkst atšķirties vairāk kā par 10 % no atbilstošās novirzes. 28 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 2. papildinājums – Papildpielikums TESTS MOBILĀS DEFORMĒJAMĀS BARJERAS PARAMETRU PĀRBAUDEI 1. MĒRĶIS. Šajā papildpielikumā izklāstīta metode mobilās deformējamās barjeras pārbaudīšanai. Testēšanas iestāde atbild par to, lai mobilā deformējamā barjera atbilstu specifikācijām, šim nolūkam izmantojot testu pret dinamometrisko sienu, ko balsta fiksēta nekustīga barjera. 2. UZSTĀDĪŠANA. 2. 1. Testēšanas vieta. Testēšanas vietai jābūt pietiekami lielai, lai tajā varētu novietot mobilās deformējamās barjeras ieskriešanās celiņu, nekustīgo barjeru un testam nepieciešamo tehnisko aprīkojumu. Pēdējam celiņa posmam vismaz 5 m pirms nekustīgās barjeras jābūt horizontālam, līdzenam un gludam. 2. 2. Fiksētā nekustīgā barjera un dinamometriskā siena. jābūt tik biezai, 2. 2. 1. Nekustīgā barjera sastāv no dzelzsbetona bloka, kas priekšpusē nav šaurāks par 3 m un nav zemāks par 1,5 m. jābūt vertikālai, novietotai Nekustīgajai barjerai perpendikulāri ieskriešanās celiņa asij un uz tās jābūt uzstādītiem slodzes devējiem, kas mēra kopējo slodzi uz katru mobilās deformējamās barjeras triecienelementa bloku trieciena brīdī. Trieciena plates laukuma centriem jāatbilst izvēlētās mobilās deformējamās barjeras attiecīgajiem centriem; no plates malām jābūt 20 mm brīvai atstarpei. Devēju uzstādīšanai un plates virsmām jāatbilst prasībām, kas izklāstītas ISO standarta 6487:1987 pielikumā. Ja tiek papildus izmantota virsmas aizsardzība, tā nedrīkst pasliktināt devēja reakciju. lai tā svērtu vismaz 70 tonnas. Priekšpusei 2. 2. 2. Nekustīgo barjeru nostiprina zemē vai novieto uz zemes, vajadzības gadījumā izmantojot papildu apturēšanas ierīces, lai novērstu tās pārvietošanos. Var izmantot nekustīgu barjeru, kurai ir uzstādīti slodzes devēji, kam ir atšķirīgi parametri, bet kas dod vismaz līdzvērtīgi neapstrīdamus rezultātus. 3. MOBILĀS DEFORMĒJAMĀS BARJERAS PIEDZIŅA. Trieciena brīdī mobilo deformējamo barjeru vairs nedrīkst vadīt ar jebkuru papildu stūres vai dzenošo ierīci. Tai jāsasniedz šķērslis, virzoties perpendikulāri sadursmes barjerai. Triecienam jābūt ar precizitāti 10 mm robežās. 4. MĒRINSTRUMENTI. 4. 1. Ātrums. Trieciena ātrumam jābūt 35 ± 2 km/h. Instrumentam, ko izmanto trieciena ātruma fiksēšanai, jābūt ar precizitāti 1 % robežās. 4. 2. Slodzes. Mērinstrumentiem jāatbilst ISO standartā 6487:1987 izklāstītajām specifikācijām: CFC visiem blokiem = 60 Hz, CAC 1. un 3. blokam = 120 kN, CAC 4. , 5. un 6. blokam = 60 kN, CAC 2. blokam = 140 kN. 4. 3. Paātrinājums. Paātrinājums gareniskā virzienā jāmēra vietā, kas nedeformējas. Aprīkojumam jāatbilst 6487:1987 ar šādām specifikācijām: ISO standartam CFC 1 000 Hz (pirms integrēšanas), CFC 60 Hz (pēc integrēšanas), CAC 50 g. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 29 5. 5. 1. 6. 6. 1. BARJERAS VISPĀRĪGA SPECIFIKĀCIJA. Katras barjeras individuālajiem parametriem jāatbilst 2. papildinājuma 1. punktam, un tie jāfiksē. TRIECIENELEMENTA TIPA VISPĀRĪGA SPECIFIKĀCIJA. Triecienelementa tipa piemērotību apstiprina, ja katrs no sešiem slodzes devējiem pārraida signālu, kas atbilst 2. papildinājuma 2. 2. punkta prasībām. 6. 2. Uz triecienelementiem jābūt secīgiem sērijas numuriem, ieskaitot izgatavošanas datumu. 30 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 3. papildinājums SĀNU TRIECIENA MANEKENA TEHNISKAIS APRAKSTS 1. VISPĀRĪGI NOTEIKUMI. 1. 1. Sānu triecientesta manekena izmēri un masa atbilst 50. procentiles pieaugušam vīrietim bez apakšdelmiem. 1. 2. 1. 3. Sānu triecientesta manekens sastāv no metāla un plastmasas skeleta, kas klāts ar audus imitējošu gumiju, plastmasu un putuplastu. Šajā direktīvā paredzētais sānu triecientesta manekens, ieskaitot aprīkojumu un kalibrēšanu, aprakstīts rasējumos un lietošanas pamācībā (1). 2. KONSTRUKCIJA. 2. 1. Sānu triecientesta manekena apskats sniegts šā papildinājuma 1. attēlā un 1. tabulā. 2. 2. Galva. 2. 2. 1. Galva ir parādīta šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 1. 2. 2. 2. Galva sastāv no alumīnija korpusa, kas klāts ar elastīgu vinila ādu. Korpusa iekšpuse ir doba, un tajā atrodas trīsasu akselerometrs un balasts. 2. 3. Kakls. 2. 3. 1. Kakls ir parādīts šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 2. 2. 3. 2. Kakls sastāv no galvas/kakla savienojuma daļas, kakla/krūškurvja savienojuma daļas un centrālās daļas, kas saista šos divus savienojumus. 2. 3. 3. Galvas/kakla savienojuma daļa (daļa Nr. 2a) un kakla/krūškurvja savienojuma daļa (daļa Nr. 2c) sastāv no diviem alumīnija diskiem, kas savienoti kopā, izmantojot pussfērisku skrūvi un astoņus gumijas buferus. 2. 3. 4. Cilindrisko centrālo daļu (daļa Nr. 2b) izgatavo no gumijas. 2. 3. 5. Kaklu uzmontē uz kakla balsteņa, kas ir parādīts šā papildinājumā 1. attēlā kā detaļa Nr. 3. 2. 3. 6. Leņķis starp kakla balsteņa divām plaknēm ir 25 grādus liels. Tā kā pleca bloks ir par 5 grādiem noliekts uz aizmuguri, summārais leņķis starp kaklu un ķermeni ir 20 grādi. 2. 4. Plecu daļa. 2. 4. 1. Plecu daļa ir parādīta šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 4. 2. 4. 2. Plecu daļa sastāv no plecu bloka, diviem atslēgas kauliem un plecu apvalka. 2. 4. 3. Plecu bloks (daļa Nr. 4a) sastāv no alumīnija starplikas bloka, alumīnija plāksnes virs starplikas bloka un alumīnija plāksnes tā apakšā. 2. 4. 4. Atslēgas kaulus (daļa Nr. 4b) izgatavo no polipropilēna. Atslēgas kaulus neitrālā pozīcijā notur divas elastīgas saites (daļa Nr. 4c), kas piestiprinātas plecu bloka aizmugurējā daļā. Abu atslēgas kaulu ārējā malā atrodas konstrukcija, kas ļauj novietot rokas standarta pozīcijā. (1) Līdz attiecīgo ISO standartu publicēšanai šos dokumentus (Eurosid-1 lietošanas pamācību, kas datēta ar 1990. gada novembri) var iegūt no – TNO Road Vehicles Research Institute, PO Box 6033, 2600 JA Delft, Schoenmakerstraat 97, 2628 VK Delft, The Netherlands. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 31 2. 4. 5. Plecu apvalku (daļa Nr. 4d) izgatavo no maza blīvuma poliuretāna putām un pievieno plecu blokam. 2. 5. Krūškurvis. 2. 5. 1. Krūškurvis ir parādīts šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 5. 2. 5. 2. Krūškurvis sastāv no nekustīgas mugurkaula krūšu daļas ar trim identiskiem ribu moduļiem. 2. 5. 3. Mugurkaula krūšu daļu (daļa Nr. 5a) izgatavo no tērauda. Aizmugurējai virsmai uzmontē ar svinu pildītu plastmasas muguras plāksni (daļa Nr. 5b). 2. 5. 4. Mugurkaula krūšu daļas augšējā virsma ir noliekta uz aizmuguri par 5 grādiem. 2. 5. 5. Ribu modulis (daļa Nr. 5c) sastāv no tērauda ribas, kas klāta ar audus imitējošām poliuretāna putām (daļa Nr. 5d), virzuļa – cilindra konstrukcijas (daļa Nr. 5e), kas savieno kopā ribu un mugurkaula daļu, hidrauliskā amortizatora (daļa Nr. 5f) un stingras amortizatora atsperes (daļa Nr. 5g). 2. 5. 6. Virzuļa – cilindra konstrukcijā atrodas regulēšanas atspere (daļa Nr. 5h). 2. 5. 7. Pārvietojuma pārveidotāju (daļa Nr. 5i) var uzmontēt uz cilindra priekšējās daļas un savienot ar ribas iekšpusi. 2. 6. Rokas. 2. 6. 1. Rokas ir parādītas šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 6. 2. 6. 2. Rokām ir plastmasas skelets, kas klāts ar poliuretāna “audiem” un polivinilhlorīda ādu. 2. 6. 3. Pleca/rokas locītava ļauj novietot rokas atsevišķi 0°, 40° un 90° leņķī pret ķermeņa līniju. 2. 6. 4. Pleca/rokas locītava nodrošina tikai liekšanas/izstiepšanas rotāciju. 2. 7. Mugurkaula jostas daļa. 2. 7. 1. Mugurkaula jostas daļa ir parādīta šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 7. 2. 7. 2. Mugurkaula jostas daļa sastāv no cieta gumijas cilindra ar divām tērauda savienojuma plāksnēm katrā galā un tērauda troses cilindra iekšpusē. 2. 8. Vēderdobums. 2. 8. 1. Vēderdobums ir parādīts šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 8. 2. 8. 2. Vēderdobums sastāv no metāllējuma un ir klāts ar poliuretāna putām. 2. 8. 3. Vēderdobuma centrālā daļa ir metāllējums (daļa Nr. 8a). Lējuma augšā uzstāda pārklājuma plāksni. 2. 8. 4. Pārklājumu (daļa Nr. 8b) izgatavo no poliuretāna putām. Putu pārklājuma abās pusēs iestrādā izliektu gumijas plāksni, kas pildīta ar svina granulām. 2. 8. 5. Starp putu pārklājumu un stingro lējumu katrā vēderdobuma pusē var uzstādīt vai nu trīs spēka devējus (daļa Nr. 8c), vai trīs manekena vienības, kam neveic mērījumus. 2. 9. Iegurnis. 2. 9. 1. Iegurnis ir parādīts šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 9. 2. 9. 2. Iegurnis sastāv no krustu kaula bloka, diviem iegurņa limfmezglu spārniem, divām gūžas locītavām un putu pārklājuma. 2. 9. 3. Krustu kauls (daļa Nr. 9a) sastāv no alumīnija bloka, kas pildīts ar svina granulām, un alumīnija plāksnes, kura uzstādīta šā bloka augšā. 32 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. Iegurņa limfmezglu spārnus (daļa Nr. 9b) izgatavo no poliuretāna. 2. 9. 4. 2. 9. 5. Gūžas locītavas (daļa Nr. 9c) izgatavo no tērauda. Tās sastāv no augšstilba kaula bloka un lodveida locīklas, kas savienota ar asi, kura iet caur manekena H punktu. 2. 9. 6. Audu sistēmu (daļa Nr. 9d) izgatavo no polivinilhlorīda ādas, kas pildīta ar poliuretāna putām. H punkta atrašanās vietā ādu aizstāj ar lielu atvērtu šūnu poliuretāna putu cilindru (daļa Nr. 9e), kas pievienots tērauda plāksnei, kura piestiprināta iegurņa limfmezglu spārnam ar asi, kas iet caur lodveida locīklu. Iegurņa limfmezglu spārni kaunuma kaula simfīzē savienoti kopā ar spēka devēju (daļa Nr. 9f) vai manekena devēju. 2. 9. 7. Kājas. 2. 10. 2. 10. 1. Kājas ir parādītas šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 10. 2. 10. 2. Kājas sastāv no metāls skeleta, kas klāts ar audus imitējošām poliuretāna putām un plastmasas ādu. 2. 10. 3. Ceļa un pēdas locītavas nodrošina tikai liekšanas/izstiepšanas rotāciju. 2. 11. Apģērbs. 2. 11. 1. Apģērbs ir parādīts šā papildinājuma 1. attēlā kā detaļa Nr. 11. 2. 11. 2. Apģērbu izgatavo no gumijas, un tas sedz plecus, krūškurvi, augšdelmus, vēderdobumu un mugurkaula jostas daļu, kā arī augšējo iegurņa daļu. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 33 1. attēls Sānu triecientesta manekena konstrukcija 34 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 1. tabula Sānu triecientesta manekena sastāvdaļas Daļa Nr. Apraksts Nr. 1 2 2a 2b 2c 3 4 4a 4b 4c 4d 5 5a 5b 5c 5d 5e 5f 5g 5h 5i 6 7 8 8a 8b 8c 9 9a 9b 9c 9d 9e 9f 10 11 Galva Kakls Galvas/kakla savienojums Centrālā daļa Kakla/krūškurvja savienojums Kakla balstenis Plecu daļa Pleca bloks Atslēgas kauli Elastīgā saite Plecu apvalks Krūškurvis Mugurkaula krūšu daļa Muguras plāksne Ribu modulis Ribas, klātas ar audiem Virzuļa – cilindra konstrukcija Amortizators Amortizatora atspere Regulēšanas atspere Pārvietojuma pārveidotājs Roka Mugurkaula jostas daļa Vēderdobums Centrālais lējums Audu pārklājums Spēka devējs Iegurnis Krustu kaula bloks Iegurņa limfmezglu spārns Gūžas locītava Audu pārklājums H punkta putuplasta bloks Spēka devējs Kāja Apģērbs 1 1 1 1 1 1 1 1 2 2 1 1 1 1 3 3 3 3 3 3 3 2 1 1 1 1 3 1 1 2 2 1 2 1 2 1 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 35 3. MANEKENA MONTĀŽA. Galva – kakls. 3. 1. 3. 1. 1. Kakla uzmontēšanai nepieciešamo pussfērisko skrūvju griezes moments ir 10 Nm. 3. 1. 2. Galvu uzmontē galvas un kakla savienojuma plaknei ar trim skrūvēm. 3. 1. 3. Kakla un krūškurvja savienojuma plakni uzmontē kakla balstenim ar četrām skrūvēm. Kakls – plecu daļa – krūškurvis. 3. 2. 3. 2. 1. Kakla balsteni uzmontē pleca blokam ar četrām skrūvēm. 3. 2. 2. Plecu bloku uzmontē mugurkaula krūšu daļas augšējai virsmai ar trim skrūvēm. Plecu daļa – roka. 3. 3. 3. 3. 1. Rokas var uzmontēt plecu atslēgas kauliem un pieregulēt, izmantojot skrūvi un gultni. Nepieciešamais griezes moments rokas noturēšanai noteiktajā standartpozīcijā ir 0,6 Nm. Krūškurvis – mugurkaula jostas daļa –vēderdobums. 3. 4. 3. 4. 1. Mugurkaula jostas daļas adapteru ar divām skrūvēm uzmontē mugurkaula krūšu daļas apakšējai daļai. 3. 4. 2. Mugurkaula jostas daļas adapteru ar divām skrūvēm uzmontē mugurkaula jostas daļas augšējai daļai. 3. 4. 3. Vēderdobuma centrālā lējuma augšējo atloku piestiprina starp mugurkaula jostas daļas adapteru un mugurkaula jostas daļu. Mugurkaula jostas daļa – iegurnis – kājas. 3. 5. 3. 5. 1. Mugurkaula jostas daļu uzmontē mugurkaula jostas daļas apakšējai plāksnei ar trim skrūvēm. 3. 5. 2. Mugurkaula jostas daļas apakšējo plāksni uzmontē iegurņa krustu kaula blokam ar trim skrūvēm. 3. 5. 3. Kājas uzmontē iegurņa augšstilba kaula un gūžas locītavai ar skrūvi. 3. 5. 4. Kājas var uzmontēt un noregulēt, izmantojot viru locītavas ceļos un potītēs. 4. GALVENIE PARAMETRI. Masa. 4. 1. 4. 1. 2. Galveno manekena sastāvdaļu masas parādītas šā papildinājuma 2. tabulā. 36 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 2. tabula Manekena sastāvdaļu masa Sastāvdaļa Masa (kg) Galvenie elementi Galva Kakls Krūškurvis Roka Vēderdobums Iegurnis Kāja Kopā 4,0 ± 0,4 1,0 ± 0,1 22,4 ± 1,5 1,3 ± 0,1 5,0 ± 0,5 12,0 ± 1,0 12,5 ± 1,0 72,0 ± 0,5 Pilnīgi nokomplektēta galva, ieskaitot trīsasu akselerometru Kakls, neskaitot kakla balsteni Kakla balstenis, plecu daļa, rokas savienojuma siksnas, mugurkaula daļa, mugurkaula aizmugurējā plāksne, ribu moduļi, ribu ieliekuma devēji, mugurkaula jostas daļas adapters, plecu apvalks, vēderdobuma centrālais lējums, vēderdobuma spēka devēji, 2/3 no apģērba Augšdelms, ieskaitot pozicionēšanas plāksni (katrs) Vēderdobuma audu pārklājums un mugurkaula jostas daļa Krustu kaula bloks, mugurkaula jostas daļas apakšējā plāksne, gūžas lodveida locīklas, augšstilbu kauli, iegurņa limfmezglu spārni, kaunuma kaula spēka devējs, iegurņa audu pārklājums, 1/3 no apģērba Pēda, augšstilbs un apakšstilbs un audi līdz savienojumam ar augšstilba kaulu (katrs) 4. 2. 4. 2. 1. Galvenie izmēri. Sānu triecientesta manekena galvenie izmēri sniegti šā pielikuma 3. tabulā. (ieskaitot apģērbu), pamatojoties uz šā papildinājuma 2. attēlu, 2. attēls Galvenie manekena izmēri 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 37 3. tabula Galveni manekena izmēri Parametrs Sēdekļa augstums No sēdekļa līdz pleca locītavai No sēdekļa līdz apakšējai ribai No sēdekļa līdz rokai No sēdekļa līdz H punktam No pēdu pazolēm līdz sēdeklim sēdus stāvoklī No H punkta līdz galvas gravitācijas centram No H punkta līdz centrālajai augšējai ribai No H punkta līdz centrālajai vidējai ribai No H punkta līdz centrālajai apakšējai ribai No H punkta līdz vēderdobuma centrālajam spēka devējam No H punkta līdz centrālajam kaunuma kaula simfīzes spēka devējam Galvas platums Plecu daļas/rokas platums Krūškurvja platums Vēderdobuma platums Iegurņa platums Kakla diametrs Galvas dziļums Krūškurvja dziļums Vēderdobuma dziļums Iegurņa dziļums No sēžamvietas aizmugurējās daļas līdz H punktam No sēžamvietas aizmugurējās daļas līdz ceļa priekšējai daļai Izmērs (mm) 904 ± 7 557 ± 5 357 ± 5 242 ± 5 98 ± 2 456 ± 5 687 ± 5 393 ± 3 337 ± 3 281 ± 3 180 ± 3 14 ± 2 154 ± 2 482 ± 5 330 ± 5 290 ± 5 355 ± 5 80 ± 2 201 ± 5 276 ± 5 204 ± 5 245 ± 5 157 ± 2 610 ± 5 Nr. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 5. MANEKENA SERTIFICĒŠANA. 5. 1. Trieciena puse. 5. 1. 1. Atkarībā no tā, kura transportlīdzekļa puse saņems triecienu, manekena puses sertificē transportlīdzekļa labajai pusei vai kreisajai pusei. 5. 1. 2. Ribu moduļu konfigurācija (ieskaitot aprīkojumu), vēderdobuma spēka devēji un kaunuma kaula simfīzes devējs jāpārveido atbilstoši nepieciešamajai trieciena pusei. 5. 2. Aprīkojums. Viss aprīkojums jākalibrē saskaņā ar 1. 3. punktā noteiktās dokumentācijas prasībām. 5. 2. 1. Visiem aprīkojuma kanāliem jāatbilst ISO standartam 6487:1987. 38 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 5. 3. Vizuāla pārbaude. 5. 3. 1. Visas manekena sastāvdaļas vizuāli sertifikācijas testa. 5. 4. Vispārējais testa aprīkojuma plāns. jāpārbauda, vai tās nav bojātas, un vajadzības gadījumā jāaizstāj pirms 5. 4. 1. Šā pielikuma 3. attēlā parādīts testa aprīkojuma plāns visiem sertifikācijas testiem, ko veic ar sānu triecientesta manekenu. 5. 4. 2. Galvas, kakla, krūškurvja un mugurkaula jostas daļas testus veic ar nesamontētām manekena sastāvdaļām. 5. 4. 3. Plecu daļas, vēderdobuma un iegurņa testus veic ar nokomplektētu manekenu (bez apģērba). Veicot šos testus, manekenu novieto uz plakanas virsmas, starp manekenu un virsmu novietojot divas loksnes, kas izgatavotas no 2 mm bieza vai plānāka teflona. 5. 4. 4. Visas sertificējamās sastāvdaļas vismaz četras stundas pirms testa jāuzglabā testa telpā, kurā temperatūra ir no 18 °C līdz 22 °C. 5. 4. 5. Starp diviem atkārtotiem sertifikācijas testiem jābūt vismaz 30 minūšu pārtraukumam. 5. 5. Galva. 5. 5. 1. Galvu met no 200 ± 1 mm augstuma uz plakanas, stingras trieciena virsmas. 5. 5. 2. Leņķis starp trieciena virsmu un galvas vidusplakni, kas sadala galvu puslodēs, ir 35° ± 1°, nodrošinot triecienu galvas augšējai daļai. 5. 5. 3. Maksimālajam galīgajam galvas paātrinājumam, kas filtrēts, izmantojot CFC 1 000, jābūt no 100 g līdz 150 g. 5. 5. 4. Galvas darbību var regulēt, lai tā atbilstu prasībām, izmantojot audu masas un galvaskausa savienojuma berzes parametrus (piemēram, eļļojot ar talka pūderi vai politetrafluoretilēna smidzinātāju). 5. 6. Kakls. 5. 6. 1. Galvas un kakla savienojumu piestiprina speciālai 3,9 ± 0,05 kg (skat. 4. attēlu). simetriskai sertifikācijas zveltņgalvai, kuras masa ir 5. 6. 2. Zveltņgalvu un kaklu otrādi uzmontē kakla liekšanās svārsta apakšā, nodrošinot sistēmas sānu kustību. 5. 6. 3. Kakla svārstu aprīko ar vienas ass akselerometru, ko uzmontē 1 655 ± 5 mm no svārsta ass. 5. 6. 4. Kakla svārstam brīvi akselerometra vietā. jākrīt no augstuma, kas izvēlēts, lai sasniegtu trieciena ātrumu 3,4 ± 0,1 m/s, mērot 5. 6. 5. Ar attiecīgu ierīci kakla svārsta trieciena ātrumu samazina līdz nullei, iegūstot palēninājuma – laika līkni, kas izmantojot ISO standarta CFC ietilpst robežās, kuras attēlotas šā pielikuma 5. attēlā. Visus kanālus reģistrē, 1 000 filtrus, un digitāli filtrē, izmantojot CFC 60. 5. 6. 6. Zveltņgalvas maksimālajam liekšanās leņķim attiecībā pret svārstu jābūt 51 ± 5 grādus lielam, kad ātrums ir no 50 līdz 62 m/s. 5. 6. 7. Zveltņgalvas maksimālajam gravitācijas centra pārvietojumam gareniskā un vertikālā virzienā jābūt attiecīgi 97 ± 10 mm un 26 ± 6 mm. 5. 6. 8. Kakla darbību var pielāgot, aizstājot apaļa šķērsgriezuma buferus ar citādas nostiprinājuma cietības buferiem. 5. 7. Plecu daļa. 5. 7. 1. Elastīgās saites garums jāpielāgo tā, lai no 27,5 N līdz 32,5 N liels spēks, kas piemērots virzienā uz priekšu 4 ± 1 mm no atslēgas kaula ārējās malas vienā plaknē ar atslēgas kaula kustību, virzītu atslēgas kaulu uz priekšu. 5. 7. 2. Manekenu novieto uz plakanas, horizontālas, stingras virsmas bez muguras balsta. Krūškurvi novieto vertikāli, un rokas noregulē 40° ± 2 ° leņķī uz priekšu pa vertikāli. Kājas novieto horizontāli. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 39 5. 7. 3. Triecienelements ir 23,5 ± 0,2 kg smags svārsts, kura diametrs ir 152 ± 2 mm. Triecienelementu piekar stingram balstam ar četrām stieplēm tā, lai triecienelementa centra līnija būtu vismaz 3,5 m zem stingrā balsta. 5. 7. 4. Triecienelementu aprīko ar akselerometru, kas nosaka trieciena virzienu un atrodas uz triecienelementa ass. 5. 7. 5. Triecienelementam, brīvi šūpojoties, jāskar manekena plecu daļa ar trieciena ātrumu 4,3 ± 0,1 m/s. 5. 7. 6. Trieciena virziens ir perpendikulārs manekena aizmugures un priekšpuses asij, un triecienelementa ass sakrīt ar augšdelma gultņa asi. 5. 7. 7. Maksimālajam triecienelementa paātrinājumam, kas filtrēts, izmantojot CFC 180, jābūt no 7,5 g līdz 10,5 g. 5. 8. Rokas. 5. 8. 1. Rokām nav noteikta dinamiska sertificēšanas procedūra. 5. 9. Krūškurvis. 5. 9. 1. Katru ribu moduli sertificē atsevišķi. 5. 9. 2. Ribu moduli vertikāli novieto kritiena testa iekārtā, un ribas cilindru nekustīgi iespiež iekārtā. 5. 9. 3. Triecienelements ir brīvi krītoša 7,8 + 0 līdz 0,1 kg liela masa ar plakanu priekšējo virsmu un diametru 150 ± 2 mm. 5. 9. 4. Triecienelementa centra līnija jāsaskaņo ar ribas virzuļa centra līniju. 5. 9. 5. Trieciena ātrums ir attiecīgi 1,0, 2,0, 3,0 un 4,0 m/s. Trieciena ātrums no noteiktajiem ātrumiem nevar atšķirties vairāk kā par 2 %. 5. 9. 6. Ribas pārvietojumu jāmēra, izmantojot, piemēram, pašas ribas pārvietojuma pārveidotāju. 5. 9. 7. Ribu sertifikācijas prasības parādītas šā papildinājuma 4. tabulā. 5. 9. 8. Ribu moduļa darbību var pielāgot, aizstājot regulēšanas atsperi cilindra iekšpusē ar atsperi, kurai stingrība. ir atšķirīga 4. tabula Sertifikācijas prasības pilnam ribu modulim Trieciena ātrums (m/s) Pārvietojums (mm) Minimālā vērtība Maksimālā vērtība 1,0 2,0 3,0 4,0 10,0 23,5 36,0 46,0 14,0 27,5 40,0 51,0 5. 10. Mugurkaula jostas daļa. 5. 10. 1. Mugurkaula jostas daļu uzmontē speciālai simetriskai sertifikācijas zveltņgalvai, kuras masa ir 3,9 ± 0,05 kg (skat. 4. attēlu). 5. 10. 2. Zveltņgalvu un mugurkaula jostas daļu otrādi uzmontē kakla liekšanās svārsta apakšā, nodrošinot sistēmas garenvirziena kustību. 5. 10. 3. Kakla svārstu aprīko ar vienas ass akselerometru, ko uzmontē 1 655 ± 5 mm no svārsta ass. 5. 10. 4. Kakla svārstam brīvi akselerometra vietā. jākrīt no augstuma, kas izvēlēts, lai sasniegtu trieciena ātrumu 6,05 ± 0,1 m/s, mērot 40 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 5. 10. 5. Ar attiecīgu ierīci kakla svārsta trieciena ātrumu samazina līdz nullei, iegūstot palēninājuma – laika līkni, kas atrodas robežās, kas attēlotas šā pielikuma 6. attēlā. Visus kanālus reģistrē, izmantojot ISO standarta 6487 CFC 1 000 filtrus, un digitāli filtrē, izmantojot CFC 60. 5. 10. 6. Zveltņgalvas maksimālajam liekšanās leņķim attiecībā pret svārstu jābūt 50 ± 5 grādus lielam, kad ātrums ir no 39 līdz 53 m/s. 5. 10. 7. Zveltņgalvas maksimālajam gravitācijas centra pārvietojumam gareniskā un vertikālā virzienā jābūt attiecīgi 104 ± 7 mm un 33 ± 7 mm. 5. 10. 8. Mugurkaula jostas daļas darbību var pielāgot, mainot mugurkaula garumu. 5. 11. Vēderdobums. 5. 11. 1. Manekenu novieto uz plakanas, horizontālas, stingras virsmas bez muguras balsta. Krūškurvi novieto vertikāli, bet rokas un kājas – horizontāli. 5. 11. 2. Triecienelements ir 23,5 + 0 līdz 0,2 kg smags svārsts, kura diametrs ir 152 ± 2 mm. 5. 11. 3. Svārstu aprīko ar horizontālu “roku balstu” – triecienelementa priekšējo daļu, kas sver 1,0 ± 0,01 kg. Stingrais roku balsts ir 70 ± 1 mm augsts, 150 ± 1 mm plats, un tam jāspēj iekļūt vēderdobumā vismaz 60 mm dziļi. Svārsta centra līnija sakrīt ar roku balsta centru. 5. 11. 4. Triecienelementu aprīko ar akselerometru, kas nosaka trieciena virzienu un atrodas uz triecienelementa ass. 5. 11. 5. Triecienelementam, brīvi šūpojoties, jāskar manekena vēderdobums ar trieciena ātrumu 6,3 ± 0,1 m/s. 5. 11. 6. Trieciena virziens ir perpendikulārs manekena aizmugures un priekšpuses asij, un triecienelementa ass atbilst vidējā spēka devēja centram. 5. 11. 7. Triecienelementa maksimālajam spēkam, ko iegūst no triecienelementa paātrinājuma, kurš filtrēts, izmantojot CFC 180, un kas reizināts ar triecienelementa/roku balsta masu, jābūt no 9,5 līdz 11,1 kN lielam, kad ātrums ir no 9,8 līdz 11,4 m/s. 5. 11. 8. Spēka – laika līknes, kas iegūtas, mērījumus veicot ar trim vēderdobuma spēka devējiem, summē un filtrē, izmantojot CFC 600. Šīs summas maksimālajam spēkam jābūt no 5,9 līdz 7,9 kN lielam. 5. 12. Iegurnis. 5. 12. 1. Manekenu novieto uz plakanas, horizontālas, stingras virsmas bez muguras balsta. Krūškurvi novieto vertikāli, bet rokas un kājas – horizontāli. 5. 12. 2. Triecienelements ir 23,5 + 0 līdz 0,2 kg smags svārsts, kura diametrs ir 152 ± 2 mm. 5. 12. 3. Triecienelementu aprīko ar akselerometru, kas nosaka trieciena virzienu un atrodas uz triecienelementa ass. 5. 12. 4. Triecienelementam, brīvi šūpojoties, jāskar manekena iegurnis ar trieciena ātrumu 4,3 ± 0,1 m/s. 5. 12. 5. Trieciena virziens ir perpendikulārs manekena aizmugures un priekšpuses asij, un triecienelementa ass iet caur putuplasta cilindra centru H punktā. 5. 12. 6. Triecienelementa maksimālajam spēkam, ko iegūst no triecienelementa paātrinājuma, kurš filtrēts, izmantojot jābūt no 4,4 līdz 5,4 kN, kad ātrums ir no 10,3 līdz CFC 180, un kas reizināts ar triecienelementa masu, 15,5 m/s. 5. 12. 7. Kaunuma kaula simfīzes spēkam, kas filtrēts, ātrums ir no 9,9 līdz 15,9 m/s. izmantojot CFC 600, jābūt no 1,04 līdz 1,64 kN lielam, kad 5. 13. Kājas. 5. 13. 1. Kājām nav noteikta dinamiska sertificēšanas procedūra. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 41 3. attēls Sānu triecientesta manekena sertifikācijas testa aprīkojuma plāna apskats 4. attēls Kakla un mugurkaula jostas daļas sertifikācijas testa aprīkojuma plāns 42 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 5. attēls Svārsta palēninājuma – laika robežvērtību līknes kakla sertifikācijas testam Svārsta palēninājuma – laika robežvērtību līknes mugurkaula jostas daļas sertifikācijas testam 6. attēls 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 43 4. papildinājums SĀNU TRIECIENTESTA MANEKENA UZSTĀDĪŠANA VISPĀRĪGI NOTEIKUMI. 1. 1. 1. Sānu trieciena manekens, ko izmanto šādā uzstādīšanas procedūrā, aprakstīts šīs direktīvas II pielikuma 3. papildinājumā. 2. UZSTĀDĪŠANA. 2. 1. Kāju locītavas pielāgo tā, lai tās balstītu kāju, kad tā izstiepta horizontāli (1 līdz 2 g). 2. 2. Manekenu ieģērbj piegulošā elastīgā kokvilnas apakšveļā ar īsām piedurknēm un biksēs līdz pusstilbam. Katrā kājā uzvelk kurpi. 2. 3. Manekenu novieto malējā priekšējā sēdeklī trieciena pusē atbilstoši sānu triecientesta procedūras specifikācijām. 2. 4. Manekena simetrijas plaknei jāsakrīt ar noteiktās sēdekļa pozīcijas vertikālo vidusplakni. 2. 5. Manekena iegurnis jānovieto tā, lai sānu līnija, kas iet caur manekena H punktu, būtu perpendikulāra sēdekļa jābūt horizontālai ar maksimālo garenvirziena centrālajai plaknei. Līnijai, kas iet caur manekena H punktu, slīpumu ± 2 °. 2. 6. Augšējā ķermeņa daļa jānoliec uz priekšu un tad cieši jāatliec atpakaļ. jāatbalsta pret sēdekļa atzveltni. Manekena pleci pilnīgi 2. 8. 2. 7. Neatkarīgi no manekena sēdvietas pozīcijas leņķim starp augšdelmu un ķermeņa un rokas atskaites līniju katrā pusē jābūt 40° ± 5 ° lielam. Ķermeņa un rokas atskaites līnija ir tāda līnija, kurā krustojas plakne, kas ir tangenciāla pret ribu priekšējo virsmu, un tāda manekena garenvirziena vertikālā plakne, kuram ir piestiprināta roka. Ja manekens atrodas vadītāja sēdeklī, neizraisot iegurņa vai ķermeņa pārvietošanos, manekena labo pēdu novieto uz nenospiesta akseleratora pedāļa tā, lai papēdis atrastos uz grīdas cik vien iespējams tālu uz priekšu. Kreiso pēdu novieto perpendikulāri apakšstilbam tā, lai papēdis atrastos uz grīdas tādā pašā sānu līnijā kā labais papēdis. Manekena ceļus novieto tā, lai to ārējās virsmas ir 150 ± 10 mm attālumā no manekena simetrijas plaknes. Ja šie ierobežojumi ļauj, manekena augšstilbiem nodrošina saskari ar sēdekļa spilvenu. Ja manekens neatrodas vadītāja sēdeklī, bet citos sēdekļos, neizraisot iegurņa vai ķermeņa pārvietošanos, manekena papēžus novieto uz grīdas cik vien iespējams tālu uz priekšu, nesaspiežot sēdekļa spilvenu vairāk, kā to saspiež kājas svars. Manekena ceļus novieto tā, lai to ārējās virsmas ir 150 ± 10 mm attālumā no manekena simetrijas plaknes. 2. 9. 44 LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 13/17. sēj. 5. papildinājums DAĻĒJS TESTS 1. MĒRĶIS. Šo testu mērķis ir pārbaudīt, vai pārveidotais transportlīdzeklis uzrāda vismaz tādus pašus (vai labākus) enerģijas absorbcijas parametrus kā transportlīdzeklis, kas saņēmis tipa apstiprinājumu saskaņā ar šo direktīvu. 2. PROCEDŪRAS UN UZSTĀDĪŠANA. 2. 1. Pamattesti. 2. 1. 1. Izmantojot sākotnējos polsterējuma materiālus, kas testēti transportlīdzekļa tipa apstiprināšanā un uzmontēti apstiprināmā transportlīdzekļa jaunajai sānu konstrukcijai, veic divus dinamiskus testus, izmantojot divus dažādus triecienelementus (1. attēls). 2. 1. 1. 1. Zveltņgalvas triecienelements, kas definēts 3. 1. 1. punktā, ar ātrumu 24,1 km/h triecas zonā, kas saņēmusi triecienu ar Eurosid galvu transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā. Reģistrē testa rezultātus un aprēķina HPC. Taču šo testu neveic, ja šīs direktīvas II pielikuma 1. papildinājuma testu laikā: — nav bijusi saskare ar galvu vai — galvai bijusi saskare tikai ar loga stiklojumu ar noteikumu, ka loka stiklojums nav laminēts stikls. 2. 1. 1. 2. Blokveida triecienelements, kas definēts 3. 2. 1. punktā, ar ātrumu 24,1 km/h triecas sānu zonā, kas saņēmusi triecienu ar Eurosid plecu, roku un krūškurvi transportlīdzekļa apstiprināšanas laikā. Reģistrē testa rezultātus un aprēķina HPC. 2. 2. Tipa apstiprinājuma tests. 2. 2. 1. Izmantojot jaunus polsterējuma materiālus, sēdekli utt. , kas iesniegts tipa apstiprinājuma attiecināšanai uz citu tipu un uzmontēts jaunai transportlīdzekļa sānu konstrukcijai, atkārto testus, kuri noteikti 2. 1. 1. 1. un 2. 1. 1. 2. punktā, reģistrē jaunos testu rezultātus un aprēķina HPC. 2. 2. 1. 1. Ja HPC, ko aprēķina no abu apstiprinājuma testu rezultātiem, ir zemāks nekā HPC, kurš iegūts pamattestos (kas veikti, izmantojot sākotnējo polsterējumu vai sēdekļus, kuri ieguvuši tipa apstiprinājumu), piešķir attiecinājumu uz citu tipu. 2. 2. 1. 2. Ja jaunais HPC ir lielāks nekā HPC, kas iegūts pamattestos, no jauna veic pilnu testu (izmantojot piedāvāto polsterējumu/sēdekļus/utt. ). 3. TESTA APRĪKOJUMS. 3. 1. Zveltņgalvas triecienelements (1. attēls). 3. 1. 1. Šī iekārta sastāv no pilnīgi vadāma lineāra triecienelementa, kas ir stingrs un sver 6,8 kg. Tā trieciena virsmai ir puslodes forma ar diametru 165 mm. 3. 1. 2. Zveltņgalva jāaprīko ar diviem akselerometriem un ātruma mērīšanas ierīci, ar ko iespējams mērīt vērtības trieciena virzienā. 3. 2. Blokveida triecienelements (1. attēls). 3. 2. 1. Šī iekārta sastāv no pilnīgi vadāma lineāra triecienelementa, kas ir stingrs un sver 30 kg. Tās izmēri un profils dots 1. attēlā. 3. 2. 2. Bloks jāaprīko ar diviem akselerometriem un ātruma mērīšanas ierīci, ar ko iespējams mērīt vērtības trieciena virzienā. 13/17. sēj. LV Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis 45 1. attēls


title: Id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni tal-20 ta’ Mejju 1996 dwar it-tqegħid fis-suq taċ-ċikwejra maskili sterilizzata u ġenetikament modifikata (Cichorium intybus L.) b’tolleranza parzjali għall-erbiċida glufosinate ammonium skond id-Direttiva tal-Kunsill 90/220/KEEText b’ relevanza għaż-ŻEE

eurovoc_concepts:
Netherlands
herbicide
labelling
leaf vegetable
marketing standard
seed

text: 03/Vol. 19 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 261 31996D0424 13. 7. 1996 IL-ĠURNAL UFFIĊJALI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ L 175/25 ID-DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI tal-20 ta’ Mejju 1996 dwar it-tqegħid fis-suq taċ-ċikwejra maskili sterilizzata u ġenetikament modifikata (Cichorium intybus L. ) b’tolleranza parzjali għall-erbiċida glufosinate ammonium skond id-Direttiva tal-Kunsill 90/220/KEE (Text b’ relevanza għaż-ŻEE) (96/424/KE) IL-KUMMISSJONI TAL-KOMUNITAJIET EWROPEJ, Wara li kkunsidrat Ewropej, it-Trattat li jistabbilixxi il-Komunitajiet Wara li kkunsidrat id-Direttiva tal-Kunsill 90/220/KEE tat-23 t’April 1990 dwar ir-rilaxx intenzjonali fl-ambjent tal-organiżmi ġenetikament modifikati (1), kif emendata bid-Direttiva tal- Kummissjoni 94/15/KE (2), u b’mod partikolari l-Artikolu 13 ta’dan, — m’ hemm l-ebda raġuni għaliex wieħed jaħseb li ser ikun hemm effetti ħżiena mit-trasferiment fil- popolazzjonijiet taċ-ċikwejra u dan minħabba l-fatt li dan it-trasferiment seta’ biss jagħti vantaġġ kompetittiv jew selettiv lill-popolazzjonijiet slavaġ kieku l-erbiċida glufosi- nate-ammonium kien l-uniku mezz kif wieħed jikkontrolla dawn il-popolazzjonijiet, iżda li mhux il-każ, tal-ġeni bar — il-kunsens għat-tqiegħed fis-suq tal-prodott m’ għandux ikopri l-użu tiegħu bħala ikel għall-bniedem jew ikel għall- annimali minħabba li n-notifika ppreżentata ma tkoprix dawn l-aspetti, skond l-Artikoli 10 sa 18 tad-Direttiva 90/220/KEE, Billi, teżisti proċedura lill-awtorità li kompetenti ta’ Stat Membru li tagħti l-kunsens għat-tqegħid fis- jikkonsistu f’organiżmi ġenetikament suq ta’ prodotti modifikati tal-Komunità tippermetti li Billi saret notifika lill-awtoritajiet kompetenti ta’ Stat Membru (l-Olanda) dwar it-tpoġġija fis-suq ta’ dan il-prodott; Billi, wara l-awtorità kompetenti id- dokument dwar dan lill-Kummissjoni b’ opinjoni favorevoli; billi l-awtoritajiet kompetenti tal-Istati Membri l-oħra għamlu oġġezzjoni għal dan id-dokument; tal-Olanda, għaddiet Billi, għaldaqstant, skond l-Artikolu 13 (3), jeħtieġ li l-Kummiss- joni tieħu deċiżjoni skond il-proċedura prevista fl-Artikolu 21 tad-Direttiva 90/220/KEE; Billi, l-Kummissjoni wara li eżaminat l-oġġezzjonijiet kollha li saru fid-dawl tal-iskop tad-Direttiva 90/220/KEE u l-informazz- joni mogħtija fid-dokument, waslet għall-konklużjonijiet li ġejja: (1) ĠU L 117, tat-8. 5. 1990, p. 15. (2) ĠU L 103, tat-22. 4. 1994, p. 20. (3) ĠU L 230, tad-19. 8. 1991, p. 1. — m’ hemm l-ebda raġuni għandha ssemmi modifikazzjoni ġenetika; li ta’ l-prodott sigurtà għaliex it-tikketta ta’ ikun inkiseb b’ tekniċi — minħabba li 50 % miż- Żerriegħa ibrida titttolera l-erbiċida, it-tikketta għandha ssemmi jitsgħu jkunu tolleranti għall-erbiċida ammonju tal-glufosinat, ħalli dawk li jrabbu jintebħu li jista’ ma jkunx possibli li tikkontrolla jitilgħu bla kontroll bl-ammonju tal- dawk l-erbi glufosinat; l-prodotti li li jiġu applikati jippermettu l-erbiċidi kimiċi billi lil pjanti u l- istima tal-impatt tal-użu tagħhom fuq is saħħa tal-bniedem u l- ambjent jaqa’ taħt l-iskop tad-Direttiva tal-Kunsill 91/414/KEE jikkonċerna it-tqegħid fis-suq ta’ prodotti ta’ Lulju 1991 li għall-prtoezzjoni l-aħħar emendat mid- tal-pjanti Direttiva tal-Kummissjoni 96/12/KE (4), u ma jaqax taħt l-iskop tad-Direttiva 90/220/KEE; (3), kif (4) ĠU L 65, tal-15. 3. 1996, p. 20. 262 MT Il-Ġurnal Uffiċjali ta' l-Unjoni Ewropea 03/Vol. 19 Billi l-Artikolu11 (6) u l-Artikolu 16(1) tad-Direttiva jipprovdu protezzjoni ulterjuri jekk issir disponibbli informazzjoni ġdida dwar ir-riskji li l-prodott jista’ jikkawża; Billi l-miżuri li hemm previsti f’din id-Deċiżjoni huma skond l- opinjoni tal-Kumitat tar-rappreżentanti tal-Istati Membri stabbi- liti taħt l-Artikolu 21 tad-Direttiva 90/220/KEE, ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI Artikolu 1 1. Mingħajr preġudizzju għall-liġijiet l-oħra tal-Komunità u bla ħsara għall-kondizzjonijiet msemmija fil-paragrafi 2, 3 u 4, l-kunsens għat-tqegħid fis-suq tal-prodott li ġej li ġie nnotifikat minn Bejo-Zaden BV (Ref. C/NL/94/25), taħt l-Artikolu 13 tad- Direttiva 90/220/KEE, jingħata mill-awtoritajiet tal-Olanda. Il-prodott jikkonsisti f’żerriegħa u pjanti meħuda miċ-ċikwejra (Cichorium intybus L. sottospeċi radicchio rosso) linji (RM3-3, RM3-4 and RM3-6) li ġew mibdula bl-użu ta’ Agrobacterium tumefaciens disarmed Ti-plasmid li jkunu jinsabu fil-borduri tat-T- DNA: (i) il-ġeni barnase mill-Bacillus amyloliquefaciens (a ribonuclease) bl-aġent mexxej PTA29 minn Nicotiana tabacum u t- terminatur tal-ġeni nopaline synthase mill-Agrobacterium tumefaciens; (ii) il-ġeni bar mill-Streptomyces hygroscopicus (phosphinothricin acetyltransferase) bl-aġent mexxej PSsuAra-tp mill-Arabi- thaliana u l-ġeni 7 TL-DNA termintaru mill- dopsis Agrobacterium tumefaciens; (iii) il-ġeni ġdid mill-Escherichia coli (neomycin phosphotransfe- rase II) bl-aġent mexxej tal-ġeni nopaline synthase mill- Agrobacterium tumefaciens u l-ġeni terminatur tal-octopine synthase mill-Agrobacterium tumefaciens. Dan il-kunsens ikopri kull proġeni meħud mit-taħlit tal- 2. prodott ma’ qamħirrun mkabbar b’ mod tradizzjonali. Il-kunsens preżenti jkopri l-użu tal-prodott għall-attivita- 3. jiet ta’ tkattir. 4. Mingħajr preġudizzju għall-ittikkettjar meħtieġ minn leġiżlazzjoni oħra tal-Komunità, se jkun indikat fuq it-tikketta ta’ kull pakkett ta’ żerriegħa li l-Prodott: — għandu jintuża għal attivitajiet ta’ tgħammir, — u jista’ nium. jkollu tolleranza għall-erbiċida glufosinate ammo- Artikolu 2 Din id-Deċiżjoni hija ndirizzata lill-Istati Membri. Magħmula fi Brussel, fl-20 ta’ May 1996. Għall-Kummissjoni Ritt BJERREGAARD Membru tal-Kummissjoni