title: Direktiva Sveta 96/23/ES z dne 29. aprila 1996 o ukrepih za spremljanje nekaterih snovi in njihovih ostankov v živih živalih in v živalskih proizvodih ter razveljavitvi direktiv 85/358/EGS in 86/469/EGS in odločb 89/187/EGS in 91/664/EGS

eurovoc_concepts:
agricultural holding
agricultural waste
animal product
food inspection
health control
import (EU)
live animal
veterinary inspection

text: 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 71 31996L0023 L 125/10 URADNI LIST EVROPSKIH SKUPNOSTI 23. 5. 1996 DIREKTIVA SVETA 96/23/ES z dne 29. aprila 1996 o ukrepih za spremljanje nekaterih snovi in njihovih ostankov v živih živalih in v živalskih proiz- vodih ter razveljavitvi direktiv 85/358/EGS in 86/469/EGS in odločb 89/187/EGS in 91/664/EGS SVET EVROPSKE UNIJE JE svežem mesu teh živali in ker naj se nadzor prenese tudi na vse druge živali in živalske proizvode, ki so name- njeni prehrani ljudi; ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 43 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Komisije (1), ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2), (5) ker je Uredba Sveta (EGS) št. 2377/90 z dne 26. junija 1990 predpisala postopek, ki v Skupnosti določa najvišje dovoljene količine ostankov veterinarsko medicinskih pripravkov v živilih živalskega izvora (7), v prilogah je določila mejne vrednosti za določene veterinarsko medi- cinske pripravke; ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (3), (6) ker je zakonodaja Skupnosti glede nadzora nad ostanki škodljivih snovi v mesu nejasna in omogoča, da si jo države članice različno razlagajo; (1) (2) (3) ker je Svet z Direktivo 96/22/ES (4) določil nadaljnjo prepoved rabe nekaterih snovi s hormonskim in tireo- statskim delovanjem in jo razširil na beta-agoniste z anaboličnim učinkom; ker je Evropski parlament 9. marca 1995 opozoril, med drugim, na dejstvo, da je v Skupnosti nujno potreben učinkovit in poenoten sistem spremljanja in prosil države članice, naj okrepijo nadzor in spremljanje nad rabo nezakonitih snovi v mesu; ker je Svet z Direktivo 85/358/EGS (5) sprejel predpise o odkrivanju in spremljanju snovi s hormonskim in tireo- statskim delovanjem, ker naj se te predpise prenese tudi na rabo drugih snovi, ki se uporabljajo v živinoreji, da pospešujejo rast in produktivnost živine ali se uporab- ljajo v terapevtske namene in ki zaradi ostankov v mesu lahko ogrozijo zdravje potrošnika; (4) ker je Svet z Direktivo 86/469/EGS (6) uvedel predpise o spremljanju določenega števila ostankov farmakoloških snovi in kontaminantov iz okolja v farmskih živalih in v (1) UL C 302, 9. 11. 1993, str. 12 in UL C 222, 10. 8. 1994, str. 17. (2) UL C 128, 9. 5. 1994, str. 100. (3) UL C 52, 19. 2. 1994, str. 30. (4) UL UL 125, 23. 5. 1996, str. 3. (5) UL L 191, 23. 7. 1985, str. 46. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. (6) UL L 275, 26. 9. 1986, str. 36. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. (7) ker je treba povečati nadzor, ki ga na svojem ozemlju izvajajo države članice; (8) (9) (10) ker bi morali v prihodnje proizvajalci in drugi zaposleni v živinoreji prevzeti večjo odgovornost za kakovost in neoporečnost mesa, namenjenega prehrani ljudi; ker je treba posebne kazni za tiste živinorejce, ki ne upoštevajo zakonodaje Skupnosti, zlasti prepovedi rabe nekaterih snovi s hormonskim in anaboličnim delova- njem v živinoreji, vnesti v določbe, ki urejajo posamezne skupine proizvodov; dolžne ker so po členu 4 Direktive 71/118/EGS (8) države članice za odkrivanje zagotoviti preglede ostankov snovi s farmakološkim delovanjem, njihovih derivatov ali drugih snovi, ki lahko preidejo v meso perutnine in zaradi katerih bi bilo lahko uživanje svežega perutninskega mesa človeku nevarno ali škod- ljivo; (7) UL L 224, 18. 8. 1990, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Uredbo Komisije (ES) št. 282/96 (UL L 37, 15. 2. 1996, str. 12). (8) UL L 55, 8. 3. 1971, str. 23. Direktiva, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 72 (11) (12) (13) (14) (15) (16) (17) (18) ker so po Direktivi 91/493/EGS (1) države članice dolžne vzpostaviti sistem spremljanja za odkrivanje škodljivih snovi v vodnem okolju; ker Direktiva 92/46/EGS (2) predvideva, da države članice najpozneje do 30. junija 1993 predložijo Komisiji svoje ukrepe za odkrivanje ostankov škodljivih snovi v surovem in toplotno obdelanem mleku in v mlečnih izdelkih, in sicer ostankov tistih snovi, ki so navedene v delu A, skupina III, in v delu B, skupina II, Priloge I k Direktivi 86/469/EGS; ker Direktiva 89/437/EGS (3) zahteva, da države članice zagotovijo preglede za odkrivanje ostankov snovi s farmakološkim in hormonskim delovanjem, antibiotikov, pesticidov, detergentov in drugih škodljivih snovi, ki lahko jajčnih organoleptične izdelkov in zaradi katerih bi bilo uživanje teh izdelkov človeku nevarno ali škodljivo; spremenijo lastnosti ker Direktiva 92/45/EGS (4) zahteva, da države članice v svoj načrt odkrivanja ostankov škodljivih snovi po potrebi vključijo tudi divjad in da z analizo vzorcev odkrivajo prisotnost kontaminantov iz okolja v mesu ter da ti pregledi zajamejo tudi zajce in gojeno divjad; ker bo nezakonito uporabo snovi za pospeševanje rasti in produktivnost živine v vseh državah članicah mogoče učinkovito izkoreniniti samo z organiziranim ukrepa- njem na ravni Skupnosti; ker lahko sistemi lastnih programov za spremljane, ki jih vzpostavijo proizvajalci, igrajo pomembno vlogo pri izkoreninjenju nezakonite uporabe snovi za pospeše- vanje rasti, ker je za potrošnike bistvenega pomena, da so takšni sistemi primerno zagotovilo za odsotnost snovi za pospeševanje rasti in ker je za podporo in zaščito sistemov lastnih programov za spremljanje potreben vsesplošen evropski pristop; ker je treba v ta namen pomagati proizvajalcem, da razvijejo sisteme lastnih programov za spremljanje in tako zagotovijo, da meso ne bo vsebovalo nedovoljenih snovi ali pripravkov; so za določeno število direktiv ker 86/469/EGS in 85/358/EGS in odločb 89/187/EGS (5) in 91/664/EGS (6) potrebna pojasnila, da bi bil nadzor in določb iz (1) UL L 268, 24. 9. 1991, str. 15. Direktiva, kakor je bila nazadnje z Direktivo 95/71/ES (UL L 332, 30. 12. 1995, spremenjena str. 40). (2) UL L 268, 14. 9. 1992, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. (3) UL L 212, 22. 7. 1989, str. 87. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. (4) UL L 268, 14. 9. 1992, str. 35. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. (5) UL L 66, 10. 3. 1989, str. 37. (6) UL L 368, 31. 12. 1991, str. 17. in ker odkrivanje ostankov škodljivih snovi v Skupnosti učin- kovitejši takojšnje in enotne uporabe predpisanih pregledov sedanje predpise in njihova dopolnila zbrati v enem samem besedilu, ki bo razveljavilo prej navedene dokumente, je treba zaradi SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: POGLAVJE I Področje uporabe in opredelitve pojmov Člen 1 Ta direktiva določa ukrepe za spremljanje snovi in ostankov škodljivih snovi, ki so navedene v Prilogi I. Člen 2 Za namene te direktive se uporabljajo definicije iz Direktive 96/22/ES. Poleg teh pa še naslednji izrazi: (a) izraz „nedovoljene snovi in pripravke, ki jih je po zakonodaji Skupnosti prepovedano dajati živalim; in pripravki“ pomeni snovi (b) izraz „nezakonita uporaba“ pomeni uporabo nedovoljenih snovi in pripravkov ali uporabo snovi in pripravkov, ki jih zakonodaja Skupnosti dovoljuje, v drugačne namene ali pod drugačnimi pogoji, kot to določa zakonodaja Skup- nosti ali nacionalne zakonodaje; (c) izraz „ostanki škodljivih snovi“ pomeni ostanke snovi s farmakološkim delovanjem, njihovih presnovkov in drugih snovi, ki preidejo v živalske proizvode in lahko škodujejo človeku; (d) izraz „pristojen organ“ pomeni centralni organ države članice, ki je pristojen za veterinarske zadeve ali vsak drug organ, ki mu je centralni državni organ podelil tako pristoj- nost; (e) izraz „uradni vzorec“ pomeni vzorec, ki ga odvzame pristojen organ in ki je za namene preiskav snovi, nave- denih v Prilogi I opremljen s podatki o vrsti živali, tipu, odvzeti količini, načinu odvzema, spolu živali in o poreklu živali ali živalskega proizvoda; 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 73 (f) izraz „odobren laboratorij“ pomeni laboratorij, ki so ga pristojni organi države članice odobrile za preiskave uradnih vzorcev za ugotavljanje prisotnosti ostankov škod- ljivih snovi; (g) izraz „žival“ pomeni živalsko vrsto, ki je zajeta z Direktivo 90/425/EGS (1); (h) izraz „serija živali“ pomeni skupino živali iste vrste in iste starostne skupine, ki so jo na istem posestvu vzredili isto- časno in pod enakimi pogoji; (i) izraz „beta agonist“ pomeni beta agoniste, ki učinkujejo na adrenalinski receptor. Ta člen ne vpliva na bolj specifične predpise, ki se 3. uporabljajo za spremljanje živalske hrane. Člen 5 Države članice morajo najpozneje do 30. 1. junija 1997 predložiti Komisiji načrt ukrepov, ki jih bo država izvajala v prvem letu načrta, zatem pa vsako dopolnilo načrtov, ki so bili predhodno že odobreni skladno s členom 8, kadar dopolnila temeljijo na izkušnjah preteklega leta ali let, in sicer najpozneje do 31. marca v letu, ko načrt dopolnijo. POGLAVJE II 2. Načrt iz odstavka 1 mora: Načrti spremljanja za odkrivanje snovi in ostankov škod- ljivih snovi (a) predvideti odkrivanje skupin snovi in ostankov škodljivih snovi glede na vrsto živali, kot to določa Priloga II; Člen 3 nosti: (b) natančno določiti predvsem ukrepe za odkrivanje navzoč- Proizvodnjo živali in primarnih proizvodov živalskega porekla se skladno s tem poglavjem spremlja z namenom, da se odkrije navzočnost ostankov škodljivih snovi in snovi, ki so navedene v Prilogi I, v živih živalih, njihovih iztrebkih, telesnih tekočinah in tkivu, v živalskih proizvodih, živalski krmi in pitni vodi. (i) snovi iz točke (a) v živalih, v pitni vodi živali in na vseh mestih, kjer se živali zadržujejo; (ii) ostanke zgoraj navedenih snovi v živih živalih, v njihovih iztrebkih in telesnih tekočinah, v živalskih tkivih in v proizvodih kot so meso, mleko, jajca in med; Člen 4 (c) upoštevati pravila in količine, ki jih za vzorčenje predpisu- jeta prilogi III in IV. 1. Države članice morajo dodeliti nalogo usklajevanja izva- janja pregledov, ki jih predvideva to poglavje in se opravljajo na ozemlju države članice, centralni državni službi ali organu. 2. Služba ali organ iz prvega odstavka je odgovoren: (a) da izdela načrt, ki ga predvideva člen 5 in tako pristojnim službam omogoči, da opravijo zahtevane preglede; (b) da uskladi dejavnosti centralne in regijskih služb, zadol- ženih za spremljanje ostankov škodljivih snovi. V usklaje- vanje mora zajeti vse službe, ki se ukvarjajo s preprečeva- njem nezakonite rabe snovi ali pripravkov na kmetijah z živino; (c) da zbere vse potrebne podatke za oceno sredstev, ki so jih in izvajanju ukrepov iz tega poglavja, uporabili pri dobljenih rezultatov; (d) da Komisiji najpozneje do 31. marca vsakega leta pošlje podatke in rezultate, navedene v točki (c), vključno z rezul- tati vseh dodatno opravljenih preiskav. (1) UL L 224, 18. 8. 1990, str. 29. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 92/65/EGS (UL L 268, 14. 9. 1992, str. 54). Člen 6 1. Načrt se mora ujemati s količinami in pogostostjo vzor- čenja, ki jih predpisuje Priloga IV. Vendar lahko Komisija na prošnjo države članice in skladno s postopkom iz člena 32 prilagodi zahteve po minimalnem nadzoru, določene s Prilogo IV, če je jasno razvidno, da bo taka prilagoditev povečala splošno učinkovitost načrta v omenjeni državi, medtem ko zmožnost odkrivanja ostankov škodljivih snovi iz Priloge I in primerov nezakonite uporabe teh snovi ne bo zaradi tega nič manjša. Ponovno preverjanje skupin snovi, ki se pregledujejo 2. skladno s Prilogo II, in določanje količin in pogostosti vzor- čenja pri živalih in proizvodih iz člena 3, če še niso določeni v Prilogi IV, poteka skladno s postopkom iz člena 33, prvič pa najpozneje do izteka 18 mesecev po sprejetju te direktive. Pri tem se upoštevajo izkušnje, ki so jih dali veljavni nacionalni ukrepi, in podatki, ki jih Komisija dobi po veljavnih zahtevah Skupnosti, teh specifičnih skupinah proizvodov nadzirati ostanke škodljivih snovi. in zaradi katerih je treba pri 74 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 Člen 7 svojo pobudo in skladno s postopkom iz člena 32 odloči, da na podlagi drugega odstavka odobri dopolnilo ali dodatek k že odobrenemu načrtu. Začetni načrt mora upoštevati specifičen položaj vsake države članice in natančno navesti: — zakonodajo glede uporabe snovi, navedenih v Prilogi I, zlasti določb glede njihovih prepovedi in odobritev, glede njihove distribucije in prometa ter pravila, ki uravnavajo dajanje teh snovi živalim, v primeru, da zakonodaja ni usklajena, Letna dopolnila k prvotnim načrtom, ki 2. jih Komisija prejme od držav članic, zlasti tista, ki se opirajo na rezultate iz točke (d) odstavka 2 člena 4, Komisija pošlje drugim državam članicam, takoj ko se prepriča o njihovi usklajenosti s to direk- tivo. — infrastrukturo ustreznih služb (zlasti podatke o vrsti in veli- kosti organov, ki se ukvarjajo z izvajanjem načrtov), Ko države članice prejmejo dopolnila, imajo na razpolago 10 delovnih dni, da svoje pripombe sporočijo Komisiji. — seznam odobrenih laboratorijev s podatki o njihovih zmog- ljivostih za obdelavo vzorcev, — tolerance za odobrene snovi, ki jih določi država, kadar z Uredbo (EGS) št. 2377/90 in Direktivo 86/363/EGS (1) niso navedene najvišje dovoljene količine ostankov škodljivih snovi, — seznam snovi, ki se jih analizira, metode analiz, standarde iz Priloge I, za tolmačenje rezultatov kadar gre za snovi število vzorcev, ki se jih odvzame ter razlog za takšno število, — število uradnih vzorcev, ki jih je potrebno vzeti glede na število živali določene vrste, zaklanih v preteklem letu skladno s količinami in pogostostjo vzorčenja, določenimi v Prilogi IV, — podrobnosti predpisov, ki uravnavajo odvzem uradnih vzorcev, in zlasti predpise o podatkih, ki se jih navede na uradnih vzorcih, — vrste ukrepov, ki so predpisani s strani pristojnega organa v zvezi z živalmi ali proizvodi, pri katerih so bili odkriti ostanki škodljivih snovi. Če države članice ne pošljejo svojih pripomb, velja, da so dopolnila k načrtom odobrena. Komisija o odobritvi takoj obvesti države članice. Kadar države članice pošljejo svoje pripombe ali kadar Komisija sklene, da so dopolnila k načrtom neusklajena ali nezadostna, izroči dopolnjene načrte Stalnemu veterinarskemu odboru, ki mora ukrepati po postopku predpisanem v členu 33. Določbe iz odstavkov 3 in 4 se morajo uporabiti za dopolnjene načrte. 3. Države članice morajo vsakih šest mesecev obvestiti Komisijo in druge države članice iz Stalnega veterinarskega odbora o izvajanju načrtov odobrenih v skladu z odstavkom 2 ali o razvoju položaja. Kadar je potrebno, se mora uporabiti odstavek 4. Države članice morajo najpozneje do 31. marca tekočega leta poslati Komisiji rezultate izvajanja načrtov za odkrivanje snovi in njihovih kontrolnih ukrepov. in ostankov škodljivih snovi Člen 8 Države načrtov. članice morajo javno objaviti rezultate izvajanja 1. Komisija preveri, ali se načrti, prejeti na podlagi prvega odstavka člena 5, ujemajo s to direktivo. Komisija lahko prosi državo članico, naj načrt spremeni ali dopolni tako, da bo usklajen z direktivo. Komisija mora obvestiti države članice v okviru Stalnega veteri- narskega odbora o razvoju položaja v različnih regijah Skup- nosti. Ko se Komisija prepriča o usklajenosti načrtov z direktivo, jih predloži v odobritev po postopku predvidenem v členu 33. Upoštevajoč spremenjen položaj v državi članici ali v regiji te države ter rezultate pregledov in preiskav opravljenih po členu 16 in 17 se lahko Komisija na prošnjo te države članice ali na 4. Vsako leto, ali kadar se ji to zdi potrebno zaradi varo- javnega zdravja, mora Komisija poročati državam vanja članicam v Stalnem veterinarskem odboru o izidu pregledov in nadzoru iz odstavka 3, zlasti o: — izvajanju nacionalnih načrtov, (1) UL L 221, 7. 8. 1986, str. 43. Direktiva, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Direktivo 95/39/ES (UL L 197, 22. 8. 1995, str. 29). — razvoju položaja v različnih regijah Skupnosti. 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 75 5. Komisija mora vsako leto poslati Evropskemu parlamentu in Svetu obvestilo o rezultatih ukrepov na regionalni, državni in skupnostni ravni, upoštevajoč pri tem poročilo in pripombe držav članic na to poročilo. POGLAVJE III Lastno spremljanje in soodgovornost na strani nosilcev dejavnosti (iii) proizvode ki izvirajo od živali, na katere se nanašata točki (i) in (ii); (b) kadar v obrat za začetno predelavo mesa pripelje žival fizična ali pravna oseba, ki ni proizvajalec, so obveznosti iz točke (a) za slednjega obvezujoče. B. Za uporabo točke A, morajo države članice zagotoviti, ne da bi to vplivalo na predpise direktiv, ki urejajo dajanje na trg različnih proizvodov: — da njihova zakonodaja vsebuje načelo o spremljanju kvalitete v proizvodni verigi, ki ga izvajajo različne v njej sodelujoče strani, — da pospešijo sprejem ukrepov za izvajanje lastnega spremljanja, ki se jih vključi v specifikacije za pridobitev blagovne znamke ali znaka. Člen 9 Države članice morajo obvestiti Komisijo in ostale države članice na njihovo prošnjo, o določbah, ki jih predpišejo v zvezi s tem, in zlasti o določbah, ki jih sprejmejo za izva- janje pregledov iz točk A(3)(a)(i) in (ii). A. Države članice morajo zagotoviti, da: 1. se vsako posestvo, ki prodaja farmske živali na trgu in vsaka fizična ali pravna oseba, ki trguje s temi živalmi, pred tem registrira pri pristojnem organu in se zaveže, da bo upoštevalo ustrezne predpise svoje države in Skupnosti, zlasti določbe členov 5 in 12 Direktive 90/425/EGS; 2. lastniki ali vodje obratov za začetno predelavo primarnih proizvodov živalskega porekla ukrenejo vse potrebno, zlasti z lastnimi pregledi, da bi: (a) prevzeli – preko neposredne dostave ali preko posrednika – samo tiste živali, pri katerih lahko proizvajalec jamči, da se je upoštevala karenčna doba; (b) se prepričali, da se v prevzetih živalih ali živalskih proizvodih (i) ne nahajajo ostanki škodljivih snovi v količinah, ki presegajo najvišje dovoljene meje; (ii) ne nahajajo pripravkov; sledi prepovedanih snovi ali 3. (a) proizvajalci ali vodje obratov iz točk 1 in 2 dajo na trg zgolj: Člen 10 Države članice morajo zagotoviti, da se pristojnosti in odgovor- nosti veterinarjev, ki spremljajo posestva, razširijo na sprem- ljanje pogojev vzreje in zdravljenja živali, na katere se nanaša ta direktiva. V okviru teh pristojnosti mora veterinar vpisati v dnevnik, ki ga hranijo na posestvu, datum in vrsto kakršnegakoli zdrav- ljenja ali predpisanih zdravil, identifikacijske podatke zdravljene živali in ustrezne karenčne dobe. Živinorejec mora vpisati v dnevnik – to je lahko dnevnik, pred- viden z Direktivo 90/676/EGS (1) – datum in vrsto predpisa- nega opravljenega posega. Prepriča se, da so upoštevali karenčne dobe in v dokaz hrani recepte pet let. (i) živali, ki niso dobile nobenih nedovoljenih snovi in pripravkov in ki niso bile nezakonito zdrav- ljene v smislu, ki ustreza pomenu te direktive; (ii) živali, ki so jim dajali dovoljene pripravke in snovi, vendar so upoštevali karenčne dobe, pred- pisane za te pripravke ali snovi; Živinorejci in veterinarji morajo pristojnemu organu na njegovo zahtevo sporočiti vse podatke o določenem posestvu, zlasti morajo sporočiti podatke o izpolnjevanju zahtev te direk- tive uradnemu veterinarju v klavnici. (1) UL L 373, 31. 12. 1990, str. 15. 76 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 POGLAVJE IV Ukrepi uradnega nadzora Člen 11 Ne da bi 1. to vplivalo na preglede, ki sodijo v načrte nadzora iz člena 5, ali na preglede, ki jih predvidevajo posebne lahko države članice opravijo naključne uradne direktive, preglede: (a) med postopkom izdelave snovi, ki so zajete v Skupini A v skladiščenjem, in med njihovo obdelavo, Prilogi prevozom, distribucijo, prodajo in nakupom; I (b) na kateri koli stopnji v proizvodni in distribucijski verigi živalske krme; (c) na celotni proizvodni verigi živali porekla, ki jih zajema ta Direktiva. in surovin živalskega Preglede, ki jih predvideva prvi odstavek, se opravlja zlasti 2. z namenom, da se odkrije posedovanje prepovedanih snovi ali pripravkov, ki bi jih uporabili za pitanje živali ali za kakšno drugo obliko nezakonitega zdravljenja. (b) kadar preiskava potrdi nezakonito zdravljenje ali uporabo in pripravkov, ali kadar utemeljeno nedovoljenih snovi posumi na njihovo uporabo, opravi: — naključne preglede živali na posestvu izvora ali oddaje z namenom, da se odkrije takšno uporabo in zlasti sledi cepljenj; ti pregledi lahko vključijo tudi uradno vzor- čenje, — preglede za odkrivanje snovi, katerih uporaba je prepo- vedana ali nedovoljene snovi in pripravke na posestvih, kjer se živali zadržujejo, gojijo ali pitajo (vključno s posestvi, ki so administrativno povezana s temi kmeti- jami) ali na posestvih izvora ali oddaje. Za ta namen so potrebni uradni vzorci pitne vode in krme, — naključne preglede živalske krme in pitne vode na kmetiji njihovega izvora ali oddaje, ali – pri živalih iz ribogojstva – vode, v katerih so jih ujeli, — preglede, ki jih predvideva točka (a) odstavka 1 člena 11, — vse potrebne preglede, da se pojasni izvor nedovoljenih snovi in pripravkov ali poreklo zdravljenih živali; (c) kadar so prekoračene najvišje dovoljene količine, določene s predpisi Skupnosti ali, dokler ta zakonodaja ni sprejeta, količine, določene z nacionalnimi zakonodajami, po svoji presoji glede na ugotovitve, izvede vse ustrezne ukrepe ali preiskave. 3. Kadar obstaja sum prevare in kadar kateri koli pregled iz odstavka 1 da pozitivne rezultate, se uporabijo členi 16 do 19 ter ukrepi, ki jih predvideva poglavje V. Člen 14 Preglede v klavnici ali ob prvi prodaji vodnih živali in ribjih izdelkov se lahko omeji zaradi dejstva, da je posestvo izvora ali oddaje vključeno v mrežo za epidemiološki nadzor ali v sistem za spremljanje kvalitete iz prve alinee prvega pododstavka člena 9(B). Člen 12 Vsaka država članica mora imenovati vsaj en nacionalni 1. referenčni skupino laboratorij. Za posamezne ostanke ali ostankov škodljivih snovi lahko določi samo en nacionalni refe- renčni laboratorij. Vendar lahko države članice do 31. decembra 2000 prepustijo analiziranje istega ostanka ali skupine ostankov škodljivih snovi večjemu številu nacionalnih referenčnih laboratorijev, ki so jih imenovale pred datumom sprejetja te direktive. Preglede, ki jih predvideva ta direktiva, morajo pristojni državni organi opraviti brez predhodnega obvestila. Seznam imenovanih laboratorijev se mora sestaviti skladno s postopkom, ki ga določa člen 33. Lastnik ali oseba, ki je pooblaščena za prodajo živali ali njun predstavnik morajo omogočiti preglede živali pred zakolom, zlasti morajo pomagati uradnemu veterinarju ali pooblašče- nemu osebju pri vseh ukrepih, ki se jim zdijo potrebni. Ti laboratoriji so odgovorni za: — uskladitev dela preostalih nacionalnih laboratorijev odgo- vornih za analize ostankov škodljivih snovi, zlasti za uskla- jevanje standardov in metod analiz posameznih ostankov škodljivih snovi ali skupin ostankov, Člen 13 — pomagajo pristojnemu organu pri organizaciji načrta za spremljanje nad ostanki škodljivih snovi, Pristojni organ mora: (a) kadar posumi na nezakonito zdravljenje, zaprositi lastnika, odgovorno osebo ali veterinarja, ki je pristojen za posestvo, naj mu izročijo vse dokumente, ki opravičujejo opravljen postopek; — občasno organizirajo primerjalno testiranje za posamezen jim je ostanek ali skupino ostankov škodljivih snovi, ki določena, — zagotovijo, da nacionalni laboratoriji upoštevajo predpisane mejne vrednosti, 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 77 — razširjajo informacije, ki jih dobijo od laboratorijev Skup- nosti, — svojemu osebju zagotovijo izpopolnjevanje na tečajih, ki jih organizirajo Komisija ali referenčni laboratoriji Komisije. Kadar pregled pokaže navzočnost ostankov dovoljenih snovi ali kontaminantov iz okolja v količinah, ki presegajo meje, dolo- čene s predpisi Skupnosti ali, dokler ta zakonodaja ni sprejeta, z nacionalnimi predpisi, se morata uporabiti člena 18 in 19. Referenčni laboratoriji Skupnosti so tisti, ki so navedeni v 2. poglavju 1 Priloge V. Pooblastila in naloge teh laboratorijev ter pogoji za delo,so opredeljeni v poglavju 2 Priloge V. Kadar se pregled, o katerem govori ta odstavek, nanaša na živali ali na proizvode živalskega izvora, ki prihajajo iz neke druge države članice, pristojni organ iz države članice porekla uporabi za kmetijo ali obrat, iz katerih prihajajo živali ali živalski proizvodi odstavek 2 člena 16 in člene 17, 18 in 19 ter ukrepe, predvidene v poglavju V, če tako utemeljeno zahteva pristojni organ, ki je opravil pregled. Člen 15 Kadar se pregled nanaša na proizvode ali živali uvožene iz tretje države, mora pristojni organ, ki je opravil pregled, predati zadevo Komisiji, ki mora ukrepati skladno s členom 30. Uradne vzorce za pregled v odobrenih laboratorijih je 1. treba odvzeti skladno s prilogama III in IV. Podrobna pravila glede odvzema uradnih vzorcev ter rutinske in referenčne metode ki se uporabljajo za analizo uradnih vzorcev morajo biti specificirane skladno s postopkom, ki ga predpisuje člen 33. Člen 16 Kadar se izda dovoljenje za dajanje na trg nekega veterinarsko medicinskega pripravka, ki se uporablja za zdravljenje živali, katerih meso ali proizvodi so namenjeni prehrani ljudi, morajo pristojni organi poslati nacionalnim referenčnim laboratorijem rutinske analizne in referenčnim laboratorijem Skupnosti metode za odkrivanje ostankov škodljivih snovi, kot to predpi- suje člena 5 Direktive 81/851/EGS (1) in člen 7 Uredbe (EGS) št. 2377/90. točka 8 drugega pododstavka 2. Pri snoveh iz skupine A mora pozitivne rezultate analiz, izvedenih z rutinsko, namesto s referenčno metodo potrditi odobren laboratorij ki uporablja referenčno metodo, kot je to določeno v skladu z odstavkom 1. Za vse snovi, kadar pride do dvoma zaradi nasprotujočih si rezultatov analiz, mora te rezultate potrditi nacionalni refe- renčni laboratorij, ki je bil skladno z odstavkom 1 člena 14 določen za odkrivanje te snovi ali ostanka škodljive snovi. V primeru potrditve rezultatov plača stroške potrditve tožnik. 3. Kadar pregled uradnih vzorcev pokaže nezakonito zdrav- ljenje živali, se morajo uporabiti členi od 16 do 19 hkrati z ukrepi iz Priloge V. (1) UL L 317, 6. 11. 1981, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Direktivo 93/40/EGS (UL L 214, 24. 8. 1993, str. 31). Države članice morajo zagotoviti, da v primeru pozitivnih rezultatov, ki so pridobljeni kot je opisano v členu 15: 1. pristojni organ mora nemudoma pridobiti: (a) vse podatke potrebne za identifikacijo živali in posestva njihovega izvora ali oddaje; (b) podrobno poročilo o preiskavi in rezultatih. Če se na podlagi preverjanja, ki ga izvede država članica, ugotovi, da bi bilo treba uvesti preiskavo ali kako drugače ukre- pati v eni ali več državah članicah ali v tretjih državah, mora omenjena država članica obvestiti druge države članice in Komisijo. Komisija uskladi izvajanje potrebnih ukrepov v državah članicah, kadar se pokaže, da so ti potrebni; 2. ustrezen organ mora opraviti: (a) preiskavo na posestvu izvora oziroma oddaje živali in razloge za navzočnost ostankov škodljivih ugotoviti snovi; (b) v primeru nezakonitega zdravljenja živali, preiskavo vira ali virov odkritih snovi ali pripravkov na stopnji proiz- vodnje, rokovanja, skladiščenja, prevoza, predpisovanja, distribucije ali prodaje; 78 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 (c) vse druge nadaljnje preiskave, ki se organu zdijo potrebne; Kadar preiskava potrdi upravičenost suma, stroške analiz, ki se jih opravi po členih 17 in 18, nosi lastnik ali oseba, ki je odgo- vorna za živali. 3. živali, od katerih so bili odvzeti vzorci, so jasno označene. Dokler niso na razpolago rezultati pregledov, živali nikakor ne smejo zapustiti posestva. Člen 17 V primeru ugotovljenega nezakonitega zdravljenja živali mora pristojni organ poskrbeti za takojšen uradni nadzor nad živino, ki je v postopku preiskave iz točke (b) člena 13. Poleg tega mora zagotoviti, da te živali nosijo uradno oznako ali identifi- kacijo in da se, kot prvi korak, odvzame uradni vzorec iz stati- stično reprezentativnega vzorca po mednarodno veljavnih znanstvenih izhodiščih. Člen 18 Kadar ostanki dovoljenih snovi ali pripravkov dokazano 1. presegajo najvišjo dovoljeno mejo, mora pristojni organ opra- viti na posestvu izvora oziroma oddaje živali preiskavo, s katero ugotovi, zakaj so bile te meje presežene. V skladu z rezultati te preiskave mora pristojni organ ukreniti vse potrebno, da zavaruje javno zdravje; izda prepoved, da bi živali v nekem določenem času zapustile pose- stvo ali da bi proizvode poslali iz obrata. lahko tudi 2. V primeru ponavljajočih se kršitev najvišjih dovoljenih količin za ostanke škodljivih snovi, kadar rejec pošlje živali na trg ali kadar kmet ali predelovalni obrat pošlje proizvode na trg, morajo pristojni organi vsaj šest mesecev opravljati okrep- ljene preglede živali ali proizvodov s sporne kmetije in/ali obrata in do pridobitve rezultatov analiz vzorcev zaseči proiz- vode in živalske trupe. 2. Ne glede na sodne ali administrativne kazni, mora stroške za uničenje živali, pri katerih so bili rezultati pozitivni in živali, ki veljajo za pozitivne skladno s členom 23, nositi lastnik živali brez vsake odškodnine ali nadomestila. Člen 20 1. Za namene te direktive se uporablja Direktiva Sveta 89/608/EGS z dne 21. novembra 1989 o medsebojni pomoči administrativnih oblasti držav članic in o sodelovanju držav članic s Komisijo, da se zagotovi pravilna uporaba zakonodaje o veterinarskih in zootehničnih zadevah (1). Kadar država članica meni, da v neki drugi državi članici 2. ne opravljajo, ali so prenehali opravljati preglede, predvidene v tej direktivi, o tem obvesti centralni pristojen organ te države. Ko ta organ v skladu s točko 2 člena 16 opravi preiskavo, sprejme vse potrebne ukrepe in ob prvi priložnosti obvesti centralni pristojni organ prve države članice o sprejetih odlo- čitvah in razlogih zanje. Če se prva država članica boji, da se ne ukrepa ali da se ukrepa neustrezno, skupaj z državo članico, kateri oporeka, poišče načine, kako urediti zadevo; mednje sodi tudi pregled na kraju samem, če je to primerno. Državi članici morata obvestiti Komisijo o sporu in o sprejetih rešitvah. Če sprti državi članici ne moreta doseči sporazuma, ena od njiju v doglednem času obvesti o sporu Komisijo, ki naroči enemu ali več strokovnjakom, da podajo svoje mnenje. Kadar rezultati pokažejo, da ostanki škodljivih snovi presegajo najvišje dovoljene meje, mora pristojni organ oporečne živalske trupe in proizvode označiti kot neprimerne za prehrano ljudi. Dokler strokovnega mnenja ni, lahko namembna država članica opravlja preglede proizvodov, ki prihajajo iz spornega obrata/ obratov ali s kmetije/kmetij in v primeru pozitivnih rezultatov sprejme podobne ukrepe, kot jih predvideva točka (b) odstavka 1 člena 7 Direktive 89/662/EGS (2). Člen 19 Glede na mnenje strokovnjakov se ustrezno ukrepa v skladu s postopkom, ki ga predvideva člen 32. Stroške preiskav in pregledov iz člena 16 nosi lastnik ali 1. oseba, ki je odgovorna za živali. (1) UL L 351, 2. 12. 1989, str. 34. (2) UL L 395, 30. 12. 1989, str. 13. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 92/67/EGS (UL L 268, 14. 9. 1992, str. 73). 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 79 Sprejete ukrepe se lahko ponovno preveri v skladu z istim postopkom glede na novo mnenje, ki ga strokovnjaki podajo v 15. dneh. Člen 21 1. Veterinarski strokovnjaki Komisije lahko v okviru, ki je potreben, da se zagotovi usklajena raba te direktive in v sodelo- vanju s pristojnimi organi držav članic na kraju samem preve- rijo, ali so bili načrti in sistemi, ki pristojnim organom omogo- čajo preverjanje načrtov, povsod enako izvedeni. Država članica, v kateri strokovnjaki opravljajo preverjanje, jim mora pri opravljanju njihovih dolžnosti vsestransko pomagati. Komi- sija državo članico obvesti o rezultatih preverjanja. Zadevna država članica ukrene vse potrebno, da se rezultati teh preverjanj upoštevajo in o svojih ukrepih obvesti Komisijo. Kadar je Komisija mnenja, da so ti ukrepi nezadostni, po posve- tovanju z omenjeno državo članico in ob upoštevanju ukrepov, ki so potrebni za zavarovanje javnega zdravja, sprejme ukrepe v skladu s postopkom iz člena 32. 2. Splošne predpise glede izvajanja tega člena, še posebno v zvezi s pogostostjo in metodami preverjanja, o katerem govori sodelovanjem s prvi pododstavek odstavka 1 (vključno s pristojnimi organi) se določi v skladu s postopkom iz člena 33. POGLAVJE V Ukrepi v primeru kršitev Člen 22 Če se po vzorčenju, ki 2. je bilo opravljeno skladno s členom 17, potrdi, da so bile živali nezakonito zdravljene, se mora pozitivno žival ali živali takoj zaklati na kraju samem ali se jo z uradnim veterinarskim potrdilom odpelje v zakol v določeno klavnico ali h konjedercu. Tako zaklane živali je treba poslati v obrate za predelavo visoko rizičnih odpadkov, kot je to opredeljeno z Direktivo 90/667/EGS (1). Poleg tega se na stroške rejca odvzamejo vzorci celotne skupine živali s posestva, na katerem so opravili preglede in je zato sumljiva. 3. Kadar je pozitivnih polovica ali več vzorcev, odvzetih z reprezentativnim vzorčenjem skladno z določili člena 17, se lahko rejec odloči za pregled vseh živali na kmetiji, ki so nemara sumljive, ali za zakol teh živali. 4. Najmanj za obdobje 12 mesecev se na posestvu (pose- stvih), ki pripadajo istemu lastniku, opravljajo strožji pregledi za odkrivanje spornih ostankov snovi. Kjer je vzpostavljen organiziran sistem lastnega spremljanja, je rejec za to obdobje iz njega izločen. 5. Glede na ugotovljeno kršitev se na kmetijah in obratih, ki oskrbujejo sporno posestvo, opravijo še dodatni pregledi poleg tistih, ki jih predvideva člen 11(1), da se ugotovi izvor sporne snovi. To se nanaša tudi na vse kmetije in obrate, ki so del iste dobavne verige živali in živalske krme, kot je posestvo izvora ali oddaje živali. Kadar se nedovoljene snovi in pripravke ali snovi iz skupine A in (2) Priloge I odkrije pri nepooblaščenih in skupine B(1) osebah, morajo nedovoljene snovi in pripravki preiti pod uradni nadzor, dokler pristojni organ ne sprejme ustreznih ukrepov, vendar to ne vpliva na morebitne kazni za kršitelja/ kršitelje. Člen 24 Uradni veterinar v klavnici mora: 1. če sumi ali ima dokaz, da so živali nezakonito zdravili ali so jim bile predpisane nedovoljene snovi ali pripravki: Člen 23 (a) urediti, da te živali zakoljejo ločeno od drugih skupin živali, ki prihajajo v klavnico; 1. V času, ko so živali zasežene, kot je predvideno s členom 17, živali s spornega posestva ne smejo zapustiti kmetije ali preiti v roke druge osebe, razen pod uradnim nadzorom. Pristojni organ sprejme ustrezne varnostne ukrepe glede na naravo najdenih snovi. (b) zaseči trupe in drobovino živali in opraviti vsa potrebna vzorčenja, da se odkrijejo sporne snovi; (1) UL L 363, 27. 12. 1990, str. 51. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. 80 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 (c) (c)poslati meso in drobovino, kadar so rezultati pozi- tivni, v obrat za predelavo visoko rizičnih odpadkov, kot je to opredeljeno v Direktivi 90/667/EGS, brez povračila škode ali nadomestila. V tem primeru se uporabijo členi od 20 do 23; 2. če sumi ali ima dokaz, da pri živalih, ki so bile deležne dovoljenih veterinarskih posegov, niso upoštevali karenčnih dob, odložiti zakol teh živali, dokler ni prepričan, da koli- čina ostankov škodljivih snovi ne presega dovoljenih količin. Ta čas nikakor ne sme biti krajši od karenčne dobe, ki ga za sporno snov predpisuje točka (b) drugega odstavka člena 6 Direktive 96/22/ES ali od karenčne dobe, predvidene v dovoljenju za promet te snovi. Vendar se živali lahko zakolje pred iztekom prepovedi ali odložilnega roka, kadar to terjajo nujne razmere ali dobro počutje živali ali kadar zaradi infrastrukture in opreme klav- nice z zakolom ni mogoče odlašati. Meso in drobovino se zaseže, dokler niso znani rezultati uradnih kontrol, ki jih opravi uradni veterinar v klavnici. Za prehrano ljudi se lahko uporabi samo meso in drobovina, v katerih ostanki škodljivih snovi ne presegajo dovoljenih količin; Člen 27 Proti sleherni osebi, ki je odgovorna za dajanje ali predpiso- vanje prepovedanih snovi in pripravkov ali za dajanje dovo- ljenih snovi in pripravkov, vendar v drugačne namene kot so tisti, ki jih predpisuje veljavna zakonodaja, se sprejme ustrezne jih administrativne ukrepe, vendar to ne vpliva na kazni, ki izrečejo sodišča ali strokovna telesa. Člen 28 Kadar osebje klavnice ali nadzornik klavnice ali, v primeru zasebnega podjetja, lastnik ali lastniki klavnice ali lastnik živali ali oseba, ki je odgovorna za živali, nočejo sodelovati s pristojnim organom ali kakorkoli ovirajo njegovo delo v času pregledov in vzorčenja, ki jih terja izvajanje državnih načrtov za nadzor nad ostanki škodljivih snovi in v času preiskav ter pregledov, ki jih predvideva ta direktiva, jim morajo pristojni izreči ustrezne sodne in/ali administrativne državni organi kazni. 3. označiti kot neprimerne za prehrano ljudi trupe in drobo- vino, v katerih ostanki škodljivih snovi presegajo količine, ki jih dovoljuje zakonodaja Skupnosti ali nacionalna zakono- daja. Če se dokaže, da lastnik ali nadzornik klavnice skušata prikriti nezakonito rabo prepovedanih snovi, država članica krivcu onemogoči, da bi v obdobju 12 mesecev prejel ali zaprosil za pomoč Skupnosti. Člen 25 Kadar se potrdi sum, da v proizvodnem obratu hranijo, uporab- ljajo ali izdelujejo nedovoljene snovi ali pripravke, obrat izgubi vsa dovoljenja ali uradne odobritve, in sicer za čas, ko mora biti obrat predmet strožjega nadzora, vendar to ne vpliva na sodne kazni. Pri ponovnih kršitvah se dovoljenja in odobritve odvzamejo za stalno. Člen 26 POGLAVJE VI Uvoz iz tretjih držav Člen 29 Če se tretja država hoče vključiti in obdržati na seznamu 1. tretjih držav, ki ga predvideva zakonodaja Skupnosti in iz katerih je državam članicam dovoljeno uvažati živali in živalske proizvode, zajete s to direktivo, mora predložiti načrt, ki kaže, kakšna jamstva daje v zvezi z nadziranjem skupin snovi in ostankov škodljivih snovi, ki so navedene v Prilogi I. Ta načrt mora na zahtevo Komisije dopolniti, zlasti kadar je to potrebno zaradi pregledov, na katere se nanaša tretji odstavek. Ta direktiva ne vpliva na pravico do pritožbe, ki jo omogoča veljavna nacionalna zakonodaja v državah članicah, proti sklepom, ki jih pristojni organi sprejmejo po členih 23 in 24. Določbe iz člena 8 o časovnih omejitvah pri predložitvi in dopolnjevanju načrtov se uporabljajo za načrte, ki jih predlo- žijo tretje države. 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 81 Jamstva morajo imeti vsaj enak učinek kot tista, ki jih predvi- deva ta direktiva, in morajo zlasti izpolnjevati pogoje iz člena 4 in natančno navesti podatke iz člena 7 te direktive ter ustrezati pogojem člena 11(2) Direktive 96/22/ES. istega vira – carinarnici mora biti vplačana varščina za stroške pregleda – in na reprezentativnem vzorcu vsake skupine ali dela skupine opraviti pregled glede ostankov škodljivih snovi. Komisija odobri načrt v skladu s postopkom, ki ga določa člen 33. Po istem postopku lahko sprejme tudi drugačna jamstva kot so tista, ki izhajajo iz izvajanja te direktive. Kadar ti dodatni pregledi pokažejo navzočnost nedovoljenih snovi in pripravkov ali ostankov teh snovi in pripravkov: 2. Kadar pogoji iz prvega odstavka niso izpolnjeni, se lahko uvrstitev tretje države na sezname tretjih držav, ki jih določa zakonodaja Skupnosti ali kot rezultat ugodnosti s predhodnih seznamov začasno razveljavi skladno s postopkom iz člena 33, in sicer na zahtevo države članice, ali pa na pobudo Komisije. Spoštovanje in usklajenost z jamstvi jih 3. predložijo tretje države, preverjajo pregledi iz člena 5 Direktive 72/462/EGS (1) jih predvidevata direktivi in pregledi, ki 90/675/EGS (2) in 91/496/EGS (3). iz načrtov, ki (i) je treba skupino ali del skupine vrniti v državo porekla na stroške pošiljatelja ali njegovega predstavnika in na carinskem potrdilu jasno označiti razloge za zavrnitev skupine; (ii) glede na naravo ugotovljene kršitve in na tveganje, ki je povezano s kršitvijo, je treba pošiljatelju prepustiti odlo- čitev o tem, ali bo skupino ali del skupine poslal nazaj, jo uničil ali jo uporabil v druge namene, ki jih dovoljuje zakonodaja Skupnosti, brez vsakega povračila škode ali nadomestila; 4. Države članice morajo vsako leto obvestiti Komisijo o rezultatih pregledov ostankov škodljivih snovi, ki jih opravijo na živalih in živalskih proizvodih, uvoženih iz tretjih držav, v skladu z direktivama 90/675/EGS in 91/496/EGS. — Komisija mora biti obveščena o rezultatih strožjih pregledov in na podlagi teh podatkov uvede potrebne preis- kave, da odkrije razloge za ugotovljene kršitve in vire kršitev. Člen 30 Kadar pregledi, ki 2. jih predvideva Direktiva 90/675/EGS pokažejo, da ostanki škodljivih snovi presegajo najvišje dovo- ljene meje, se uvedejo pregledi iz druge alinee odstavka 1. v pomenskem okviru 1. Kadar pregledi, ki jih predvidevata direktivi 90/675/EGS in 91/496/EGS pokažejo, da so živalim iz določene skupine – skupine člena 2(2)(e) Direktive 91/496/EGS – dajali nedovoljene pripravke in snovi ali poka- žejo navzočnost teh pripravkov in snovi v celotni skupini ali delu skupine ki izvira iz istega posestva, pristojen organ sprejme naslednje ukrepe v zvezi z živalmi in proizvodi: — Komisijo mora obvestiti o naravi uporabljenih pripravkov in o zadevni skupini; Komisija takoj obvesti vse mejne prehode, — države članice morajo opraviti strožje preglede pri vseh in proizvodih iz istega vira. Zlasti mora skupinah živali mejni inšpekcijski organ zadržati naslednjih 10 skupin iz (1) UL L 302, 31. 12. 1972, str. 28. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. (2) UL L 373, 31. 12. 1990, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 92/52/ES (UL L 265, 8. 11. 1995, str. 16). (3) UL L 268, 24. 9. 1991, str. 56. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 1994. Kadar so vpletene tretje države, ki so s Skupnostjo skle- 3. in Komisija po opravljenih poiz- nile dogovor o ekvivalenci, vedbah pri pristojnih organih v tretji državi ugotovi, da ni izpolnila obveznosti in zagotovil, ki jih je navedla v načrtih iz člena 29(1), ukine, kot to določa postopek iz člena 32, vse ugodnosti za živali in živalske proizvode, ki jih je tej državi prinašal navedeni dogovor, dokler država ne odpravi pomanjk- ljivosti. Komisija prekliče začasno ukinitev po enakem postopku. Če je to potrebno za ponovno uveljavitev ugodnosti iz navede- nega sporazuma, državo na njene stroške obišče delegacija Skupnosti, v kateri so tudi strokovnjaki iz držav članic, ki preveri, ali je sprejela ustrezne ukrepe. 82 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 POGLAVJE VII Splošne določbe Člen 31 Na predlog Komisije Svet dopolni Direktivo 85/73/EGS (1) pred 1. julijem 1997 in tako predvidi obračunavanje taks za kritje stroškov spremljanja iz te direktive. 2. Predstavnik Komisije mora predložiti osnutek namera- vanih ukrepov. Odbor poda mnenje o zadevi v časovnem okviru, ki ga predsednik postavi glede na nujnost predložene zadeve. Odbor poda mnenje z večino 62 glasov. 3. (a) Komisija sprejme ukrepe in jih začne izvajati takoj, ko so v skladu z mnenjem Odbora. (b) Kadar se ukrepi ne ujemajo z mnenjem Odbora ali kadar Odbor ne poda mnenja, Komisija takoj predloži Svetu predlog o nameravanih ukrepih. Svet sprejme ukrepe s kvalificirano večino. Dokler Svet ne sprejme tega sklepa, imajo države članice dovo- ljenje, da za kritje stroškov spremljanja zaračunavajo državne takse. Če Svet ne sprejme ukrepov v treh mesecih po dnevu, ko so mu bili predloženi, Komisija sprejme predlagane ukrepe in jih te ukrepe zavrnil z takoj začne izvajati, razen če je Svet navadno večino glasov. Člen 32 Člen 34 Kjer se mora upoštevati postopek, predpisan v tem členu, 1. morajo biti zadeve nemudoma predane na Stalni veterinarski je bil ustanovljen z Odločbo 68/361/EGS (2), na odbor, ki pobudo njegovega predsednika ali pa na zahtevo države članice. 2. Predstavnik Komisije mora predložiti osnutek namera- vanih ukrepov. Odbor mora podati svoje mnenje o zadevi v časovnem okviru, ki ga predsednik postavi glede na nujnost predložene zadeve. Odbor mora podati mnenje z večino 62 glasov. 3. (a) Komisija mora sprejeti ukrepe in jih začne izvajati takoj, ko so skladni z mnenjem Odbora. (b) Kadar se ukrepi ne ujemajo z mnenjem Odbora ali kadar Odbor ne poda mnenja, Komisija takoj predloži Svetu predlog o nameravanih ukrepih. Svet sprejme ukrepe s kvalificirano večino. Če Svet ne sprejme ukrepov v 15 dneh po dnevu, ko so mu bili predloženi, Komisija sprejme predlagane ukrepe in jih takoj začne izvajati, razen če je Svet te ukrepe zavrnil z navadno večino glasov. Na predlog Komisije lahko Svet s kvalificirano večino dopolni ali spremeni priloge I, III, IV in V, ne da bi to vplivalo na člen 6(2). Navedene Priloge lahko spremeni v treh letih po datumu spre- jetja te direktive zlasti z namenom vrednotenja rizičnosti naslednjih dejavnikov: — potencialne toksičnosti ostankov škodljivih snovi v živilih živalskega porekla, — verjetnosti, da se v živilih živalskega porekla pojavijo ostanki škodljivih snovi. Člen 35 Svet lahko na predlog Komisije, ki ga sprejme s kvalificirano večino, sprejme prehodne ukrepe, ki so potrebni za izvajanje načrtov, določenih s to direktivo. Člen 36 Člen 33 Direktivi 1. odločbi in 89/187/EGS in 91/664/EGS so s tem razveljavljene od 1. julija 1997 naprej. 85/358/EGS 86/469/EGS in 1. Pri postopku, ki ga določa ta člen, predsednik Stalnega veterinarskega odbora na svojo pobudo ali na zahtevo države članice zadeve nemudoma preda Odboru. 2. Od navedenega datuma naprej se razveljavi tudi: (1) UL L 32, 5. 2. 1985, str. 14. Direktiva, kakor je bila nazadnje spre- menjena z Direktivo 95/24/ES (UL L 243, 11. 10. 1995, str. 14). (2) UL L 255, 18. 10. 1968, str. 23. (a) člen 4(3) Direktive 71/118/EGS; (b) člen 5(3) in (4) Direktive 89/437/EGS; 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 83 (c) zadnji pododstavek točke II. 3. B poglavja V Priloge k Direk- Člen 38 tivi 91/493/EGS; (d) člen 11(1) Direktive 92/45/EGS; (e) člen 15(1) Direktive 92/46/EGS. 3. Navedbe razveljavljenih direktiv in odločb veljajo za navedbe te direktive in se jih bere skladno s korelacijsko razpre- delnico v Prilogi VI. Člen 37 Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, 1. potrebne za uskladitev s to direktivo, pred 1. julijem 1997. Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način skli- cevanja določijo države članice. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih 2. predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Ta direktiva začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evrop- skih Skupnosti. Člen 39 Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Luxembourgu, 29. aprila 1996 Za Svet Predsednik W. LUCHETTI 84 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 PRILOGA I SKUPINA A – Snovi z anaboličnim učinkom in nedovoljene snovi (1) Stilbeni, derivati stilbenov, njihove soli in estri (2) Antitiroidna sredstva (3) Steroidi (4) Laktoni rezorcilne kisline, vključno z zeranoli (5) Beta agonisti (6) Spojine, ki so navedene v Prilogi IV k Uredbi Sveta (EGS) št. 2377/90 z dne 26. junija 1990 SKUPINA B – Veterinarska zdravila (1) in kontaminanti iz okolja (1) Antibakterijska sredstva, vključno s sulfonamidi, kinoloni (2) Druga veterinarska zdravila (a) antihelmintiki (b) kokcidiostatiki, vključno z nitroimidazoli (c) karbamati in piretroidi (d) pomirjevala (e) nesteroidna protivnetna zdravila (NSAID) (f) druge farmakološko aktivne snovi (3) Druge snovi in kontaminanti iz okolja (a) organoklorne spojine, vključno s polikloriranimi bifenili (b) organofosforne spojine (c) kemični elementi (d) mikotoksini (e) barvila (f) drugo (1) Vključno z neodobrenimi snovmi, ki se jih uporablja za veterinarske namene 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 85 OSTANKI ALI SKUPINE SNOVI, KI SE JIH UGOTAVLJA GLEDE NA VRSTO ŽIVALI, NJIHOVO KRMO, VKLJUČNO S PITNO VODO, IN PRIMARNE ŽIVALSKE PROIZVODE PRILOGA II Vrsta živali, krme ali živalskih proizvodov Skupina snovi Govedo ovce, koze, prašiči, konji Perutnina Živali iz ribogojstva Mleko Jajca Kunčje meso in meso divjadi (*) in gojene divjadi Med X X X X X X X X X X X X X X X X A1 2 3 4 5 6 B1 2a b c d e f 3a b c d e f X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X (*) Pri divjadi so pomembni le kemijski elementi. X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X X 86 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 PRILOGA III STRATEGIJA VZORČENJA 1. Namen načrta za nadzor nad ostanki škodljivih snovi je pregledovanje in odkrivanje vzrokov za škodljive snovi v hrani živalskega izvora na posestvih, v klavnicah, mlekarnah, obratih za predelavo rib in na mestih za zbiranje in pakiranje jajc. Uradne vzorce se mora vzeti v skladu z ustreznim poglavjem Priloge IV. Odvzem uradnih vzorcev mora vedno potekati nepredvideno in nepričakovano, ob nenapovedani uri in na nenapo- vedan dan. Države članice morajo z vsemi potrebnimi varnostnimi ukrepi zagotoviti, da pregledi ohranijo element presenečenja. 2. Pri snoveh iz skupine A je namen preverjanja odkrivanje nezakonitega dajanja prepovedanih snovi oziroma zlorabe pri dajanju odobrenih snovi. Poudarek pri vzorčenju je odvisen od ustreznega poglavja Priloge IV. Odvzem vzorcev mora biti ciljno, upoštevati se morajo naslednji minimalni kriteriji: spol, starost, vrsta živali, sistem pitanja, vsi drugi razpoložljivi podatki in vsak podatek o nepravilni uporabi ali zlorabi snovi iz te skupine. Te kriterije podrobno določi odločba Komisije, ki jo predvideva člen 15(1). 3. Pri snoveh iz skupine B je namen preverjanja zlasti upoštevanje najvišjih dovoljenih količin ostankov (MRL) veteri- narsko medicinskih pripravkov, ki so navedeni v prilogah I in III k Uredbi (EGS) št. 2377/90 in najvišjih dovoljenih količin pesticidov, ki so navedeni v Prilogi III Direktive 86/363/EGS ter nadziranje koncentracije kontaminantov iz okolja. Razen v primeru, da države članice ob predložitvi svojih načrtov Komisiji lahko upravičijo naključno vzorčenje, mora potekati odvzema vseh vzorcev ciljno po kriterijih, ki jih določi odločba Komisije, kot predvideva člen 15(1). 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 87 PRILOGA IV KOLIČINE IN POGOSTOST VZORČENJA Namen te priloge je opredelitev minimalnega števila živali, pri katerih se odvzame vzorce. Na vsakem vzorcu se lahko analizira navzočnost ene ali več snovi. POGLAVJE 1 Govedo, prašiči, ovce, koze, kopitarji 1. Govedo Minimalno število živali, pri katerih se vsako leto preverja navzočnost vsakovrstnih ostankov škodljivih snovi in substanc, mora biti enako vsaj 0,4 % zaklane goveje živine iz prejšnjega leta, in sicer po naslednji členitvi: Skupina A: 0,25 %, ki se jih deli: — polovico vzorcev se odvzame pri živih živali na posestvu; (25 % vzorcev, na katerih se analizira navzočnost snovi iz skupine A 5, se lahko odvzame iz ustreznega materiala (krma, pitna voda, itd. )) — polovico vzorcev se odvzame v klavnici. Vsako leto se pregleda vsako podskupino iz skupine A in sicer na najmanj 5 % celotnega števila vzorcev, ki se jih odvzame za skupino A. Delež se mora razporediti glede na izkušnje in podatke države članice iz prejšnjih let. Skupina B: 0,15 % 30 % vzorcev se mora pregledati na navzočnost snovi iz skupine B 1. 30 % vzorcev se mora pregledati na navzočnost snovi iz skupine B 2. 10 % vzorcev se mora pregledati na navzočnost snovi iz skupine B 3. Delež se mora razporediti glede na razmere v državi članici. 2. Prašiči Minimalno število živali, pri katerih se vsako leto preverja navzočnost vsakovrstnih ostankov škodljivih snovi mora biti enako vsaj 0,05 % zaklanih prašičev iz prejšnjega leta, in sicer po naslednji členitvi: Skupina A: 0,02 % V državah članicah, v katerih odvzemajo vzorce v klavnicah, se mora opraviti še dodatna analiza pitne vode, krme, iztrebkov in vseh drugih ustreznih parametrov na kmetiji. V tem primeru mora minimalno število obiskanih kmetij na leto ustrezati najmanj eni kmetiji na 100 000 zaklanih prašičev iz prejšnjega leta. Vsako leto se pregleda vsako podskupino iz skupine A in sicer na najmanj 5 % celotnega števila vzorcev, ki se jih odvzame za skupino A. Delež se razporedi glede na izkušnje in podatke države članice iz prejšnjih let. Skupina B: 0,03 % Upošteva se enaka členitev po podskupinah kot pri goveji živini. Delež se razporedi glede na razmere v državi članici. 88 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 3. Ovce in koze Minimalno število živali, pri katerih se vsako leto preverja navzočnost vsakovrstnih ostankov škodljivih snovi mora biti enako vsaj 0,05 % ovc in koz, starih več kot tri mesece, ki so jih zaklali prejšnje leto, in sicer po naslednji členitvi: Skupina A: 0,01 % Vsako leto se pregleda vsako podskupino iz skupine A in sicer na najmanj 5 % celotnega števila vzorcev, ki se jih odvzame za skupino A. Delež se razporedi glede na izkušnje in podatke države članice iz prejšnjih let. Skupina B: 0,04 % Upošteva se enaka členitev po podskupinah kot pri goveji živini. Delež se razporedi glede na izkušnje države članice. 4. Kopitarji Število vzorcev določi posamezna država članica glede na ugotovljene probleme. POGLAVJE 2 Brojlerji, kokoši, purani, druga perutnina Vzorec vsebuje eno ali več živali, odvisno od zahtev analitske metode. Za vsako skupino perutnine (brojlerji, kokoši, purani in druga perutnina) mora minimalno število vsako leto odvzetih vzorcev ustrezati vsaj enemu vzorcu na 200 ton letne proizvodnje (mrtve teže), z najmanj 100 vzorcev za vsako skupino snovi, če letna proizvodnja v določeni skupini perutnine presega 5 000 ton. Upošteva se naslednja členitev: Skupina A: 50 % vseh vzorcev Eno petino teh vzorcev se mora odvzeti na kmetiji. Vsako leto se pregleda vsako podskupino iz skupine A in sicer na najmanj 5 % celotnega števila vzorcev, ki se jih odvzame za skupino A. Delež se razporedi glede na izkušnje in podatke iz prejšnjih let, ki jih ima država članica. Skupina B: 50 % vseh vzorcev 30 % vzorcev se mora pregledati na navzočnost snovi iz skupine B 1, 30 % vzorcev se mora pregledati na navzočnost snovi iz skupine B 2, 10 % vzorcev se mora pregledati na navzočnost snovi iz skupine B 3. Delež se razporedi glede na razmere v državi članici. POGLAVJE 3 Proizvodi iz ribogojstva 1. Proizvodi iz ribogojnic Vzorec vsebuje eno ali več rib, odvisno od velikosti ribe in zahtev analitske metode. Države članice morajo upoštevati spodaj navedene najmanjše količine vzorcev in pogostost vzorčenja, ki so odvisni od proizvodnje gojenih rib (izražene v tonah). 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 89 Najmanjše število vsako leto odvzetih vzorcev mora ustrezati vsaj enemu vzorcu na 100 ton letne proizvodnje. Spojine, ki se jih analizira in vzorce za analizo se izbere glede na verjetnost uporabe teh snovi. Upošteva se naslednja členitev: Skupina A: ena tretjina vseh vzorcev: vse vzorce se mora odvzeti v ribogojnici pri ribah na vseh stopnjah gojenja (1), vključno z ribami, ki so pripravljene za prodajo na trgu. Skupina B: dve tretjini vseh vzorcev: vzorčenje se opravi: (a) če je le mogoče v ribogojnici na ribah, ki so pripravljene za prodajo; (b) v obratu za predelavo rib ali pri trgovcih na debelo na svežih ribah, pod pogojem, da je v primeru pozitivnih rezultatov mogoče izslediti ribogojnico, od koder ribe prihajajo. V vseh primerih zajame vzorčenje na ravni ribogojnic najmanj 10 % registriranih ribogojnic. 2. Drugi proizvodi iz ribogojstva Kadar države članice utemeljeno menijo, da se veterinarska zdravila ali kemikalije uporabljajo pri drugih proizvodih iz ribogojstva ali kadar sumijo na zastrupitev okolja, morajo, poleg vzorcev, odvzetih pri proizvodih ribogojnic, v program vzorčenja vključiti tudi te živali in sicer sorazmerno na njihovo proizvodnjo. (1) V morskih gojičih, kjer so pogoji vzorčenja e posebno težavni, se vzorce lahko odvzame iz hrane namesto pri ribah. 90 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 PRILOGA V Poglavje 1 Naslednji laboratoriji so imenovani za kontrolne laboratorije Skupnosti za odkrivanje ostankov posameznih snovi: (a) Za ostanke škodljivih snovi, ki so navedene v Prilogi I, skupina A 1, 2, 3, 4, skupina B2(d) in skupina B3(d) Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieuhygiëne (RIVM) A. van Leeuwenhoeklaan, 9 NL-3720 BA Bilthoven (b) Za ostanke škodljivih snovi, ki so navedene v Prilogi I, skupina B1 in B3(e) in za ostanke karbadoksa in olakindoksa Laboratoires des médicaments vétérinaires (CNEVA-LMV) La Haute Marche, Javene F-35135-Fougères (c) Za ostanke škodljivih snovi, ki so navedene v Prilogi I, skupina A5 in skupina B2(a), (b), (e) Bundesinstitut für Gesundheitlichen Verbraucherschutz und Veterinärmedizin (BGVV) Diedersdorfer Weg, 1 D-12277-Berlin (d) Za ostanke škodljivih snovi, ki so navedene v Prilogi I, skupina B2(c) in skupina B3(a), (b), (c) Istituto Superiore di Sanità Viale Regina Elena, 299 I-00161-Rim Spojine, ki so zajete v skupinah A6, B2(f) in B3(f), se razporedijo po referenčnih laboratorijih Skupnosti glede na njihov farmakološki učinek. Poglavje 2 Pooblastila in pogoji za delovanje referenčnih laboratorijev Skupnosti za odkrivanje ostankov škodljivih snovi v živih živalih, njihovih iztrebkih in telesnih tekočinah ter v tkivu, živalskih proizvodih, živalski krmi in pitni vodi so sledeči: 1. Dolžnosti referenčnih laboratorijev Skupnosti so: (a) da spodbujajo in usklajujejo raziskave novih analitskih metod in da obveščajo nacionalne referenčne laboratorije o napredku pri analitskih metodah in opremi; (b) da nacionalnim referenčnim laboratorijem za odkrivanje ostankov škodljivih snovi (NRL - national reference labo- ratories) pomagajo pri vzpostavljanju ustreznega sistema za zagotavljanje kvalitete, ki temelji na načelih dobre laboratorijske prakse (GLP) in kriterijih evropskega standarda EN 45 000; (c) da odobrijo validirane metode za referenčne metode in jih vnesejo v seznam metod; (d) da nacionalnim referenčnim laboratorijem priskrbijo rutinske analizne metode, sprejete med postopkom dolo- čanja najvišjih količin ostankov škodljivih snovi; (e) da nacionalnim referenčnim laboratorijem priskrbijo podrobnosti o analitskih metodah in primerjalnih testiranjih, ki jih je treba opravljati, in jih obvestijo o rezultatih testov; (f) da nacionalnim referenčnim laboratorijem na njihovo prošnjo nudijo strokovno pomoč pri analizi tistih snovi, za katere so bili imenovani kot referenčni laboratorij Skupnosti; (g) da za nacionalne referenčne laboratorije organizirajo primerjalno testiranje v časovnih presledkih, ki jih določijo sporazumno s Komisijo. Referenčni laboratoriji Skupnosti takrat razdelijo slepe vzorce in vzorce, ki vsebujejo znane količine analita, ki jih je treba analizirati; (h) da določijo ostanke škodljivih snovi in njihovo koncentracijo v primerih, ko rezultati analiz povzročijo nesoglasje med državami članicami; (i) da organizirajo začetno in nadaljevalno izpopolnjevanje za analitike iz nacionalnih laboratorijev; 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 91 (j) da nudijo storitve Komisiji, vključno s standardi, merili in programi testiranja ter tehnično in znanstveno pomoč; (k) da vsako leto sestavijo poročilo o delu in ga pošljejo Komisiji; (l) da se povezujejo na področju analitskih metod in opreme z nacionalnimi referenčnimi laboratoriji, ki so jih imenovale tretje države v načrtih, ki so jih predložile skladno s členom 11 te direktive. 2. Da bi opravljali funkcije, navedene odstavku 1, morajo referenčni laboratoriji Skupnosti izpolnjevati naslednje mini- malne pogoje: (a) da so bili imenovani za nacionalni referenčni laboratorij v državi članici; (b) da imajo ustrezno kvalificirano osebje s primernim poznavanjem analitskih metod, ki se uporabljajo za odkri- vanje ostankov tistih snovi, za katere so imenovani kot referenčni laboratorij Skupnosti; (c) da premorejo vso potrebno opremo in snovi za opravljanje analiz, ki so jim poverjene; (d) da imajo primerno administrativno infrastrukturo; (e) da so njihove računalniške zmogljivosti tolikšne, da omogočajo statistično obdelavo rezultatov analiz ter prenos statističnih in drugih podatkov nacionalnim referenčnim laboratorijem in Komisiji; (f) da zagotavljajo, da osebje spoštuje tajnosti nekaterih zadev, rezultatov ali sporočil; (g) da v zadostni meri poznajo mednarodne standarde in prakse; (h) da imajo na razpolago dopolnjen seznam potrjenega referenčnega materiala in referenčnega materiala, ki ga hrani Institut za referenčni material in metode ter dopolnjen seznam proizvajalcev in prodajalcev tega materiala. 92 SL Uradni list Evropske unije 03/Zv. 19 PRILOGA VI Tabela ujemanja Ta direktiva Direktivi 85/358/EGS in 86/469/EGS terodločbi 89/187/EGS in 91/664/EGS člen 1 člen 2 člen 3 člen 4 člen 5 člen 6 člen 7 člen 8 člen 9 člen 10 člen 11 člen 12 člen 13 – člen 2 člen 1 člen 2 člen 3 člen 4(1) prva in druga točka – člen 4(1) brez prve in druge točke člen 4(2) do 4(5) člen 12 člen 9 – – člen 1 – člen 3 člen 10 člen 14(1) člen 14(2) člen 8(1)(b) člen 8(2) Odločba 91/664/EGS Odločba 89/187/EGS člen 8(3) člen 5(2) člen 8(3) člen 5(3) člen 9 člen 9(1) in člen 9(2) člen 6(1) in člen 6(2) člen 9(3)(a) člen 6(3)(a) člen 9(3)(c) in (d) – – člen 11 člen 5 člen 7 člen 9(3)(b)(c)(d) in 9(4), 9(5) člen 6(3)(b)(c)(d) in 6(4) člen 4 – – člen 15(1) člen 15(2) člen 15(3) člen 16 člen 17 člen 18 člen 19 člen 20(1) člen 20(2) člen 21 člen 22 člen 23 člen 24 člen 25 člen 26 86/469/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 85/358/EEC 85/358/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 85/358/EGS 03/Zv. 19 SL Uradni list Evropske unije 93 Ta direktiva Direktivi 85/358/EGS in 86/469/EGS terodločbi 89/187/EGS in 91/664/EGS člen 27 člen 28 člen 29 člen 30 člen 31 člen 32 člen 33 člen 34 člen 35 člen 36 člen 37 člen 38 člen 39 Priloga I Priloga II Priloga III Priloga IV – – člen 7 člen 13 – člen 12 člen 14 člen 11 člen 15 člen 10 člen 13 – – – – – Priloga I – – Priloga II Priloga V, poglavje 1 Odločba 91/664/EGS Priloga V, poglavje 2 Odločba 89/187/EGS Priloga VI – 86/469/EGS 85/358/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 85/358/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS 86/469/EGS


title: Nõukogu määrus (EÜ) nr 818/96, 29. aprill 1996, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta

eurovoc_concepts:
Finland
egg
marketing standard
preparation for market

formats: html pdf print

text: 03/19. kd ET Euroopa Liidu Teataja 31996R0818 4. 5. 1996 EUROOPA ÜHENDUSTE TEATAJA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 818/96, 29. aprill 1996, 51 L 111/1 millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 1907/90 munade teatavate turustusnormide kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, võttes arvesse nõukogu 29. oktoobri 1975. aasta määrust (EMÜ) nr 2771/75 munaturu ühise korralduse kohta, (1) eriti selle artikli 2 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut ning arvestades, et: määruses (EMÜ) nr 1907/90 (2) sätestatakse munade teatavad turustusnormid; määrust (EMÜ) nr 1907/90 ei kohaldata teatavates Soome piir- kondades otsemüügi suhtes tootjatelt jaemüüjatele munade turustamise eripära tõttu nende piirkondades; Soome vähem kõrvaliste piirkondade pakkimiskeskuste arvu suurenemise tule- musena paranenud turutingimusi arvesse võttes tuleks muuta kõnealuste piirkondade loetelu; kõnealuse loetelu edasiste lühendamiste hõlbustamiseks tuleks need vastu võtta vastavalt määruse (EMÜ) nr 2771/75 artiklile 17, Artikkel 1 Määrust (EMÜ) nr 1907/90 muudetakse järgmiselt. 1. Artikli 2 lõikele 3 lisatakse järgmine lõik: “II lisas esitatud Soome piirkondade loetelu võib lühendada määruse (EMÜ) nr 2771/75 artiklis 17 sätestatud korras. ” 2. II lisa asendatakse käesoleva määruse lisas esitatud II lisa tekstiga. Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avalda- mist Euroopa Ühenduste Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Luxembourg, 29. aprill 1996 Nõukogu nimel eesistuja W. LUCHETTI (1) EÜT L 282, 1. 11. 1975, lk 49. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 2916/95 (EÜT L 305, 19. 12. 1995, lk 49). (2) EÜT L 173, 6. 7. 1990, lk 5. Määrust on viimati muudetud määru- sega (EÜ) nr 3117/94 (EÜT L 330, 21. 12. 1994, lk 4). 52 ET Euroopa Liidu Teataja 03/19. kd LISA “II LISA Artikli 2 lõikes 3 osutatud Soome piirkonnad Järgmised läänid: — Lapi, — Oulu, — Põhja-Karjala, — Kuopio. Ahvenamaa saared. ”


title: 1996 m. balandžio 29 d. Tarybos Direktyva 96/26/EB dėl leidimo verstis krovinių ir keleivių vežėjo kelių transportu verslu ir diplomų, pažymėjimų bei kitų oficialių profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų tarpusavio pripažinimo, skirto palengvinti šiems vežėjams naudojimąsi įsisteigimo laisve nacionalinio ir tarptautinio vežimo srityje

eurovoc_concepts:
access to a profession
carriage of goods
carriage of passengers
carrier
recognition of diplomas
right of establishment
road transport

text: 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 285 31996L0026 L 124/1 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS 1996 5 23 TARYBOS DIREKTYVA 96/26/EB 1996 m. balandžio 29 d. dėl leidimo verstis krovinių ir keleivių vežėjo kelių transportu verslu ir diplomų, pažymėjimų bei kitų oficialių profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų tarpusavio pripažinimo, skirto palengvinti šiems vežėjams naudojimąsi įsisteigimo laisve nacionalinio ir tarptautinio vežimo srityje EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA, veiksmingai pasinaudoti įsisteigimo teise (6), jau keletą kartų buvo iš esmės keistos; kadangi dėl racionalumo ir aiškumo šias direk- tyvas reikėtų sujungti į vieną; atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 75 straipsnį, atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą (1), atsižvelgdama į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuo- monę (2), laikydamasi Sutarties 189c straipsnyje nustatytos tvarkos (3), kadangi 1974 m. lapkričio 12 d. Tarybos direktyva 74/561/EEB dėl leidimo verstis nacionalinio ir tarptautinio krovinių vežėjo kelių transportu verslu (4), 1974 m. lapkričio 12 d. Tarybos direk- tyva 74/562/EEB dėl leidimo verstis nacionalinio ir tarptautinio keleivių vežėjo kelių transportu verslu (5) ir 1977 m. gruodžio 12 d. Tarybos direktyva 77/796/EEB dėl krovinių ir keleivių vežėjų kelių transportu diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią pro- fesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusio pripaži- šiuos vežėjus nimo, įskaitant priemones, skatinti skirtas (1) OL C 286, 1990 11 14, p. 4 ir pakeitimas, pateiktas 1993 m. gruo- džio 16 d. (2) OL C 339, 1991 12 31, p. 5 ir OL C 295, 1994 10 22, p. 30. (3) 1991 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 13, 1992 1 20, p. 443) ir 1994 m. balandžio 20 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 128, 1994 5 9, p. 136), 1995 m. gruodžio 8 d. Tary- bos bendroji pozicija (OL C 356, 1995 12 30) ir 1996 m. kovo 28 d. Europos Parlamento sprendimas (dar nepaskelbtas Oficialiajame lei- dinyje). (4) OL L 308, 1974 11 19, 18 p. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3572/90 (OL L 353, 1990 12 17, p. 12). (5) OL L 308, 1974 11 19, 23 p. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 3572/90 (OL L 353, 1990 12 17, p. 12). kadangi transporto rinkos organizavimas yra vienas iš esminių veiksnių įgyvendinti sutartyje numatytą bendrą transporto politiką; kadangi priėmimas priemonių, kuriomis siekiama derinti sąlygas, kuriomis suteikiamas leidimas verstis krovinių ar keleivių vežėjo kelių transportu (toliau — vežėjai kelių transportu) verslu, gali būti palankus šiems vežėjams veiksmingai pasinaudoti įsisteigimo teise; kadangi reikia nustatyti bendras taisykles leidimui verstis nacio- nalinio ir tarptautinio vežėjo kelių transportu verslu, kad būtų galima užtikrinti, jog tokie vežėjai bus labiau kvalifikuoti, ir tokiu būdu prisidėti prie rinkos racionalizavimo, teikiamų paslaugų kokybės, kad tai būtų naudinga naudotojams, vežėjams ir visai ekonomikai, bei prisidėti prie didesnio kelių transporto saugumo; kadangi todėl leidimo verstis vežėjo kelių transportu verslu sutei- kimo taisyklėse turėtų būti nurodomi tokie reikalavimai kaip gera vežėjų reputacija, finansinė padėtis ir profesinė kvalifikacija; kadangi į šias bendras taisykles nebūtina įtraukti tam tikrų trans- porto rūšių, kurios yra ribotos ekonominės svarbos; kadangi nuo 1993 m. sausio 1 d. patekimą į tarptautinio krovi- ninių vežimo keliais rinką reglamentuoja pagal kokybinius krite- rijus išduodamų Bendrijos licencijų sistema; (6) OL L 334, 1977 12 24, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) ir klaidų ištaisymas (OL L 298, 1989 10 17, p. 31). 286 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. kadangi dėl geros reputacijos reikalavimo ir siekiant veiksmingai reorganizuoti rinką leidimai norintiems verstis vežėjo kelių trans- portu verslu turi būti suteikiami tik tiems prašytojams, kurie, pirma, neturi teistumo už sunkius baudžiamąją atsakomybę užtraukiančius nusikaltimus, įskaitant komercinio pobūdžio nusi- kaltimus, dėl kurių anksčiau nebuvo draudžiama verstis šiuo vers- lu, ir, antra, jei šie prašytojai laikosi vežėjo kelių transportu verslo nuostatų; kadangi dėl tinkamos finansinės padėties reikalavimo ypač sie- kiant užtikrinti lygias įmonių galimybes įvairiose valstybėse narėse, būtina nustatyti tam tikrus kriterijus, kuriuos turi atitikti vežėjai kelių transportu; kadangi dėl geros reputacijos ir finansinės padėties būtų tinkama pripažinti atitinkamus dokumentus, išduotus kompetentingos institucijos vežėjo kelių transportu kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios jis atvyksta, kaip pakankamą įrodymą leidimui verstis šiuo verslu priimančiojoje valstybėje narėje; kadangi dėl profesinės kvalifikacijos reikalavimo yra patartina rei- kalauti, kad pareiškimą (prašymą) padavęs vežėjas kelių trans- portu parodytų tokią kvalifikaciją išlaikydamas egzaminą raštu, bet kad valstybė narė galėtų atleisti pareiškėją nuo tokio egzami- no, jei jis pateikia pakankamos praktinės patirties įrodymus; kadangi dėl profesinės kvalifikacijos pripažinimo pažymėjimus, išduotus laikantis Bendrijos nuostatų dėl leidimo verstis vežėjo kelių transportu verslu, priimančioji valstybė narė turi pripažinti kaip pakankamą įrodymą; kadangi reikia nuostatų valstybių narių savitarpio pagalbos siste- mai, kuriamai dėl šios direktyvos taikymo; kadangi ši direktyva neturi paveikti valstybių narių įsipareigojimų dėl II priedo B dalyje nurodytų direktyvų įgyvendinimo ar tai- kymo terminų, 2. Šioje direktyvoje: — „krovinių vežėjo kelių transportu verslas“ tai bet kurios įmonės, vežančios krovinius samdos pagrindais ar už atlygį motorine transporto priemone be priekabos arba sukabinto- mis transporto priemonėmis, veikla, — „keleivių vežėjo kelių transportu verslas“ tai veikla bet kurios įmonės, kuri specialiai sukonstruotomis ir įrengtomis trans- porto priemonėmis, pritaikytomis vežti daugiau kaip devynis asmenis, įskaitant vairuotoją, ir skirtomis tam tikslui, teikia keleivių vežimo paslaugas visuomenei ar konkrečioms naudo- tojų kategorijoms už vežamo asmens arba transporto organi- zatoriaus mokamą mokestį, — „įmonė“ tai bet kuris fizinis asmenį, bet kuris pelno siekiantis ar nesiekiantis juridinis asmuo, bet kuris pelno siekiantis ar nesiekiantis asmenų susivienijimas ar grupė, neturinti juridi- nio asmens statuso, arba bet kuri oficiali organizacija, turinti savarankiško juridinio asmens statusą ar priklausanti tokį sta- tusą turinčiai institucijai. 2 straipsnis 1. Ši direktyva yra netaikoma įmonių, besiverčiančių vežėjo kelių transportu verslu, transporto priemonėms, kurių leistina apkrova neviršija 3,5 tonos arba leistinas bendras pakrautos transporto priemonės svoris neviršija 6 tonų. Tačiau valstybės narės gali sumažinti nurodytas ribas visoms ar kai kurioms transporto ope- racijų kategorijoms. 2. Pasikonsultavusios su Komisija, valstybės narės gali atleisti nuo visų ar nuo kai kurių šios direktyvos nuostatų taikymo krovinių vežimo įmones, kurios atlieka transporto operacijas išskirtinai savo teritorijoje, neturinčiomis didelės įtakos transporto rinkai dėl PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ: — vežamų krovinių pobūdžio arba I DALIS Leidimas verstis vežėjo kelių transportu verslu 1 straipsnis — dėl trumpo atstumo. Atsiradus nenumatytoms aplinkybėms, valstybės narės gali laiki- nai, iki konsultacijų su Komisija pabaigos, atleisti nuo nuostatų taikymo. 1. Leidimą verstis krovinių ar keleivių vežėjo kelių transportu verslu reglamentuoja valstybių narių pagal šioje direktyvoje esan- čias bendras taisykles priimtos nuostatos. 3. Pasikonsultavusios su Komisija, valstybės narės gali atleisti nuo visų ar kai kurių šios direktyvos nuostatų taikymo įmones, kurios išskirtinai tam tikrų keleivių vežėjo kelių transportu verčiasi paslaugų teikimu nekomerciniais tikslais arba kurių pagrindinė 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 287 veikla skiriasi nuo vežėjo keleiviniu kelių transportu verslo, jeigu jų transporto operacijos neturi didelės įtakos transporto rinkai. — užmokesčio ir įdarbinimo sąlygomis šiame versle arba 3 straipsnis — krovinių ar keleivių vežimu kelių transportu, ypač taisyklėmis, reglamentuojančiomis vairuotojų vairavimo ir poilsio trukmę, krovininių transporto priemonių svorius ir matmenis, kelių eismo ir transporto priemonių saugumą. 1. Įmonės, norinčios verstis vežėjo kelių transportu verslu, privalo: a) būti geros reputacijos; b) būti tinkamos finansinės padėties; a, b ir c punktuose nurodytais atvejais geros reputacijos reikala- vimas lieka neįvykdytas, kol nėra reabilitacijos arba kitos atitin- kamo poveikio priemonės, laikantis atitinkamų galiojančių nacio- nalinių nuostatų. c) atitikti profesinei kvalifikacijai keliamas sąlygas. 3. a) Tinkama finansinė padėtis — tai turėjimas pakankamai lėšų įmonės tinkamai veiklos pradžiai ir tinkamam administra- vimui. Jei pareiškėjas yra fizinis asmuo ir neatitinka c punkte nurodyto reikalavimo, kompetentinga institucija vis tiek gali leisti jam vers- tis vežėjo kelių transportu verslu su sąlyga, kad jis nurodo minėtai institucijai kitą asmenį, atitinkantį a ir c punktuose nurodytus rei- kalavimus, kuris nuolatos ir kvalifikuotai vadovaus įmonės trans- porto operacijoms. Jei pareiškėjas nėra fizinis asmuo: — a punkte nurodytą reikalavimą turi atitikti asmuo arba asme- nys, kurie nuolatos ir faktiškai vadovaus įmonės transporto operacijoms. Valstybės narės gali reikalauti, kad kiti asmenys įmonėje taip pat atitiktų šį reikalavimą, — punkte nurodytą reikalavimą turi atitikti pirmojoje įtraukoje nurodytas asmuo arba asmenys. 2. Valstybės narės nustato sąlygas, kurių turi laikytis jų teritori- joje įsteigtos įmonės, kad atitiktų geros reputacijos reikalavimą. b) Norėdama įvertinti finansinę padėtį, kompetentinga insti- tucija atsižvelgia į: įmonės metinę atskaitomybę, jei tokia sudaroma; turimas lėšas, įskaitant grynuosius pinigus ban- ke, banko kredito viršijimą ir paskolas; bet kokį turtą, įskai- tant nekilnojamąjį turtą, kurį įmonė gali įkeisti; išlaidas, įskaitant pirkimo išlaidas arba pradinį mokėjimą už trans- porto priemones, žemę ir ant jos esančius statinius, dirbtu- ves bei įrengimus ir apyvartinį kapitalą. c) Įmonė turi turėti likvidaus kapitalo ir atsargų bent: — 3 000 ekiu vienai naudojamai transporto priemonei arba — 150 ekiu vienai tonai įmonės naudojamų krovininių transporto priemonių maksimalaus leistino svorio arba — 150 ekiu vienai įmonės naudojamų keleivinių trans- porto priemonių vietai, Jos numato, kad šis reikalavimas pažeidžiamas, jei fizinis asmuo arba asmenys, kurie yra laikomi atitinkančiais šią sąlygą pagal šio straipsnio 1 dalį: pasirenkant mažesnį dydį. a) buvo pripažinti kaltais padarę sunkių nusikaltimų, užtraukian- čių baudžiamąją atsakomybę, įskaitant komercinio pobūdžio nusikaltimus; Valstybės narės gali nebetaikyti nuo pirmosios pastraipos tuo atveju, jeigu transporto įmonė verčiasi savo verslu išskirtinai savo šalies rinkoje. b) buvo paskelbti netinkamais toliau verstis vežėjo kelių trans- portu verslu pagal kokias nors galiojančias taisykles; c) buvo pripažinti kaltais padarę sunkių, pakartotinių nusižen- gimų galiojančioms taisyklėms, susijusiomis su: d) Dėl a, b ir c punktų kompetentinga institucija gali priimti kaip finansinės padėties įrodymą banko arba kitos atitinka- mos įstaigos išduotą patvirtinimą arba užtikrinimą. Toks patvirtinimas arba užtikrinimas gali būti duodamas banko garantijos arba kitos panašios priemonės forma. 288 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. e) b, c ir d punktai yra taikomi tik įmonėms, kurioms valstybė narė pagal nacionalines taisykles leido verstis vežėjo kelių transportu verslu nuo 1990 m. sausio 1 d. joms buvo leista pagal nacionalines taisykles valstybėje narėje verstis nacionaliniu ir(ar) tarptautiniu krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu, yra atleidžiamos nuo reikalavimo pateikti įrodymus, kad jos atitinka 3 straipsnio nuostatas. 4. Su profesine kvalifikacija siejama sąlyga yra sugebėjimai, paro- domi laikant egzaminą raštu (tai gali būti ir egzaminas, kai kiek- vienam klausimui pateikiama keletas atsakymų, vienas iš kurių yra teisingas), kurį organizuoja kiekvienos valstybės narės šiam tiks- lui skirta institucija iš I priede išvardytų dalykų. Valstybės narės gali atleisti nuo egzamino pareiškimus padavusius vežėjus kelių transportu, kurie pateikia įrodymus, kad bent pen- kerius metus dirbo transporto įmonės vadybos srityje. Valstybės narės gali atleisti asmenis, turinčius tam tikrus aukštes- niojo mokslo diplomus arba techninius diplomus, rodančius gerą I priede išvardytų dalykų mokėjimą, nuo egzamino laikymo iš tų dalykų, kurie yra įrašyti tuose diplomuose. 2. Tačiau tie fiziniai asmenys, kurie: — nuo 1974 m. gruodžio 31 d. ir iki 1978 m. sausio 1 d. Belgi- joje, Danijoje, Vokietijoje, Prancūzijoje, Airijoje, Italijoje, Liuk- semburge, Nyderlanduose ir Jungtinėje Karalystėje, — nuo 1980 m. gruodžio 31 d. iki 1984 m. sausio 1 d. Graikijoje, — nuo 1982 m. gruodžio 31 d. iki 1986 m. sausio 1 d. Ispani- joje ir Portugalijoje, Pirmojoje pastraipoje nurodytas institucijos arba organizacijos išduotas pažymėjimas turi būti pateikiamas kaip profesinės kva- lifikacijos įrodymas. — nuo 1989 m. spalio 2 d. iki 1992 m. sausio 1 d. buvusios Vokietijos Demokratinės Respublikos teritorijoje buvo: 4 straipsnis — gavę leidimą verstis krovinių arba keleivių vežėjo kelių trans- portu verslu, nepateikdami pagal nacionalinius norminius aktus savo profesinės kvalifikacijos įrodymų, arba Valstybės narės nustato aplinkybes, kuriomis kelių transporto įmonė gali, nepaisydama 3 straipsnio 1 dalies, laikinai verstis savo verslu daugiausia vienerius metus ir pratęsti ją daugiausia šešiems mėnesiams; tai yra pagrįstai pateisinami ypatingi atvejai, kai miršta arba netenka fizinės ar juridinės galios fizinis asmuo, besiverčiantis vežėjo kelių transportu verslu, arba fizinis asmuo, atitinkantis 3 straipsnio 1 dalies a ir c punktų reikalavimus. Valstybių narių kompetentingos institucijos išimties tvarka ir tam tikrais ypatingais atvejais gali konkrečiai leisti asmeniui, neatitinkančiam 3 straipsnio 1 dalies a ir c punktuose nurodyto profesinės kvalifikacijos reikalavimo, valdyti transporto įmonę su sąlyga, kad toks asmuo turi bent trejų metų kasdienio įmonės valdymo praktinę patirtį. — paskirti kvalifikuotai ir nuolatos vadovauti įmonės transporto operacijoms, privalo būti įvykdę 3 straipsnio 4 dalyje nurodytą profesinės kva- lifikacijos sąlygą iki: — 1980 m. sausio 1 d. Belgijoje, Danijoje, Vokietijoje, Prancūzi- Italijoje, Liuksemburge, Nyderlanduose ir joje, Airijoje, Jungtinėje Karalystėje, — 1986 m. sausio 1 d. Graikijoje, — 1988 m. sausio 1 d. Ispanijoje ir Portugalijoje, 5 straipsnis 1. Įmonės, pateikiančios įrodymus, kad iki: — 1992 m. liepos 1 d. buvusios Vokietijos Demokratinės Res- publikos teritorijoje. — 1978 m. sausio 1 d. Belgijoje, Danijoje, Vokietijoje, Prancūzi- Italijoje, Liuksemburge, Nyderlanduose ir joje, Airijoje, Jungtinėje Karalystėje, Tas pats reikalavimas yra taikomas 3 straipsnio 1 dalies trečiojoje pastraipoje nurodytu atveju. — 1984 m. sausio 1 d. Graikijoje, — 1986 m. sausio 1 d. Ispanijoje ir Portugalijoje, 6 straipsnis — 1989 m. spalio 3 d. buvusios Vokietijos Demokratinės Res- publikos teritorijoje 1. Nutarimai, kuriuos valstybių narių kompetentingos instituci- šios direktyvos pagrindu priimtų jos priima laikydamosi 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 289 priemonių ir dėl kurios atmetamas pareiškimas leisti verstis vežėjo keliųtransportu verslu, nurodo atmetimo pagrindą. 2. Valstybės narės pasirūpina, kad kompetentingos institucijos nutrauktų leidimą verstis vežėjo kelių transportu verslu, jei jos nustato, kad 3 straipsnio 1 dalies a, b arba c punktuose nurody- tos sąlygos yra nebevykdomos. Tačiau šiuo atveju jos suteikia pakankamai laiko, kad būtų paskirtas pakaitalas. 3. 1 ir 2 paragrafuose nurodytų nutarimų atžvilgiu valstybės narės pasirūpina, kad įmonės, kurioms yra taikoma ši direktyva, galėtų atitinkamomis priemonėmis apginti savo interesus. 7 straipsnis 1. Tais atvejais, kai didelius arba mažesnius pakartotinius krovi- nių arba keleivių vežėjo kelių transportu taisyklių pažeidimus padaro kelių transporto vežėjai nerezidentai ir dėl tų nusižengimų būtų galima atimti leidimą verstis vežėjo kelių transportu verslu, valstybės narės pateikia valstybei narei, kurioje toks vežėjas kelių transportu yra įsisteigęs, visą turimą informaciją apie tuos nusi- žengimus ir jų paskirtas nuobaudas. 2. Jei valstybė narė atima leidimą verstis tarptautiniu vežėjo kelių transportu verslu, ji informuoja Komisiją, kuri perduoda reika- lingą informaciją suinteresuotoms valstybėms narėms. 3. Valstybės narės dėl šios direktyvos taikymo teikia viena kitai savitarpio pagalbą. jeigu jo nėra, kompetentingos teismo ar administracinės institu- cijos vežėjo kelių transportu kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios jis atvyksta, išduotą lygiavertį dokumentą, rodantį šių reikalavimų atitikimą. 3. Jei priimančioji valstybė narė savo pačios piliečiams taiko tam tikrus geros reputacijos reikalavimus ir jei tokių reikalavimų ati- tikimo įrodymų nėra 2 dalyje nurodytame dokumente, ta valstybė kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių piliečių atžvilgiu priima kompetentingos teismo ar administracinės institucijos kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios tas užsienio pilietis atvyksta, išduotą pažymėjimą, rodantį tokių reikalavimų atitikimą. Tokie pažymėjimai nurodo konkrečius faktus, laikomus svarbiais pri- imančiajai šaliai. 4. Jei kilmės šalis arba šalis, iš kurios užsienio pilietis atvyksta, neišduoda pagal 2 ir 3 dalis reikalaujamo dokumento, tokį doku- mentą galima pakeisti suinteresuoto asmens pareiškimu prisiekus arba oficialiu pareiškimu kompetentingai teismo ar administraci- nei institucijai arba, tam tikrais atvejais, notarui to asmens kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios jis atvyksta; tokia institucija arba nota- ras išduoda pažymėjimą, patvirtinantį pareiškimo prisiekus arba oficialaus pareiškimo autentiškumą. Pareiškimas dėl ankstesnių bankrotų nebuvimo taip pat gali būti pateiktas kompetentingai profesinei organizacijai toje pačioje šalyje. 5. Dokumentai, išduoti pagal 2 ir 3 dalių nuostatas, yra neprii- mami, jeigu pateikiami daugiau kaip po trijų mėnesių nuo jų išda- vimo. Ši sąlyga taip pat taikoma pareiškimams, padarytiems pagal 4 dalies nuostatas. II DALIS Diplomų, pažymėjimų ir kitų oficialią profesinę kvalifikaciją patvirtinančių dokumentų abipusis pripažinimas 9 straipsnis 8 straipsnis 1. Dėl šioje direktyvoje nurodytos veiklos valstybės narės imasi šioje direktyvoje nustatytų priemonių dėl fizinių asmenų ir įmo- nių, nurodytų Bendrosios įsisteigimo laisvės apribojimų panaiki- nimo programos (1) I antraštinėje dalyje, įsisteigimo savo terito- rijoje. 2. Nepažeisdama 3 ir 4 dalių nuostatų, priimančioji valstybė narė, suteikdama leidimą verstis vežėjo kelių transportu verslu, kaip pakankamą geros reputacijos ar ankstesnio bankroto nebu- vimo įrodymą priima išrašą iš teismų dokumentų registro, arba, (1) OL 2, 1962 1 15, p. 36/62. 1. Jei priimančioje valstybėje narėje kaip finansinės padėties įro- dymas yra reikalaujamas pažymėjimas, ta valstybė atitinkamus pažymėjimus, kuriuos kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios užsienio pilietis atvyksta, išdavė bankai arba kitos tos šalies paskirtos finansų įstaigos, prilygina savo pačios teritorijoje išduotiems pažymėjimams. 2. Jei valstybė narė savo pačios piliečiams taiko tam tikrus finansinės padėties reikalavimus ir jei tokių reikalavimų atitikimo įrodymų negalima gauti iš 1 dalyje nurodyto dokumento, ta vals- tybė priima kaip pakankamą įrodymą kitų valstybių narių piliečių atžvilgiu kompetentingos administracinės institucijos kilmės šalyje arba šalyje, iš kurios tas užsienio pilietis atvyksta, išduotą pažymėjimą, rodantį tų reikalavimų atitikimą. Tokie pažymėjimai nurodo konkrečius faktus, laikomus svarbiais priimančiajai šaliai. 290 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. 10 straipsnis 12 straipsnis 1. Pradedant 1990 m. sausio 1 d. , valstybės narės pripažįsta kaip pakankamą profesinės kvalifikacijos įrodymą kitos valstybės narės išduotus 3 straipsnio 4 dalies ketvirtojoje pastraipoje nurodytus pažymėjimus. 8–11 straipsniai taip pat yra taikomi valstybių narių piliečiams, kurie, laikydamiesi 1968 m. spalio 15 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1612/6 (1) dėl laisvo darbuotojų judėjimo Bendrijoje8, toliau verčiasi krovinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu kaip samdomi darbuotojai. 2. Iš įmonių, gavusių pagal nacionalines taisykles leidimus Grai- kijoje iki 1981 m. sausio 1 d. arba kitose valstybėse narėse iki 1975 m. sausio 1 d. verstis nacionaliniu ir (ar) tarptautiniu kro- vinių arba keleivių vežėjo kelių transportu verslu, jeigu tos įmonės yra bendrovės ar firmos kaip numatyta Sutarties 58 straipsnyje, valstybės narės kaip pakankamą profesinės kvalifikacijos įrodymą priima pažymėjimus, kuriuose nurodoma, kad tas verslas iš tikrųjų trejus metus buvo verčiamasi valstybėje narėje. Ši veikla neturi būti buvus nutraukta ilgiau kaip penkerius metus iki tokio pažymėjimo įteikimo datos. Juridiniam asmeniui pažymėjimas, nurodantis, kad ta veikla iš tikrųjų buvo vykdoma, yra išduodamas vienam iš fizinių asmenų, faktiškai atsakingų už įmonės transporto veiklą. 3. Pažymėjimai, išduoti vežėjams kelių transportu iki 1990 m. sausio 1 d. , kaip jų profesinės kvalifikacijos įrodymas, laikantis iki to datos galiojančių nuostatų, yra laikomi prilygstančiais pažymėjimams, išduotiems laikantis šios direktyvos nuostatų. 13 straipsnis 1. Valstybės narės, pasitarusios su Komisija, imasi reikiamų prie- monių, kurios, įsigaliojusios ne vėliau kaip nurodyta II priedo B dalyje, įgyvendina šią direktyvą. 2. Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo sri- tyje priimamų nacionalinės teisės nuostatų tekstus. 14 straipsnis Šia direktyva yra panaikinamos II priedo A dalyje išvardytos direktyvos, nepažeidžiant valstybių narių įsipareigojimų dėl įgyvendinimo arba taikymo pradžios terminų, nurodytų II priedo B dalyje. Nuorodos į panaikintas direktyvas laikomos nuorodomis į šią direktyvą ir yra suprantamos pagal III priede pateiktą koreliacijos lentelę. III DALIS Baigiamosios nuostatos 15 straipsnis Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms. 11 straipsnis Priimta Liuksemburge, 1996 m. balandžio 29 d. Valstybės narės paskiria institucijas ir įstaigas, kompetentingas 8 straipsnio 2 dalyje ir 9 straipsnyje nurodytiems dokumentams ir 10 straipsnio 2 dalyje nurodytam pažymėjimui išduoti. Apie tai jos nedelsdamos informuoja kitas valstybes nares ir Komisiją. Tarybos vardu Pirmininkas W. LUCHETTI (1) OL L 257, 1968 10 19, p. 2. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EEB) Nr. 2434/92 (OL L 245, 1992 8 26, p. 1). 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 291 PRIEDAS 3 STRAIPSNIO 4 DALYJE NURODYTŲ DALYKŲ SĄRAŠAS Žinios, į kurias reikia atsižvelgti oficialiai pripažįstant profesinę kvalifikaciją, turi apimti bent jau žemiau išvardytus dalykus. Jie turi būti išsamiai aprašyti ir kompetentingos nacionalinės institucijos parengti arba patvirtinti. Jie turi būti sudaryti taip, kad galėtų būti suvokiami asmenų, kurių išsilavinimas atitinka tą lygį, kuris paprastai pasiekiamas bai- giant mokyklą. A. DALYKAI, KURIŲ MOKĖJIMAS YRA REIKALINGAS VEŽĖJAMS KELIŲ TRANSPORTU, KETINANTIEMS VYKDYTI TRANSPORTO OPERACIJAS IŠSKIRTINAI SAVO ŠALYJE Teisė Žinios iš civilinės, komercinės, socialinės teisės bei mokesčių įstatymų, reikalingos verčiantis šiuo verslu, visų pirma: — bendrosios sutartys, — transporto sutartys, su konkrečia nuoroda į krovinių vežėjo atsakomybę (jos pobūdį ir ribas), — komercinės bendrovės, — buhalterinės knygos, — darbų saugą, socialinę apsaugą reglamentuojančios taisyklės, — mokesčių sistemos. 1. Krovinių vežėjui kelių transportu a) įmonės verslo ir finansų vadyba: — mokėjimo būdai ir finansavimas, — išlaidų apskaičiavimas, — kainodara ir krovinių vežimo sąlygos, — įmonės buhalterinė apskaita, — draudimas, — sąskaitų-faktūrų išrašymas, — transporto agentai, — vadybos metodai, — marketingas; b) Patekimas į rinką: — nuostatos, susijusios su šio verslo pradėjimu ir plėtojimu, — transporto dokumentai; c) Techniniai standartai ir veiklos aspektai: — transporto priemonių svoris ir matmenys, — transporto priemonių parinkimas, — tipo patvirtinimas ir registravimas, — transporto priemonių eksploatacijos standartai, — pavojingų krovinių vežimas, — maisto produktų vežimas, — atitinkamos aplinkos apsaugos sampratos, susijusios su motorinių transporto priemonių naudojimu ir priežiūra; 292 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. d) Kelių eismo saugumas: — kelių eismui taikomi įstatymai, norminiai aktai ir administracinės nuostatos, — eismo saugumas, — avarijų prevencija ir procedūra avarijos atveju. 2. Keleivių vežėjui kelių transportu a) įmonės verslo ir finansų vadyba: — mokėjimo būdai ir finansavimas, — išlaidų apskaičiavimas, — bilietų kainos ir vežimo įkainiai bei vežimo sąlygos, — verslo sąskaitos, — draudimas, — sąskaitos-faktūros, — kelionių agentūros, — vadybos metodai, — marketingas; b) Vežėjo keleiviniu kelių transportu reglamentavimas: — transporto paslaugų ir transporto planų kūrimas, — paslaugų keleiviams teikimo sąlygos, — nuostatos, susijusios su šio verslo pradėjimu ir plėtojimu, — transporto dokumentai; c) Techniniai standartai ir veiklos aspektai: — transporto priemonių parinkimas, — tipo patvirtinimas ir registravimas, — transporto priemonių priežiūros standartai, — atitinkamos aplinkos apsaugos sampratos, susijusios su motorinių transporto priemonių naudojimu ir priežiūra; d) Kelių saugumas: — su kelių eismu susiję įstatymai ir kiti teisės aktai, — eismo saugumas, — geografinis maršrutų pažinimas, — avarijų prevencija ir procedūra avarijos atveju. B. DALYKAI, KURIŲ MOKĖJIMAS YRA REIKALINGAS VEŽĖJAMS KELIŲ TRANSPORTU, KETINANTIEMS VERSTIS TARPTAUTINIU VEŽIMU Teisė — atitinkamai dalykai, išvardyti A dalyje, — nuostatos, taikomos krovinių arba keleivių vežimui kelių transportu tarp valstybių narių ir tarp Bendrijos šalių ir Bendrijai nepriklausančių šalių, atsirandančios remiantis nacionaliniais teisės aktais, Bendrijos sutartimis tarptautinėmis konvencijomis ir susitarimais, — muitinių veikla ir kiti su transporto kontrolės priemonėmis susiję formalumai — pagrindinės eismo taisyklės valstybėse narėse. 06/2 t. LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 293 II PRIEDAS A DALIS PANAIKINTOS DIREKTYVOS (nurodytos 14 straipsnyje) — Direktyva 74/561/EEB, — Direktyva 74/562/EEB, — Direktyva 77/796/EEB ir jų paskesnės pataisos: — Direktyva 80/1178/EEB, — Direktyva 80/1179/EEB, — Direktyva 80/1180/EEB, — Direktyva 85/578/EEB, — Direktyva 85/579/EEB, — Direktyva 89/438/EEB, — Reglamentas (EEB) Nr. 3572/90 (tiktai 1 ir 2 straipsniai). B DALIS Direktyva Įgyvendinimo arba taikymo pradžios terminas 74/561/EEB (OL L 308, 1974 11 19, p. 18) 80/1178/EEB (OL L 350, 1980 12 23, p. 41) 85/578/EEB (OL L 372, 1985 12 31, p. 34) 89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) 74/562/EEB (OL L 308, 1974 11 19, p. 23 80/1179/EEB (OL L 350, 1980 12 23, p. 42) 85/579/EEB (OL L 372, 1985 12 31, p. 35) 89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) 77/796/EEB (OL L 334, 1977 12 24, p. 37) 80/1180/EEB (OL L 350, 1980 12 23, p. 43) 89/438/EEB (OL L 212, 1989 7 22, p. 101) 1977 m. sausio 1 d. 1978 m. sausio 1 d. 1981 m. sausio 1 d. 1986 m. sausio 1 d. 1990 m. sausio 1 d. 1977 m. sausio 1 d. 1978 m. sausio 1 d. 1981 m. sausio 1 d. 1986 m. sausio 1 d. 1990 m. sausio 1 d. 1979 m. sausio 1 d. 1981 m. sausio 1 d. 1990 m. sausio 1 d. 294 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 06/2 t. III PRIEDAS KORELIACIJOS LENTELĖ Direktyva 74/561/EEB Direktyva 74/562/EEB Direktyva 89/438/EEB Direktyva 77/796/EEB Ši direktyva 1 straipsnio 1 dalis 1 straipsnio 1 dalis 1 straipsnio 2 dalies pirmoji įtrauka — — 1 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka 1 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka 1 straipsnio 2 dalies antroji įtrauka 2 straipsnio 1 ir 2 dalys — — 3 straipsnis 4 straipsnis 5 straipsnis 6 straipsnis 6a straipsnis 7 straipsnis — — — 1 straipsnio 3 dalis 2 straipsnis 3 straipsnis 4 straipsnis 5 straipsnis 5a straipsnis 6 straipsnis — — — 1 straipsnio 1 dalis 1 straipsnio 2 dalies pirmoji įtrauka 1 straipsnio 2 dalies trečioji įtrauka 1 straipsnio 2 dalies trečioji įtrauka 2 straipsnio 1 ir 2 dalys 2 straipsnio 3 dalis 3 straipsnis 4 straipsnis 5 straipsnis 6 straipsnis 7 straipsnis — 1 straipsnio 1 dalis 8 straipsnio 1 dalis 3 straipsnis 4 straipsnis 8 straipsnis 2 dalis 9 straipsnis 5 straipsnio 1 dalis 10 straipsnio 1 dalis 5 straipsnio 2 dalis 10 straipsnio 2 dalis 4 straipsnis 10 straipsnio 3 dalis 6 straipsnis 11 straipsnis 1 straipsnio 2 dailis 12 straipsnis 5 straipsnis 8 straipsnis 7 straipsnis Priedo A punkto 1 papunktis Priedo A punkto 1 papunktis Priedo A punkto 1, 2, 3, 4 ir 5 papunkčia — — Priedo A punkto 1, 2, 3, 4 ir 5 papunkčiai Priedo B punktas Priedo B punktas — — — — — — — — — — — — 13 straipsnis 14 straipsnis 15 straipsnis I priedo A punkto 1 papunktis (Teisė) I priedo A punkto 1a, 1b, 1c, ir 1d papunkčiai I priedo A punkto 2a, 2b, 2c, ir 2d papunkčiai I priedo B punktas II priedo A punktas II priedo B punktas III priedas


title: Rozporządzenie Rady (WE) nr 818/96 z dnia 29 kwietnia 1996 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 1907/90 w sprawie niektórych norm handlowych w odniesieniu do jaj

text: 03/t. 19 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 51 31996R0818 4. 5. 1996 DZIENNIK URZĘDOWY WSPÓLNOT EUROPEJSKICH L 111/1 ROZPORZĄDZENIE RADY (WE) NR 818/96 z dnia 29 kwietnia 1996 r. zmieniające rozporządzenie (EWG) nr 1907/90 w sprawie niektórych norm handlowych w odniesieniu do jaj RADA UNII EUROPEJSKIEJ, PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE: uwzględniając Traktat ustanawiający Wspólnotę Europejską, uwzględniając rozporządzenie Rady (EWG) nr 2771/75 z dnia 29 października 1975 r. w sprawie wspólnej organizacji rynku jaj (1), w szczególności jego art. 2 ust. 2, uwzględniając wniosek Komisji, a także mając na uwadze, co następuje: rozporządzenie normy handlowe w odniesieniu do jaj; (EWG) nr 1907/90 (2) ustanawia niektóre rozporządzenia (EWG) nr 1907/90 nie stosuje się do sprzedaży bezpośredniej przez producentów sprzedawcom detalicznym w niektórych regionach Finlandii w związku ze specyficznymi warunkami obrotem jajami w tych regionach; wykaz tych regionów powinien teraz zostać zmieniony z uwzględnieniem poprawy warunków obrotu wynikających ze wzrostu liczby ośrodków pakowania w mniej odległych regionach Finlandii; w celu ułatwienia przyszłych ograniczeń tego wykazu, powinny być one przyjmowane zgodnie z art. 17 rozporządzenia (EWG) nr 2771/75, Artykuł 1 W rozporządzeniu (EWG) nr 1907/90 wprowadza się nastę- pujące zmiany: 1. w art. 2 ust. 3 dodaje się akapit w brzmieniu: „Wykaz regionów Finlandii zawartych w załączniku II może być ograniczony zgodnie z procedurą ustanowioną w art. 17 rozporządzenia (EWG) nr 2771/75. ” 2. załącznik II zastępuje się załącznikiem II, który znajduje się w załączniku do niniejszego rozporządzenia. Artykuł 2 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie siódmego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Wspólnot Europej- skich. Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości Państwach Członkowskich. i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich Sporządzono w Luksemburgu, dnia 29 kwietnia 1996 r. W imieniu Rady W. LUCHETTI Przewodniczący (1) Dz. U. L 282 z 1. 11. 1975, str. 49. Rozporządzenie ostatnio zmie- rozporządzeniem (WE) nr 2916/95 (Dz. U. L 305 z nione 19. 12. 1995, str. 49). (2) Dz. U. L 173 z 6. 7. 1990, str. 5. Rozporządzenie ostatnio zmienione rozporządzeniem (WE) nr 3117/94 (Dz. U. L 330 z 21. 12. 1994, str. 4). 52 PL Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej 03/t. 19 ZAŁĄCZNIK „ZAŁĄCZNIK II Regiony Finlandii określone w art. 2 ust. 3 Prowincje: — Lappi, — Oulu, — Pohjois-Karjala, — Kuopio. Wyspy Alandzkie. ”