eurovoc_concepts:
common fisheries policy
exchange of information
fishing controls
fishing regulations
report

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER •Ù ir Bruxelles, den 18. 03. 1996 KOM(96) 100 endelig udg. KOMMISSIONENS RAPPORT OM KONTROLLEN MED DEN FÆLLES FISKERIPOLITIK «. bl || i I N D H O L D S F O R T E G N E L SE I. INDLEDNING II. DISPONIBLE OG ANVENDTE HJÆLPEMIDLER 1. DISPONIBLE HJÆLPEMIDLER TIL OVERVÅGNING AF FISKERIET 2. INSPEKTION OG OVERVÅGNING AF FISKERFARTØJER OG DISSES AKTIVITETER III. GENNEMFØRELSE AF BEVARELSESPOLITIKKEN 1. REGISTRERING AF FANGSTER, SKØN OG VALIDERING I MEDLEMSSTATERNE 2. OVERVÅGNING AF DE TEKNISKE FORANSTALTNINGER 3. SAMLET EVALUERING AF KONTROLLENS EFFEKTIVITET IV. ANDRE ASPEKTER END BEVARELSESASPEKTET 1. MARKEDSPOLITIKKEN 2. TRANSPORT AF FISKERIVARER 3. STRUKTURPOLITIKKEN V. SANKTIONER OG LOVGIVNING 1. NATIONALE RETSSYSTEMER 2. FÆLLESSKABETS RETSREGLER 3. SAMARBEJDE VI. KONKLUSIONER Bilag I Medlemsstaternes indberetninger Bilag II Skemaer Bilag III Satellitovervågning p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 2 I. INDLEDNING Denne rapport er udarbejdet, deis fordi Kommissionen formelt er forpligtet hertil ifølge artikel 35 i Rådets forordning 2847/93, dels fordi det er absolut nødvendigt af hensyn til gennemskue! igheden. Rapporten omfatter kontrolaktiviteter i 1994 og er den første af sin slags. Derfor har der været en række problemer, som der ofte vil være, når der ikke er noget erfaringsgrundlag. De oplysninger, som medlemsstaterne har tilsendt Kommissionen, er ofte ufuldstændige. Ikke desto mindre er det nødvendigt at redegøre for alle de områder, som er omfattet af den nye kontrolforordning, der blev vedtaget i 1993. Det har været muligt at give en ret detaljeret redegørelse for bevarelsesspørgsmålet, mens man ikke har kunnet gå så meget i dybden med de andre områder. Overvågningen af fiskeriet i tredjelandsfarvande eller i NAFO-regi er ikke omfattet af denne rapport. Dette spørgsmål er af afgørende betydning, dels på grund af de pågældende fiskeriers økonomiske vægt, dels som følge af alt det, der står på spil politisk i internationale fora. Der sættes i øvrigt betydelige midler ind i den forbindelse både fra Kommissionens og fra medlemsstaternes side. EU's fiskeri i NAFO-området er således det bedst overvågede EU- fiskcri. Disse spørgsmål bliver imidlertid drøftet i andre fora (NAFO, Marokko- forhandlingerne). De elementer, der indgår i den nylige beretning om Fællesskabets finansielle deltagelse i medlemsstaternes kontroludgifter (KOM(95) 243 endelig udg. af 9. 6. 95) indgår med enkelte undtagelser heller ikke i redegørelsen. Den egentlige tekst består hovedsagelig af sammenfatninger. Bilag I består af analyser for de enkelte medlemsstater, mens bilag II omfatter en række statistikker. I bilag III redegøres der for satellitovervågningsspørgsmålet. p:\c3l\rappoits\clrl\report\da H. DISPONIBLE OG ANVENDTE HJÆLPEMIDLER 1. DISPONIBLE HJÆLPEMIDLER TIL OVERVÅGNING AF FISKERIET Bilag I indeholder en oversigt over de hjælpemidler, som de forskellige medlemsstater råder over til overvågning af fiskeriet. Det er dog ikke muligt at foretage en direkte sammenligning. Overvågningen er meget forskelligt organiseret i de enkelte medlemsstater. Nogle medlemsstater har kun én fiskerikontrolmyndighed, mens andre fordeler overvågningen på flere statslige styrelser, som også har opgaver, der ikke har noget at gøre med fiskeriet og nogle gange ikke engang med maritime spørgsmål. Dette er uddybet i skema 2. Desuden er kompetencen i disse spørgsmål for nogle landes vedkommende fordelt mellem nationale og regionale regeringer. Dette giver en bred vifte af organisationstyper, lige fra en relativt velorganiseret tjeneste med kvalificeret personale i én medlemsstat til en blanding af dårligt koordinerede nationale og regionale styrelser med uspecialiseret personale i en anden medlemsstat. Antallet af inspektører i hver havn varierer markant fra den ene medlemsstat til den anden. For nogle landes vedkommende er der flere inspektører i hver fiskerihavn, mens andre lande giver én fiskeriinspektør ansvaret for flere havne. I nogle medlemsstater sættes der så få menneskelige ressourcer ind, at man må tvivle på om den fælles fiskeripolitiks kontrolordning reelt anvendes. Flere medlemsstater har ikke tilstrækkeligt specialiseret udstyr til at opfylde deres kontrolforpligtelser, selv om nogle af dem har modtaget fællesskabsstøtte til at opgradere deres ressourcer i løbet af de sidste fem år. I et lille antal medlemsstater foregår der ikke engang overvågning fra luften, hvilket reducerer effektiviteten af inspektioner på havet betydeligt. 2. INSPEKTION OG OVERVÅGNING AF FISKERFARTØJER OG DISSES AKTIVITETER De fleste medlemsstater har sat tal på deres inspektionsaktiviteter. Disse tal er dog vanskelige at sammenligne, fordi kvaliteten af inspektionerne ikke er anført systematisk. Skema 3 viser antallet af inspektioner i havn og antallet af inspektioner på havet og sammenligner tallene med den samlede flådestørrelse. p :\c3 l\rapports\ctrl\report\da Skemaet viser, at der er store forskelle i inspektionsniveauet mellem de forskellige medlemsstater. Forskellene kan bl. a. tilskrives definitionen af en inspektion, der går lige fra visuel kontakt med et fartøj til en indgående inspektion. Ifølge artikel 13 i forordning nr. 2847/93 kan der også foretages kontrol af fisketransporter over land. Alle transporter over land skal ledsages af transportdokumenter, der giver oplysninger om forsendelsens oprindelse og indhold, bestemmelsesstedet, transportmidlet, afsenderen og sted og dato for losningen. Gennem kontrol af disse transporter kan det undgås, at fisk bestemt til destruktion sælges igen, og at undermålsfisk eksporteres og sælges i andre lande uden angivelse af oprindelsen. Desuden er der den sundhedsmæssige fordel, at det kontrolleres, at fisken er nedkølet eller frosset under transporten, således at kvaliteten ikke falder i væsentlig grad. Ifølge indberetninger fra Det Forenede Kongerige, Irland og Danmark foretages der stikprøvekontrol af transporter, men der oplyses ikke nogen tal. I Danmark er ikke blot fiskerimyndighederne men også politiet involveret i denne form for kontrol. Belgien kommer ikke eksplicit ind på dette spørgsmål, men i det mindste importen synes at blive nøje overvåget. Der er ingen oplysninger herom i de portugisiske og franske indberetninger. Forfatteren til den tyske indberetning anfører, at han finder kontrol af landtransporter nytteløs. Et vigtigt aspekt af inspektionen og overvågningen af fiskerfartøjer er koordinationen mellem medlemsstaterne. De fleste indberetninger kommer ikke ind på dette punkt. De eneste undtagelser er indberetningerne fra Det Forenede Kongerige, hvoraf det fremgår, at der eksisterer nogle aftaler, og den belgiske indberetning, som nævner, at der regelmæssigt foregår udvekslinger af data med Danmark (via modem), Nederlandene og Det Forenede Kongerige. De danske, irske, portugisiske, tyske og franske indberetninger har ikke oplysninger herom. Imidlertid har nogle medlemsstater (Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige) bilaterale aftaler med Norge. Det er meget skuffende, hvis der ikke eksisterer flere aftaler. Det er imidlertid på nuværende tidspunkt umuligt at få et overblik over antallet af bilaterale aftaler og disses indhold (hvilke typer data der udveksles, hvor hyppigt, hvilke metoder til udveksling osv. ). p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 5 - Generelt har alle medlemsstaterne på de årlige fiskerikontrolekspertgruppemøder (der består af repræsentanter fra medlemsstaterne og Kommisionen som er ansvarlig for Den fælles Fiskeripolitiks kontrolanliggender) understreget behovet for mere og bedre koordination og samarbejde. Kommissionen har tilbudt sin hjælp, men de praktiske resultater er stadig begrænsede. IH. GENNEMFØRELSE AF BEVARELSESPOLITIKKEN 1. REGISTRERING AF SKØN OVER OG VALIDERING AF FANGSTER I MEDLEMSSTATERNE Overvågningen af fangsterne er baseret på logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. Nogle medlemsstater har valgt at kombinere enten logbogen og landingsopgørelsen eller landmgsopgørelsen og salgsnotaen i ét dokument. Der findes undtagelser for visse fartøjskategorier, og i de tilfælde må der foretages et skøn over fangsterne gennem stikprøver. Antallet af indsendte dokumenter synes generelt at være højt, selv om dette måske afspejler forskellige fortolkninger af, hvad der menes med indsendt (jf. skema 4). Bortset fra den danske indberetning redegøres der i ingen af indberetningerne for eventuelle problemer med ufuldstændige dokumenter eller forsinkelser, når dokumenterne indsendes til myndighederne. Det næste skridt efter indsamlingen af data er at afsløre manglende oplysninger. Dette kombineres normalt med en vis grad af krydscheck af de forskellige kilder. Der er store forskelle i, hvor effektivt indsamlingen og efterprøvningen af data foregår - selv om de officielle rapporter altid forsøger at vise de eksisterende ordninger i et positivt lys. Det er klart, at alle medlemsstaterne i deres ordninger vil kunne drage fordel af andre medlemsstaters erfaringer. To specifikke problemer for de fleste lande er landinger, der går uden om auktionerne, og vanskeligheden ved at foretage et skøn over fangster, der foretages af fartøjer, som ikke er forpligtet til at anvende en logbog. Disse problemer er langt fra at være løst tilfredsstillende i alle lande (jf. skema 5). p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 6 - I forbindelse med overvågningen på havet kan der i et vist omfang foretages en sammenligning mellem oplysningerne i logbøgerne med de direkte observationer. Selv om inspektionerne på havet er en vigtig opgave for fiskerikontrollen, fremgår den del heraf, som specifikt drejer sig om direkte validering af logbøger, ikke af de nationale indberetninger. Hvis man kombinerede oplysningerne i logbøgerne med oplysningerne i landingsopgørelserne/salgsnotaerne, ville man få en systematisk valideringsprocedure. Det ser på basis af indberetningerne ud til, at det kun er Danmark, Belgien, Tyskland og Holland, som jævnligt kombinerer disse oplysmngskilder med henblik på forbedring af datakvaliteten (jf. skema 6). Dette punkt er ikke nævnt i de øvrige indberetninger. Der synes heller ikke at være nogen systematisk strategi for anvendelse af andre oplysmngskilder efter det første salg. 2. OVERVÅGNING AF DE TEKNISKE FORANSTALTNINGER > I et arbejdsdokument fra Kommissionen er der foretaget en detaljeret analyse af de specifikke vanskeligheder i forbindelse med denne overvågning, som der redegøres for i Kommissionens meddelelse om de tekniske foranstaltninger. Overvågningen af fredede områder er enklere end overvågningen af de andre tekniske foranstaltninger, i det mindste når disse områder ligger så tæt ved kysterne, at de er lette at patruljere. Luftovervågning kan være tilstrækkeligt til at fastslå, at der foregår fiskeriaktiviteter i et fredet område. Kontrollen af reglerne om fiskeredskaber (netlængde eller antal kroge, maskestørrelser) er specielt vanskelig. Den kan støttes af inspektioner på land. Men inspektioner på havet er helt nødvendige. Mangelen på regler af typen "et-nets-reglen" gør det endnu mere nødvendigt at foretage inspektioner på havet. Et af de vanskeligste elementer er at få overholdt reglerne om fangstsammensætning i forbindelse medundtagelsesmaskestørrelser. Kontrollen af mindstemål er normalt mindre vanskelig. Men der hvor der findes handelskredsløb, fomdsættes der en meget fast vilje og en strategi, der kombinerer inspektioner på havet, ved landingen og efter det første salg samt, når det kan lade sig gøre, i forbindelse med transporten. Dér, hvor de alvorligste problemer eksisterer (Kanalregioncn og region 3) har ingen af de berørte medlemsstater anvendt og ikke engang defineret en sådan strategi. p:\c31\rapports\clil\rcport\da - 7 - 3. SAMLET EVALUERING AF KONTROLLENS EFFEKTIVITET På basis af indberetningerne fra arbejdsgrupperne for de forskellige bestande kan der foretages en indgående analyse af omfanget af og udviklingen i problemerne omkring fejlrapporteringer. Situationens alvor er for nylig blevet understreget af ICES' eksperter1. I en tidligere beretning fra Kommissionen2 sammenfattes prognoseberegningerne for nøglebestandene. Der kan også henvises til en artikel skrevet af G. Biais (1995)3 med henblik på at få et samlet overblik. Den sammenstiller problemet med fejlrapporteringer med genudsætningsproblemet, idet der ofte er en sammenhæng. Skema 7 er udarbejdet på grundlag af konklusionerne fra nævnte artikel. Små pelagiske fisk. En betydelig del af fangsterne rapporteres ikke, og siden indførelsen af den fælles fiskeripolitik har der ikke været nogen tendens til forbedring. Et af de vigtigste problemer, der er iagttaget for disse pelagiske fiskerier, består i fejlrapportering af de fangede arter (f. eks. rapportering af hestemakrel i stedet for makrel og brisling i stedet for sild) eller af fangstområderne. Hvad angår fangstsammensætningen ville inspektionerne i forbindelse med landing være af større nytteværdi, hvis de blev koncentreret om et (relativt) begrænset antal havne. Fangsterne er i hovedsagen bestemt til forarbejdning, hvilket fra et kontrolsynspunkt giver en meget gunstigere situation end det er tilfældet for arter af høj kommerciel værdi, hvor de spredte landinger og de korte afsætningskredsløb gør kontroltjenesternes opgave meget vanskeligere. Den økonomiske integration mellem producenter og forarbejdningsvirksomheder, som f. eks. aftaler om direkte salg uden om auktionerne, kan dog også for de pelagiske fisks vedkommende nødvendiggøre særlige kontroltiltag. Hvad angår fangsternes geografiske oprindelse skulle en analyse af logbøgerne kunne påvise eventuelle uregelmæssigheder. Kombinationen af kontrol på havet og kontinuerlig overvågning (f. eks. via satellit) er dog den eneste metode, der reelt kan råde bod på situationen. Rapport fra Statistics Committee Liaison Working Group (ICES CM 1995/D:1) Jf. bilag 2 i dok. KOM(95) 243 endelig udg. G. Biais: An evaluation of the policy of fishery resource management by TACs in European Community waters from 1983 to 1992. Aquat. Living Resource, 1995, 8, nr. 3, 201-288. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 8 /9 - Endelig kan det bemærkes, at selv om problemet med genudsætninger næsten er ubetydeligt, når man ser samlet på de pelagiske fangster, kan der være en mere alvorlig tendens, hvis de er koncentreret om specifikke fiskerier med sortering om bord med henblik kun at beholde en del af fangsten. Som eksempel kan nævnes sildefiskerier, hvor man kun ønsker at sælge rognen. Det demersale fiskeri I den sydlige og centrale del af EU's områder i Atlanterhavet er fejlrapporteringerne af begrænset omfang, ligesom genudsætningerne. Denne gunstige situation er dog ikke nødvendigvis ensbetydende med, at fiskeriet foregår efter principperne om bevarelse af ressourcerne. Mange TAC i dette område er fastsat som sikkerhedsforanstaltning på niveauer, der ikke indebærer reelle begrænsninger med hensyn til kvoter til medlemsstaterne, med undtagelse af specifikke problemer i forbindelse med en fordelingsnøgle (ansjos for Frankrig, nordlig kulmule og havtaske for Spanien,. og sydlig kulmule for Portugal osv. ). Genudsætningernes ringe omfang i forhold til f. eks. Nordsøen kan delvis forklares ved, at markederne sydpå aftager fangster af arter, der kun befiskes i ringe grad og undertiden genudsættes nordpå, samt små fisk, endog undermålsfisk. Generelt bunder kontrolproblemerne snarere i vanskeligheder med at få de tekniske foranstaltninger overholdt end i risikoen for, at kvoterne overskrides, som følge af at der er et marked for undermålsfisk. Længere mod nord på Atlanterhavskysten er problemerne med fejlrapporteringer mere alvorlige. Globalt er de af begrænset omfang, fordi der er fastsat TAC som sikkerhedsforanstaltning på et niveau, der ofte er for højt til at stille medlemsstaterne hindringer i vejen, men også for højt til at sikre en effektiv bevarelse. Det samlede tal for 1994 i skema 7 er dog vildledende i den henseende. For området vest for Skotland har man således justeret de videnskabelige prognoseberegninger for at tage hensyn til underrapporteringen af fangsterne af rundfisk, hvilket fremgår af den detaljerede analyse i den ICES-rapport, der henvises til i begyndelsen af dette punkt. Genudsætningsproblemet er større her end længere sydpå uden nogen klar tendens. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 10 - I Nordsøen og tilstødende farvande (jf. skema 7) er problemet med underrapportering særlig alvorligt. Det er blevet større især med hensyn til rundfisk. Denne situation er følgen af et problem, der blev understreget i en tidligere beretning (KOM(95) 243 endelig udg. ). I overensstemmelse med de videnskabelige henstillinger, som er blevet fulgt i højere grad, fordi bestandsituationen betragtes som meget alvorlig, har TAC for Nordsøen været fastsat på niveauer, der forudsætter en stærkt faldende udnyttelsesrate. Men fiskeriindsatsen er ikke blevet nedsat. Kommissionen vandt ikke gehør for sit forslag om en markant nedskæring af kapaciteten og omfattende direkte begrænsninger af fiskeritiden. Det kan således næsten ikke undgås, at der forekommer fejlrapportering eller genudsætmnger. Med hensyn til genudsætmnger kan man konstatere, at fænomenet fortsætter i uformindsket omfang til trods for øgede maskestørrelser. De to fænomener (fejlrapportering og genudsætmnger) viser således med al tydelighed, at det haster med at få begrænset fiskeriindsatsen i Nordsøen. I Østersøen er situationen for torsk meget lig med forholdene i Nordsøen. De reelle fangster har i de seneste år langt overgået kvoterne, og problemet er ikke begrænset til en enkelt medlemsstat eller til EU's medlemsstater. De seneste rekrutteringer til torskebestanden har været tilfredsstillende, og da der ikke er nogen begrænsninger i fiskeriindsatsen, er der taget flere torsk end de tilladte mængder. Kontrollen vanskeliggøres også af, at EF-fiskerne sandsynligvis gør sig skyldige i svigagtig angivelse af fangsternes geografiske oprindelse, f. eks. i forbindelse med eksport til EU af torsk, der er fisket ulovligt i Østersøen af tredjelande. Store mængder østersøtorsk er således tilført markederne i medlemsstater, der ikke ligger op til Østersøen. p:\c3l\rapports\ctrl\report\da - 11 - IV. ANDRE ASPEKTER END BEVARELSESASPEKTET 1. MARKEDSPOLITIKKEN Gennem en streng håndhævelse af de relevante EF-regler, skulle det kunne undgås, at forvaltningen af den fælles markedsordning forstyrres f. eks. af urapporteret import, og at undermålsfisk frembydes til salg gennem offentligt eller privat ejede auktionscentre eller direkte eller indirekte drager fordel af tilbagetagelsessystemet. I øvrigt skal fiskerivarer, der frembydes til salg, opfylde specifikke friskheds- og størrelsesnormer med henblik på at beskytte forbrugerne osv. Hver medlemsstat skal med regelmæssige mellemrum på sit eget område foretage kontrol for at sikre, at de tekniske aspekter af den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter bliver overholdt. Tilbagetagelse af produkter fra markedet til andre formål end konsum og oplagring og/eller forarbejdning af de således tilbagetagne produkter skal også overvåges. Medlemsstaterne skal give Kommissionen meddelelse om specifikke kontrolforanstaltninger, der vedtages til iværksættelse af den ovenfor omhandlede kontrol, navnet på de kompetente nationale kontrolmyndigheder, typen af afslørede overtrædelser og de foranstaltninger, der er truffet efterfølgende. I de enkelte medlemsstater er kontrolopgaverne fordelt på flere tjenester; Denne opdeling kan til dels forklares ved, at forskellige tjenester (sundhed, bekæmpelse af svig, kvalitetskontrol osv. ) traditionelt har været involveret i kontrol, og at forskellige organer (specielt producentorganisationerne) har en vigtig funktion i den fælles markedsordning. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 12 Med hensyn til den faktiske gennemførelse af de tekniske foranstaltninger har Kommissionen noteret sig, at kontrollen af mindstemål varetages enten af det nationale fiskeriinspektorat etableret i havnene (Det forenede Kongerige, Irland, Danmark), specialiserede tjenester (Frankrig, Portugal) eller en kombination af de to. I de medlemsstater, hvor denne type kontrol varetages af mere end en tjeneste, er der uklarhed om, hvordan og i hvilket omfang opgaverne er fordelt eller koordineret. Medlemsstaternes indberetninger til Kommissionen indeholder oplysninger om, at denne type kontrol gennemføres, men kommer ikke i detaljer ind på kontrollens niveau, hyppighed og omfang. Kommissionen kan således ikke konkludere, at denne kontrol er tilfredsstillende. Hvad angår tilbagetagelsesprocedurerne fremgår det af medlemsstaternes indberetninger, at de i de fleste tilfælde overvåges i passende omfang og anvendes korrekt. Med få undtagelser har medlemsstaterne ikke givet Kommissionen meddelelse om resultaterne af inspektion og overvågning (overtrædelsernes art mv. ) og om de foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med overtrædelserne. 2. TRANSPORT AF FISKERIVARER Hvis reglerne for transport af fiskerivarer anvendes korrekt4, skulle de nationale kontrolmyndigheder være i stand til at sørge for at hindre forsendelse og eventuelt salg af fisk (især arter, for hvilke der er fastsat en TAC), som ikke er behørigt registreret på landings- eller importstedet, eller hvis præcise oprindelse er uklar. En sådan kontrol kan også være med til hindre svigagtig import i Fællesskabet. Endvidere vil rutinemæssig kontrol af fisketransporter have en præventiv virkning over for transport af undermålsfisk og af fisk, der ikke er behørigt registreret, hvilket fortsat giver de nationale kontroltjenester problemer. Der er fastsat detaljerede regler for markedssektoren i Rådets forordning (EØF) nr. 3759/92, og gennemførelsen af disse regler indgår i den integrerede kontrolstrategi, der er omhandlet i artikel 24- 28 i Rådets forordning (EF) nr, 2847/93, mens der er fastsat regler for transport af fiskerivarer i artikel 13 i Rådets forordning (EF) nr. 2847/93. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 13 Generelt bliver fisk, der landes i havnene, rutinemæssigt kontrolleret i forbindelse med losningen, og de nye forpligtelser gælder især den fisk, der transporteres gennem EF-områder. Ved kontrollen fokuseres der først og fremmest på, om: fisken ledsages af et transportdokument det pågældende dokument indeholder de nødvendige oplysninger; transportøren er ansvarlig for, at dokumentet udfærdiges og medføres. Overvågning af fisketransporter er en ny opgave for de nationale kontrolmyndigheder. Landtransport af fiskerivarer har fået et meget større omfang i de seneste år, og har særlig interesse for visse grupper af medlemsstater. Således er overvågningen af fiskeritransporterne blevet af større betydning i de seneste år på grund af de øgede mængder fiskerivarer, der transporteres af kommercielle årsager og/eller med henblik på specifikke konsumbehov. I medlemsstaternes indberetninger er det ikke anført, i hvilket omfang der er gennemført stikprøvekontrol med henblik på at fastslå fangsternes artssammensætning. Det fremgår heller ikke, om sådanne stikprøver har givet signifikante resultater. På basis af disse indberetninger og de kontrolbesøg, som Kommissionens fiskeriinspektorat har gennemført i medlemsstaterne i 1994, er Kommissionen af den opfattelse, at denne kontrol i bedste fald har været meget begrænset i de fleste medlemsstater og ikke kan betragtes som signifikant i forhold til den samlede kontrol. Kommissionen konkluderer derfor, at medlemsstaterne ikke fuldt ud udnytter de kontrolmuligheder, som denne foranstaltning indebærer, især med hensyn til problemet med undermålsfisk. 3. STRUKTURPOLITIKKEN5 Med udgangspunkt i den nye grundforordning, ifølge hvilken forvaltningen af input og output (fangsterne) skal kombineres i tråd med alle de videnskabelige analyser, af hvilke det fremgår at den for store fiskeriindsats og overkapaciteten er hovedårsagerne til problemerne i den fælles fiskeripolitik, vil kontrollen med kapaciteten og indsatsen få en stærkt stigende betydning. 5 Disse specifikke regler er omhandlet i artikel 25-27 i forordning (EØF) nr. 2847/93. p:\c31\rapports\ctrI\report\da - 14 - Overvågningen af tilpasningen af fiskerikapaciteten - uanset om denne er udtrykt i antal eller størrelse af fartøjer, maskineffekt eller redskabskarakteristika - er fyldestgørende, og de forskellige anvendte midler (f. eks. restriktioner) til at realisere de fastsatte mål kontrolleres med regelmæssige mellemrum. Det er også nødvendigt at overvåge de begrænsninger i fiskeriaktiviteterne, der for nogle medlemsstaters vedkommende er accepteret som et supplement til kapacitetsreduktionen i forbindelse med det tredje flerårige udviklingsprogram. Endvidere må det sikres, at f. eks. fartøjer, der modtager økonomisk støtte til modernisering eller til midlertidigt eller endeligt ophør, overvåges af de nationale kontrolmyndigheder. Det fremgår af de forskellige dokumenter og indberetninger, der er modtaget fra medlemsstaterne, at der er store forskelle i, hvordan og hvor indgående de nationale kontroltjenester foretager deres overvågning. På den ene side har en række medlemsstater (Det Forenede Kongerige, Tyskland, Danmark) en relativt veludviklet og integreret kontrolramme (databaser over fartøjernes aktiviteter, flåderegistre, systematisk kontrol af fartøjer, der kommer ind i flåden), mens på den anden side andre medlemsstater synes at have en mindre systematisk approach med hensyn til disse tekniske kontrolaspekter. Hvad angår den sidstnævnte gruppe medlemsstater har Kommissionen bemærket sig, at den tekniske kontrol i bedste fald gennemføres meget uregelmæssigt og ukoordineret. Generelt gennemføres denne type kontrol kun, når fartøjer er genstand for den første ændring, og der ser ikke ud til at være noget tilløb til kontinuerlig kontrol. Dette er især vigtigt med hensyn til fartøjer, for hvilke der er fastsat restriktioner for anvendelsen af redskaber eller maskineffekt. Et andet og lige så utilfredsstillende aspekt i forbindelse med udøvelsen af denne tekniske kontrol er, at den i vidt omfang gennemføres af tjenester, som ikke er knyttet til fiskerikontrollen. Endvidere er ansvaret ofte fordelt på flere tjenester. F. eks. har i en medlemsstat (Portugal) fem forskellige tjenester ansvaret for denne kontrol, mens der i andre medlemsstater er to eller tre forskellige ministerier involveret. Kommissionen erkender, at visse aspekter af sejlads (herunder også for fiskerfartøjers vedkommende) traditionelt falder ind under forskellige ministeriers ansvarsområde, men forventer alligevel, at medlemsstaterne tager skridt til at sikre, at disse opgaver bliver centraliseret eller koordineret af den tjeneste, som har det generelle ansvar for fiskerikontrollen. Som et første skridt i den retning bør medlemsstaterne sikre, at oplysningerne i registret over fiskerfartøjer udnyttes mere systematisk og kobles sammen med databaser vedrørende fartøjsaktiviteter (f. eks. baser omfattende logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer). p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 15 De fleste medlemsstater forsømmer stadigvæk den faktiske gennemførelse af den tekniske kontrol. Kun få af medlemsstaterne har i deres årlige indberetninger givet tilstrækkelige oplysninger om omfanget af denne kontrol. V. SANKTIONER OG LOVGIVNING Når man ser på, om den fælles fiskeripolitiks regler er overholdt, baserer man sig på inspektionernes kvalitet og hyppighed og sanktionsniveauet i tilfælde af manglende overholdelse. Dette henhører udelukkende under medlemsstaternes kompetence. For at få en bedre forståelse af retssystemerne i medlemsstaterne med hensyn til håndhævelse på fiskeriområdet har Kommissionen fået gennemført en undersøgelse, som dækker de fleste medlemsstater. Der er redegjort for resultaterne af denne undersøgelse i dette kapitel. 1. NATIONALE RETSSYSTEMER Håndhævelse på fiskeriområdet kan opdeles på tre forskellige etaper, dvs. konstatering af formodede overtrædelser gennem overvågning, indledning af overtrædelsesprocedurer og sanktioner. 1. 1 Over vågningsbef øj eiser Traditionelle overvågningsbeføjelser falder i høj grad sammen i alle medlemsstater. Kontrolmyndighederne i alle medlemsstater har omfattende beføjelser, som f. eks. ret til at borde og gennemsøge fartøjer, undersøge fisken, indlede efterforskninger, rekvirere dokumenter til undersøgelsesformål, tage stikprøver og at måle og veje varer. Men der er betydelige forskelle i, hvor vidt disse beføjelser går, idet de kan afhænge af en lang række faktorer. En af de vigtigste faktorer er håndhævelsessystemets karakter, dvs. om det er et strafferetligt eller administrativt system. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 16 - 1. 2 Overtrædelsesprocedurer Overtrædelsesprocedurer i forbindelse med fiskeriovertrædelser er meget forskellige fra den ene medlemsstat til anden. Der er f. eks. åbenbare forskelle i reglerne for bevisførelse. Der opstår undertiden problemer, når bevisførelsen overgår fra en medlemsstat til en anden. Der kan også konstateres forskelle, når der træffes afgørelse om fiskeriovertrædelser uden for domstolene. 1. 3 Sanktioner Der er også forskelle mellem de nationale systemer med hensyn til, hvordan der pådømmes sanktioner for overtrædelser. I nogle medlemsstater henhører afgørelser om fiskeriovertrædelser under domstolene, mens andre medlemsstater har et administrativt system for fiskerihåndhævelse. I nogle medlemsstater gælder kombinerede systemer. Man kan klassificere sanktioner i tre hovedkategorier: Pådømmelse af straf via strafferetlige procedurer (bøder, beslaglæggelse af fangster eller redskaber, tilbagetrækning af licens). Civilretlige bøder, som kun pålægges i Danmark og Nederlandene. Administrative straffe, som pådømmes af administrative myndigheder i de lande, der har et administrativt fiskerihåndhævelsessystem. 2. FÆLLESSKABETS RETSREGLER Da inspektionshyppigheden generelt er lav, kan fiskerne indkalkulere risikoen for at blive idømt en bøde som en af deres driftsomkostninger. I mange tilfælde er effekten af bøder på fiskernes adfærd derfor ubetydelig. Selv når en bøde berøver en fisker udbyttet af den pågældende fangstrejse, betyder den højst en marginal forøgelse af de årlige omkostninger. Desuden er det en kendt sag, at de nationale domstole pålægger meget lave bøder, fordi de anser EF-retten for at være for kompliceret og ikke forventer, at fiskerne forstår den. Uheldigvis er der for mange eksempler på, at fiskerierhvervet og i nogle tilfælde endog nationale administrationer har støttet dette billede af den fælles fiskeripolitik. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 17 For at sikre objektiviteten og gennemskueligheden af de foranstaltninger, der træffes efter overtrædelser, er der inden for rammerne af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik af Kommissionen blevet foreslået og af medlemsstaterne vedtaget visse bestemmelser, der skal øge effektiviteten af de sanktioner, der pålægges i tilfælde, hvor EF-foranstaltningerne ikke overholdes. I henhold til disse bestemmelser skal medlemsstaterne træffe de nødvendige ikke- diskriminerende foranstaltninger til at sikre, at den fælles fiskeripolitiks regler overholdes, og forfølge uregelmæssigheder ved at fastlægge en række sanktioner, der effektivt fratager overtræderne det økonomiske udbytte af overtrædelserne og giver resultater, der er proportionelle med overtrædelsernes alvor. Desuden skal medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, i ovennævnte rådsforordning regelmæssigt give Kommissionen meddelelse om resultaterne af den inspektion eller overvågning, der foretages, herunder antallet og arten af de overtrædelser, der konstateres, samt de foranstaltninger, der træffes. De fleste medlemsstater giver ikke oplysning om deres straffepraksis. Selv om det er let at finde eksempler til illustration af det utilstrækkelige straffeniveau, foreligger der kun få oplysninger til støtte for en vurdering af sanktionernes effektivitet i fiskerisektoren. Selv når medlemsstaterne giver meddelelse om antallet af forfulgte overtrædelser, foreligger der kun få eller slet ingen oplysninger om de eventuelle straffe. Statistikkerne i bilag II viser ineffektiviteten af de indsendte oplysninger. Desuden udnytter visse medlemsstater forpligtelsen til at indgive meddelelse til systematisk at anføre alle overtrædelser begået af fartøjer fra andre medlemsstater eller endog fra tredjelande. Så længe Kommissionen ikke modtager systematiske oplysninger om, hvor store og hvilke straffe der pålægges af de nationale domstole eller administrative myndigheder, kan den ikke give en fyldestgørende vurdering af effektiviteten af medlemsstaternes fiskerihåndhævelse. p:\c3l\rapports\ctrl\rcport\da - 1 8- 3. SAMARBEJDE Det kan konstateres, at medlemsstatens? retsregler for fiskerihåndhævelse giver meget få muligheder for samarbejde mellem medlemsstaterne. En medlemsstat har jurisdiktion over alle fiskerfartøjer, der udøver deres aktiviteter i dens farvande og også udenfor, når der er tale om dens egne fartøjer, og den kan træffe foranstaltninger over for konstaterede overtrædelser. Imidlertid kan det være vanskeligt for flagstaten at overvåge sine fartøjers aktiviteter, når disse driver fiskeri i flere forskellige medlemsstaters farvande og lander deres fangster i en anden medlemsstat. Dette er især tilfældet, når flagstaten tildeler individuelle fangstkvoter til sine fartøjer. Imidlertid er et sådant samarbejde nærmet ikke eksisterende. Endvidere bør samarbejdet mellem medlemsstaterne omfatte procedurer for udveksling af oplysninger og beviser og for foranstaltninger mod fartøjer, som har unddraget sig inspektion i en anden medlemsstat. Men der vil kunne opstå problemer som følge af forskelle i de nationale systemer for fiskerihåndhævelse. Medlemsstaterne har f. eks. meget forskellige bevisførelsesregler. Den nuværende mangel på samarbejde afspejler måske en vis tolerance over for de nationale fiskeriindustrier, som søger at udnytte fiskerimulighederne ud over de grænser, der er fastsat i overensstemmelse den fælles fiskeripolitiks bestemmelser. Hvis de fleste medlemsstaters fiskerisektor udnytter sådanne fiskerimuligheder, vil ingen af dem få gavn af det, men bevarelsen af fiskebestandene vil blive undermineret til skade for alle. Et snævert samarbejde mellem flagstate cg kyststatens myndigheder er nødvendigt med henblik på at komme uden om nogle af barriererne mellem de nationale procedurer. Da fiskerihåndhævelsens effektivitet ikke bør variere, alt efter hvilket nationalt lovsystem der er involveret, er det derfor nødvendigt at øge samarbejdet mellem medlemsstaterne, give sanktionerne større afskrækkende virkning og gøre håndhævelsen mere gennemskuelig. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 19 VI. KONKLUSIONER Denne oversigt, som er udarbejdet i 1995, viser, hvor langt man er bagud med iværksættelsen af de nye bestemmelser i "kontrolforordningen" (nr. 2847/93), som det endnu er for tidligt at give en vurdering af. Den næste rapport, som skal udarbejdes i 1996, er i denne henseende yderst vigtig. I den skal der tages hensyn til Rådets konklusioner fra december 1994, hvor Rådet anmoder om en særlig rapport om fiskerikontrollen i Atlanterhavet, og til erfaringerne fra 1996, efter at det var blevet obligatorisk at indsende oplysninger om logbøger og landingsopgørelser til databaserne. Den vil blive så meget mere nyttig, som de oplysninger, der indsendes af medlemsstaterne bliver mere præcise, især hvad angår den faktiske tildeling af midler til fiskerikontrol og statistikkerne for konstaterede overtrædelser og sanktioner. Selv om denne rapport er relativt ufuldstændig, anser Kommissionen den for at være yderst nyttig. Den kan være med til at råde bod på den manglende gennemskuelighed medlemsstaterne indbyrdes med hensyn til fiskerikontrol. De begrænsede oplysninger skyldes naturligvis delvis, at medlemsstaterne ikke ønsker at stille deres svagheder til skue, men de har ikke desto mindre gjort en stor indsats for at beskrive deres kontrolfaciliteter. Erfaringerne fra udarbejdelsen af denne rapport vil gøre det lettere for Kommissionen at vide, hvilke oplysninger fra medlemsstaterne den skal anmode om, hvilket vil bidrage til at gøre fremtidige rapporter mere gennemskuelige. Kommissionen er nu også blevet bedre i stand til at justere anvendelsen af dens egne midler. Denne omlægning er dog desværre begrænset af de øgede udgifter til kontrol i internationalt farvand (NAFO, drivgarn). Kommissionen håber fortsat, at de berørte medlemsstater i overensstemmelse med reglerne om ansvarsfordeling hurtigt vil påtage sig de byrder, der påhviler dem. Uafhængigt af dette spørgsmål finder Kommissionen, at den bør prioritere: Validering - med henblik på gennemskueligheden - af de oplysninger, som hver medlemsstat indsender, som en indikator for kontrolmidler og resultater. p:\c31\rapports\ctrl\report\da - 20 Integrering af de områder, der for nyli? er blevet inddraget under fiskerikontrollen, på EF-plan: strukturpolitik, bl. a. i henser clj til evaluering af fangstkapaciteten, parallel overvågning af fiskeriindsatsen, o t :^r " j' 3 af markederne, eventuel kontrol under transport, udvikling af muligheder for even*uel krydscheck af forskellige oplysmngskilder. De problemer, som i de enkelte fiskerier, har været en kilde til større overtrædelser af EF-forordningerne, og som vil kunne skade andre medlemsstater, såsom overskridelse af kvoterne i Nordsøen og Østersøen og manglende overholdelse af de tekniske foranstaltninger i region 3. Koordinering dels mellem de nationale kontrolmyndigheder, dels mellem disse myndigheder og GD XIV. Indførelsen af ny teknologi (satellitkontrol, sammenkobling af datasystemer osv. ) har taget fart og gør samordning påkrævet. Men samordningsbehovet gør sig også gældende på andre områder: koordinationen af interventioner på havet nødvendiggør, som man har set det i forbindelse med kontrollen af atlanterhavsfiskeriet efter tun, intervention på EF-plan. Det samme er tilfældet for kontrollen af fangsterne på fartøjer, der driver fiskeri i én medlemsstats eksklusive økonomiske zone og lander fangsterne i en anden medlemsstats havn. Generelt spiller Kommissionen en vigtig rolle i koordineringsprocessen med henblik på at fremme synergi og fjerne mistro. Hvad angår de nationale administrationer varierer de konkrete prioriteter naturligvis fra den ene medlemsstat til den anden. Men : , 1996 har Kommissionen fastlagt to generelle prioriteter: datamatisering og overvågning af kapacitet og indsats. p:\c3l\rapports\ctrl\report\da - 21 B I L AG MEDLEMSSTATERNES INDBERETNINGER Indberetningen fra medlemsstaterne falder i to dele: I. * Fiskeriinspektion og -overvågning Et resumé af medlemsstatens beskrivelse af de bestemmelser, den har gennemført med henblik på håndhævelse af den fælles fiskeripolitik. Kommissionen har måttet udarbejde resuméer på grund af omfanget og den uensartede præsentation af indberetningerne fra de nationale myndigheder. II. Evaluering Der er her tale om en evaluering, som Kommissionen har foretaget og meddelt den pågældende medlemsstat, hvis kommentarer er blevet indsat. I alle tilfælde indeholder Kommissionens evaluering en beskrivelse af de særlige forhold i hver enkelt medlemsstat. Kommissionens hensigt med denne del er at fremme gensidig forståelse mellem medlemsstaterne. p:\c31\rappor1s\ctrI\anncxel\da ? C BR-. GIEN I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. STRUKTUR Landbrugsministeriet har hovedansvaret for overvågningen af belgiske og udenlandske fiskerfartøjers aktiviteter, selv om nogle specifikke aspekter af fiskeriovervågningen er henlagt under ministeriet for kommunikation og infrastnikmr, økonomiministeriet og regeringen for regionen Flandern. I landbrugsministeriet har direktoratet for havfiskeri ansvaret for indsamlingen af data om landinger og kontrollen af import, markeder og forvaltningen af nationale kvoter. Inspektionen på havet varetages af den belgiske flåde, der sorterer under forsvarsministeriet. Disse inspektioner gennemføres i samarbejde med direktoratet for havfiskeri, og personale fra dette direktorat ledsager flådens fartøjer. De strukturelle aspekter (licenser, fartøjers karakteristika) henhører under direktoratet for havfiskeri, medens de tekniske aspekter (maskinkraft, tonnage) henhører under ministeriet for kommunikation (søfartsstyrelsen). Flådens udvikling er reguleret ved licenser, som udstedes af direktoratet for havfiskeri, og finansieringen (lån osv. ) henhører under regeringen for regionen Flandern. Med hensyn til markeder (kvalitet, sortering, tilbagetagelsespriser osv. ) er ansvaret fordelt som følger: kvalitet/sortering henhører under landbrugsministeriet ^den nationale tjeneste for fremme af afsætningen af landbrugs-/havebrugsprodukter) (N. D. A. L. T. M. ) tilbagetagelse af fisk osv. : økonomiministeriet (direktoratet for generel økonomisk inspektion) prisniveauer: landbrugsministeriet (direktoratet for havfiskeri). p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da ^3 B) RESSOURCER 1. Personale Direktoratet for havfiskeri har et personale på ca. 25 personer. Fiskeriinspektoratet, som er en særskilt enhed i direktoratet for havfiskeri, består af en inspektør og fire fiskerikontrollører og ligger i Ostende. Inspektoratet besøger havne og auktioner med regelmæssige mellemrum og deltager i inspektioner på havet og fra luften. Nogle få ansatte i direktoratet for havfiskeri beskæftiger sig med fangstregistrering og kvoteforvaltning. Når de nationale inspektører foretager inspektioner på auktionen og i havnen i Zeebrugge, bistås de af det lokale havnepoliti. Fra tid til anden kan fiskeriinspektoratet få bistand fra toldvæsenets efterforskningsafdeling. Overvågningen af afsætningen af fisk og de tekniske aspekter (sortering, friskhed) varetages af to inspektører fra N. D. A. L. T. P. (landbrugsministeriet). En inspektør fra økonomiministeriet kontrollerer, hvad der sker med fisk, som tages tilbage fra markedet, og om tilbagetagelsespriserne overholdes. 2. Fartøjer/fly Tre flådefartøjer (2 slæbebåde og 1 minestryger) står til rådighed til fiskerikontrol. Et fly udlejes til den regionale regering (miljøministeriet) i i alt 40 timer om året. Dette fly anvendes til inspektion i bestemte perioder af året (foråret, når det gælder fladfisk). p :\c3 !\rapports\ctrl\annexe 1 \da *v 3. Edb Der er oprettet et edb-center i Ostende (AS-400 TBM mainframe computer). Her oplagres data om fangster, landingsopgørelser, salgsnotaer, afsætning (priser, mængder, kvalitet, sortering osv. ) og listen over udstedte licenser. Registreringen af fartøjer, som sorterer under ministeriet for kommunikation, foregår også på edb. Data (salgsnotaer osv. ) fra auktionen i Zeebrugge overføres online til direktoratet for havfiskeri hver dag. Dataene fra andre auktioner registreres manuelt i Ostende. C. Aktiviteter I 1994 blev der i alt foretaget 208 inspektioner på land (på auktioner/hos opkøbere og på fartøjer). De blev gennemført i følgende havne/på følgende auktioner: Zeebrugge: Ostende: Nieuwpoort: Andre: 99 71 17 21 Ved disse inspektioner blev der afsløret 64 åbenbare overtrædelser (hvoraf størstedelen vedrørte logbøger eller landingsopgørelse). Cirka 30% af alle registrerede landinger blev kontrolleret. Omkring 95 % af alle logbogsoplysninger returneres. Det samme gælder for landingsopgørelser og salgsnotaer. Endvidere udveksles der regelmæssigt oplysninger med Danmark (via modem), Nederlandene og Det Forenede Kongerige. Der foretages valideringer af data fra logbøger/landingsopgørelser ved hjælp af salgsnotaer, og de omfatter ca. 75% af ladningerne. Uoverensstemmelser osv. fastslås og meddeles fiskeriinspektoratet med henblik på opfølgning. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 2. J Inspektioner på havet i 1994 11994 blev der foretaget inspektion af 68 fartøjer (hovedsagelig belgiske og nederlandske) og afsløret i alt ni overtrædelser. Der blev patruljeret i område IVc i i alt 34 dage i 1994. Inspektionen fra luften (40 timer) resulterede i 302 tilfælde af visuel kontakt. p:Vc31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 2C II. Evaluering A. Generelt Fiskerflåden omfatter et begrænset antal mellemstore fartøjer. En forholdsvis stor del af deres fangst landes i andre medlemsstater (Det Forenede Kongerige, Nederlandene og Danmark). I 1994 blev kvoten for ni bestande opbrugt. Især for tunge er kvoteforvaltningen meget restriktiv. EØS er af begrænset størrelse, og kystlinjen er forholdsvis kort med et lille antal havne. B. Stærke og svage punkter Fangsterne registreres på edb. Registreringen er baseret på data fra logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. Cirka 75% af landingerne krydskontrolleres. Registreringen af landinger, der udbydes til første salg på auktion, ser ud til at være pålidelig. Landinger i andre medlemsstater registreres på grundlag af logbøger. Disse oplysninger sammenholdes med oplysningerne om landinger og salg fra de pågældende medlemsstater. Selv om antallet af inspektører er steget i løbet af de seneste år, betragtes det stadig som utilstrækkeligt. Endvidere har dis^e inspektører ikke de nødvendige beføjelser til at varetage deres opgave på landjorden og på havet. Tre flådefartøjer med begrænset kapacitet til overvågning af fiskeriet foretager deltidsinspektioner på havet. Inspektionen fra luften er begrænset til 40 timer om året. Lovgyldigheden af de resultater, der opnås ved hjælp af denne form for inspektion, bestrides. Det er opfattelsen, at der stadig forekommer uregistrerede landinger. Fiskeriinspektørerne ledsages af personer fra toldvæsenet eller politiet for at afsløre sådanne fremgangsmåder. p :\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da H DANMARK L Fiskeriinspektion og -overvågning A. STRUKTUR Det er Fiskeridirektoratet, der nu er en del af Ministeriet for Landbrug og Fiskeri efter en omstrukturering i 1994, der er ansvarlig for overvågningen af fiskeriet. Fiskeridirektoratet har en afdeling med særligt ansvar for kontrol, herunder inspektion. Blandt afdelingens andre opgaver er registrering af fangster, udstedelse af licenser og strukturelle og markedsmæssige spørgsmål vedrørende fiskeindustrien. Det egentlige fiskeriinspektorat er decentraliseret, idet størstedelen af inspektørerne har base i de større fiskerihavne, og deres aktiviteter koordineres gennem afdelingens sekretariat. Inden for specifikke ansvarsområder, f. eks. strukturer og markeder, får inspektoratet bistand fra eller samarbejder med andre offentlige organer, f. eks. toldvæsenet, sundhedsvæsenet og veterinærvæsenet. Inspektoratet har sine egne inspektionsressourcer - inspektionsfartøjer og edb-systemer - som kun inspektoratet har rådighed over. Inspektoratets hovedopgave, både centralt og lokalt, er at indsamle fangstdata fra logbøger/landingsopgørelser og sammenligne dem med data fra salgsnotaer, som er indgået fra auktioner og opkøbere. Disse data analyseres systematisk, og konstaterede uoverensstemmelser undersøges. For at gøre det lettere at analysere dataene er der oprettet to databaser, som dækker landinger og salg. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da z% B. Ressourcer ~"' 1. Personale Inspektoratet har 143 inspektører, der er fordelt på de større fiskerihavne. Endvidere har sekretariatet et personale på 25, medens edb-afdelingen, der behandler data fra logbøger/landingsopgørelser/salgsnotaer, har et personale på 24. Analyse og ajourføring af fangster, der er undergivet TAC, foretages af yderligere 3 personer. 2. Fartøj er /fly I alt fem fartøjer benyttes til inspektion. Disse fartøjer har et mandskab på i alt 102 personer. Fiskeriinspektoratet foretager ikke inspektion fra luften. 3. Edb Der er indført edb-systemer til behandling af data fra logbøger/landingsopgørelser og salgsnotaer, registrering af fangstudbytter og løbende analyse af fiskeriaktivitet og -indsats. Dataene lagres i en mainframe, som personalet har adgang til via et lokalt net. De lokale inspektører er tilknyttet via et net og har også adgang til mainframe. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 2. 9 C. AKTIVITETER Inspektionsaktivitet fordelt på de enkelte havne og aktivitetstyper Tabel 1 Inspektorat med Antal ansatte Antal inspektioner Antal inspektioner base i Esbjerg Fredericia Frederikshavn Nykøbing Mors Randers Roskilde l a it på fartøjer af opkøbere 21 19 29 25 18 31 143 1475 107 1524 457 83 1107 4573 1016 50 2617 993 293 205 5174 p:\c31\rapports\ctrl\anhexel\da 3o Inspektioner på havet - inspektionsdage fer de enkelte inspektionsfartøjer pr. ICES- område Tabel 2 FARTØJ Jens Væver Nordsøen Nordjylland Vestkysten Viben Diverse skibe l a it IVA IV b III AN III AS III B III C HID OMRÅDE 2 49 97 142 14 117 1 12 26 28 21 12 274 148 75 2 80 1 83 1 5 102 3 111 51 16 31 98 Antal inspektioner pr. ICES-område. FARTØJ OMRÅDE IVA IV b III AN III AS III B III C HID Jens Væver Nordsøen Nordjylland Vestkysten Viben l a it Resultater: 200 5 68 1 48 89 293 128 10 15 14 39 13 71 84 7 7 39 20 6 65 Antallet af åbenbare overtrædelser, der blev afsløret under inspektioner på havet og i havnene: Inspektioner i havnene: 182 - største kategori: logbøger/landingsopgørelser (57). Inspektioner på havet: 59. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 31 Validering af landingsdata, auktionsdata osv. Validering foretages hovedsagelig ved systematisk sammenligning af logbøger/landingsopgørelser og salgsnotaer. Landings- og salgsdata indsamles i havnene af de lokale inspektører og overføres til de centrale myndigheder. De opkøb, som storopkøberne (fiskeforarbejdningsvirksomheder) foretager på auktioner, overføres inden for 48 timer. Der foretages daglig krydskontrol af disse data for at finde frem til fejl, manglende oplysninger og uoverensstemmelser. Desuden aflægges der med regelmæssige mellemrum besøg på de større auktioner for at kontrollere mængder, sortering og friskhed og som led i overvågningen af markedsbestemmelserne i almindelighed. Valideringen af landinger ved fysisk kontrol (overvågning og registrering af landede mængder - antal kasser og deres vægt) er begrænset til ca. 3% af landingerne. Der findes en licensordning for fartøjer uden logbog, og deres fangst registreres ved hjælp af salgsnotaerne. Landinger i tredjelande Danske fartøjers landinger i tredjelandshavne kontrolleres ud fra logbøger/landingsopgørelser, som sammenlignes med efterfølgende salgsnotaer, hvis fangsten sælges i Danmark. 11995 blev salgsnotaens udformning ændret for at inkludere oplysninger om den økonomiske zone, hvor fangsten var taget. Overvågning af tekniske bevarelsesforanstaltninger (redskabstyper, fiskestørrelser osv. ) Fiskeriinspektoratet foretager kontrol under havneinspektioner og inspektioner på havet. Der foreligger ikke nøjagtige oplysninger om antallet (eller hyppigheden) af disse typer inspektioner. Normalt finder de sted som led i rutinemæssige havneinspektioner. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 2>t. De nationale myndigheder har konstateret problemer i forbindelse med undermålsfisk (især jomfruhummer), men deres bestræbelser \:z ai ! omme problemet med undermålsfisk til livs er blevet modvirket af, at mange af dem forekommer i mindre landinger, som ikke kan være under vedvarende overvågning. Kontrollen af maskestørrelser og redskaber foretages normalt i forbindelse med inspektionstogter. Der foreligger ikke nøjagtige tal for inspektions- eller afsløringsprocenten. Det er svært at opnå en effektiv kontrol, fordi fartøjerne har lov til at medføre forskellige redskabstyper/maskestørrelser, når de er på havet, og kontrollen er begrænset til inspektion af det sidste træk. Transport af fisk Overvågningen af landtransport af fisk gennemføres i første række ved stikprøvekontrol. Det er kun politiet, der kan standse transportkøretøjer, og dette hæmmer en mere global kontrol. Der kan opnås en tilfredsstillende overvågning ved samarbejde med politiet. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 53 II. Evaluering A. Generelt Den danske EØS er begrænset, men Danmark har en lang kystlinje med over 200 havne. Fiskemelsindustrien er hovedsagelig lokaliseret på den jyske vestkyst. Der ligger et stort antal små havne langs den danske kyst og på øerne. Den vigtigste østersøhavn er Neksø på Bornholm. Den danske flåde udøver en række forskellige fiskerier. Flådens overkapacitet er gradvis mindsket, og der er ikke for stort pres på kvoterne, når man ser bort fra visse arter, såsom torsk og tunge i Nordsøen. Størstedelen af fangsten består af små arter bestemt til fremstilling af mel og olie. En prøvetagningsordning, der er blevet ændret for nylig, viser en tilbagegang i landingerne af sild til fremstilling af fiskemel som følge af forvaltningsordningen og sandsynligvis også den biologiske udvikling på visse områder, herunder øget forekomst af brisling. Det er dog stadig svært at overvåge industrifiskeriet. Et væsentligt problem i den forbindelse er det blandede sildefiskeri i Skagerrak/Kattegat, hvor uklarhederne i bestemmelserne udnyttes i størst muligt omfang. Bifangster i visse andre industrifiskerier kan også skabe problemer. Selv de såkaldt rene fiskerier fortjener opmærksomhed på grund af risikoen for overlagt fejlrapportering af arter, f. eks. sild, der anmeldes som tobis. Erhvervet er godt organiseret, hvilket skulle lette kontrollen. B. Stærke og svage punkter Den danske fiskeripolitik har en lang historie og dækker mange aspekter. Den kommer til udtryk i de omfattende nationale retsforskrifter. Myndighederne har indført et ret omfattende system til registrering af fangster. Der er indført edb-procedurer til behandling af logbøgerne og de salgsregnskaber, som fiskeopkøberne indsender. Der foretages systematisk krydskontrol af dataene. Den fysiske inspektion er dog ikke så omfattende. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da sy Kontrollen af oplysningerne i logbøgerne er ikke tilbundsgående. Salgsnotaerne, der benyttes som landingsopgørelser, bliver ikke kontrolleret i tilstrækkelig grad af de nationale inspektører, selv om der kan foreligge ulovlige ordninger mellem fiskere og opkøbere. Krydskontrollen mellem logbøger og salgsnotater bør hyppigere suppleres med fysisk kontrol. De danske myndigheder har følgende kommentarer hertil: Det danske system for kontrol af registreringer af fangster og landinger består af tre dele, nemlig den fysiske kontrol, dokumentkontrollen og regnskabskontrollen. Omfanget af indsatsen på disse områder er resultatet af en vurdering af, hvor ressourcerne kan anvendes mest effektivt. Ved den fysiske kontrol af landinger efterprøves rigtigheden af oplysningerne i logbogen og efterfølgende afregningerne. Nationale reguleringer af fiskeriet på alle vigtige arter efterprøves ved en papirkontrol, som gennemføres regelmæssigt i de lokale inspektorater, og ved kontrol af virksomhedens regnskaber. I papirkontrollen sammenholdes logbogs- og afregningsoplysninger med tilladte fangstmængder i de regulerede fiskerier. Der er tale om en total gennemgang af de enkelte fiskerier på fartøjsniveau. De lokale fiskeriinspektorater gennemfører også kontrollen af virksomhedens regnskaber. Der gennemføres i denne på stikprøvebasis for udvalgte perioder en total inpui'outputanalyse af varestrømme og tilknyttede pengestrømme for at undersøge, om der er overensstemmelse med modtagne eller købte varer og solgte. Dette sikrer, at eventuelle fejlagtige data i registreringen afsløres. Myndighedernes registrering af industrifangster er ikke helt tilfredsstillende. Opkøberne af industrilandinger angiver kun de vigtigste arter i fangsten. Myndighederne kender normalt ikke de enkelte fangsters sammensætning. På denne måde kan en industrifangst bestående af sperling blandet med beskyttede arter anmeldes som udelukkende bestående af sperling. Dette resulterer i, at visse arter figurerer med for store mængder i fangstopgørelserne, medens mængderne for andre er for lavt sat. En global videnskabelig evaluering af industrifangsterne baseret på prøvetagningsordningen retter dog op på disse mangler. Kommissionen kan dog ikke garantere, at den pågældende prøvetagningsordning er fuldt ud effektiv. Der er heller ikke tilfredsstillende direkte kontrol på havet af de specifikke forvaltningsforanstaltninger, der begrænser industrifiskeriet i problemområder. Et satellitovervågningssystem ville løse dette problem. p:\c3I\rapports\ctrl\annexe 1 \da 3S De danske myndigheder har følgende kommentarer til registreringen af industrifangster: Registreringen af industrifangster er i overensstemmelse med reglerne om registrering af fangster i artikel 5, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 3362/94 af 20. december 1994 om fastsættelse for 1995 af de samlede tilladte fangstmængder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande samt af visse betingelser for fiskeri af disse fangstmængder. Registreringssystemet er endvidere velegnet for forvaltning af kvoterne, når man supplerer dette med et stikprøvesystem, som kan anvendes i den biologiske rådgivning. Stikprøvesystemets tilrettelæggelse og niveauet for omfanget af udtagne prøver kan naturligvis drøftes. Endvidere kræver domstolene en væsentlig overskridelse af de tilladte bifangster, før de domfælder fiskere. Hvis grænsen for bifangst f. eks. er 10%, indledes der først retsforfølgning, hvis bifangsten er mindst 20%. En domfældelse resulterer i en bøde og i konfiskering af værdien af den ulovlige del af fangsten. Inspektionen på havet er i almindelighed begrænset. Inspektionsfartøjerne anvendes også til andre opgaver, såsom bistand til fiskerne. Deres effektivitet kan øges ved, at der indføres inspektion fra luften. De danske myndigheder har følgende kommentarer: Den søgående kontrol anvender ca. 80% af sin tid på kontrolopgaver, mens de resterende ca. 20% anvendes på redning og bugsering. Der leveredes 801 kontroldøgn i 1994 og iidsejledes i alt 120 127 sømil. p:\c-3l\rapports\ctrl\anncxcl\da 3€ I 1994 voldte kontrollen af torskefiskeriet i Østersøen særlige problemer. Fiskerikontrollen havde svært ved at klare de mange tredjelandslandinger og havde derfor ikke tilstrækkelige ressourcer tilovers til at kontrollere fiskeriet. Desuden var et af de inspektionsfartøjer, der på daværende tidspunkt patruljerede i Østersøen, ikke egnet til opgaven. Efter anmodning fra Kommissionen har de danske myndigheder foretaget en administrativ undersøgelse af dette fiskeri. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 3} TYSKLAND I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. STRUKTUR Ansvaret for overvågningen af fiskeriet i Forbundsrepublikken er fordelt mellem forbundsmyndighederne (ministeriet for levnedsmidler, landbrug og skovbrug) og delstatsmyndighederne. Der er placeret fiskeriinspektører i ministeriet og i delstaterne. Begge inspektorater er ansvarlige for følgende opgaver: overvågning af landinger, redskaber og fartøjskarakteristika, kontrol af kvalitet og overholdelse af markedsbestemmelser og tekniske bestemmelser (priser, tilbagetagelse, friskhed, sortering osv. ), validering og krydskontrol af fangst- og salgsopgørelser. En række offentlige organer er også inddraget i overvågningen af forskellige aspekter af fiskeriet: tekniske spørgsmål i forbindelse med fartøjer/redskaber: forbundskontoret for navigation og hydrografi markeder: forbundsveterinærkontoret BLE - det tyske interventionsorgan import: toldvæsenet inspektionsfartøjer: kystbevogtningstjenesten B. RESSOURCER 1. Personale Fiskeriinspektoratet Der er i alt 30 kystinspektører i Forbundsrepublikken. De er fordelt som følger: Forbundsinspektion: Delstatsinspektion: 4 26 Inspektørerne i delstaterne er fordelt som følger: p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 3ff Schleswig-Holstein 10 Mecklenburg-Vorpommern 12 Hamburg 1 Denne kernegruppe af inspektører bistås af yderligere personale i delstaterne, som sættes ind i forbindelse med mere omfattende kontrolaktiviteter. 2. Fartøjer/fly Der benyttes i alt 21 inspektionsfartøjer i Forbundsrepublikken. De er fordelt på forbundsmyndighederne (4 fartøjer) og delstaterne (17 fartøjer). Desuden udfører 12 toldfartøjer kontrolopgaver i begrænset omfang, f. eks. togter ved den tyske fiskerizones ydre grænser og i visse beskyttede områder til overvågning af fladfisk. Disse fartøjer foretager dog ikke egentlig fiskeriinspektion. Inspektionsfartøjernes aktivitet koordineres af den nationale kystbevogtningstjeneste. Der foretages ikke fiskeriinspektion fra luften. 3. Edb Oplysningerne om forvaltningen af kvoter, den tyske fiskerflåde og markederne datamatiseres af det tyske interventionsorgan BLE. Desuden har nogle af delstaterne edb-systemer, medens andre er ved at indføre dem. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 33 C. AKTIVITETER Fiskeriinspektoratet Havneinspektioner Der blev i alt foretaget 10 539 havneinspektioner i 1994. De foregik som følger: Delstat Antal havneinspektioner Mecklenburg - Vorpommern Niedersachsen Schleswig-Holstein I ALT 7 383 2 473 683 10 539 I forbindelse med disse inspektioner blev der afsløret i alt 176 overtrædelser. Størstedelen af overtrædelserne vedrørte logbøger/landingsopgørelser. Overtrædelsens art Fartøjets nationalitet Tysk Dansk Logbog/landingsopgørelse Ulovlige redskaber Tonnage/maskinkraft Bifangst Undermålsfisk Ikke tilladt fiskeri Mærkning af redskaber -Mærkning af fartøj ~. __ Andet 53 10 1 1 8 5 5 17 76 4 p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da M^ Ud over fartøj sinspektion foretog myndighederne kontrol af landinger på landingsstedet eller på auktionerne. Omkring 30% blev hovedsagelig kontrolleret på auktionerne i 1994. Der blev ikke foretaget kontrol af landtransport. Der blev foretaget krydskontrol mellem logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer for alle fartøjer med en længde på 10 m og derover. Disse landinger udgjorde 95% af alle landinger i Forbundsrepublikkens havne. Fangster taget af fartøjer på under 10 m indberettes hver måned til myndighederne. Der blev foretaget speciel kontrol af overholdelsen af kravene vedrørende mindstemål (både på havet og i havn), mindstemaskestørrelser og i begrænset omfang transport af fisk. Inspektioner på havet Område Antal dage Inspektioner ICES III ICES IV ICES V ICES VI ICES XII ICES XIV I ALT 1415 1344 4 2 14 68 2847 2843 1645 4488 Under inspektionstogterne blev der i alt afsløret 265 overtrædelser. Overtrædelser afslørede på havet fordelt efter fartøjernes nationalitet: Samlet antal fartøjer med overtrædelse I ALT: 265 Fartøjets nationalitet belgisk 2 tysk 240 dansk nederlandsk britisk 7 15 1 Overtrædelserne vedrørte hovedsagelig logbøger, ulovlige redskaber, ikke tilladt fiskeri, indsejling i et område, der er omfattet af forbud, og så videre. Tohundredeogfyrre af disse overtrædelser blev afsløret om bord på tyske fartøjer. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da wi Antal inspicerede fiskerfartøjer fordelt på nationalitet tysk dansk nederlandsk britisk belgisk I ALT 3778 138 503 45 24 4488 p :\c3 l\rapports\ctrl\an nexe 1 \da Hl II. Evaluering A. Generelt Det tyske fiskeri er blevet indskrænket meget kraftigt i de sidste 15-20 år. Tyskland har tilpasset flådens struktur og størrelse efter de disponible kvoter. Der er ingen overkapacitet. EØS er af begrænset størrelse, og Nordsøkysten er forholdsvis kort med kun et lille antal havne. På Østersøkysten er der et større antal hovedsagelig små havne. Tyskland har en stor fiskeforarbejdningsinduotri, der hovedsagelig forarbejder importerede varer. B. Stærke og svage punkter Der er ingen nævneværdige problemer med overtrædelser af tekniske foranstaltninger i havnene, og kontrollen ser ud til at være fyldestgørende, selv om den hæmmes af personalemangel idelstaterne. Situationen er en anden på havet. Inspektionsfartøjerne udnyttes ikke optimalt på grund af kompetenceopdelingen mellem forbundsmyndighederne og delstatsmyndighederne. Den tyske fjemfiskerflade fisker i hele Nordatlanten. Flåden er det meste af tiden ledsaget af et tysk inspektionsfartøj (Fischereischutzboot). Derfor har de tyske myndigheder et udmærket kendskab til denne del af flådens aktiviteter på fiskebankerne. Kontrollen af landinger om bord på frysetrawlere er meget grundig. Inspektørerne foretager en optælling ved losningen og efterprøver med mellemrum mærkningen af enhederne. De tager også prøver af frosne filetblokke og sender dem til et veterinærkontor til artsidentifikation. Fangstregistreringen er baseret på logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. Der anvendes et omfattende sæt omregningsfaktorer. Generelt ser fangstrapporteringssystemet ud til at være pålideligt. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da ^3 11994 voldte kontrollen af torskefiskeriet i Østersøen særlige problemer. Inspektionstjenesterne kunne ikke overkomme de talrige tilfælde af overlagt fejlamneldelse af arter og import- og transitaktiviteterne med hensyn til torsk. De kompetente myndigheder tog initiativer til overvågning af tyske fartøjer, der fiskede i den danske zone, og der blev truffet gensidige ordninger for danske inspektionfartøjers vedkommende. Efter anmodning fra Kommissionen har de tyske myndigheder foretaget eii administrativ undersøgelse af dette fiskeri. p :\c3 l\rapporls\ctrl\anncxe 1 \da MM GRÆKENLAND I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. STRUKTUR Ansvaret for overvågningen af fiskeriet er fordelt på en række ministerier og offentlige organer. For ministeriernes vedkommende drejer det sig om landbrugsministeriet (direktoratet for fiskeri) og ministeriet for handelsflåden (kystbevogtningensafdelingen) og, i mindre omfang, handelsmimsteriet. Den egentlige kontrol gennemføres af havnemyndighederne (i alt 172), der sortere under ministeriet for handelsflåden. Disse kystbevogtningsmyndigheder er ansvarlige for udstedelse af fiskerfartøjernes sikkerhedscertifikater og for kontrol af fiskeriet, indtil fangsterne landes, og for efterprøvning af, at national lovgivning og EF-lovgivning i forbindelse med den fælles fiskeripolitik overholdes (maskestørrelser, tekniske foranstaltninger osv. ). De står desuden for overtrædelser. Specialiserede afdelinger i landbrugsministeriet og handelsmimsteriet er ansvarlige for at kontrollere indenlandske og importerede fiskerivarer, der transporteres fra landingshavnen til fiskemarkeder og forarbejdningsenheder, og for at efterprøve, at national lovgivning og EF- lovgivninge vedrørende afsætning, sundhedsspørgsmål og salg overholdes. B. RESSOURCER 1. Personale Som ovenfor anført gennemføres kontrollen hovedsagelig af de 172 havnemyndigheder, der varetager kystbevogtningen. Der foreligger ingen nøjagtige tal for personalet med hensyn til havneinspektioner osv. Inspektionen er koncentreret om de i alt 2416 fartøjer på over 10 m (12% af flåden), og derudover overvåges de 12 hovedauktionscentre, der sælger omkring 30% af landingerne. Der foretages ikke krydskontrol af logbøger/landingsopgørelser, fordi anvendelsen af bestemmelserne i artikel 40 i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 er udsat til den 1. 1. 1999. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da n 2. Fartøjer/flv Der er i alt 120 inspektionsfartøjer og 70 køretøjer til rådighed til kontrolformål. Der foreligger ingen nærmere oplysmnger om, hvordan de udnyttes, og hvad inspektionerne har resulteret i. Der anvendes 4 lette fly til inspektion fra luften. Kommisionen har heller ikke fået nærmere oplysninger om anvendelsen af disse fly. 3. Edb De græske myndigheder har indført følgende edb-systemer: Ved hjælp af HELLAS - PACK har ministeriet for handelsflåden oprettet et edb- og terminalnet til hovedkvateret og de regionale tjenester og 12 havnemyndigheder (Piraeus, Thessaloniki, Patras, Kavala, Chios, Corfu, Heraklion, Volos, Rhodos, Halkida, Lalamata og Syros). Hele datanettet fungerer efter TCP/IP-kommunikationsprotokollen. Datamaterne indeholder data for den græske fiskerflåde. CUENT/SERVER køres via nettet, og der er en facilitet til automatisk informationudveksling. Informationer lagres i databaser i den centrale datamat i ministeret for handelsflåden og er tilgængelige for alle netbrugerne. Ministeriet for handelsflåden har indstalleret en SUN 690 MP datamat og udviklet et ETHERNET-net, der forbinder 50 terminaler og printere via 5 terminalservere og persondatamater. Der er installeret SCO-UNIX-systemer i kystbevogtningsmyndighedernes kontorer i havnene. Data for fiskerflåden lagres i en database i den centrale datamat. Databasen forsynes daglig med oplysninger fra kystbevogtmngsmyndighedeme om fiskerfartøjernes aktuelle situation og om eventuelle ændringer af deres karakteristika som krævet i forordning (EF) nr. 109/94. Den endelige fase i kontrollen/godkendelsen af alle ændringer af fiskerfartøjer i henhold til forordning (EF) nr. 109/94 gennemføres inden fremsendelse til landbrugsministeriet, som har p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\da den endelige kompetance og er ansvarlig for gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik og for forvaltningen af fiskeressourcerne. Alle data lagres daglig på magnetbånd. En pilotapplikation med satellitovervågning af fiskeriet er allerede under implementering og giver tilfredsstillende resultater. 18 fiskerfartøjer og 6 kystbevogtningsfartøjer indgår i denne pilotapplikation. C. AKTIVITETER De specialiserede tjenester i de tre ministerier, der er involveret i kontrol og overvågning, beskæftiger sig med en lang række inspektionsaktiviteter, herunder sikkerhedscertifikater fiskerilicenser landinger størrelser og arter redskaber fangtsmetoder kontrol af import og transport af landinger, tekniske inspetioner af fartøjskarakteristika og flådens sammensætning, herunder ajourføring af den nationale fartøjsfortegnelse, markeder - kvalitet, sortering og tilbagetagelsesordningen. Der foreligger ingen nærmere oplysninger om, hvor stort et personale og hvor mange andre ressourcer der rent faktisk sættes ind for at varetage de ovennævnte opgaver. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da n II. Evaluering Ligesom Italien er Grækenland endnu ikke fuldt ud intregreret i kontrolordningen under den fælles fiskeripolitik. Derfor har de nationale kontroltjenester først og fremmest til opgave at håndhæve national lovgivning og specifikke aspekter af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93. A. Tilrettelæggelse Størstedelen af kontrolopgaverne varetages af kystbevogtningstjenesten, der har base i de større havne. Denne tjeneste ser ud til at være godt organiseret og integreret i alle væsentlige aspekter af kontrollen. Det er nødvendigt at videreudvikle kontroltjenesten for at fuldstændiggøre kontrolinfrastrukturen så betids, at alle bestemmelser i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 kan anvendes. B. Forvaltning af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeriet Overvågningen af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeriet er fordelt på en række offentlige organer henhørende under forskellige ministerier. De græske myndigheder bør bestræbe sig på at sikre, at denne opgave så vidt mulig varetages af den tjeneste, der er ansvarlig for kontrollen i almindelighed. De græske myndigheder ønsker at fremhæve følgende: Forvaltningen af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeri og akvakultur sorterer under landbrugsministeriet, hvor direktoratet for fiskeri og EAP (kystbevogtningen) varetager en stor del af koordineringen. Hvad angår markeder, er visse andre afdelinger i landbrugsministeriet involveret (DIDAGEP, veterinærvæsenet) tillige med afdelinger i andre ministerier (handel, økonomi), hvis aktiviteter dog er baseret på samarbejde og aftale med direktoratet for fiskeri og EAP. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da ^8 C. Overvågning af transport og salg af fiskerivarer De græske myndigheder har erkendt, at håndhævelsen af bestemmelserne inden for disse to områder endnu ikke er fuldt ud effektiv, og der tages for øjeblikket skridt til at opnå fuldstændig gennemførelse af disse to typer kontrol (indførelse af salgsnotaer osv. ). p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da S3 SPANIEN II. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur Ansvaret for overvågningen af fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter er fordelt mellem de centrale myndigheder i Madrid i ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler og fiskerimyndighederne i de 10 autonome samfund, der har en kyststrækning. Denne opdeling er baseret på de landede fangsters oprindelse, idet fangster, der tages i farvande uden for basislinien, henhører under myndighederne i Madrid, medens de fangster, der tages inden for basislinien, henhører under de autonome myndigheder. *Det betyder, at de respektive kontrolmyndigheder overvåger registreringen af fangster og dermed forbunden kontrol (logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer). Kontrollen af afsætningen, f. eks. første salg, sorterer under myndighederne i Madrid uanset fangsternes oprindelse. Efterfølgende salg sorterer dog under de 17 autonome samfund. Derimod sorterer kontrollen af de strukturelle aspekter af fiskeripolitikken (fartøjsfortegnelse, fartøjskarakteristika og kapacitet) under de centrale myndigheder - ministeriet for transport (direktoratet for handelsflåden) - der er ansvarlige for hele den nationale flåde. Direktoratet for fiskeri i ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler er ansvarlig for registrering af fartøjernes aktivitet og udstedelse af licenser og anvendelse af specifikke redskabstyper m. v. Fiskeriinspektoratet, der overvåger eksterne landinger, har base i Madrid og foretager løbende inspektioner i hele landet. p:\c31\rapports\ctrl\anncxcl\da £ vO B. Ressourcer 1. Personale og andre ressourcer: Organisation Inspektører Inspektionsfartøjer Helikoptere Køretøjer Med base i Madrid 30 Guardia Civil (den maritime afdeling) Pais Basco Cantabria Asturias Galicia Andalucia Murcia Valencia Cataluna Baléares Canarias 9 15 12 117 25 3 12 18 7 24 31(1) 19 2/5(2) 6 / 3(ifl» 3/6(K» 21/3(10) 11/8uo) 1 1 4/3(io) 3 7 1(3) 2 1<4) 26 3 8 4 52 11 1 5 9(5) 14 Inspektoratet, der har base i de selvstyrende samfund, fokuserer hovedsagelig på den lokale flåde og de fartøjer, der fisker efter skaldyr. (1) (2) (3) (4) (5) 31 inspektionsfartCjer, hvoraf stCrstedelen tilhCrer flåden. HjælpefartCjer. I samarbejde med Guardia Civil. 300 timer om året. 3 køretøjer med anhængere. s-i p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da Hvad angår strukturer, foretager 145 lokaltansatte under direktoratet for handelsflåden kontrol af fiskerfartøjer og fører en teknisk fortegnelse over hvert fartøj. Tilladelse til modernisering, bygning eller ændringer af maskinkraft sorterer under de selvstyrende samfund og direktoratet for fiskeri. Håndhævelsen af markedsbestemmelserne, herunder producentorganisationer, sorterer under ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler og varetages af et personale på 70 personer. C. Edb Der foreligger ingen oplysninger fra de spanske myndigheder. D. AKTIVITETER 11994 (inspektioner på havet, i havn, fra luften) Inspektioner på havet fordelt på områder og fartøjernes nationalitet: OMRÅDE FARTØJETS NATIONALITET spansk portugisisk fransk italiensk VIII IX CECAF Middelhavet I ALT 3 532 5 316 205 4 958 14 011 4 8 - - 12 9 - - 2 11 * - - 33 33 Afslørede overtrædelser fordelt på fartøjernes nationalitet (alle områder) OMRÅDE FARTØJETS NATIONALITET spansk portugisisk fransk italiensk ALLE 4 578 3 6 13 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \da St. Inspektioner fra luften fordelt på regioner og resultater (gennemført af de centrale myndigheder) REGION Antal inspektions dage Visuel kontakt Konstaterede overtrædelser Cantabrico Y NW Suratlantica Mediterraneo Canarias I ALT 165 78 101 21 365 636 416 499 20 1571 50 167 58 0 275 Overtrædelser afsløret i havn fordelt på fartøjernes nationalitet: Type overtrædelser Fartø ets nationalitet spansk portugi -sisk britisk irsk Logbog/landingsop- gørelse Brug af forbudte redskaber Fiskeri i fredet område For stor maskinkraft/ tonnage 133 78 53 2 Ulovligt direkte fiskeri 2681 Bifangst Undermålsfisk Fiskerilicens Ukorrekt mærkning af redskaber Ukorrekt identifikation af fartøj 15 2 755 115 8 1 7 1 - - - 2 1 4 - - Andre typer I ALT 40 5 881 6 21 p:\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da 4 4 - - - - - 1 - - - 2 2 - - - - - - - - - 9 4 £3 itali ensk 2 2 - - - - - - - - 1 5 fransk I ALT 2 2 - - - - - 1 2 - - 150 89 53 2 2 681 17 2 756 121 10 1 47 7 5 927 Udvikling af inspektionstjenesten: I nær fremtid har de spanske myndigheder til hensigt at ansætte 20 inspektører med base i Madrid, indsætte flere inspektionsfartøjer og købe og indsætte endnu en helikopter til inspektion i Middelhavet. For at lette gennemførelsen af proceduren for kontrol af transportdokumenter søger de centrale myndigheder for øjeblikket at indgå aftale med Guardia Civil, således at sidstenævnte varetager denne særlige opgave. Overvågning af kvoter og fangstregistrering Personale med base i 19 større havne registrerer oplysninger fra logbøger og landingsopgørelser. Disse oplysninger overføres til en centralt placeret database, hvor de enkelte fartøjers fangster registreres. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da S II. Evaluering A. Generelt Spanien (fastlandet) har en ret lang Middelhavskyst, mens Atlanterhavskysten er af mere begrænset længde. Kysternes uregelmæssige form betyder imidlertid, at der er en lang række landingssteder. Spaniens (dvs. fastlandets) eksklusive økonomiske zone er af beskeden størrelse, da kontinentalsoklens ringe bredde i betydelig grad begrænser fiskeressourcernes reelle udstrækning, hvis der ses bort fra fiskeriet efter store pelagiske arter. På det spanske marked afsættes der en lang række arter. Markedet er særlig indbringende for små fisk, herunder fisk, der er mindre end de biologiske mindstemål. De spanske myndigheder fremhæver følgende: Der afsættes en lang række arter på det spanske marked, og der er efterspørgsel efter småfisk af en størrelse, der ligger inden for de fastsatte krav. Denne efterspørgsel, der for en stor dels vedkommende dækkes ved import fra andre lande, forværrer problemet med forbrug af umodne fisk. Der sættes ind overfor dette forbrug af yngel gennem flere inspektioner og oplysningskampagner. Den spanske flåde er særdeles stor, og den er af sammensat art; sidstnævnte forhold er ikke altid kendt uden for Spanien. Spanien opfylder sine forpligtelser i henhold til de flerårige udviklingsprogrammer. Problemet med overkapacitet er ikke fuldstændig løst, men der er gjort meget store fremskridt, meget større end i mange andre medlemsstater. Forbruget af kvoterne for kulmule og havtaske viser, at problemet fortsat er potentielt stort i zone VI, VII og VIII. De spanske myndigheder fremhæver følgende: For at opnå en løsning på dette problem er der udviklet et system til regulering af indsatsen, og der er sket en betydelig stigning i kvoteudvekslingerne med andre medlemsstater. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da Hvad angår de tekniske forhold, består en væsentlig del af den spanske fiskerflåde af fartøjer, som er specialiseret i anden fangstteknik end trawlfiskeri. Fiskeri med demersalt trawl er særdeles udbredt. Det er traditionelt stærkt opportunistisk, og fangsterne omfatter såvel pelagiske arter (hestemakrel og blåhvilling) som demersale og benthiske arter. Spanien har en historisk tradition for en stærk struktur inden for erhvervet. Men det er først for nylig blevet en prioriteret opgave for myndighederne at iværksætte en effektiv kontrol at fiskeriet, i det mindste hvad bevaringsforanstaltningerne angår. B. Stærke og svage punkter Midler Spanien har udstyret sig med omfattende kontrolmidler, både til søs og fra luften. Derimod er der tilsyneladende en vis forsinkelse i indførelsen af det fornødne edb-udstyr. Det er særlig vanskeligt at vurdere, hvilke personaleressourcer der rådes over, da flere strukturer griber ind i hinanden. Men ressourcerne er blevet forøget. De oplysninger, Kommissionen har modtaget, giver dog ikke grundlag for at slutte, at personalesituationen, og dette gælder navnlig personalet på landjorden, svarer til de udfordringer, Spanien må og skal tage op inden for fiskerikontrol. Betydningen af de internationale fiskerier skærper dette problem. Struktur Strukturproblemerne i Spanien synes ret komplicerede. Ikke blot intervenerer de civile og militære myndigheder samt undertiden forskellige ministerier før og efter landingen, men der er også en indviklet ansvarsfordeling i forholdet til de regionale myndigheder. I højere grad end i de andre medlemsstater er Kommissionen under inspektioner i Spanien ofte stødt på vanskeligheder, som skyldes kompetencefordelingen. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da JC C. Kontrol af de tekniske foranstaltninger Spanien har et alvorligt genkommende problem med overholdelsen af de tekniske foranstaltninger, med de såkaldte demersale trawl og med de pågældende mindstemål. Kommissionen har kunnet notere, at der i nogle områder er iværksat en energisk indsats for at kontrollere sammensætningen af landinger af kulmule. Den har ikke fået garanti for en faktisk indførelse af den regel, der fastsætter en mindste maskestørrelse på 65 mm og betingelser for adgang til afvigende maskestørrelse. Spanien har flere gange og med fuld ret understreget det problem, som det skaber for landet, at der fra andre medlemsstater eksporteres undermålsfisk. Men landet har heller ikke i højere grad, end hvad der er tilfældet i de eksporterende medlemsstater, iværksat de foranstaltninger, som det har til rådighed, for at gribe ind over for de pågældende markeder og transporten, selv om både Spanien og de eksporterende medlemsstater gentagne gange er blevet opfordret hertil. Problemerne er særlig alvorlige i region 3. De andre medlemsstater, som fisker efter dermersale arter i region 3 (F og P), deler sammen med Spanien ansvaret for situationen. Men navnlig for kulmule i Biscayabugten kan den mangelfulde kontrol i region 3 skade fiskerne i andre medlemsstater. D. Kontrol af kvoter / fiskeriindsats Det er Kommissionens opfattelse, at de procedurer og midler, der er iværksat for at sikre, at logbøgerne og landings- og salgsopgørelserne udfyldes og udnyttes, ikke giver de fornødne garantier. Den direkte kontrol af fangsterne har tidligere ikke været Spaniens stærke side, men eksistensen af specifikke bestemmelser om begrænsning af fiskeriindsatsen i de andre medlemsstaters økonomiske zone betyder, at Spanien (ligesom til en vis grad Portugal) har en given fordel, som ikke eksisterer for de andre medlemsstater, der fisker i Atlanterhavet. Kontrollen af de spanske fartøjers fiskeriindsats har mødt vanskeligheder, der dog er blevet mindre i de seneste år, men der er indført faktiske begrænsninger af indsatsen. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da ^M E. Konklusion Spanien har reelle handicap, navnlig på grund af historiske forhold. Der er gjort betydelige fremskridt, og Kommissionen må navnlig understrege, at den svig, der tidligere kom til udtryk i flugt fra kontrol og endog voldelig adfærd over for de franske kontrolmyndigheder i Biscayabugten, ikke er noteret i de seneste år. NAFO-fiskerikontrollen har effektivt mobiliseret midler og en betydelig energi. Kommissionen konstaterer således, at de spanske myndigheder har gjort en betydelig indsats for at opnå de første resultater. Den noterer med tilfredshed, at de spanske myndigheder har været meget samarbejdsvillige med hensyn til at fremme anvendelsen af satellitteknik. Men den må understrege, at der er lang vej igen. Kommende fremskridt kan kun lettes, ved at der etableres en ny generel ordning for forvaltning af fiskeriindsatsen, der udelukker, at der fremover i Spanien kan være nogen følelse af diskriminering. Denne udvikling kan fremmes, ved at der anvendes moderne metoder, både edb og satellitter. Men disse metoder vil ikke være tilstrækkelige, hvis Spanien ikke stiller de fornødne midler til rådighed for fiskerikontrollen, navnlig menneskelige ressourcer. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da S3 FRANKRIG I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur A) TILRETTELÆGGELSE Affaires Maritimes (AFFMAR) i Ministère de l'Équipement er ansvarlig for gennemførelse af kontrollen af alle fiskerfartøjer (fransk og udenlandsk registrerede). Den overordnede kontrol af fiskeriet fastlægges af landbrugsministeriet. Blandt AFFMAR's andre overvågningsopgaver er sikkerhed om bord, forebyggelse af forurening og redningtjeneste. Gendarmerie Maritime (GM), der henhører under forsvarsministeriet, deltager også i fiskerikontrollen og varetager opgaver såsom kontrol af mindstemål, redskaber, landinger osv. Flådefartøjer sættes ind på specifikke opgaver, herunder kontrol i internationale farvande. Desuden deler AFFMAR ansvaret for kontrollen af forskellige aspekter af strukturpolitikken, såsom maskinkraft og tonnage, med toldvæsenet. Hvad angår kontrollen af mindstemål, tilbagetagelsepriser og markedsbestemmelser, er ansvaret fordelt mellem AFFMAR, Fond d'Intervention et d'Organisation des Marches des produits de la pêche maritime et des cultures marines (FIOM) under landbrugsministeriet og efterforskningstjenesten, der sorterer under finansministeriet. Krydskontrol af data for flådens aktivitet foretages af AFFMAR i samarbejde med Centre Regional des Traitements Statistiques (CRTS), der sorterer under Ministère de l'Équipement. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 33 B. RESSOURCER 1. Personale Kontrolpersonalet overvåger fangster, landinger, mindstemål og tekniske foranstaltninger og varetager også andre opgaver, f. eks. sikkerhed om bord, forebyggelse af forurening, redningstjeneste med videre. Det landbaserede AFFMAR-personale er fordelt mellem Sindics des gens de mer (SGM)(164), Contrôleurs des Affaires Maritimes branche technique (82 personer) (CAM/BT) og Techniciens du contrôle des établissement de pêches maritimes (47 personer) (TCEPM). Desuden er et begrænser GM (42 personer) "udlånt" til AFFMAR. I 1994 blev der oprettet 5 nye Unités de Surveillance du Littoral (USL), der er placeret i administrative afdelinger, hvorved det samlede antal USL er steget til 11. De er sammensat af personale fra SGM, CAM/BT, TCEPM og andre ikke specificerede administrative tjenester. Omkring 335 personer beskæftiger sig med fiskerikontrol. 2. Fartøjer 8 langdistance-, 6 mellemdistance- og 21 kystinspektionsfartøjer henhører direkte under AFFMAR. De har i alt en bemanding på 202 personer. 3. Edb Centre Administrative des Affaires Maritimes (CAAM), Direction des Pêches Maritimes et Cultures Marines (DPCM/BCS), CRTS, IFREMER og FIOM har forskellige databaser (flådens kapacitet, fangster, landinger, salg osv. ) til at krydskontrollere og kontrollere flådens aktivitet(6). (6) se bilag 1 p:\c31\rapports\ctrl\annexc l\da 60 C. Aktiviteter På landjorden 11 administrative afdelinger har deres egne ULS-enheder, som sorterer under Directeur départemental des AFFMAR, og de tager sig af kontrollen i havnene, kontrol af markeder osv. Andre afdelinger uden egne ULS-enheder er dækket af en kombination af SGM, CAM, TCEPM og GM under Chef de Quartier. Vigtigste overtrædelser afsløret i havn fordelt på fartøjernes nationalitet og overtrædelsestype Vigtigste type overtrædelse Fartøjets nationalitet fransk spansk belgisk 1 3 3 Logbog/landingsopgørelse Forbudte redskaber Ulovligt fiskeri Fredet zone Ulovlig fangst Undermålsfisk Bifangst For stor tonnage På havet 184 49 110 22 1 2 De franske myndigheder har meddelt, at deres inspektionsfartøjer gennemførte 1404 inspektionstogter og at der blev foretaget inspektion fra luften i 49 dage i ICES-område VII og VIII og farvandene omkring Guyana. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da M Inspektioner på havet Antal inspicerede fartøjer fordelt på nationalitet og ICES-område Område Nationalitet belgisk spansk fransk neder landsk britisk andet 6 2 859 6 861 3062 4511 220 7793 3 3 2 2 63 63 VII VIII CECAF I ALT p :\c31\rapports\ctr!\annexe 1 \da G *, Type overtrædelse Nationalitet belgisk spansk fransk i alt Antal fartøjer med overtrædelser Logbog/landingsopgørelse Ulovlige redskaber Ulovligt fiskeri: fredet zone For stor tonnage Ulovlig fangst: direkte fiskeri 1 1 2 Bifangst Undermålsfisk Fiskeri uden tilladelse Mærkning af redskaber Mærkning af fartøj Andet I ALT 182 24 14 1 12 20 11 1 82 1116 52 142 490 2 23 24 51 68 38 15 401 933 27 128 484 1 23 24 39 48 27 14 321 1136 3 165 Der foreligger ingen oplysninger om procentdelen af indsendte logbogsoplysninger, landingsopgørelser og salgsnotaer og heller ingen oplysninger om krydkontrollen af disse oplysninger. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da fes II. Evaluering A. Generelt Frankrig skal kontrollere en betydelig eksklusiv økonomisk zone og en lang kyststrækning. Fiskeriet er stærkt forskelligt, og kontrolproblemerne er således mangeartede. Der er sket en stærk udvikling mod landing til auktion. Der er en fremskreden datamatisering af auktionerne, og der er etableret udstrakt forbindelse mellem dem. Der landes dog fortsat betydelige fangster uden for auktionerne, især hvad angår arter af høj handelsværdi og bestemte former for kystfiskeri. Der er i Frankrig et marked for små fisk til lokalt konsum eller til eksport, en eksport, der fremmes af, at der er spanske markeder i nærheden. Hvad angår kontrollen med kvoternes overholdelse, har Frankrig en betydelig fordel: der er kun få kvoter, som reelt begrænser fangsterne. Siden den fælles fiskeripolitiks indførelse er der endog konstateret en nedgang i de højsøflåder, der udnytter de forskellige bestande, f. eks. hvilling i Nordsøen. Kvoterne har således kun været begrænsende for bestemte bestande i tredjelandsfarvande (Norge), for sej ved Vestskotland, for ansjos i Biscayabugten, episodisk for torsk eller hvilling i Det Keltiske Hav og fremover for hvilling i Biscayabugten. Frankrig lider således ikke samlet under en uligevægt mellem kapacitet og disponible nominelle kvoter. De problemer, der er gjort gældende for bestemte bestande, er imidlertid genkommende. Men problemerne vil blive øget, hvis der, således som det er ønskeligt for en bedre forvaltning af bestandene, fastsættes større sikkerheds-T AC. Den franske flåde er kendetegnet ved sin alsidighed. Imidlertid svarer alle fiskerier med bundtrawl og pelagiske trawl, med undtagelse af Middelhavet, til særskilte fiskerier og redskaber. Det betyder, at en række af f. eks. de spanske problemer ikke forekommer. Men der eksisterer dog vanskeligheder, som skyldes, at fangsterne ved en enkelt fiskeriindsats består af flere arter. Der er endog en tendens til en øget anvendelse af pelagiske trawl til fangst af demersale arter, især kulmule. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da GM I tidens løb har en effektiv kontrol ikke været nogen prioritet i fiskeriforvaltningen. De snævre forbindelser, der har etableret sig mellem myndighederne og fiskerne, har uden tvivl været værdifulde i nogle henseender, men de har i højere grad skabt et klima af tolerance og fremmet en accept af undtagelser, der har skullet beskytte grupper af undertiden begrænset størrelse, end de har bidraget til en enkel og effektiv kontrol. De franske myndigheder fremsætter følgende kommentarer: Situationen har ændret sig betydeligt siden krisen i 1994 i forbindelse med langfinnet tun, hvorunder industrien selv indså, at det var nødvendigt at indrette sig efter udviklingen i EF-reglerne (afskaffelse af 5 km-undtagelsen) i alles interesse, samtidig med, at de offentlige myndigheder indførte et effektivt overvågningssystem. B. Stærke og svage punkter i kontrolordningen i Frankrig De menneskelige ressourcer og materielle midler, som Frankrig har givet oplysning om, er betydelige, både til intervention på landjorden og til søs, selv om det er vanskeligt nøjagtigt at vurdere, hvilke midler der reelt anvendes til kontrollen, fordi opgaverne for de enkelte myndigheder er så mangfoldige. Datamatiseringen er langt fremskreden. Imidlertid viser fristerne for edb-behandling og fremsendelse samt den manglende efterprøvning af en række fangstoplysninger, at der er en kritisk mangel på specialiseret personale. De franske myndigheder er i høj grad nærværende ved kysten og navnlig i fiskerihavnene. Men antallet af berørte administrationer og ministerier er ret stort. De franske myndigheder tilføjer følgende: Overvågningen af fiskeriet i Frankrig påhviler tjenester, der sorterer under flere forskellige ministerielle afdelinger. Systemet forekommer kompliceret, men fungerer godt, både under normale forhold og i krisesituationer. Desuden giver det adgang til større menneskelige og fysiske ressourcer og til bistand fra personale, der er kompetent indenfor mange områder og vant til at klare meget forskelligartede situationer. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da GS Dette gælder især de enheder, der beskæftiger sig med kystfiskeriet, og som gennemfører kontrol på havet, på landjorden og i afsætningsleddet. På grund af deres mobilitet er de et meget vigtigt element i fiskerikontrolstrategien. Fiskeriet efter langfinnet tun har vist, at der i tilfælde af større vanskeligheder hurtigt kan etableres en ordning, der kan anvendes. Det "almindelige" samarbejde kan være vanskeligere. I øvrigt indebærer det forhold, at de involverede myndigheder også har andre opgaver end kontrollen af den fælles fiskeripolitik, at der er fare for en udvanding. På grundlag af de besøg, som EF-inspektørerne har aflagt, kan det ikke konstateres, at en streng anvendelse af alle EF-forskrifterne opfattes som en hovedopgave af alle, der medvirker ved kontrollen. Der findes heller ingen bredere ordninger med medansvar ved den fælles fiskeripolitiks anvendelse som dem, der søges udviklet af Nederlandene, der inddrager erhvervet i kontrolopgaverne. Men der eksisterer sådanne ordninger for visse fiskerier (især ansjos og lagfinnet tun) og for kystfiskerierne, som er undergivet nationale regler. En lov, der blev vedtaget den 2. maj 1991, tillægger den nationale handelsorganisation beføjelser vedrørende fiskerierhvervet, således at den kan medvirke til at gennemføre en afbalanceret forvaltning af ressourcerne. C. Tekniske foranstaltninger For fiskerierne uden for Frankrigs eksklusive økonomiske zone er der ikke noget udtalt særkendetegn i forhold til de andre flåder, som driver samme fiskeri. For en række højsøfiskerier gælder, at opbevaringen om bord af små fisk, f. eks. jomfruhummer eller kulmule, svækker tilskyndelsen til svig med hensyn til mindstestørrelsen, for så vidt angår de fartøjer, der fisker langt fra deres hjemsted. Problemet med svig i forbindelse med de tekniske foranstaltninger gør sig især gældende i Frankrig inden for de fiskerier, navnlig kystfiskerier, der finder sted i landets eksklusive økonomiske zone. Således er der i forbindelse med problemerne med fangst af undermålsfisk af kulmule i Biscayabugten ikke sket reelle fremskridt eller lagt nogen overbevisende strategi for fremtiden fra de franske myndigheders side. Kontrolforanstaltningerne til søs er utilstrækkelige til at hindre, at der gøres misbrug af afvigende maskestørrelser, og i flere p:\c31\rapports\ctrl\anncxe l\da havne er kontrollen utilstrækkelige til at sikre, at handelen med undermålsfisk bringes til ophør. Frankrig har ikke udnyttet de muligheder for indgreb efter første markedsføring, dvs. under transporten, der er åbnet ved kontrolforordning 2847/93, artikel 13, for at bekæmpe svigagtig import og styrke overholdelsen af mindstestørrelserne. Det er dog sandsynligt, at nogle kontante tiltag kan bidrage effektivt til, at eksporten af undermålsfisk til Spanien bliver bekæmpet. De franske myndigheder anfører følgende: Hvad angår svig i forbindelse med tekniske foranstaltninger, er ministeriet for landbrug, fiskeri og levnedsmidler i færd med at forberede en foranstaltning, som gør opslag af de tilladte mindstemål på fisk, der bringes i handelen, på alle salgssteder obligatorisk. Den særlige kontrol af drivgarns længde gav først anledning til en effektiv kontrolindsats, da der i fangstsæsonen 94 blev iværksat nogle energiske foranstaltninger. Fangstsæsonen 95 bekræftede klart, at de tidligere undladelser i forbindelse med dette forhold havde fundet deres svar. D. Kontrol af fangster En væsentlig andel af logbøgerne tilbagesendes ikke, eller de tilbagesendes med væsentlige forsinkelser; dette problem er koncentreret på bestemte dele af sektoren. Kommissionen er ikke bekendt med, at der eksisterer en procedure med systematisk godkendelse af logbøger og landingsopgørelser, hverken ved hjælp af direkte statistisk analyse eller ved sammenholdelse med andre oplysmngskilder. Frankrig har en særdeles veludviklet videnskabelig erfaring med statistisk opgørelse og godkendelse af fangsterne, navnlig hvad angår kystfiskeri og opgørelse af den produktion, der ikke går via auktionerne. Men der drages ikke tilstrækkelig nytte af denne erfaring. De administrative oplysninger udnyttes langtfra i fuldt omfang. Indtil for nylig blev de franske statistikker konstant bedre, men der har i de seneste år været tendens til en forringelse, selv om denne udvikling ikke er ens for alle fiskerierne. Det er dog lidet sandsynligt, at dette har medført kvoteoverskridelser, bortset fra nogle specifikke kvoter, navnlig for ansjos i Biscayabugten. I dette tilfælde er manglerne åbenbare og genkommende. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 6} De franske myndigheder understreger følgende: Hvad angår andelen af tilbagesendte logbøger, er der sket en forbedring i forhold til situationen i 1993 og begyndelsen af 1994. De havne, hvor resultaterne ikke har været så gode med hensyn til andelen af indsendte logbøger, er blevet klart afgrænset som følge af en undersøgelse, der blev foretaget i 1995. Der er også blevet indledt en undersøgelse af, hvordan der kan indføres et prognosesystem for landinger, der, når det er blevet iværksat, skulle medvirke til at forbedre kvaliteten af landingsstatistikkerne. E. Konklusion Frankrig råder over omfattende midler, og der er etableret et materielt, menneskeligt og administrativt grundlag for en effektiv kontrol, navnlig en moderne forvaltning af fangstoplysningerne, men landet må foretage en væsentlig forbedring af sine procedurer for overvågning og kontrol. I forhold til en række retsforskrifter har der kunnet konstateres reelle tolerancer (manglende overholdelse af mindstemaskestørrelse, fangst af undermålsfisk af kulmule, manglende føring af logbøger), navnlig i forbindelse med en krise, hvilket har skabt sædvaner, som kun en viljefast indsats kan bringe til ophør. For øjeblikket medfører indgreb over for overtrædelser generelt ikke iværksættelse af sanktioner, der står i forhold til overtrædelsens alvor. De fremskridt, der er sket i kontrollen af fiskeriet efter langfinnet tun, viser, hvorledes problemet kan gribes an. Det væsentligste grundlag er etableret, og forbedringerne skal bestå i, at der fastlægges en helhedsstrategi, der er præget af en stærk vilje til fremskridt, samtidig med at alle, der er involveret i kontrollen, bibringes en bedre forståelse for dens betydning, og ligeledes bør der lægges vægt på, at der indsættes specialiseret personale på nøgleposter (edb og statistikker). De franske myndigheder bemærker i denne forbindelse, at de er ved at forberede et system til forvaltning af fiskeriindsatsen, der skal gennemføres i Frankrig. Alle de tjenester, der aktivt er engageret i kontrollen, er inddraget i ordningen, som skal træde i kraft den 1. januar 1996. p :\c3 l\rapports\ctr!\annexe 1 \da fes IRLAND /. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur Ansvaret for kontrollen af alle fiskerfartøjer (irsk registrerede og andre) er fordelt mellem Department of the Marine Fisheries Inspectorate og Naval Fisheries Protection Service. Ansvaret er fordelt som følger: Det påhviler fiskeriinspektoratet at foretage inspektioner i havn, medens søværnet gennemfører inspektioner på havet ved hjælp af syv inspektionsfartøjer. Inspektionsfartøjerne henhører under søværnet, som er ansvarlig over for forsvarsministeriet. Disse fartøjer anvendes blandt andet til at yde assistance. Deres opgaver indenfor fiskerikontrollen fastlægges i fællesskab af de to ministerier. I praksis benyttes fartøjerne til fiskerikontrol efter anmodning fra Department of the Marine. Desuden har Department of the Marine det overordnede ansvar for kontrollen, når det gælder markeder og de strukturelle aspekter af industrien. Med hensyn til markeder bistås fiskeriinspektoratet af et antal kvalitetskontrollører, der beskæftiger sig med de administrative og kvalitetsmæssige aspekter af tilbagetageiser af fisk. Til overvågning af de strukturelle aspekter (fartøjers karateristika) anvender Department of the Marine Marine Survey Office, som er en integrerende del af Department of the Marine. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da Ê9 B. Ressourcer 1. Personale I fiskeriinspektoratet under Department of the Marine er der for øjeblikket ansat 18 inspektører, som har base i de vigtigste fiskerihavne. [østkysten: 2 fiskeriinspektører og 2 kvalitetsinspektører, sydkysten: 45 fiskeriinspektører, vestkysten: 2 fiskeriinspektører og 1 kvalitetsinspektør] Registreringen af fartøjer varetages af Register General bistået af lokale registre og personale i ministeriet (1 fuldtids og 2 deltids). 2. Fartøjer/fly Søværnet anvender syv inspektionsfartøjer til gennemførelse af inspektioner og overvågning på havet. Desuden anvendes 3 kystinspektionsfartøjer til overvågning af laksefiskeriet. Luftvåbnet foretager inspektion fra luften på vegne af Department of the Marine og stillede i 1994 et CASA-inspektionsfly til rådighed for fiskeriinspektionen. 3. Edb Overvågningen af fiskeriet styrkes gennem oprettelse af forskellige edb-systemer, der suppleres med en række programmelpakker, databaser, regneark osv. Det drejer sig om følgende systemer: Fortegnelse over fiskerfartøjer Fangstrapporteringssystem (landinger) Fiskerilicenssystem. p :\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da }o C. Aktiviteter Fiskeriinspektoratet Inspektion og overvågning af fiskeriet koordineres af fiskerikontrolforvaltningen i Dublin. Den regionale koordination varetages af tre overordnede fiskerikontrollører i henholdsvis Dublin, Cork og Killybegs. 11994 gennemførte fiskeriinspektoratet i alt 10 500 inspektioner på land. De fordelte sig som følger: 1 500 inspektioner i havne på østkysten 4 500 inspektioner i havne på sydkysten 4 500 inspektioner i havne på vestkysten. Det fremgår ikke, om disse inspektioner kun vedrører landinger, kontrol af redskaber osv. eller også omfatter inspektoratets aktiviteter, hvad angår markedsmæssige og strukturelle aspekter, eller om de også omfatter kystmyndighedernes inspektioner. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da •=n Under havneinspektionerne blev der afsløret 159 overtrædelser som anført i nedenstående oversigt: Havneinspektioner fordelt på overtrædelsestype og fartøjernes nationalitet Overtrædelsestype Logbog/landingsopgørelse Ulovlige redskaber Fiskeri i fredet område Ulovlige fangster: Direkte fiskeri Bifangst Undermålsfisk Fiskeri uden tilladelse Mærkning af redskaber Mærkning af fartøj I ALT (159) irsk 51 30 2 2 4 28 1 10 22 150 Fartøjets nationalitet spansk 5 britisk 4 5 4 Fiskeriinspektørerne inspicerer landinger (35 % af alle landinger valideres ved fysisk kontrol i havne og/eller på auktioner) og søger at gennemføre 100% kontrol, når det gælder landinger af visse arter, som er undergivet TAC og kvoter (ikke nærmere angivet, men sandsynligvis sild og makrel). Landinger fra fartøjer på under 10 m registreres ikke. Inspektørerne foretager også krydskontrol af logbøger og landingsopgørelser og salgsnotaer og overvåger transporten af fisk. Desuden måles alle net på land to gange om året. p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da ^K Søværnet De irske myndigheder har rapporteret, at søværnets syv inspektionsfartøjer gennemførte inspektioner i 1994 som følger: ICES-område Inspektionsdage VIA VI B VII A VIIB VUC VIIG VII J VIIK VII H VIIIE 35 22 247 143 25 344 380 31 12 17 Inspektioner på havet fordelt på ICES-område og fartøjernes nationalitet I ALT 1 258 OMRÅDE Nationalitet belg. tysk spansk fransk irsk nederl. britisk andre VI VII VIII 1 9 3 3 39 103 164 294 3 2 248 4 11 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 11 Antal overtrædelser fordelt på fartøjernes nationalitet og type overtrædelse Vigtigste type overtrædelse Logbog/landings- opgørelse Forbudte redskaber Ulovligt fiskeri: fredet område Ulovlig fangst: direkte fiskeri Undermålsfisk Mærkning af redskaber/fartøj Andet belg. tysk spansk fransk irsk nederl. britisk andre 1 1 8 1 12 25 5 2 2 9 4 7 1 15 14 39 8 1 24 Inspektion fra luften I 1994 stod et C AS A-fly til rådighed for inspektioner fra luften. Flyet gennemførte 91 patruljer i løbet af 447 timer. Disse patruljer resulterede i visuel kontakt (1132 tilfælde) fordelt på ti forskellige ICES-områder (navlig område VII J, VII G, VII E og VII A). p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da ~VM II. Evaluering Irland har et stort eksklusivt fiskeriområde, hvor mange fiskerfartøjer fra andre medlemsstater driver fiskeri. Der er også et stort antal landingssteder, hvoraf mange ikke overvåges permanent, og det gør det vanskeligt for inspektionsmyndighederne at efterprøve fangsWlandingsopgørelser ved fysisk kontrol af fangster. I 1994 var kvotetildelingen tilstrækkelig til at give den irske flåde tilfredsstillende fiskerimuligheder. Udnyttelsen af silde- og makrelkvoterne krævede dog nøje overvågning. I Irland er der stor forskel på, hvordan inspektions- og overvågningsopgaven gennemføres på havet og i havn. Kontrolopgaven på havet vanskeliggøres af kontrolområdets størrelse og de forskellige fiskeriers forskelligartethed. Der er derfor behov for at udnytte og indsætte ressourcerne med størst mulig effektivitet for at sikre, at Irland efterkommer sine overvågnings- og inspektionsforpligtelser. I denne henseende er det vigtigt at udvikle visse strategier, som gør det muligt for inspektionsmyndighederne at fokuserer på de mest effektive overvågnings- og inspektionsforanstaltninger. Kommisionen er bekendt med de bestræbelser, der i de senere år er udfoldet for at overvåge aktiviteterne for de fartøjers vedkommende, der er registreret i andre medlemsstater og fisker inden for Irlands eksklusive fiskerigrænser. Selv om de irske myndigheder har varetaget kontrollen og inspektionen af fartøjer, der fisker efter langfinnet tun, og i relevante tilfælde strengt har fulgt EF-bestemmelserne, er det dog nødvendigt at styrke inspektionen i hele sæsonen for langfinnet tun. Det er nødvendigt at intensivere inspektionsaktiviteterne på land, da bevarelsesforanstaltningerne stadig ikke følges i tilstrækkelig grad og det ser ud til, at gennemførelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 foregår i langsomt tempo. Der blev ikke generelt anvendt transportdokumenter i 1994. Selv om havnefiskeriinspektørerne nu har beføjelse til at undersøge de registre, der føres af fiskeopkøbere, handlende, mellemmænd osv. , er Kommisionen ikke i stand til at vurdere de supplerende beføjelsers rolle i afsløringen af ulovlig aktivitet og omfanget af sådanne foranstaltningers anvendelse. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da IS Overvågningen af fangster og redskaber er forbedret betydeligt i de vigtigste landingshavne. Overvågningen i de mindre havne er dog stadig utilstrækkelig. Hvad angår fangstregistreringen, er det et stort problem, at ikke alle logbøger og landingsopgørelser fremlægges. Selv om de irske myndigheder har erhvervet det nødvendige edb-udstyr og det fornødne programmel til at foretage en omfattende registrering af fangstdata, har dette ikke givet de forventede resultater. Kommisionen er klar over, at den tekniske overvågning af strukturforanstaltningerne er forbundet med særlige problemer, og understreger betydningen af, at der foretages hyppig kontrol i markedssektoren. Konklusion Kontrolmyndighederne i Irland må løse to problemer. På havet drejer det sig om udvidelsen af den irske EØS og i havnene det forhold, at der ikke er nogen lang tradition for inspektion og overvågning. De irske myndigheder har gjort en stor indsats for at løse problemerne. EF's program for støtte til indkøb af det nødvendige udstyr har gjort dette arbejde lettere at gennemføre. Manglen på personale til at varetage inspektionsopgaven svækker dog det nationale kontrolsystem. Dette problem kan blive yderligere forværret ved indgåelsen og gennemførelsen af Western Waters Fisheries Agreement i 1996. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da }& ITALIEN I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur Fiskeridirektoratet under ministeriet for landbrug, levnedsmidler og skovbrug har det overordnede ansvar for overvågning og kontrol i fiskerisektoren. Før 1994 var direktoratet en del af ministeriet for handelsflåden. Fiskeridirektoratet har ingen særskilt fiskeriinspektionsenhed, men trækker på forskellige andre specialtjenester, der sorterer under forskellige ministerier. Inspektioner på land og på havet gennemføres af: Guarda di Finanza -Finansministeriet Polizia di Stato -Indenrigsministeriet Arma dei Carabinieri -Forsvarsministeriet Unità Sanitarie Locali -Sundhedsministeriet Lokale myndigheder. Havnemyndighederne - "Capitanerie di Porto" - der har ressourcer til at gennemføre inspektioner i havn og inden for de territoriale grænser, har en nøglefunktion (se mere herom i det efterfølgende). Når det gælder inspektioner på havet, yder kystbevogtningstjenesten, som er en del af forsvarsministeriet, logistisk støtte. B. Ressourcer 1. Personale Som nævnt ovenfor varetager en række offentlige organer overvågning og kontrol i fiskerisektoren. Der er derfor svært af vurdere, hvor stort et personale der er beskæftiget med de specifikke kontrolopgaver, som er forbundet med inspektion på havet og på land. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da }> "Capitanerie di Porto" har et personale på 4500, der er fordelt på 47 administrative enheder ("compartimenti marittimi"). Omkring 30% (1200) af dette personale tager sig udelukket af inspektioner på havet for at overvåge, at nationale foranstaltninger og EF-foranstaltninger overholdes (licenser, tekniske foranstaltninger osv. ). Den resterende del af personalet varetager en række kontrolopgaver på land. Det er ikke muligt at foretage en nøjagtig vurdering af, i hvilket omfang personalet i denne tjeneste beskæftiger sig med klassiske kontrolopgaver som forudset i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93. 2. Fartøjer/fly Capitanerie di Porto har: - 300 fartøjer af varierende længde - 16 fly. 3. Edb For øjeblikket findes der ikke noget edb-system. De italienske myndigheder har dog meddelt, at der påtænkes indført et integreret informationssystem for at sammenkæde de forskellige tjenester, der beskæftiger sig med overvågning. C. Aktiviteter 1. "Capitanerie di Porto" Inspektioner på havet I 1994 gennemførte denne tjeneste 8 247 inspektionstogter. Under disse togter blev der gennemført 10 793 inspektioner og registreret 2 884 overtrædelser af nationale/EF- forskrifter. Størstedelen af disse overtrædelser var af admimstrativ art (overtrædelse af licensbetingelser osv. ). Inspektion fra luften Der blev gennemført i alt 57 inspektioner fra luften i 1994. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da }? Landbaseret inspektion (i havne, på markeder, i restauranter) Der blev gennemført i alt 10 692 inspektioner/kontroller: landinger, distribution, salg kontrol af redskaber 7 165 3 527 Denne kontrol resulterede i afsløring af 477 overtrædelser, hvoraf størstedelen var overtrædelser af administrative bestemmelser. I årets løb konfiskerede "Capitanerie di Porto" 37 727 kilo fangster og 1 012 redskaber (ikke præciseret i indberetningen). Udgifterne i 1994 androg 9 796 831 200 lire (4,5 mio. ECU). 2. "Polizia di Stato" 11994 kontrollerede "Polizia di Stato" i alt 1 700 fartøjer, hvoraf 343 fiskede med drivgarn. Der blev afsløret i alt 1 009 overtrædelser (ikke specificeret), hvoraf 41 vedrørte fartøjer, der anvendte drivgarn. I alt 8 fartøjer og 352 garn blev beslaglagt. 3. "Guarda di Finanza". Der foreligger ingen nøjagtige tal for antallet af inspektioner. Der foreligger oplysninger om resultaterne af inspektionerne: Afslørede overtrædelser 2 060 Beslaglæggelser/konfiskeringer af net af fisk 1518 65 525 kg p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \da ^3 II. Evaluering Overvågningen af fiskeriet i Italien er forbundet med nogle specifikke problemer: den lange kystlinie og de mange landingssteder. Den omstændighed, at Italien ikke har nogen eksklusiv fiskerizone, indebærer, at der ikke foretages streng kontrol af italienske fiskere, der fisker i internationale områder sideløbende med fiskere fra andre lande, der fisker efter store pelagiske arter og nogle demersale bestande. Selv om Italien ikke er fuldt ud integreret i kontrolordningen under den fælles fiskeripolitik som fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93, har de nationale kontrolmyndigheder en række specifikke overvågningsopgaver. Blandt disse opgaver kan nævnes overvågningen af anvendelsen af drivgarn, forvaltningen af de strukturelle aspekter af den nationale tekniske foranstaltninger, kontrollen af markeder og indførelsen af en fiskerflåde, hensigstmæssig/omfattende kontrolordning i løbet af de næste tre år. A. Kontrol af fiskerfartøjer, der anvender drivgarn Italien har givet ca. 650 fartøjer tilladelse til at anvende drivgarn, og disse fartøjer fisker både i internationale og nationale farvande. Det store antal fartøjer og deres spredning bidrager til vanskelighederne ved at overvåge anvendelsen af denne redskabstype på tilfredsstillende måde. Det er klart blevet påvist, at den foreskrevne garnlængde (2,5 km), ikke muliggør et rentabelt fiskeri, og det er konstateret, at en række fartøjer derfor har anvendt garn på over 2,5 km. B. Forvaltning af de strukturelle og markedsmæssige aspekter af fiskeriet I indberetningen til Kommissionen har de italienske kontrolmyndigheder ikke forelagt tilstrækkelige oplysninger om markederne og de strukturelle aspekter som fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93. Kommissionen anmoder derfor Italien om at forelægge disse oplysmnger snarest muligt. go p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da C. Overvågning af transport og salg af fiskerivarer I artikel 8 og 13 er det fastsat, at der skal udfærdiges salgsnotaer og transportdokumenter, og at der skal finde overvågning sted for at fastslå, hvor store mængder fiskerivarer der sælges og transporteres i Italien. Såvidt Kommissionen ved, anvendes disse dokumenter endnu ikke af industrien i Italien. D. Indførelse af et valideringssystem Italien er først forpligtet til at indføre et valideringssystem i 1999, men Kommissionen har bemærket, at de italienske myndigheder tager skridt til at indføre et sådant system. En snarlig indførelse af et valideringssystem vil gøre det lettere at foretage krydskontrol og være et nyttigt supplement til den nationale kontrol. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da •*n NEDERLANDENE I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur AID (den generelle inspektionstjeneste), som arbejder efter retningslinier, der er godkendt af mimsteriet for landbrug, miljø og fiskeri, har hovedansvaret for overvågningen af fiskeriet. Inden for inspektionstjenesten varetages inspektionsopgaverne af en række inspektører. Inspektørerne har base i havne med en stor auktion eller et stort antal landinger. Desuden får inspektørerne bistand fra distriktkontorer og fra hovedkvarteret. AID foretager kontrol af registreringen af fangster, tekniske foranstaltninger, licenser og nogle aspekter af markeder og strukturer. Inspektionerne på havet gennemføres af AID, som ikke selv har nogen inspektionsfartøjer, i samarbejde med flåden, toldvæsenet og politiet. Den tekniske overvågning af markedsforanstaltningerne gennemføres af "Produkschap Vis", og overtrædelser indberettes til AID til videre behandling. B. Ressourcer Personale Inspektoratet har en stab på 58 inspektører fordelt på de vigtigste fiskerihavne. Desuden fik inspektoratet bistand af private sikkerhedsfolk i i alt 37 500 timer. p:\c3l\rapports\ctrI\annexel\da tfe Fartøj er/fly Foruden toldvæsenets og politiets fartøjer anvendes 3 minestryger. I 1994 gennemførte minestrygerne inspektionstogter i 80 dage, medens toldvæsenet/politiet gennemførte inspektionstogter i 106 dage. Flåden og politiet gennemførte inspektion fra luften. Der blev afsat i alt 438 timer til inspektion fra luften. Edb Der anvendes følgende edb-systemer: VIRIS I : overvågning af nationale og individuelle kvoter COVIS : fangst- og salgsoplysninger og kontrolresultater og udførlige registrering af oplysninger om fangstrejser. Rettelser af fangstoplysninger sendes til VIRIS I registrering af fiskerfartøjer og deres karakteristika registrering af antallet af dage på havet CVR : C-Day : COBRA : registrering af kontrol og sanktioner. C. Aktiviteter Der blev i alt gennemført kontrol i 91 255 timer. Gennemsnitlig 12% af de i alt 32 785 landinger blev kontrolleret. Kontrolindsatsen var størst for tunge- og rødspættefiskeriets vedkommende. Oversigt over kontrol og overtrædelser fordelt på medlemsstater i den nederlandske EØS i Nordsøen Medlemsstat NL B D DK fysisk kontrol 191 30 inspektion fra fore 127 luften/på havet ligger ikke 13 54 7 98 F 0 1 UK andre 4 87 2 0 overtrædelser 44 7 4 2 1 — 2 p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\da * 5 Validering af landinger, auktionsdata osv. Alle data fra logbøger, oplysninger om salg på auktioner og landingsopgørelser sammenholdes i automatiske edb-systemer (100% krydskontrol). Desuden beregnes de samlede fangster i levende vægt pr. art for hvert fartøj og hver fangstrejse. Overvågning af strukturforanstaltninger Alle fiskerfartøjer skal være registrerede i den centrale fartøjsfortegnelse. Efter registrering angives det i en licens, hvilke arter der må fiskes efter. Der kræves særlige dokumenter til fiskeri efter kvoterede arter. Et system med individuelle kvoter eller gruppekvoter, der kan overføres, regulerer fiskeriet efter visse kvoterede arter. Et reglement for dage på havet begrænser fiskeriindsatsen pr. kategori for hvert fartøj. Teknisk overvågning af markedsforanstaltninger Frisk fisk, der udbydes til salg, skal sælges på auktion. Efter sortering undersøges de enkelte partier af en repræsentant for "Produktschap Vis", der bedømmer størrelsesklasse og friskhed. Kontrollen af størrelser gennemføres på grundlag af prøver og ved stikprøvekontrol. Producentorganisationerne fastsætter hvert årt tilbagetagelsespriserne for de forskellige varer. Repræsentanter for "Produktschap Vis" fører kontrol med, at tilbagetagelsespriserne overholdes, og hver intervention registreres og overføres til producentorganisationerne. Der foretages en administrativ opfølgning af alle salgsoplysninger. Der foretages fysisk kontrol af tilbagetagelssesproceduren på grundlag af prøver, og der blev ikke afsløret nogen uregelmæssigheder i 1994. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da #V> II. Evaluering A. Generelt Kvoteforvaltningen tager hovedsageligt sigte på tre flådekatagorier, nemlig bomtrawlere, et lille antal specialiserede demersale fartøjer og pelagiske frysetrawlere. Der er navnlig potentiel overkapacitet i bomtrawlerflåden. Den pelagiske flåde har omstillet kapaciteten fra det traditionelle silde-/makrelfiskeri til arter som for eksempel blåhvilling og hestemakrel. Det nuværende system til kvoteforvaltning og overvågning af landinger blev indført for nogle få år siden som følge af omfattende drøftelser med fiskeindustrien for at komme de uregistrerede landinger til livs. Disse ordninger er navnlig baseret på en begrænsning af antallet af fiskedage til det antal, der er nødvendigt for at fange de for fartøjerne fastsatte kvoter, og på et tilsagn fra fiskeindustrien om at afsætte alle landede mængder på auktioner. Fiskeindustrien er derfor medansvarlig for, at de aftalte ordninger gennemføres korrekt. Det påhviler AID at føre tilsyn og overvåge, at kvoterne overholdes. EØS dækker en begrænset del af Nordsøen. Kystlinjen er forholdsvis lang, og fiskerfartøjer kan lægge til i en række havne (hvoraf nogle ligger bag kystlinien). Fiskerfartøjer har kun tilladelse til at lande deres fangster i dertil udpegede havne efter at være blevet godkendt af de kompetente myndigheder. Et begrænset antal landinger finder også sted i andre medlemsstater, selv om disse mængder ofte udbydes til første salg i Nederlandene. Fartøjer fra andre medlemsstater og tredjelandsfartøjer lander ofte deres fangster i Nederlandene. p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da gs B. Stærke og svage punkter Fangstregistreringen er blevet mere pålidelig inden for de sidste år, hovedsagelig på grund af bedre kvoteforvaltningsforanstaltninger og et forbedret overvågningssystem. Dette gælder navnlig for de samlede fangster. Korrekt registrering af fangster for de enkelte områder kan ikke garanteres i alle tilfælde. Fiskeriindsatsen er blevet justeret på individuelt grundlag efter de tildelte fiskerimuligheder, især ved nedsættelse af antallet af fiskedage. De nederlandske fiskere har også dannet frivillige forvaltningsgrupper. Det drejer sig om sammenslutninger med egne vedtægter og interne procedureregler. Heri er det bl. a. fastsat, at der skal udarbejdes en fangstplan, og at al fisk skal sælges gennem auktioner. Det er også fastsat, at der ud over eventuel offentligretlig retsforfølgning internt kan pålægges sanktioner ved overtrædelse af dise ordninger, og der er fastsat nærmere bestemmelser om bøder. Landinger undergår administrativ og fysisk inspektion. Fangstregistreringen foregår kun på edb. Fangstdata, landingsdata og salgnotaer krydskontrolleres. Når man tager den rolle i betragtning, som nogle fiskerihavne spiller i distributionen af fisk i Europa, forekommer den fysiske tilrettelæggelse af landinger og afsætning i fiskerihavne at være noget uigennemsigtig. AID's kontrol er systematisk, således at forstå, at hele kæden fra landing til salg følges uafbrudt. Dette sker for at forhindre uanmeldte landinger. AID supplerer dette med kontrol i virksomhederne. I sådanne tilfælde kan fiskeriinspektørerne være ledsaget affolk fra andre specialiserede inspektionsorganer, såsom toldvæsenet, skattevæsenet og politiet. Flåden og politiet gennemfører inspektion fra luften, medens overvågningen på havet gennemføres af flåden og toldvæsenets og politiets kystbevogtningsfartøjer. AID er altid repræsenteret ved denne kontrol og gennemfører selv den egentlige kontrol. I ingen af de to tilfælde synes fiskeriinspektion dog at være en prioriteret opgave. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da tffc C. Konklusion Kommissionen har inden for de seneste år konstateret en reel forbedring af fangstregistreringen i Nederlandene. Den følger Nederlandenes erfaringer med stor interesse, navnlig fiskeindustriens medansvar, hvad angår efterlevelsen af dens tilsagn om at afsætte alle landede mængder på auktioner. Det er nødvendigt at undersøge, hvilken indflydelse forskellige bestandsstørrelser har på de nuværende ordningers effektivitet, for at kunne bedømme, hvor stærke de enkelte led i ordningen er. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da *} PORTUGAL I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur I Portugal har en række forskellige afdelinger og offentlige organer ansvaret for og kompetence til at overvåge fiskeriet. Det drejer sig om følgende: 1. Direktoratet for fiskeri -Afdelingen for inspektion (DSI) -Afdelingen for struktur (DSE) 2. 3. 4. Søfartsmyndigheden (AMAR) Inspektionsbrigaden under Guarda Nacional Republicana (BF) Inspektoratet for økonomiske aktiviteter (IGAE) 5. Toldvæsnet (DGA) 6. Direktoratet for havne, navigation, transport, sikkerhed på havet (INSM) Alle disse organer beskæftiger sig i større eller mindre omfang med kontrol- og overvågningsopgaver. DSI er en særskilt afdeling i direktoratet for fiskeri (ministeriet for maritime anliggender), der gennemfører kontrol i alle havnene langs kysten og koordinerer kontrolaktiviteterne, navnlig med hensyn til landinger. De andre fem organer, der er nævnt ovenfor, afsætter nogle af deres ressourcer og deres tid til specifikke aspekter af fiskeindustrien. For eksempel supplerer AMAR DSI's inspektioner med kontrol af fangstsredskaber og fartøj skarakteristika, medens folk fra INSM beskæftiger sig med overvågning af bygning eller ombygning af fartøjer, der har fået fiskerilicenser. Inspektionen på havet gennemføres af flåden, der sorterer under forsvarsministeriet. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da *g Inspektionerne på havet gennemføres efter anmodning fra mimsteriet for maritime anliggender, og det samme gælder inspektionerne fra luften, dor gennemføres af fly vevabnet. De tre tjenester er forbundet via en række edb-net, der udveksier oplysninger om visuel kontakt og bordinger (se nærmere herom nedenfor). Ansvaret for overvågningen af de markedsmæssige og strukturelle aspekter af fiskeriet er også meget bredt fordelt. For markedernes vedkommende har følgende fire organer specifikke ansvarsområder: Direktoratet for fiskeri -Afdelingen for markeder og kvalitet - DSMQ " " -Inspektionsafdelingen - DSI Inspektionsbrigaden under Guarda Nacional Republicana - BF Inspektoratet for økonomiske aktiviteter (IGAE). Specialiserede tjenester under de ovenfor nævnte organer overvåger handelsnormer, priser, tilbagetagelser og kvalitet. Strukturelle aspekter - fiskerikapacitet og ændringer heraf - varetages af : Direktoratet for fiskeri - afdelingen for strukturer - DSE Repræsentanter for den maritime myndighed (med base i havnene) - AMAR Direktoratet for havne, navigation, transport og sikkerhed på havet - INSM Fiskerikapacitet (herunder justering af fiskeriaktiviteterne) overvåges af DSE, AMAR og INSM i fællesskab. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da ^9 B. Ressourcer 1. Personale Antallet af inspektører og /eller kontrollører fra de forskellige offentlige myndigheder med ansvar for overvågning af fiskeriet fordelt på regioner fremgår af nedenstående tabel. NORD (Valença- Peniche) MIDT (Ericeira- Sesembra) SYD * (Setubal - U. R. Sâo Antonio) Myndighed ANTAL INSPEKTØRER DGPM AMAR BF IGAE DGA - 25 36 21 8 12. ** 18 21 24 1 - 42 40 25 6 AMAR har også andre opgaver foruden overvågningen af fiskeriet og har i alt 491 inspektører, der beskæftiger sig med en lang række overvågningsaktiviteter. Også BF, IGAE og DGA afsætter en lille procendel af deres personale (ca. 2 500 inspektører) til overvågning af fiskeriet. * Herunder de selvstyrende regioner Azorerne og Madeira. ** Det drejer sig om fiskeriinspektører fra DGPM's inspektionstjeneste, der har base i Lisabon og gennemfører inspektioner langs kysten på fastlandet som en form for "flyvende korps". p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da So 2. Fartøjer/fly Antal inspektionsfartøjer under forsvarsministeriet/flåden fordelt på fartøjstyper: "CACINE" - patruljebåde "JOAO Coutenho" - korvetter "Baptista Anrade" - korvetter "Albatroz" - hurtigtgående motorbåde "Dragas" - hurtigtgående motorbåde Andre inspektionsfartøjer (uspecificerede) lait 10 6 4 5 5 41 71 Foruden inspektioner varetager disse fartøjer hovedsagelig militære opgaver og eftersøgnings- /søredningsopgaver. Fly Tre Casa 100 AVIOCAR-fly anvendes til inspektion fra luften. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da 3^ 3. Edb DGP's, flådens og flyvevåbnets edb-ressourcer og -net er anført nedenfor. DIREKTORATET FOR FISKERI INSPEKTIONSAFDELINGENS AKTIVITETER SIFICAP FISKERIINSPEKTIONS- OG OVERVÅGNINGSSYSTEM STRUKTUR/FORBINDELSE MED FLÅDEN OG FLYVEVÅBNET FLÅDEN BD SIFICAP (Oracle) X - 25 S CC FLYVEVÅBNET B N DP 2 NCR 32/650 Unix 5000/95 Flåden Licenser Togter Aktivitet/Resultater Unix - 5000/85 Unix - 6000/65 SunSparc2 - scc- Gl SunSparc2 - scc- G* SunSparc2 - scc- G3 SCC -Centralt overvågnings system BD - SISIFICAP Database BNDP - National fiskeridatabase Flåden Licenser PIDDAC EUGFL Salg Akvakultur Finansiel kompensation m. v. Tilskud til brændstof Forarbejdning af fiskerivarer p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 9 Z. SCC DGP B. D. SIFICAP Afdelingen for fiskeri overvågning X - 25 DEN PORTUGISISKE FLÅDE STRUKTUR - SIFICAP B. N. D. P. DGP Direktoratet for fiskeri EMGFA (standard-C) Flådesektion EPM 1 FLÅDENS HOVEDSTATION ETM DGM KOMMANDO DISTRIKTER 1 Unisys 5000/55 1 mikrocomputer 1 graphics station 4 printere 27 fartøjer Standard-C Grid 1530 Printer ETT ETT ETT ETT CZM-nord CZM-syd CZM- Azorerne CZM- Madeira Unisys PW 800 Unisys PW 800 Unisys PW 800 Unisys PW 800 BD - SIFICAP database SCC - Central overvågningstjeneste BNDP - National fiskeridatabase EMGFA - De væbnede styrkes hovedkvarter EPM1 - Flådens hovedstation ETT - Stationær terminalstation EMT - Mobil terminalstation DGM - Flådeafdeling CZM - Maritim områdekommando p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da 92 DET PORTUGISISKE FLYVEVÅBEN STRUKTUR/FORBINDELSE MED SEKTION SIFICAP SCC B. D. B. N. D. P. DGP Afdelingen for fiskeriovervågning SIFICAP Emgfa AERO - C (standard-C) X - 25 EPA 1 Flyvevåbnets operationelle kommando Unisys 5000/Xenix/X-25 Sun Sparc2/Xenix/X-25 DGP Direktoratet for fiskeri Flysektionen 3ETM 3 Casa 100 3MSs 3 grid 1530/Xenix Standard-C Grid 1530 Printer ETT-1 ETT ETT SINTRA/ MAINLAND Unisys PW 800 /MSS Unisys PW 800 /Xenix/X-25 Unisys MP14666/Dos PORTO SANTO /MADEIRA Unisys PW 800 /Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos LAJES/AZORES Unisys PW800 /Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos BD - SIFICAP database SCC - Central overvågningstjeneste BNDP - National fiskeridatabase EMGFA -De væbnede styrkers hovedkvarter EPM1 - Flådens hovedstation ETT - Stationær terminalstation EMT - Mobil terminalstation DGM - Flådeafdeling CZM - Maritim områdekommando p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da 9 s/ C. Aktiviteter 1. Inspektion Nedenstående tabel viser antallet af havneinspektioner i 1994 fordelt på regioner NORD Valença- Péniche MIDT Ericeira- Sesembra l a it SYD Setubal U. R Sâo Antonio Azorerne/ Madeira Myndighed Antal inspektører DGP AMAR BF IGAE DGA lait 957 2861 1978 3360 251 9407 203 2233 1176 3840 2 7454 877 3560 2209 4594 241 11481 2037 8654 5363 11794 494 26342 Under disse inspektioner blev der i alt afsløret 820 overtrædelser, der fordeler sig på følgende hovedkategorier: Fisken blev ikke bragt til det registrerede auktionscenter. Anvendelse af forbudte redskaber. Logbog/landingsopgørelse (uregelmæssighed). Overtrædelse af bestemmelserne om mindstemål. Fiskeri uden licens. Fiskeri i et fredet område. Inspektionsdage på havet fordelt på ICES-områder og typer inspektionsfartøjer Nedenstående tabel viser antallet af inspektionsdage på havet pr. ICES-område og type inspektionsfartøj. Det anførte antal inspektionsdage svarer til antallet af inspektionsdage for hver fartøjstype. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 3J OMRÅDE TOGTER KORVETTER HURTIGT GÅENDE MOTORBÅDE ANDRE 400 365 1 624 1 109 Fastlandet (ICES IX,a,b) Madeira (CECAF) 438 AZORERNE (ICES X) - I alt 838 - 298 663 - - 60 63 1624 1232 INSPEKTIONSDAGE PÅ HAVET / INSPICEREDE FARTØJER OMRÅDE INSPEKTIONSDAGE INSPICEREDE ICES IX a,b ICESX CECAF I ALT 3498 361 498 4357 FARTØJER 8000 282 48 8330 Under inspektionerne på havet blev der konstateret overtrædelse af nationale regler eller EF- regler for 181 fartøjers vedkommende. 2. Inspektion fra luften Nedenstående tabel indeholder nærmere oplysninger om fiskeriinspektionen fra luften for de enkelte ICES-områder. Område Antal flyvetimer Antal inspektioner Antal tilfælde af visuel kontakt Antal over trædelser Retsforfølgninger Fastlandet Madeira Azorerne l a it 367,15 93,35 166,35 627,35 126 22 33 181 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 195 8 11 214 747 59 135 941 9 6, 117 3 3 123 Nedenstående tabel giver nærmere oplysninger om inspektionen fra luften og de respektive resultater. Fly 1 2 3 Flyvetimer Antal inspektioner Antal tilfælde af visuel kontakt 158 184,35 285 56 60 65 320 372 249 Under inspektionen fra luften blev der påvist følgende overtrædelser for i alt 123 fartøjers vedkommende: Fiskeri i fredet område Fiskeri uden licens Andet 61 60 2 Landinger kontrolleret ved losning eller på fiskemarkeder I 1994 blev der registreret ca. 440 000 landinger i nationale havne. Efter portugisisk lov skal første salg af frisk eller frossen fisk finde sted på et registreret fiskemarked, og i 1994 blev ca. 80% af fisken udbudt til salg på et fiskemarked og kontrolleret af Doca pesca. De forskellige nationale inspektionsmyndigheder overvågede ca. 30-35% af alle landinger. Landinger verificeret ved hjælp af krydskontrol Der blev gennemført overvågning ved hjælp af krydskontrollerede data fra logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer, hvad angår fjernfiskerflåden og kystflåden, der fisker efter skaldyr med trawl i portugisiske farvande. Der blev gennemført krydskontrol af alle landinger fra de flåder, der fisker i NAFO-området ud for Norge og Svalbard, og af 60% af skaldyrflådens landinger. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da <3} II. Evaluering A. Generelt Portugals eksklusive økonomiske zone er i sin helhed af stor udstrækning. Imidlertid betyder kontinentalsoklens ringe bredde, at de faktiske fiskerizoner er af beskeden størrelse, hvis der ses bort fra fiskeri efter store pelagiske arter. Hvad angår det portugisiske fastland, er kyststrækningen af middel længde. Det portugisiske marked fremviser de kendetegn, der er typiske for et sydeuropæiske land; der er en efterspørgsel efter et bredt udsnit af arter, herunder små fisk. Selv ved sikkerheds-TAC skaber forvaltningen ved kvoter reelle begrænsninger for det portugisiske fiskeri efter kulmule og glashvar. Det er fortsat et træk ved det portugisiske fiskeri, at trawl har ringe vægt. For de demersale arter har de faststående redskaber fortsat en fremtrædende stilling. Fiskeriet efter små pelagiske arter sker især med not. Der er dog i Portugal trawlere, der anvender demersalt trawl til fiskeri efter flere arter. B. Stærke og svage punkter Kontrolmidler, der er til rådighed Der er kun et begrænset antal fiskeriinspektører til rådighed (12), hvilket begrænser mulighederne for rettidig kontrol på landingsstederne. Da de andre organer, som kan forventes at medvirke ved fiskerikontrollen, har en lang række opgaver, er det ikke muligt kvantitativt at opgøre deres faktiske bidrag til fiskerikontrollen. Endvidere betyder overvågningen af fangsterne fra NAFO og tredjelandsfarvande en begrænsning af de midler, der anvendes til kontrol af fangsterne fra EF-farvande. 3? p :\c3 I\rapports\ctrl\annexe 1 \da Der er omfattende midler til rådighed til kontrol til søs og fra luften, og der udøves en betydelig indsats. Der er relevant edb-udstyr til rådighed, og det gælder også udstyret til satellitkontrol. Struktur I måske højere grad end i de andre medlemsstater gælder det, at strukturen i fiskerikontrollen kompliceres af, at der er mange medvirkende, herunder blot til etablering af fiskeristatistikker, og at de berørte myndigheder har mange forskellige opgaver. Forpligtelsen til at lade en stor del af fangsterne afsætte via auktion åbner betydelige perspektiver for en effektiv kontrol. C. Kontrol af de tekniske foranstaltninger For de demersale arter hidrører vanskelighederne især fra det allerede nævnte trawlfiskeri. Der mangler fortsat en strategi, der kan hindre misbrug af ulovlige maskestørrelser. Dog er problemet af overskueligt omfang, eftersom de berørte flåder er af begrænset størrelse, og fordi der er fastlagt beskyttede fiskerizoner for kulmule. Der er tilsyneladende udfoldet store bestræbelser og sket betydelige fremskridt i kontrollen af disse beskyttede zoner, navnlig ved hjælp af satellitkontrol. Satellitkontrollen kan kun medvirke til, at de beskyttede zoner lettere kan sikres respekteret. For de pelagiske arter er det nødvendigt, at misforholdet mellem de lovlige mindstemål og praksis ikke fortsat får lov at eksistere. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da 33 D. Kontrol af fangster Procedurerne fra landingsopgørelserne og logbøgerne til de samlede fangststatistikker frembyder efter Kommissionens opfattelse ikke de fornødne garantier. Der mangler godkendelsesprocedurer for oplysningerne i disse dokumenter. Vurderingen af omfanget af salget, som ikke fremgår af disse dokumenter, er for stærkt præget af subjektivitet. Den tvivl, som svaghederne i den samlede fangstkontrol foranlediger, er særlig stor for de bestande, hvor de officielle fangststatistikker viser en meget betydelig udnyttelsesgrad. Portugal har været foregangsland inden for satellitkontrol, men den reelle etablering på fartøjerne har ikke været tilstrækkeligt omfattende i tilstrækkelig lang tid, til at den har kunnet styrke fangstkontrollen på den måde, at andre oplysninger efterprøves og udnyttes i forebyggelsen af forbudte landinger. E. Konklusion Portugal råder over de fornødne forudsætninger for hastige fremskridt; således kan man nævne den pligtige afsætning via auktion, indførelse af en bred og nu effektiv satellitkontrol og en kvoteudveksling med Frankrig, der har gjort det muligt for landet at reducere de vanskeligheder, som visse stærkt begrænsede kvoter forårsagede. Men kvoteudvekslingen med Frankrig må naturligvis ikke medføre, at vanskelighederne forskydes fra en art til en anden, navnlig til ansjos, og det er nødvendigt, at der indsættes personale i fornødent omfang, og at spørgsmålet om samordning mellem myndighederne ikke svækker den samlede effektivitet. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \da 1o V} DET FORENEDE KONGERIGE I. Fiskeriinspektion og -overvågning A. Struktur Ansvaret for overvågning og inspektion er fordelt mellem følgende fire ministerier: Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF) Welsh Office Agriculture Department (WOAD) Scottish Office Agriculture and Fisheries Departments (SOAFD) Department of Agriculture for Northern Ireland (DANI) I England og Wales gennemføres overvågning og inspektion af MAFF's inspektorat for havfiskeri bistået af Royal Navy, i Skotland af Scottish Fisheries Protection Agency (et organ under Scottish Office), der benytter sine egne fartøjer og også får bistand fra Royal Navy, og i Nordirland af DANI's eget fiskeriinspektorat. Både MAFF og SFPA gennemfører inspektion fra luften. Inspektoraterne skal såvel håndhæve national lovgivning som EF-lovgivning på fiskeriområdet. De forskellige havfiskeriudvalg (SFC) varetager også visse inspektionsopgaver i England og Wales. SFC arbejder uafhængigt af både MAFF og WOAD, og deres jurisdiktion omfatter farvandene indtil grænsen på 6 sømil. SFC har først og fremmest til opgave at håndhæve kommunale vedtægter vedrørende fremme og regulering af fiskeriet, men de har også beføjelser til at håndhæve visse tekniske bevarelsesforanstaltninger (mindstemål og mindstemaskestørrelser), der er vedtaget nationalt eller af Den Europæiske Union, og samarbejder med MAFF's havfiskeriinspektorat herom. Havfiskeriinspektoratet er også ansvarlig for at overvåge både afsætnings- og strukturforanstaltninger. I første tilfælde består overvågningen af kontrol af handelsnormer, som både omfatter visuel kontrol og stikprøvekontrol af fisk, der udbydes til salg, og kontrol af prisordninger i forbindelse med tilbagetagelse af fisk. I forbindelse med overvågningen af strukturforanstaltninger bistås havfiskeriinspektoratet af specialiserede tjenester under MAFF, WOAD, SOAFD og DANI. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da B. RESSOURCER 1. Personale Havfiskeriinspektoratet har i alt 169 kystbaserede inspektører til at gennemføre de forskellige opgaver, som påhviler det. De er fordelt som følger: 81 71 17 10 12 7 12 10 7 6 6 11 - England og Wales - Skotland - Nordirland ENGLAND North East Humberside East South East South West West Wales North West Hovedkontor lait 2. Fartøjer/Fly SKOTLAND NORDIRLAND 17 North North East Moray Firth East South East South West 10 11 13 7 8 9 North West 13 71 17 I alt 17 inspektionsfartøjer anvendes som følger: Ministerium MAFF SFPA SFPA DANI Antal 7 fartøjer, der bemandes og stilles til rådighed af Royal Navy 7 fartøjer, der ejes og bemandes af SFPA 1 kystfartøj, der ejes og bemandes af DANI. Fem fly blev stillet til rådighed af MAFF og SFPA til inspektion fra luften i 1994. OVERSIGT OVER UDSTYR OG PROGRAMMEL, DER ANVENDES TIL I N D S A M L I N G, B E H A N D L I NG OG A N A L Y SE AF DE V ED KONTROLFORORDNINGEN FASTSATTE DATA - 1994 p :\c3 l\rapports\ctr!\annexe 1 \da 1o<c MAFF (dækker England og Wales) De ved kontrolforordningen fastsatte statistikker indsamles hovedsagelig af inspektoratets personale i havnekontorerne, kontrolleres manuelt og indlæses i mikrodatamater, der er forbundet med hoveddatabaserne. Dataerne kontrolleres igen inden transmissionen til hoveddatabaserne ( der indeholder fartøjsoplysninger for England, Wales og Nordirland). Der foretages yderligere kontrol af Fisheries Statistics Unit, som samler fangst- og landingsstatistikkerne i henhold til EF-kravene. MASKINEL PROGRAMMEL Headquarters Statistics Unit Compaq System PRO XL Fileserver 9 PCs (Siemens Nixdorf og Compaq 486) MAFFNET forbundet med Fileserver, MAFFNET og EXCEL, SPSS, Word for Windows, 6 hoveddatabaser for landinger og fartøjer. Flere printere af høj kvalitet Powerpoint, Access, Lotus Spreadsheet, Reflections, Relay Gold, anti-virus. PC mail SCO-UNIX SPSS forbundet med DFR Lowestoft til behandling af fangststatistikker Digital VAX cluster - Vax 17610 Vax 6510. Micro Vax 3100. HSJ disk storage array Ethernet LAN, der er forbundet med MAFF net. WAN (til teleadgang for SFI ogHQ) INGRES relational database management system. Overførsel af data fra DFR til Guildford (MAFF IT HQ) - IBM-kompatibel PC SFI Licensing Desk (HQ) og Port Offices 37 Apricot Xen PC 15 Apricot Xen LS II 17 Siemens Nixdorf PC I 1 Compaq PC (486) | INGRES ABF/VISION application. FORTRAN-programmer Digital pathworks networking software Relay Gold file transfer software. Microsoft Office, Anti-virus, Reflections 4, Ingres V6-pakke til datafangst. PC-mail (X 400) SFPA og Scottish Office Agricultural Dept (SOAFD) (dækker Skotland) Det nuværende system kører med faciliteter på den centrale Scottish Office IBM mainframe computer. Nedenstående faciliteter er under udvikling, så kravene i kontrolforordningen kan p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da •I03 opfyldes. Udstyret er installeret og anvendes til datafangst til det eksisterende system. En ny database er under udvikling til ibrugtagning i begyndelsen af 1995. Udstyr Der er cirka 36 pç'er på de 22 havnékontorer til fangst af data vedrørende fiskeriaktiviteter (og til udstedelse af licenser). Når systemet er fuldt udviklet, vil der blive mulighed for forbindelse med den centrale processer, og de lokale kontorer vil få adgang til den centrale database, hovedsagelig gennem på forhånd programmerede spørgsmål ved hjælp af ORACLE. HQ-nettet har to filservere. Den nye Fisheries Information System (FIN) database vil blive lagret på en ICL DRS6000 Level 750 server og er under udvikling i ORACLE. Database og SAS- programmel kan også anvendes på denne server. En ICL DRS6000 Level 450 file server kører ICI Team Office-programmel med e-mail osv. Back-up og arkivering er på bånd. Der er 26 ICL Ergo PRO D433d (486) maskiner med 20mb RAM og 6 ICL 486-maskiner 16mb RAM på Headquarters-nettet, der støtter fiskerigruppens aktiviteter. Maskinerne er tilsluttet nettet. Hovedadgangen til FIN-databasen bliver gennem på forhånd programmerede ORACLE- funktioner, men desuden er 4 maskiner udstyret med omfattende SAS-programmel til brug for Statistics Unit. Yderligere maskiner ( der for øjeblikket anvendes til udvikling) vil blive føjet til nettet, efterhånden som systemet nærmere sig færdiggørelsen. Nettet kører med forskellige printere af god kvalitet og andre hjælpefaciliteter. Maskinel og programmel er vist nedenfor. p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \da <1voM MASKINEL PROGRAMMEL Headquarters ICL DRS6000 Level 750 file server Database og SAS-programmel. Fisheries Information System (FIN) skal udvikles i ORACLE (fra begyndelsen af 1995) ICL DRS 6000 Level 450 file server Backup/arkivering på bånd ICL Team Office programmel (e-mail osv. ) 26 ICL Ergo PRO D433 (486) - 20 mb RAM 6 ICL 486 CX - 16 mb RAM (networked) Flere printere af høj kvalitet ORACLE-pakker og SAS-programmel på 4 af disse maskiner. Disse maskiner tilsluttes FIN-databasen fra begyndelsen af 1995, som kommer til at indeholde oplysninger om landinger, visuel kontakt, bordinger og retsforfølgning. Der er endnu ikke truffet afgørelser om antallet af maskiner og de nøjagtige funktioner. Havne 36 pc'er (ICL Ergo PRO D4/25 d (486) - Database. Windows, Microsoft Office. 16/20 mb RAM og Hewlet Packard Laserjet 4si printere p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe I \da "loS DANI (dækker Nordirland) I Nordirland er det også personalet i havnene der indsamler, kontrollerer og indtaster statistikker på pc'er, der er forbundet med en central mainframe database. Forbindelserne med MAFF's database er under forberedelse med henblik på periodisk fangst af disse data. MASKINEL PROGRAMMEL Headquarters OLIVETI M380-XP9 (File Server) Database management/application programmel - SIR 3. 2. SAS 6. 03 Network programmel NOVELL 2. 2 WANG PC 321/16 & 1414 monitor OLIVETTI PC M290-30 incl. monitor (med tape streamer) (operating system DOS 5. 0. ) comms : MASS BREAKOUT REFLECTIONS 2 BREAKOUT REPRO BREAKOUT PLUS Anti-virus : DR SOLOMONS J2, fangst- og valideringsprogrammer skrevet af DANI i DATAFLEX TAPE backup programmel NOVELL programmel for at få adngang til serveren NEWBURN PC : 486 DX 33 incl VGA monitor NOVELL programmel for at få adgang til serveren 2 no Olivetti PC M290-30 incl. monitor Som Newburn-maskine - reserve-PC (se nedenfor) LASERJET III printer EPSON FX-1050 dot-matrix printer (COMPAQ PC : DESKPRO 4/33i incl. monitor. Stillet til rådighed af MAFF til MAFF net WAN-udvikling Havne Portavogie. Ardglass. Kilkeel. Londonderry. WANG PC 321/168 & 1414 monitor Operating system : DOS 5. 0 Comms : REPRO(DATAFLEX internal modem) J2, fangst- og valideringsprogrammer | skrevet af DANI i DATAFLEX. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \da "loG C. Aktiviteter 1. Inspektioner på land I 1994 gennemførte havfiskeriinspektoratet i alt 12 34 inspektioner på fartøjer i Det Forenede Kongeriges havne. Desuden blev der gennemført 64 044 inspektioner/kontroller på auktioner, på markeder og på handlendes og mellemmænds kontorer. Størstedelen af fartøjsinspektionerne fandt sted i Skotland (i North og North East Districts 8 774), medens 2 768 og 892 blev gennemført i henholdsvis England/Wales og Nordirland. Inspektioner i havnene Overtrædelser afsløret under inspektionerne i havnene fordelt på fartøjernes nationalitet Vigtigste type overtrædelse Nationalitet belgisk dansk britisk Logbog/landingsopgørelse 1 1 Forbudte redskaber Undermålsfisk Ikke tilladt fiskeri Mærkning af fartøj Andet I alt (909) 1 2 1 776 19 106 2 1 2 906 Ud over at gennemføre inspektioner i havn foretager havfiskeriinspektoratet også krydskontrol og validering af logbøger og salgsnotaer/landingsopgørelser. Der foreligger ikke nøjagtige tal for, hvor stor en procentdel af de samlede landinger der valideres ved fysisk kontrol ombord på fartøjerne ved losning, men der foretages i størst muligt omfang fysisk kontrol af fangster. Inspektoratet aflægger med regelmæssige mellemrum besøg på auktionerne og lægger særlig vægt på afsløring og inspektion af "sorte landinger". p:\c31\rapports\ctrI\annexel\da 4 0} I 1994 gennemførte havfiskeriinspektoratet stikprøvekontrol for at konstatere, om bestemmelserne om transport af fisk i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 var overholdt. Der foreligger ikke nærmere oplysninger om resultaterne af denne kontrol. 2. Inspektioner på havet De 17 inspektionsfartøjer, der var til rådighed for de nationale kontrolmyndigheder, foretog 4 509 bordinger, hvoraf 2 495 var bordinger af nationale fartøjer og 2 014 bordinger af udenlandske fartøjer. Nedenstående tabel viser de patruljerede områder, togternes varighed og antallet af bordinger af fartøjer fra Det Forenede Kongerige og udenlandske fartøjer i 1994. ICES-område Antal dage i området Antal bordinger af Det Forenede Kongeriges fartøjer Udenlandske fartøjer Ha IV Vb Via VIb VII VIII I ALT 5 1469 5 837 728 51 3095 Inspektion på havet 0 1420 0 659 415 1 2495 4 935 1 560 513 1 2014 Det samlede antal fartøjer (fordelt på nationaliteter), for hvis vedkommende der blev konstateret en overtrædelse (343) brit. belg. tysk dan. span. fran. irsk nederl. l a it Nationalitet 10 19 2 15 28 11 1 5 8 6 32 56 15 1 8 4 150 71 Vigtigste type overtrædelser Antal fartøjer med overtrædelse Logbog/lan- dingsopgørelse p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \da O©*? Vigtigste type overtrædelser Forbudte redskaber Ikke tilladt fiskeri: Fredet område Ulovlige fangster: Direkte fiskeri Bifangster Undermålsfisk Mærkning af fartøj Andet l a it brit. belg. tysk dan. span. fran. irsk nederl. l a it Nationalitet 2 3 51 30 1 1 13 10 26 119 7 2 3 1 43 3 1 2 3 1 6 31 5 1 22 6 2 2 16 1 2 1 1 1 73 62 18 5 4 3 23 30 34 371 p:\c31\rapports\ctrl\annexel\da Ao Q 3. Resultater af inspektionen fra luften for de enkelte områder Hvad angår inspektionen fra luften med de fly, der var til rådighed for de national kontrolmyndigheder, viser nedenstående tabel områder og resultater i 1994 ICES-OMRÅDE Antal tilfælde af visuel kontakt med Det Forenede Kongeriges fartøjer Antal tilfælde af visuel kontakt med udenlandske fartøjer lia IVa IVb IVc Vb Via VIb Vila Vild Vite Vllf Viig Vllh VIIj • •I 11 |_ VIII l a it 0 8 632 6 026 663 0 3 759 43 4 276 941 2 171 923 338 23 36 5 6 1_575 2 104 1_172 15 1_491 52 464 861 845 543 1 863 859 561 23 28 016 12 434 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 4 iO II. Evaluering A. Generelt Det Forenede Kongerige har et veludviklet nationalt fiskerikontrolsysytem, som der afsættes betydelige ressourcer til. Disse ressourcer skal ses på baggrund af fiskerisektorens situation i Det Forenede Kongerige: Det Forenede Kongerige har en kystlinie på ca. 16 000 km og et område på 850 000 km2 under sin jurisdiktion. Pr. 1. januar 1995 omfattede Det Forenede Kongeriges fiskerflåde ca. 3 000 fartøjer med licens på over 10 m og yderligere 5 800 fartøjer med licens på under 10 m, som hovedsagelig driver kystfiskeri inden for grænsen på 6 sømil. Der er over 450 steder, hvor fisk kan landes, og over 1 500 virksomheder, der forhandler, forarbejder, distribuerer eller transportere fisk. Foruden Det Forenede Kongeriges fartøjer fisker op til 1 000 fartøjer fra andre medlemsstater og tredjelande i Det Forenede Kongeriges farvande. B. Stærke og svage punkter De forskellige fiskeriers regionale betydning variere meget. Dette er dog ikke nogen begrundelse for den store forskel mellem antallet af inspektioner/kontroller af fartøjer ved kaj i Skotland (North og North East District) og antallet af inspektioner/kontroller af fartøjer ved kaj andre steder i Det Forenede Kongerige. Denne forskel skyldes måske til dels forskellene i aktivitetsniveau og kan også skyldes fordelingen af inspektionskompetence mellem flere forskellige myndigheder, hvis de ikke anvender samme definition af inspektion. Det Forenede Kongeriges myndigheder har meddelt, at den omstændighed, at der ikke foreligger standarddefinitioner af landbaserede inspektioner og et omfattende registreringssystem for inspektionsaktivitet i England og Wales, er hovedgrunden til forskellen. Efter deres opfattelse er udviklingen af standarddefinitioner af inspektionsaktivitet et spørgsmål, som må tages op på EF-plan, da det ellers ikke er muligt at foretage sammenligninger af kontrolaktiviteten fra den ene medlemsstat til den anden. Det fremgår tydeligt af det materiale, som Kommissionen hvert år offentliggør om fartøjsinspektioner på havet og retsforfølgninger. Hvad angår situationen i Det Forenede Kongerige, er det hidtil ikke fundet nødvendigt at føre en komplet fortegnelse over den kontrol, der er foretaget af havfiskeriinspektoratet for England og Wales. Denne situation er atter blevet taget op til overvejelse, og der kan forventes indført ændringer i løbet af 1996, som vil bære frugt i 1997 og afspejle sig i den årlige indberetning om kontrolaktiviteten, der skal indsendes i 1998. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\da. nn^ til, at der blev gennemført Størstedelen af de overtrædelser, der blev afsløret og retsforfulgt i Det Forenede Kongerige i 1994, var åbenbare overtrædelser, som blev begået og afsløret på havet eller blev afsløret under inspektioner/kontroller ved kaj. Det ser ud færre inspektioner/kontroller og opfølgninger på visse auktioner og markeder og hos visse til dels kan være en følge af, at erhvervsdrivende, mellemmænd osv. , hvilket distributionscentrene og andre infrastrukturer i aftagerleddet er koncentreret i bestemte distrikter (f. eks. North West District). Det anføres imidlertid i indberetningen fra Det Forenede Kongerige, at man ikke kan give præcise tal for, hvor stor en procentdel af de samlede landinger der er blevet valideret ved fysisk kontrol på fartøjerne og på auktionerne. Derfor afspejler tallene i indberetningen fra Det Forenede Kongerige måske ikke de faktiske forhold i alle tilfælde. Betydningen af, at der gennemføres inspektioner/kontroller i aftagerleddet, understreges af, at fartøjerne meget ofte lander fangster så tæt som muligt på fiskebankerne, i havne, som ikke overvåges permanent, og det gør det vanskeligt for undertiden inspektionsmyndighederne at efterprøve logbøger/landingsopgørelser. Det er nødvendigt, at oplysningerne i logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer konsekvent suppleres med regelmæssig fysisk kontrol ombord på fiskerfartøjer og på auktionerne. I denne henseende kan Det Forenede Kongerige ikke opgive præcise tal for, hvor stor en procentdel af de samlede landinger der krydskontrolleres. Kontrollen af transportdokumenter, der så ud til at være begrænset i 1994, kan lette efterprøvningen af, at landede fangster er noteret korrekt i logbøger og landingsopgørelser. Det Forenede Kongerige mener, at der først og fremmest bør sættes ind med kontrol på havet og på landingsstederne. Deres erfaringer har vist, at det er vanskeligt, tidskrævende og omkostningskrævende at opnå en effektiv håndhævelse på grundlag af kontrol på stadierne efter landingsstedet. Dette skyldes, at der stilles særligt store krav til beviserne ved domstolene i Det Forenede Kongerige. Der er ikke meget vundet ved at gennemføre inspektioner, hvis det ikke kan forventes, at der gives medhold ved domstolene. Kommissionen har mærket sig de særlige problemer, der er forbundet med at overvåge britisk registrerede fartøjer, som lander en stor del af deres fangster i andre medlemsstater, og de initiativer, der er taget til at opnå tilfredsstillende løsninger på bilateralt plan og til at sikre overholdelse af kvoter. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\da A^L Den tekniske overvågning af strukturforanstaltninger varetages af forskellige organer i Det Forenede Kongerige. Den tekniske overvågning af handelsnormer har voldt særlige problemer i de tilfælde, hvor normerne har været i modstrid med traditionel handelspraksis. Det Forenede Kongerige anfører i sin indberetning, at den inspektion, der er gennemført, i høj grad har medvirket til at forebygge ulovlig aktivitet, selv om det ikke er muligt at sætte tal på denne præventive virkning. Kommissionen mener, at det er vigtigt at udvikle visse parametre, som gør det muligt og inspektionsforanstaltninger. på de mest overvågnings- fokusere effiktive at Kommissionen anerkender den effektivitet og dygtighed, som Det Forenede Kongerige har udvist i gennemførelsen af inspektionen på havet, og navnlig de skridt, man har taget til at forbedre overvågningen af fiskeriet efter langfinnet tun. Til trods for, at de kompetente myndigheder i Det Forenede Kongerige har stor erfaring, og at der afsættes betydelige ressourcer til kontrollen af fiskeriet, er der dog rapporteret "sorte landinger" fra flere vigtige fiskerier i de senere år. Dette viser, at det er meget svært at gennemføre fangstbegrænsninger, når der indføres kvoterestriktioner uden effektiv begrænsning af indsatsen. Kommissionen forventer, at den admimstrative undersøgelse, der blev foretaget i Skotland i 1994/1995 af landingen af fangster, der måske ikke er medregnet korrekt i de nationale kvotetildelinger, vil resultere i de fornødne foranstaltninger, der kan forhindre, at dette problem atter opstår. C. Konklusion Når man ser bort fra nogle mangler, især hvad angår indførelse af fiskeriforbud og retsforfølgning af overtrædelser, er investeringen af midler og indsats i kontrol og inspektion i Det Forenede Kongerige et godt eksempel på, hvordan den fælles fiskeripolitik bør håndhæves. Det Forenede Kongerige må dog foretage en supplerende indsats for yderligere at tilpasse sin kapacitet til de disponible ressourcer. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \da 4-1 S BILAG II SKKIVIAKR lA^t Disponible hjælpemidler til overvågning af fiskeriet i medlemsstaterne Skema 1 Medlemsstat Inspektører Fartøjer Fly Helikoptere Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige 8 143 30 1803 304 1445 18 6 58 12 169 31 5 212 30 31 35 10 300 3 71 17 1 4 1 16 3 5 2 Fartøjer, der tilhører søværnet. Nogle af disse fartøjer tilhører Miljøministeriet Grækenland : 1 de fleste tilfælde kystvagten, som er baseret i alle havne (180). I teorien kan én person gennemføre inspektionen. Spanien: Dette tal omfatter kun de nationale Madrid-baserede inspektioner. Hertil kommer 232 inspektører, der er ansat af de forskellige myndigheder i de selvstyrende regioner. Frankrig : Tallet er baseret på 1) kystvagten (88) 2) søpolitiet (44) 3) inspektører fra kystvagten, der foretager inspektioner på det åbne hav (12). Italien: Potentielt er 1200 personer inddraget i en eller anden form for fiskeriinspektion. Det faktiske antal er sandsynligvis meget mindre. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da /KIS Skema 2 Ansvarsfordelingen i medlemsstaternes fiskeriovervågning Medlemsstat Samlet antal kompetente myndigheder Regionale myndigheder Specialiserede tjenester med kompetence op til første salg Belgien Danmark Tyskland Grækenland Spanien Frankrig Irland Italien Nederlandene Portugal Det Forenede Kongerige 5 3 7 3 2 + selvstyrende 5 3 6 6 7 6 nej nej ja nej ja nej nej nej nej nej Ja ja ja ja nej ja nej ja nej ja nej ja p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da ^k Skema 3 Antal inspektioner i medlemsstaterne på årsbasis Land Inspektioner Inspektioner på land på havet Flåde Flåde Flåde størrelse størrelse størrelse (1000 kW) (1000 GT) (omtr. antal) Belgien 208 Danmark 4573 (+5174) Tyskland Spanien Frankrig Irland Holland Portugal Det Forenede 10539 f. i. 10500 26342 12454 Kongerige (+64044) 68 616 4488 8728 884 8330 69 416 166 1823 1011 191 509 426 4509 1137 24 97 78 579 183 52 170 140 203 170 4300 1600 20100 68ÔÔ 1400 1000 12900 10300 Kilde: Indberetnir iger fra medlems staterne og Eure >stat. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da - 1 1^ RESULTATER AF INSPEKTIONER AF FISKERIAKTIVITETER, DER ER GENNEMFØRT AF MEDLEMSSTATERNES MYNDIGHEDER I 1994 SKEMA 3a Belgien Danmark 00 Tyskland Grækenland (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre Land, hvor fartøjet er re gistreret 1 73 2 60 2 70 58 4 4 8 8 Land, hvor fartøjet er registreret lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 466 65 70 331 1 1 1 1 457 64 69 324 2 1 1 2 2 1 1 2 2 lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre Land, hvor fartøjet er registreret 366 232 235 57 2 1 1 337 218 220 57 111 7 4 15 6 9 1 1 T = I ALT p :\c31\rapports\ctrl\annexe2\da OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATIVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN Spanien Land, hvor fartøjet er registreret lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 11 812 f. i. f. i. f. i. 11 762 5 3 2 27 5 8 lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre Land, hvor fartøjet er registreret 2 021 6 352 135 1 113 3 169 33 1 832 352 135 1 077 Land, hvor fartøjet er registreret 14 lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 1 1 342 234 2 67 1 1 2 1 1 41 12 29 15 15 220 167 2 12 62 38 24 (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Frankrig Data ikke komplet teret Irland Italien Luxemburg T = I ALT p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da A = OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATIVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN Land, hvor fartøjet er registreret lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 379 114 24 12 10 4 23 5 265 12 6 18 2 2 298 88 210 18 3 15 4 2 2 lait BE DE DK ES FI FR ER NL PT UK SE Andre Land, hvor fartøjet er registreret 795 21 132 642 33 5 28 762 21 127 614 lait BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre Land, hvor fartøjet er registreret I alt BE DE DK ES FI FR OR NL PT UK SE Andre Land, hvor fartøjet er registreret Neder landene Østrig Portugal Ikke modtaget 0 Finland Ikke gældende i 1994 Sverige Ikke gældende i 1994 (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) T = I ALT p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da A = OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATTVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN Det Fore. Kongerige EF (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Land, hvor fartøjet er registreret I alt BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 1 140 968 25 17 162 8 1 1 18 12 6 14 4 10 41 36 5 6 5 1 10 8 1 017 880 2 127 8 6 2 Land, hvor fartøjet er registreret I alt BE DE DK ES FI FR IR NL PT UK SE Andre 17 394 119 1 988 574 2 707 33 1 82 350 222 221 65 512 12 019 89 73 349 16 5 100 2 1 1 899 403 135 1 1 088 237 172 2 21 327 102 9 214 789 21 127 614 1 104 921 1 167 36 8 6 T = I ALT p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da A = OFFICIELLE SKRIFTLIGE ADVARSLER S = ADMINISTRATIVE STRAFFE R = OVERTRÆDELSER, DER ER BRAGT FOR RETTEN Skema 4 Indsendelse af administrative basisdokumenter i procent Land Indsendte Indsendte Indsendte Hvordan logbøger i % landingsopgørelser salgsnotaer i % i% Belgien ca. 95% Som for ca. 95% Danmark salgsnotaer Som for 95% inden for 48 Intensiv follow-up salgsnotaer timer for TAC- af manglende Tyskland >95% >95% arter >95% Spanien Frankrig logbogsdata Ingen oplysninger i indberetningen Ingen oplysninger i indberetningen Irland Næsten 100% Næsten 100% Som for Salget af visse Neder landene Portugal 100% 100% landingsop arter inspiceres gørelser 100% 100% Ca. 80% (af Docapesca) Som for landings Der fokuseres især på fiskerierne i opgørelser NAFO-området og den marokkanske zone og på det kystnære trawl fiskeri efter skaldyr Det Fore. Kongerige >99% for TAC- Som for arter landings opgørelser Kilde: Medlems jstaternes indberet ninger. p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da Me_ Skema 5 Skøn over fangster foretaget af fartøjer, som ikke er forpligtet til at anvende logbøger og landingsopgørelser Belgien Belgien har ingen fartøjer på under 10 meter, og de landinger, der går uden om auktionerne, er ubetydelige (16 kystfartøjer i Oostende). Danmark Fiskerfartøjer, der ikke anvender logbog, har en licens til et specifikt område, og deres fangster registreres ved hjælp af salgsnotaerne. Indberetningen nævner ikke noget om fangster, der går uden om auktionerne. Tyskland Fangster, der foretages af fartøjer på under 10 meter, registreres af forbundsfiskeriinspektørerne, og fartøjerne skal en gang om måneden indberette deres samlede fangster fordelt på arter og områder. Spanien Der foretages stikprøver af de fangster, der foretages af de 1 218 fartøjer på under 10 meter i 13 havne. Frankrig Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. Irland De mængder, der tages af fartøjer på under 10 meter, registreres ikke. Ifølge indberetningen er der adgang til grossisternes bøger, men det fremgår ikke, hvordan (og hvorvidt) oplysningerne deri anvendes. Der foregår ikke noget erhvervsfiskeri fra fartøjer på under 10 meter, og fritidsfiskerfartøjer må ikke fiske efter TAC-arter. Neder- landene Portugal Fartøjer uden logbog nævnes ikke specifikt i indberetningen; der står blot, at alle landinger skal registreres ved auktionerne. Det Fore. Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. Kongerige Cilde: Medlemsstaternes indberetninger. p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da -1 l 3 Validering af fangstoplysninger i de forskellige medlemsstater Skema 6 Belgien I Der foretages krydscheck mellem logbogsdata og landingsopgørelsen/salgsnotaen for ca. 75% af alle landingers vedkommende. Positionsoplysningeme i logbogen sammenholdes ydermere med positionsoplysninger fra luften modtaget fra Holland, Det Forenede Kongerige og Belgien. Danmark Systemet sammenholder logbogsoplysninger med landingsopgørelser. Manglende oplysninger identificeres automatisk i denne proces, og der startes en follow-up-procedure. Tyskland Der foretages krydscheck mellem logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer for ca. 95% af alle landinger foretaget af fartøjer på over 10 meter. Spanien Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. Frankrig Indberetningen indeholder ikke oplysninger herom. Irland Det er vanskeligt på basis af indberetningen at fastslå, om det forsøges at indhente manglende data. Der foretages krydscheck i et vist omfang, men ikke systematisk. 100% krydscheck af data fra logbøger, landingsopgørelser og salgsnotaer. Neder- landene Portugal Der foretages generelt ikke krydscheck, men for specifikke fiskerier som i NAFO-området og omkring Marokko bliver alle dokumenter krydschecket, og i det kystnære trawlfiskeri efter skaldyr blev ca. 60% krydschecket. Det Fore. Det fremgår ikke eksplicit af indberetningen, om der er afsløret manglende Kongerige data, eller om der foretages krydscheck af data. Kilde: Medlemsstaternes indberetninger p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\da /IZ^y Global udvikling i omfanget af genudsætninger og fejlrapporteringer ifølge Biais (1995) Skema 7 Pelagisk fiskeri Genudsætningsprocent Fejlrapporteringsprocent Demersalt fiskeri i Nordsøen (forbundne sektorer)1 Genudsætningsprocent Fej lrapporteringsprocent Demersalt fiskeri i Nordatlanten2 Genudsætningsprocent Fej lrapporteringsprocent Demersalt fiskeri i Sydatlanten3 Genudsætningsprocent Fej lrapporteringsprocent 1984 1988 1994 0,6% 7,6% 12,0% 8,0% 13,0% 3,0% 1,5% 7,5% 1,2% 21,0% 11,0% 20,5% 7,0% 5,4% 2,0% 6,0% 2,2% 17,0% 13,0% 11,5% 0,0% 11,0% 3,0% 0,5% 1 2 3 ICES I, II, III, IV, Vild. ICES VI og Vila. ICES VII undtagen Vila og Vild, VIII, IX. p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\da */ C O BILAG III - SATELLITOVERVÅGNING p \tH\i«|>|H;rts\c(rl\mincxc. lVU ^6 I juni 1993 vedtog Rådet (fiskeri) den nye fiskerikontrolordning, der senere blev udmøntet i Rådets forordning 2847/93. Der blev indført nye teknologier, der skulle hjælpe med til at forbedre fiskerikontrollen. I artikel 3 i forordning 2847/93 er det fastsat, at medlemsstaterne skal gennemføre pilotprojekter vedrørende løbende positionsregistrering. Gennemførselsbestemmelserne for pilotprojekterne er fastsat i Kommissionens forordning 897/94 af 22. april 1994. Pilotprojekterne skal gennemføres i perioden fra oktober 1994 til december 1995. Kommissionen skal umiddelbart derefter forelægge Rådet et forslag til forordning om satellitovervågning på basis af de indvundne erfaringer, således at Rådet kan træffe afgørelse i dette spørgsmål. Pilotprojekterne er fuldt eller delvis operationelle i ni medlemsstater (Belgien, Danmark, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Nederlandene og Det Forenede Kongerige). Mere end 200 fiskerfartøjer er blevet udstyret med en "blå kasse" (uden at medregne de 92 trawlere, der følges af MONICAP-systemet i Portugal). Tre forskellige sattelitsystemer er ved at blive testet: CLS-ARGOS, EUTELTRACKS og GPS/INMARSAT. Mere end ti måneder efter startdatoen er projektet i én medlemsstat (Italien) stadigvæk ikke operationelt. I forbindelse med Fællesskabets udvidelse gennemfører Danmark, Finland og Sverige et fælles pilotprojekt. I testperioden skal flagstaten med regelmæssige mellemrum meddele kyststaten positionen for de fartøjer, der deltager i dens pilotprojekt. Det grundlæggende princip er, at fiskerfartøjets position meddeles kyststaten via flagstaten. Man er endnu ikke nået dertil, at medlemsstaterne løbende udveksler positionsregistreringer indbyrdes, selv om der er voksende tilslutning til at benytte et dataudvekslingsformat, der er foreslået af Danmark, samt til at anvende X. 25 som dataudvekslingsprotokol. Dataudvekslingen er en meget vigtig del af pilotprojekterne. Lykkes det ikke at få udvekslet data mellem flagstaterne og kyststaterne på tilfredsstillende måde, vil dette underminere troværdigheden af den decentraliserede systemstruktur, som de fleste medlemsstater foretrækker. Fra og med 1996 vil FIDES (Fisheries Data Exchange System), der er beregnet til udveksling af elektroniske data mellem medlemsstaterne og Kommissionen, nok kunne give en mere generel løsning på datakommunikationsproblemerne. I 1995 blev der gennemført valideringsprojekter på forskellige områder (fangstrapportering, licenser, flådefortegnelse og elektronisk post) med henblik på at bevise, at FIDES-konceptet er gennemførligt. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe3\da ^? På basis af løbende overvågning af et fiskerfartøjs position, hastighed og kurs kan der drages visse konklusioner med hensyn til, hvor og hvor længe det har udøvet fiskeriaktiviteter. En forpligtelse til at rapportere fangster om bord ved indsejling i og udsejling af fiskerizonen samt med visse intervaller under opholdet i zonen vil kunne supplere de oplysninger, der kan hentes ud af et sådant system. Fiskeriaktiviteter i fredede eller midlertidigt lukkede områder vil straks kunne afsløres. Inspektionsfartøjerne vil kunne målrette deres kontrolarbejde i meget højere grad. "Sorte" landinger om natten eller i fjerntliggende havne, uden at der er inspektionsfartøjer til stede, vil lettere kunne afsløres. p AcJ l\rapports\ctrl\annexe3\di -i€r ISSN 0254-1459 KOM(96) 100 endelig udg. DOKUMENTER DA 03 Katalognummer : CB-CO-96-108-DA-C ISBN 92-78-01388-9 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-29S5 Luxembourg •1? 5