eurovoc_concepts:
case law (EU)
gender equality
job access
promotion
sexual discrimination

formats: html pdf pdfa1b print

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 27. 03. 1996 KOM(96) 93 endelig udg. 96/0095 (CNS) Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse og arbejdsvilkår (forelagt af Kommissionen) BEGRUNDELSE I. Indledning Den 17. oktober 1995 afsagde EF-Domstolen en dom i sag C-450/93 (Eckhard Kalanke mod Freie Hansestadt Bremen), som har givet anledning til en del polemik i hele EU. Polemikken skyldes den usikkerhed, dommen har skabt om, hvorvidt det er lovligt at indføre kvote ordninger og andre former for positive foranstaltninger med henblik på at øge antallet af kvinder i visse sektorer eller på visse ansættelsesniveauer. Ligebehandling af mænd og kvinder udgør en grundlæggende rettighed, som EF-domstolen har anerkendt i sag 149/77 Defrenne III. Kommissionen finder, at i en tid, hvor man på højeste sted (Det Europæiske Råds møder i Essen, Cannes og Madrid) har erkendt, at det er overordentlig vigtigt at sikre mænd og kvinder lige muligheder - samt at bekæmpe arbejds løsheden - er det væsentligt endnu engang at fremhæve behovet for om nødvendigt at træffe diverse positive foranstaltninger med henblik på i højere grad at skabe lige muligheder for mænd og kvinder, navnlig ved at fjerne de nuværende former for ulighed, som påvirker kvinders muligheder på beskæftigelsesområdet. Kommissionen er altid gået ind for positive foranstaltninger. I 1984 fremsatte den et forslag til henstilling om fremme af positive foranstaltninger til fordel for kvinder(1), som Rådet vedtog. I Kalanke-sagen drejede spørgsmålet sig om, hvorvidt tysk lovgivning om positive foranstalt ninger var forenelig med direktiv 76/207/EØF(2), eller om den gik videre end den undtagelse om positive foranstaltninger, der var fastsat deri. I delstaten Bremens lovgivning om lige muligheder i den offentlige sektor er fastsat, at med hensyn til ansættelse og forfremmelse i sektorer, hvor kvinderne er underrepræsenterede, dvs. hvor de ikke udgør 50% af personalet inden for de forskellige løntrin i den pågældende kategori, skal man, hvis en kvindelig ansøger har de samme kvalifikationer som en mandlig ansøger, foretrække hende. EF-Domstolen skulle afgøre, om det var lovligt at foretrække en kvindelig ansøger frem for en mandlig i forbindelse med forfremmelser i sektorer, hvor kvinderne var underrepræsen terede, under forudsætning af, at de to havde de samme kvalifikationer. Kommissionen har i sin meddelelse af denne dom samt dens egen vurdering af begrebet positive foranstaltninger. klart gjort opmærksom på dens fortolkning af (2) Rådets henstilling 84/635/EØF af 13. december 1984 om fremme af positive foran staltninger til fordel for kvinder (EFT nr. L 331 af 19. 12. 1984, s. 34). Rådets Direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, er hvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT nr. L 39 af 14. 2 1976, s. 40). I sin dom gør EF-Domstolen det bl. a. klart, at "en national ordning, som giver kvinder en absolut og ubetinget fortrinsstilling ved udnævnelse eller forfremmelse, går videre end til at fremme lige muligheder og overskrider derved grænserne for den i direktivets artikel 2, stk. 4, fastsatte undtagelse. " Kommissionen mener, at Domstolen kun har underkendt det særlige forhold i Bremens lovgivning, som består i, at kvinder automatisk har absolut og ubetinget fortrinsstilling i forbindelse med ansættelse og forfremmelse. Kommissionen finder derfor, at den eneste form for kvoteordning, der er ulovlig, er en, der ikke i nogen henseende er fleksibel og ikke levner mulighed for at tage hensyn til individuelle omstændigheder. Medlemsstaterne og arbejds giverne vil således frit kunne anvende alle former for positive foranstaltninger, herunder fleksible kvoteordninger. Kommissionen er indstillet på at fa endeligt afsluttet den polemik, som Kalanke-sagen har givet anledning til. Til trods for dommens begrænsede virkninger, når den tolkes korrekt, mener Kommissionen derfor, at det er nødvendigt at ændre ordlyden af artikel 2, stk. 4, i direktiv 76/207/EØF, således at bestemmelserne udformes på en måde, der tillader de former for positive foranstaltninger, som ikke er berørt af Kalanke-sagen. Alle former for positive foranstaltninger vil således blive tilladt under forudsætning af, at der gives mulighed for at foretage en vurdering af de særlige omstændigheder i forbindelse med de enkelte sager. Ændringen er af fortolkende art. II« Bemærkninger til de enkelte artikler Artikel 1 Teksten afspejler Kommissionens fortolkning af Kalanke-dommen, i henhold til hvilken en lang række foranstaltninger (jf meddelelsen om Kalanke-dommen) med henblik på at fremme kvinders adgang til beskæftigelse og forfremmelse fortsat er lovlige. Positive foranstaltninger kan finde anvendelse i tilfælde af, at konkurrerende ansøgere har de samme kvalfikationer. Sådanne foranstaltninger skal imidlertid give arbejdsgiveren mulighed for at vurdere særlige faktorer, som berettiger valget af en person, som ikke hører til det underrepræsenterede køn. I ordlyden tages der hensyn til det forhold, at formålet med ligestillingspolitikken er at give mænd og kvinder lige muligheder. Artikel 2 og 3 Disse artikler indeholder de sædvanlige bestemmelser om inkorporering i medlemsstaternes nationale lovgivning. III. Begrundelse for forslaget under henvisning til subsidiaritetsprincippet Forslaget om ændring af direktiv 76/207/EØF er i overensstemmelse med subsidiaritets princippet for så vidt angår de to kriterier nødvendighed og proportionalitet som fastsat i artikel 3 B i Maastricht-traktaten. Det første kriterium, nemlig nødvendigheden af at gennemføre en aktion på fællessskabsplan, er opfyldt, for så vidt som det er nødvendigt at træffe foranstaltning til at undgå mulig forvirring, hvad angår de myndigheder på nationalt plan og fællesskabsplan på alle niveauer, hvis opgave det er at anvende i direktiv 76/207/EØF. Kalanke-dommen har givet anledning til divergerende fortolkninger, som truer med at gøre princippet om positive foranstaltninger til fordel for det underrepræsenterede køn ineffektivt. Da det er generelt anerkendt, at lige muligheder for adgang til beskæftigelse er en af de væsentligste betingelser for gennemførelsen af princippet om lige behandling, som er en af de grundlæggende rettigheder, der indgår som en del af de generelle principper for fællesskabsretten(3), vil ændringen være med til at sikre gennemførelsen af direktivet på en ensartet måde. fællesskabsretten, navnlig artikel 2, stk. 4, Med hensyn til det andet kriterium svarer forslaget til Rådets direktiv til kravet om propor tionalitet, for så vidt som ændringen kun er af fortolkende art og ikke ændrer direktivets anvendelsesområde. Høringsprocedure Kommissionen har hørt arbejdsmarkedets parter om meddelelsen vedrørende Kalanke-sagen. Dette forslag til ændring af direktiv 76/207/EØF afspejler fortolkningen i meddelelsen og omdanner meddelelsens indhold til et retligt bindende dokument. Gennemførelse af direktivet i EØS-landene Direktiv 76/207/EØF er en del af gældende fællesskabsret vedrørende aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, der trådte i kraft den 1. januar 1994. Direktiv 76/207/EØF indeholder en liste over retsmidler i den afledte ret, som EØS-landene er enedes om (bilag XVII, punkt 18). (3) Jf. bl. a sag C-149/77 (Defrenne III, dom af 15. juni 1978). 4 Forslag til RÅDETS DIREKTIV om ændring af direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse og arbejdsvilkår RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2), og ud fra følgende betragtninger: I artikel 2, stk. 4, i Rådets direktiv 76/207/EØF(3) fastsættes, at "dette direktiv er ikke til hinder for foranstaltninger til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder, særlig ved at afhjælpe de faktiske uligheder, som påvirker kvindernes muligheder på de i artikel 1, stk. 1, anførte områder"; medlemsstaterne har iværksat forskellige former for positive foranstaltninger for at sikre gennemførelsen af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse og arbejdsvilkår; på baggrund af De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis, navnlig dens dom af 17. oktober 1995 i sag C-450/93, Kalanke mod Freie Hansestadt Bremen(4), angående for tolkning af artikel 2, stk. 4, i direktiv 76/207/EØF, kan positive foranstaltninger fremme det underrepræsenterede køns adgang til beskæftigelse, ansættelse og forfremmelse i forbindelse med særlige stillinger, herunder princippet om at give fortrinsstilling til det underrepræ senterede køn, under forudsætning af, at der i ethvert system, hvor der tillades en sådan fortrinsstilling, tages hensyn til de særlige omstændigheder i hvert enkelt tilfælde; det er hensigtsmæssigt at tydeliggøre artikel 2, stk. 4, i direktiv 76/207/EØF på en måde, der er i overensstemmelse med retspraksis; (i) (2) (3) (4) EFT nr. L 39 af 14. 2. 1976, s. 40. Sml. 1995, s. 1-3051. positive foranstaltninger skal kunne komme medlemmer af det køn, der er underrepræsenteret i en given sektor eller på et givet kompetenceniveau, til gode, uanset hvilket af de to køn der er tale om; traktaten indeholder ikke de særlige beføjelser, der er nødvendige med henblik herpå, bortset fra artikel 235 - UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV: Artikel 1 Artikel 2, stk. 4, i direktiv 76/207/EØF affattes således: "4. Dette direktiv er ikke til hinder for foranstaltninger til fremme af lige muligheder for mænd og kvinder, særlig ved at afhjælpe eksisterende uligheder, som påvirker det underrepræsenterede køns muligheder på de i artikel 1, stk. 1, anførte områder. Blandt de mulige foranstaltninger skal medtages princippet om at give fortrinsstilling for så vidt angår adgang til beskæftigelse og forfremmelse, til medlemmer af det underrepræ senterede køn, som har de samme kvalifikationer som alle andre ansøgere, under forudsætning af, at sådanne foranstaltninger ikke udelukker en vurdering af de særlige omstændigheder i forbindelse med hvert enkelt tilfælde. " Artikel 2 Medlemsstaterne iværksætter de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv, senest den 1. december 1998, eller som senest denne dato sikrer, at arbejdsgivere og arbejdstagere ved aftale har truffet de nødvendige foranstaltninger, idet det af medlemsstaterne kræves, at de træffer alle nødvendige foranstaltninger, således at de når som helst kan garantere de resultater, der kræves nået i medfør af dette direktiv. De informerer straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse omhandlede bestemmelser, henvises der deri til dette direktiv, eller de ledsages ved offentliggørelsen af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne. Artikel 3 Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fælles skabers Tidende. Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne. Artikel 4 Udfærdiget i Bruxelles, den På Rådets vegne Formand ANALYSE AF FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE FORSLAGETS KONSEKVENSER FOR VIRKSOMHEDERNE, ISÆR SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER Hvorfor er det på baggrund af subsidiaritetsprincippet nødvendigt at lovgive på fællesskabs plan på dette område, og hvilke hovedmål søges opnået? er at Målsætningen ret (direktiv 76/207/EØF), således som EF-Domstolen har fortolket den. Den eneste måde at gøre dette på er at fremsætte et forslag til ændring af direktivet. indholdet af en i den afledte tydeligggøre retsakt Hvem berøres af forslaget? Da ændringen kun har til formål at tydeliggøre direktivet, berøres arbejdsgiverne ikke mere end de allerede berøres af det nuværende direktiv 76/207/EØF. Skal virksomhederne træffe særlige foranstaltninger for at overholde forslaget til direktiv? For så vidt som virksomhederne har en ordning med at give fortrinsstilling til det under repræsenterede køn, skal de indsætte en bestemmelse, der gør det muligt at vurdere den enkelte sag. ISSN 0254-1459 KOM(96) 93 endelig udg, DOKUMENTER DA 04 Katalognummer: CB-CO-96-152-DA-C ISBN 92-78-02455-4 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg


title: Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om tolkningen av EG-domstolens dom av den 17 oktober 1995 i mål C-450/93 Kalanke mot Freie Hansestadt Bremen

eurovoc_concepts:
Germany
gender equality
judgment of the Court (EU)
promotion
sexual discrimination

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 27. 03. 1996 KOM(96) 88 slutlig MEDDELANDE FRÄN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om tolkningen av EG-domstolens dom av den 17 oktober 1995 i mål C-450/93 Kalanke mot Freie Hansestadt Bremen MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om tolkningen av EG-domstolens dom av den 17 oktober 1995 i mål C-450/93 Kalanke mot Freie Hansestadt Bremen 1. Inledning Den 17 oktober 1995 avkunnade Europeiska gemenskapernas domstol sin dom i mål C-450/93 (Eckhard KALANKE mot Freie Hansestadt Bremen)(1), vilken föranledde stor debatt i hela Europa. Debatten orsakades av den osäkerhet som domen skapar i fråga om lagligheten hos kvoteringar och andra former av positiva åtgärder inriktade på att öka antalet kvinnor inom vissa områden eller nivåer i arbetslivet. Kalanke-domen är mycket betydelsefull eftersom den kommer vid en tidpunkt då allt fler inser att de lagar mot diskriminering som antogs för tjugo år sedan inte är tillräckliga i dag för att uppnå jämställdhet för kvinnor vad gäller deras möjligheter till arbete och befordran. Trots att en del verkliga framsteg har gjorts under det senaste årtiondet på detta område är arbetslösheten högre bland kvinnor än bland män inom de flesta av gemenskapens delar. Kvinnorna är fortfarande i majoritet bland de långtidsarbetslösa. De har ofta lågkvalificerade, dåligt betalda och osäkra arbeten och det finns fortfarande löneklyftor mellan kvinnor och män. Fortfarande finns det inte heller tillräckligt många kvinnor som har möjligheter till arbete på beslutsfattaraivå och till ett fullt deltagande i det politiska och ekonomiska livet. Likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet är en grundläggande rättighet, vilket domstolen fastslog i sin dom den 15 juni 1978 i mål 149/77 Defrenne III(2). Beträffande den allmänna princip som förbjuder diskriminering på grund av kön vad gäller sysselsättning och arbetsförhållanden fastslog domstolen att undanröjandet av sådan diskriminering var en del av de grundläggande rättigheterna som är en av principerna i gemenskapsrätten och att det är domstolen uppgift att säkerställa att dessa principer följs. Principen att de grundläggande rättigheterna skall respekteras har sedan dess inneslutits i Fördraget om Europeiska unionen (artikel F. 2) I ett skede när lika möjligheter för kvinnor har fastställts vara en mycket viktig uppgift på högsta nivå (Europeiska rådets möten i Essen, Cannes och Madrid), tillsammans med kampen mot arbetslösheten, anser kommissionen att det är av avgörande betydelse att på nytt hävda behovet av att, när så är lämpligt, vidta "positiva åtgärder" för att främja lika möjligheter för kvinnor och män. Detta kan särskilt ske genom att befintliga diskrimineringsfaktorer som påverkar kvinnornas möjligheter i arbetslivet undanröjs. (,) (2) REG 1995, s. 1-3051 REG 1978, s. 1365 Det finns ingen officiell definition av "positiva åtgärder" på gemenskapsnivå. Man är dock inom gemenskapen i allmänhet överens om att begreppet (positiva åtgärder) innefattar samtliga åtgärder inriktade på att motverka effekterna av tidigare diskriminering, att undanröja befintlig diskriminering och att främja lika möjligheter för kvinnor och män, särskilt när det gäller arbeten av vissa slag eller på viss nivå där det ena könet är tydligt underrepresenterat. Allt fler anser att detta inte bara är en fråga om rättvisa utan också om att utnyttja de mänskliga resurserna på ett effektivt sätt. Positiva åtgärder kan se ut på olika sätt. En första modell är de åtgärder som syftar till att råda bot på de ofördelaktiga situationer som karakteriserar kvinnornas närvaro på arbetsmarknaden. Målsättningen är att undanröja de underliggande orsakerna till att kvinnornas ställning i arbetslivet fortfarande utmärks av färre möjligheter till anställning och karriär. Det kan särskilt ske genom ingripanden på nivån yrkesrådgivning och yrkesutbildning. En andra modell för positiva åtgärder kan urskiljas i de åtgärder som främjar en viss jämvikt mellan familje- och yrkesansvar och en mer effektiv fördelning av detta ansvar mellan bägge könen. I detta fall prioriteras åtgärder som gäller arbetstidens uppläggning, utvecklingen av infrastruktur för barntillsyn samt integrering av arbetstagare på arbetsmarknaden efter ett avbrott i yrkesverksamheten. En tredje modell grundas på idén att positiva åtgärder bör inriktas på att kompensera tidigare diskriminering. Följaktligen föreskrivs positiv särbehandling för vissa grupper. Detta kan genomföras genom system eller målsättningar för kvotering. Kvotering kan vara mer eller mindre strikt. De kvoteringssystem som anses strikta är de som anger ett tröskelvärde som skall uppnås utan att ta hänsyn till berörda personers kvalifikationer och meriter, eller de som fastställer minimikrav som skall uppfyllas utan möjlighet att beakta särskilda omständigheter i enskilda fall. Mindre strikta eller flexibla kvoteringssystem är däremot de som föreskriver positiv särbehandling för en viss grupp under förutsättning att kvalifikationerna är desamma med avseende på det arbete som skall utföras och att man kan ta hänsyn till exceptionella omständigheter. 2. Kommissionens inställning till "positiva åt Kommissionen har alltid intagit en mycket välvillig hållning till positiva åtgärder. År 1984 lade den fram ett förslag till en rekommendation om främjande av positiva åtgärder^ som antogs av rådet. Rekommendationen uppmanar medlemsstaterna att anta en politik för positiva åtgärder. Den skall utformas för att undanröja befintliga orättvisor som drabbar kvinnorna i arbetslivet och främja en bättre balans mellan könen på arbetsmarknaden för att undanröja eller motverka de negativa effekter som uppstår ur befintliga attityder, beteenden och strukturer som grundas på idén om en traditionell uppdelning av rollerna i samhället mellan män och kvinnor, och som drabbar kvinnor som arbetar eller söker arbete. Medlemsstaterna uppmanas också att uppmuntra kvinnor att arbeta inom olika yrken inom de områden i arbetslivet där de för närvarande är underrepresenterade. Detta bör särskilt ske inom framtidssektoreraa och på högre ansvarsnivå för att uppnå Qti bättre utnyttjande av alla mänskliga resurser. I rekommendationen förordas också att medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att se till att (3) Rådets rekommendation 84/635/EEG av den 13 december 1984 om främjande av positiv särbehandling för kvinnor (EGT nr L 331, 19. 12. 1984, s. 34). de positiva åtgärderna bland annat så långt som möjligt innefattar åtgärder för att uppmuntra kvinnliga arbetssökande lika väl som anställning och befordran av kvinnor inom områden och yrken och på nivåer där de är underrepresenterade, särskilt när det gäller befattningar med ansvar. Det är även viktigt att påminna om att kommissionen i det tredje handlingsprogrammet på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1991-1995) vilket har godkänts genom rådets resolution av den 21 maj 1991(4), underströk behovet av positiva åtgärder och organiserade ett antal program särskilt inriktade på att främja kvinnornas integration på arbetsmarknaden och på att fjärde handlingsprogrammet (1996-2000), som godkänts genom rådets beslut 95/593/EG(5) är en minskad könsuppdelning av arbetsmarknaden ett av de mål som skall eftersträvas bland annat genom positiv särbehandling. förbättra kvaliteten på deras arbete. I det Inom själva kommissionen har ett andra handlingsprogram för positiva åtgärder gällande kvinnlig personal (1992-1996) antagits. Målsättningen är att uppnå bättre balans vad gäller antalet anställda kvinnor inom kategorier och på nivåer där de är underrepresenterade och att främja deras karriärutveckling samt erbjuda stödåtgärder för att göra det möjligt för tjänstemän att förena sina åtaganden på arbetet med familjelivet. Flera åtgärder är planerade som en del i en enhetlig strategi för att undanröja faktiska brister i jämställdheten. Bland annat uppmuntras enheterna att prioritera kvinnliga sökande när kvalifikationer och meriter för anställning, befordran och tillsättning av chefsposter är likvärdiga, så länge kvinnorna är underrepresenterade i en viss lönegrad eller kategori. För detta ändamål ställs mål upp och genomförandeplaner utarbetas som innefattar en kvalitativ och kvantitativ analys av hur situationen utvecklas, en uppsättning konsekventa åtgärder som utformats för att uppnå bättre balans mellan manlig och kvinnlig personal, samt regelbundna utvärderingar. 3. Bakgrunden till Kalanke-målet Kalanke-målet gällde frågan om en tysk lag om positiv särbehandling var förenlig med rådets direktiv 76/207/EEG(6) eller om den överskred undantaget för positiv särbehandling som gjorts i artikel 2. 4 i direktivet(7). I delstaten Bremens lag om lika möjligheter inom den offentliga sektorn föreskrivs att, både vad gäller anställning och befordran inom områden där kvinnor är underrepresenterade, det vill säga om de inte utgör 50 procent av personalen i de olika lönegraderna inom kategorin i fråga, skall en kvinna som har samma kvalifikationer som en manlig sökande ges företräde framför denne man. (4) (5) (6) (7) EGTnrC 142, 31. 5. 1991, s. 1. EGT nr L 335, 30. 12. 1995, s. 37. Direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor (EGT nr L 39, 14. 2. 1976, s. 40). Artikel 2. 4 lyder enligt följande: "Detta direktiv skall inte hindra åtgärder som främjar lika möjligheter för kvinnor och män, i synnerhet när det gäller att avlägsna befintliga ojämlikheter som påverkar kvinnors möjligheter på de områden som nämns i artikel 11". E. Kalanke som på grund av denna regel inte erhållit \i viss befordran ifrågasatte dess giltighet inför tyska domstolar. Den nationella domstolen futställde att befordran var förenlig med tysk lag och även med författningen, men frågan om dess förenlighet med direktiv 76/207/EEG hänsköts till EG-domstolen. De aktuella bestämmelserna i delstaten Bremens lag om likabehandling av män och kvinnor inom den offentliga sektorn lyder som följer: "Anställning, förflyttning och befordran Vid anställning av annat skäl än i utbildningssyfte, häri inbegripet utnämning av en tjänsteman eller en domare, skall kvinnor som har meriter som är likvärdiga med dem som deras manliga konkurrenter har ges företräde inom de områden där de är underrepresenterade. Underrepresentation anses föreligga då kvinnorna inte utgör minst hälften av de anställda av olika rang i den berörda personalkategorin inom en verksamhet, på skalan i fråga om löner, ersättning och arvoden. Detsamma gäller i organi sati onspl anen. " som anges tjänstenivåer för de 4. Domen I sin dom understryker domstolen följande: - , Syftet med direktivet är, som det framgår av artikel 1. 1 att medlemsstaterna skall förverkliga principen om likabehandling av kvinnor och män bland annat i fråga om anställning och befordran. Principen om likabehandling innebär enligt artikel 2. 1 i direktivet att "det inte far förekomma någon som helst diskriminering på grund av kön, vare sig direkt eller indirekt". En nationell regel vari föreskrivs att, när kvinnor och män som ansöker om samma befordran har likvärdiga meriter, kvinnor automatiskt skall ha företräde inom de områden där de är underrepresenterade medför en diskriminering på grund av kön. Domstolen anser dock att det är viktigt att undersöka om en sådan nationell regel är tillåten enligt artikel 2. 4 i direktivet. Domstolen fastslår i detta hänseende att denna bestämmelse har till syfte att tillåta åtgärder som visserligen enligt sin utformning är diskriminerande men som syftar till att avskaffa eller begränsa sådana faktiska exempel på ojämlikhet som kan förekomma i det verkliga samhällslivet, tillåter nationella åtgärder i fråga om tillgång till anställning och även befordran, som speciellt gynnar kvinnor och har till syfte att förbättra deras möjligheter att konkurrera på arbetsmarknaden och göra karriär på samma villkor som män, såsom undantag till en i direktivet fastställd rättighet för enskilda skall tolkas restriktivt. Slutligen klargör domstolen att nationella regler som undantagslöst och ovillkorligt garanterar kvinnor företräde vid tillsättning eller befordran går längre än att bara främja lika möjligheter och överskrider gränsen för undantaget i artikel 2. 4 i direktivet. Domstolen drar slutsatsen att svaret till den nationella domstolen blir att artikel 2. 1 och 2. 4 i direktiv 76/207/EEG hindrar en nationell reglering som, i likhet med den i förevarande fall, när de sökande som kan komma i fråga för en befordran har lika meriter och är av olika kön, automatiskt ger kvinnliga inom de områden där kvinnor är företräde underrepresenterade, varvid underrepresentation anses föreligga då kvinnorna inte utgör minst hälften av de anställda av olika rang i den berörda personalkategorin eller inom de tjänstenivåer som anges i organisationsplanen. sökande 5. Frågor som domen väcker Det verkar som om domstolens negativa inställning till den bremiska lagens lagenlighet grundas uteslutande på den tolkning som bör göras av artikel 2. 4 i direktiv 76/207/EEG. Det framgår klart av domen att denna bestämmelse inte inbegriper den sorts kvoteringssystem där kvinnor automatiskt ges företräde framför män när det gäller tillsättning av befattningar eller vid befordran. Ett antal frågor kvarstår dock vad gäller artikel 2. 4. Är detta en bestämmelse som är begränsad till att trygga positiva åtgärder till förmån för kvinnor i arbetslivet bara när det gäller åtgärder som till exempel särskild hjälp för yrkesutbildning, ledighet av familjeskäl osv. , eller ger den också möjlighet till positiv diskriminering när det gäller anställning och befordran genom att ge kvinnor företräde på vissa villkor? I det senare fallet, bör man skilja mellan positiv särbehandling som tar hänsyn till skäl som har att göra med behov och proportionalitet, och dem som inte gör det? 5a). USA:s högsta domstols inställning till positiva åtgärder ( sk. "affirmative action") I detta sammanhang är det intressant att påminna om USA:s högsta domstols rättspraxis gällande sk. "affirmative action". Denna visar att de frågor som berörs är oerhört komplicerade. Begreppet "affirmative action" används antingen när det gäller åtgärder för att konstatera och undanröja diskriminering i arbetslivet eller åtgärder för att öka andelen i arbetskraften av skyddade grupper, dvs. minoriteter och kvinnor. Reglerna skiljer sig åt för den offentliga (enligt klausulen om "equal protection" i den amerikanska konstitutionen) och den privata sektorn (enligt avdelning VII i Civil Rights Act från 1964). "Affirmative action" inom den offentliga sektorn måste utvärderas enligt regeln för "strict scrutiny" (noggrann prövning), vilket kräver att ett "compelling government interest" (oemotsägligt intresse för staten) föreligger, liksom "narrowly tailored" (väl avpassade) åtgärder till förmån för detta intresse, dvs. ett krav på proportionalitet. Inom den privata sektorn är Högsta domstolens inställning till frivillig "affirmative action" hos arbetsgivarna mer flexibel än regeln för noggrann prövning. I sådana fall gäller prövningen endast de grundläggande kriterierna för "god avpassning". Det enda rättsfallet som rör könsdiskriminering, JQ8BBISOP. (R). gällde frivillig "affirmative action" hos privata arbetsgivare, i detta fall tillämpades ett program för "affirmative action" för att öka andelen kvinnor i en yrkeskategori som traditionellt bestod av män. En kvinnlig sökande valdes för tjänsten i stället för en manlig kollega, trots att hennes testresultat var något sämre än mannens. Högsta domstolen ansåg att denna åtgärd var förenlig med det förbud mot diskriminering i arbetslivet som föreskrivs i punkt VII i Civil Rights Act från 1964. En av motiveringarna var att hänsynstagandet till den sökandes kön var berättigat, eftersom det fanns en uppenbar obalans som återspeglade det faktum att kvinnorna var underrepresenterade inom yrkesgrupper som traditionellt sett var könsuppdelade. Högsta domstolen har inte dömt i något fall som gäller könsdiskriminering inom den offentliga sektorn. Det är dock intressant att påminna om fallet Adarand(9) nyligen som gällde positiva åtgärder med målsättningen att förbättra rasfördelningen i fråga om offentlig upphandling. I detta fall tillämpade Högsta domstolen för första gången noggrann prövning av handlingsprogram för positiva åtgärder som antagits av den federala regeringen. Även om den åtgärd som prövades inte ansågs vara tillräckligt väl avpassad för att uppfylla kraven, är det viktigt att notera att sju av Högsta domstolens nio ledamöter särskilt uttalade principen att resultatorienterad preferensbehandling av missgynnade grupper är laglig under förutsättning att kraven gällande noggrann prövning uppfylls. 5b). Internationell lagstiftning gällande de mänskliga rättigheterna i folkrätten. Förenta nationemas och Könsgrundad diskriminering är även förbjuden Europarådets mellanstatliga rättsakter tenderar dock att anse att vissa "specialåtgärder", som utformats för att genomföra jämlikhet i praktiken till förmån för vissa missgynnade grupper, är lagliga. I Förenta nationernas konvention av den 18 december 1979 om undanröjandet av alla former av diskriminering av kvinnor fastslås i artikel 4 att även om kvinnor rättsligt sett anses jämställda, garanterar detta inte automatiskt att de behandlas lika i verkligheten. För att påskynda kvinnornas faktiska jämställdhet, i samhället och på arbetsplatsen har staterna rätt alt vidta särskilda åtgärder så länge som denna brist på jämställdhet föreligger. År 1988 antog Förenta nationernas kommitté för undanröjandet av diskriminering av kvinnor sin allmänna rekommendation nr 5. î den rekommenderar kommittén att staterna i större utsträckning skall vidta tillfälliga special åtgärder såsom positiva åtgärder, preferensbehandling eller kvoteringssystem för att främja kvinnors integrering i utbildning, ekonomi, politik och arbetsliv. Dessa special åtgärder bör användas endast för att påskynda processen för att uppnå faktiskt jämställdhet för kvinnorna och bör inte ge upphov till skilda regler för kvinnor och män. Lämpligheten av sådana åtgärder bör utvärderas med hänsyn till om diskriminerande förfaranden verkligen förekommer. Så snart målen för lika möjligheter och likabehandling uppnåtts behövs följaktligen dessa åtgärder inte längre och skall avbrytas (8) (9) Johnson mot Transportation Agency, 480 US 616 (1987). Adarand Constructors 63 USLW 4523 (1995). Inc mot Pejla Secretary of Transportation. ELO-konvention nr 111 av den 4 juni 1958 angående diskriminering i fråga om anställning och yrkesutövning berör både lika möjligheter och likabehandling genom att det i artikel 2 föreskrivs att "varje medlem, för vilken denna konvention är i kraft, förbinder sig att utforma och tillämpa en nationell politik, avsedd att genom metoder, anpassade efter landets förhållanden och praxis, främja likställdhet med avseende på möjligheter och behandling i fråga om anställning och yrkesutövning i syfte att avskaffa varje diskriminering i nämnda hänseende". Artikel 5 i BLO-konventionen har en särskild betydelse i det här fallet. I den föreskrivs följande: i andra av Internationella "1. Särskilda skydds- eller biståndsåtgärder som angivits arbetsorganisationen antagna konventioner och rekommendationer skola icke anses såsom diskriminering. 2. Varje medlem må efter hörande av representativa arbetsgivar- och arbetarorganisationer, där sådana finnas, besluta, att andra särskilda åtgärder, avsedda att tillgodose det speciella behovet hos personer, vilka av sådana skäl som kön, ålder, invaliditet, försörjningsbörda eller social eller kulturell nivå allmänt erkännas vara i behov av särskilt skydd eller bistånd, icke skola anses såsom diskriminering. " Principen om likställdhet med avseende på möjligheter och behandling för arbetstagare förekommer även i deklarationen, antagen av ILO den 25 juni 1975, om lika möjligheter och likabehandling för kvinnliga arbetstagare. I artikel 1 förbjuds all form av könsgrundad diskriminering som tillbakavisar eller begränsar denna jämställdhet. I artikeln föreskrivs vidare att en positiv särbehandling under en övergångsperiod, i syfte att uppnå jämställdhet mellan könen, inte skall anses diskriminerande. I del II i tilläggsprotokollet till den europeiska sociala stadgan av den 5 maj 1988 föreskrivs i artikel 1 att avtalsparterna förbinder sig att erkänna rätten till jämställdhet och likabehandling i arbetslivet utan könsgrundad diskriminering, samt att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa eller uppmuntra dess tillämpning inklusive yrkeskarriär och befordran. Det sägs uttryckligen att denna bestämmelse inte skall hindra att särskilda åtgärder vidtas för att råda bot på faktiska brister i jämställdheten. inom olika områden, Inom den internationella rätten rörande mänskliga rättigheter diskuteras fortfarande om, och i så fall vilken utsträckning, bestämmelser som ger kvinnor automatiskt företräde vid tillsättning eller befordran är tillåtna eller inte. Samtidigt står det klart att den internationella rätten om mänskliga rättigheter inte utesluter - och i vissa fall till och med kan kräva - att åskillnad görs mellan män och kvinnor i syfte att påskynda att kvinnorna uppnår faktisk jämställdhet i samhället. Sådan åtskillnad bör dock grundas på objektiva och fömuftsmässiga kriterier och bör inte vara inriktad på att vidmakthålla ojämlika eller åtskilda normer på bestående grund. 6. Hur Kalanke-målet skall tolkas Som redan nämnts ovan finns det olika typer av positiva åtgärder. En typ kan ta sitt uttryck i system eller målsättningar för kvotering, som i det fall som prövats av domstolen. Domstolen skulle ta ställning till om det var lagenligt att, genom att tillämpa ett sådant system, ge kvinnor företräde framför manliga sökande vid befordran inom områden där de är underrepresenterade, under förutsättning att deras kvalifikationer var likvärdiga. Domstolens svar på denna fråga kan tolkas på följande två sätt: första tolkning avvisar domstolen möjligheten rättfärdiga Enligt en kvoteringssystem överhuvudtaget. Detta skulle även gälla ett system som innehåller en säkerhetsklausul som gör det möjligt att ta hänsyn till särskilda omständigheter i enskilda fall. att Enligt en andra tolkning begränsar sig domstolen till den "strikta" kvotering som föreskrivs i delstaten Bremens lag och som automatiskt tillämpats på E. Kalanke. Kommissionen anser att domstolen endast fällt domen mot delstaten Bremens automatiska kvoteringssystem. Denna tolkning grundas på ordvalet i själva domen. Genom detta ordval gör domstolen klart att nationella regler som undantagslöst och ovillkorligt garanterar kvinnor företräde vid tillsättning eller befordran överskrider gränsen för undantaget för positiva åtgärder i artikel 2. 4 i direktiv 76/207/EEG (se punkt 22 i domskälen). Det är sant att domstolen i punkt 23 i domskälen hänvisar till det problem som uppstår när man "ersätter. befrämjande av lika möjligheter. med det resultat som endast kan uppnås genom att en sådan jämlikhet förverkligas". Detta stycke är dock helt tydligt ett tillägg till domstolens centrala uppfattning som uttrycks i punkt 22 i domskälen, att det är den undantagslösa och ovillkorliga arten hos det företräde som kvinnor ges som gör systemet i Bremen lagstridigt. Domstolens anmärkningar i punkt 23 i domskälen är tydligt grundade på förutsättningen att det är ett strikt och villkorslöst system som diskuteras. Dessutom framstår detta stycke som inriktat främst på att kritisera de alltför ambitiösa delarna i det system som var i fråga i Kalanke-målet. dvs. målsättningen att uppnå en helt jämn fördelning av män och kvinnor i alla lönegrader och på alla nivåer. Slutligen är det helt klart att domstolens uppgift endast var att uttala sig om de system som är utformade som systemet i Bremen. Domens tillämpningsbara del är naturligtvis begränsad till ett utlåtande om sådana systems lagenlighet. Det bör också noteras att domstolen klart erkänt behovet av åtgärder som sträcker sig längre än traditionella regler mot diskriminering om jämställdhet skall uppnås i praktiken (punkt 20 i domskälen). Därför är kommissionens inställning att kvoteringssystem som inte är lika strikta och automatiska som det som föreskrivs i. delstaten Bremens lag inte berörs av domstolens dom och följaktligen skall anses lagenliga I detta sammanhang anser kommissionen, givetvis med förbehåll för vilka åtgärder medlemsstaterna väljer att vidta, att följande positiva åtgärder är exempel på den typ av åtgärder som inte berörs av domen i Kalanke-målet: Kvoteringar som är knutna till de kvalifikationer som krävs för arbetet, så länge dessa gör det möjligt att ta hänsyn till speciella omständigheter som i enskilda fall kan detta rättfärdiga undantag från principen om företräde för det underrepresenterade könet. 9 Program för att främja kvinnor, som föreskriver andelen kvinnor och tidsgränsen inom vilken antalet kvinnor skall öka, utan att inrätta någon automatisk regel för företräde när individuella beslut om anställning och befordran tas. En principiell skyldighet för arbetsgivaren att i första hand anställa eller befordra en person tillhörig det underrepresenterade könet. I detta fall ges ingen någon individuell rätt till företräde. Minskade sociala avgifter för företag som anställer kvinnor som återvänder till arbetsmarknaden är arbete underrepresenterade. inom områden där kvinnor att utföra för Statliga subventioner till arbetsgivare som anställer kvinnor inom områden där de är underrepresenterade. Andra positiva åtgärder som inriktas på utbildning, yrkesrådgivning, omorganisering av arbetstiden, barntillsyn och så vidare. Vad gäller det program för positiva åtgärder som införts av kommissionen till förmån för dess kvinnliga personal, bör man notera att det inte verkar strida mot domen i Kalanke-målet, eftersom programmet inte föreskriver att kvinnor automatiskt skall ges företräde (detta är snarare en princip som skall följas när kvalifikationerna är likvärdiga). Slutsatser I ljuset av det som sagts ovan anser kommissionen att domstolen enbart avkunnat sin dom mot det särdrag i delstaten Bremens lag som består i att åtgärden är automatisk och ger kvinnor en undantagslös och ovillkorlig rätt till anställning eller befordran. Därför intar kommissionen den hållningen att den enda typ av kvoteringssystem som är lagstridig är helt strikta system som inte lämnar någon möjlighet att ta hänsyn till individuella omständigheter. Medlemsstaterna och arbetsgivarna kan således begagna sig av alla andra typer av positiva åtgärder, inklusive flexibel kvotering. Kommissionen är angelägen om att den debatt som Kalanke-målet givit upphov till skall avslutas en gång för alla. Trots det begränsade inflytande domen har i sin rätta tolkning, tror därför kommissionen att det skulle vara en god hjälp om lydelsen av artikel 2. 4 i direktiv 76/207/EEG ändras så att texten uttryckligen tillåter de typer av positiva åtgärder som inte berörs av Kalanke-fallet. En sådan tolkningsändring skulle göra det klart att positiva åtgärder som inte innebär strikt kvotering är tillåtna enligt gemenskapens lagstiftning. Det skulle säkerställa att direktivets text tydligare återspeglar det verkliga rättsläget så som det ser ut efter domstolens dom. Kommissionen lägger därför fram ett förslag till ändring av artikel 2. 4 i direktiv 76/207/EEG. Denna ändring skall uttryckligen ange att de åtgärder denna bestämmelse gäller innefattar åtgärder till förmån för anställning eller befordran av det ena könet i de fall där det är underrepresenterat, under förutsättning att arbetsgivaren alltid har möjlighet att ta hänsyn till särskilda omständigheter i enskilda fall. 10 ISSN 1024-4506 KOM(96) 88 slutlig DOKUMENT SV 04 06 Katalognummer : CB-CO-96-159-SV-C ISBN 92-78-02541-0 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 11


title: Proposta de DECISÃO DO CONSELHO relativa à conclusão do acordo-quadro de comércio e cooperação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros, por um lado, e a República da Coreia, por outro

eurovoc_concepts:
South Korea
cooperation agreement (EU)
cooperation policy
framework agreement
trade agreement (EU)

text: COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS. -ir. X Vi •ir •Cr * -ir -ár >Y Bruxelas, 27. 03. 1996 C O M Í W Í) 141 liníil «>(>/. OO«;K ( C N S) Proposta de DECISÃO DO CONSELHO relativa à conclusão do acordo-quadro de comércio e cooperação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros, por um lado, e a República dá Coreia, por outro (apresentada pela Comissão) KXPOSIÇÃO DOS MOTIVOS 1 2. 3. 4. 5. 6. Por decisão de 8 de Março de 1995, o Conselho autorizou a Comissão a iniciar negociações com a República da Coreia tendo em vista a conclusão de um acordo- cjuadro de comércio e cooperação, tendo adoptado as necessárias directrizes de negociação. Realizaram-se duas sessões de negociações em Bruxelas, respectivamente em 11 de Maio c em 12-13 de Outubro de 1995. Na sequência de consultas entre a Comissão e o Governo coreano, que tiveram lugar no final de Novembro de 1995, e de contactos através das vias diplomáticas, o acordo foi rubricado em 29 de Fevereiro de 1996 em Bruxelas. Aquando da adopção das directrizes de negociação, o Conselho reservou-se o direito de se pronunciar sobre a natureza jurídica do acordo após a conclusão das negociações. Em conformidade com o resultado das discussões realizadas no Conselho cm Dezembro de 1995 c cm Janeiro de 1996, trata-se de um acordo misto do qual serão partes tanto a Comunidade como os Estados-membros. O texto do acordo está presentemente a ser analisado pelo Conselho para assinatura e conclusão. A Comissão considera que o acordo rubricado corresponde às directrizes de negociação adoptadas pelo Conselho. A Comissão deve ainda verificar se a parte coreana poderá aceitar a aplicação provisória de determinadas disposições do acordo. Em caso afirmativo, a Comissão procurará que seja oportunamente aprovada uma troca de cartas para o efeito. A fim de permitir a assinatura c conclusão do acordo-quadro de comércio e cooperação entre a Comunidade Europeia c os seus Estados-membros e a República da Coreia, a Comissão propõe ao Conselho que adopte o projecto de decisão em anexo. 4^ O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o n" 2 do artigo 73°-C, o artigo 75", o n° 2 do artigo 84", o artigo I 13" e o artigo 235", em articulação com a segunda frase do n° 2 c o primeiro parágrafo do n° 3 do artigo 228°, Tendo em conta a proposta da Comissão, Tendo em conta o parecer do Parlamento Europeu, Após consulta do Comité Económico e Social, Considerando que a Comunidade Europeia deve aprovar o acordo-quadro de comércio e cooperação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros, por um lado e a República da Coreia, por outro; DECIDE: Artigo Io É aprovado em nome da Comunidade Europeia o acordo-quadro de comércio e cooperação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros, por um lado, e a República da Coreia, por outro. O texto do acordo figura em anexo à presente decisão. Artigo 2° representará a A Comissão, assistida por Comunidade Europeia no Comité Misto previsto no n° 3 do artigo 19° do acordo-quadro de comércio e cooperação. representantes dos Estados-membros, Artigo 3° O Presidente do Conselho deposita o acto de notificação previsto no artigo 21° do acordo, em nome da Comunidade Europeia. Artigo 4o A presente decisão é publicada no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. Feito em Bruxelas, em Pelo Conselho O Presidente //fe (Título) Acordo-quadro de comércio e cooperação entre a Comunidade Europeia c os seus Estados-membros. por um lado, e a República da Coreia, por outro. (Texto) A COMUNIDADE EUROPEIA, O REINO DA BÉLGICA, O REINO DA DINAMARCA, A REPÚBLICA FEDERAL DA ALEMANHA, A REPÚBLICA HELÉNICA, O REINO DE ESPANHA, A REPÚBLICA FRANCESA, A IRLANDA, A REPÚBLICA ITALIANA, O GRÀO-DUCADO DO LUXEMBURGO, O REINO DOS PAÍSES BAIXOS, A REPÚBLICA DA ÁUSTRIA A REPÚBLICA PORTUGUESA, A REPÚBLICA DA FINLÂNDIA O REINO DA SUÉCIA O REINO UNIDO DA GRÃ-BRETANHA E DA IRLANDA DO NORTE, Partes no Tratado que institui a Comunidade Europeia e no Tratado da União Europeia, a seguir denominados "Estados-membros", por um lado, A REPUBLICA DA COREIA, por outro, TENDO EM CONTA os tradicionais laços de amizade existentes entre a República da Coreia, a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros; AL REAFIRMANDO a importância que conferem aos princípios democráticos e aos direitos fundamentais do Homem enunciados na Declaração Universal dos Direitos do I lomem; CONFIRMANDO o seu desejo de instituir um diálogo político regular entre a União Europeia e a República da Coreia, baseado em valores e aspirações comuns; RECONHECENDO que o Acordo Geral sobre Pautas Aduaneiras e Comércio desempenhou um papel fundamental na promoção do comércio internacional em geral e do comércio bilateral em particular, e que tanto a República da Coreia como a Comunidade Europeia se comprometeram a respeitar os princípios do comércio livre e da economia de mercado em que se baseia o referido acordo; REA FIRMA NDO que tanto a República da Coreia como a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros se comprometeram a respeitar plenamente as obrigações que assumiram em virtude da ratificação do Acordo que cria a Organização Mundial do Comércio; CONSCIENTES da necessidade de contribuir para a plena aplicação dos resultados do Uruguay Round do GATT e de aplicar todas as regras que regem o comércio internacional de uma forma transparente e não discriminatória; RECONHECENDO a importância de se reforçar as relações existentes entre as Partes a fim de desenvolver a sua cooperação, bem como o seu desejo comum de consolidar, aprofundar e diversificar as suas relações em sectores de interesse comum, com base na igualdade, na não discriminação, no respeito do ambiente e no benefício mútuo; DESEJOSOS de criar condições favoráveis para um desenvolvimento sustentável e a diversificação das trocas comerciais, bem como a promoção da cooperação económica em diversos domínios de interesse comum; CONVENCIDOS de que será vantajoso para as Partes institucionalizarem as suas relações e estabelecerem uma cooperação económica, na medida em que esta cooperação incentivaria um maior desenvolvimento do comércio e dos investimentos; CONSCIENTES da importância de se promover a participação na cooperação das pessoas e das entidades directamente interessadas, em especial os agentes económicos e os seus organismos representativos, DECIDIRAM CONCLUIR O PRESENTE ACORDO E, PARA O EFEITO, DESIGNARAM COMO PLENIPOTENCIÁRIOS: A COMUNIDADE EUROPEIA: O REINO DA BÉLGICA: O REINO DA DINA MA RCA : A REPUBLICA FEDERAL DA ALEMANHA: A REPÚBLICA HELÉNICA: O REINO DE ES PA NHA : A REPÚBLICA FRANCESA: A IRLANDA: A REPÚBLICA ITALIANA: O GRÃO-DUCADO DO LUXEMBURGO: O REINO DOS PAÍSES BAIXOS: A REPÚBLICA DA ÁUSTRIA: A REPÚBLICA PORTUGUESA: A REPÚBLICA DA FINLÂNDIA: O REINO DA SUÉCIA: O REINO UNIDO DA GRÃ-BRETANHA EDA IRLANDA DO NORTE: A REPÚBLICA DA COREIA: OS QUAIS, após terem trocado os seus plenos poderes reconhecidos em boa e devida forma, ACORDARAM NO SEGUINTE. Artigo Io Base da cooperação O respeito dos valores democráticos e dos direitos do Homem, definidos na Declaração Universal dos Direitos do Homem, preside à política nacional e internacional das Partes c constitui um elemento essencial do presente acordo. A rtigo 2o Objectivos da cooperação Com vista a promoverem a cooperação entre si, as Partes comprometem-se a aprofundar as suas relações económicas, procurando, nomeadamente: a) b) c) promover o estabelecimento da cooperação comercial e a diversificação das trocas comerciais em beneficio mútuo; estabelecer uma cooperação económica nos sectores de interesse mútuo, incluindo a cooperação científica, tecnológica e industrial; promover a cooperação entre as empresas, facilitando os investimentos em ambas as Partes e promovendo um melhor conhecimento mútuo. A rtigo 3 o Diálogo político A União Europeia e a República da Coreia instituirão um diálogo político regular, baseado nos seus valores e aspirações comuns. liste diálogo será levado a efeito em conformidade com os procedimentos acordados na declaração comum da União Europeia e da República da Coreia nesta matéria. Artigo 4o Tratamento da nação mais favorecida As Partes comprometem-se a conceder-se reciprocamente o tratamento da nação mais favorecida, em conformidade com os seus direitos e obrigações no âmbito da Organização Mundial do Comércio. A rtigo 5o Cooperação comercial 1. 2. As Partes comprometem-se a desenvolver e a diversificar o mais possível, em benefício mútuo, as suas trocas comerciais. As Partes comprometem-se a melhorar as condições de acesso aos respectivos mercados. As Partes assegurarão a aplicação dos direitos aduaneiros segundo o princípio da nação mais favorecida, tendo em conta vários factores, entre os quais a situação do mercado interno de uma Parte e os interesses da outra em matéria de exportação. As Partes comprometem-se a cooperar com vista à eliminação dos obstáculos ao comércio, em particular através da eliminação em tempo útil dos obstáculos não pautais e da adopção de medidas destinadas a aumentar a transparência, tendo em conta os progressos já realizados neste domínio pelas instâncias internacionais. 2. a) b) c) d) e) f) g) h) i) j) 3. 4. 1. a) b) c) d) 2. As Partes tomarão medidas no sentido de desenvolverem uma política tendo em vista: cooperar, a nível bilateral e multilateral, com vista à resolução de questões relacionadas com o desenvolvimento das trocas comerciais de interesse para ambas as Partes, incluindo os futuros procedimentos no âmbito da OMC. Para esse fim, cooperarão a nível bilateral e internacional para a solução de problemas comerciais de interesse comum; promover o intercâmbio de informações entre os operadores económicos, bem como a cooperação industrial entre as empresas, de forma a diversificar e a aumentar os fluxos comerciais existentes; estudar e recomendar medidas de promoção das trocas comerciais de natureza a promover o desenvolvimento do comércio; promover a cooperação entre as autoridades aduaneiras competentes da Comunidade Europeia, dos seus Estados-membros e da República da Coreia; melhorar o acesso aos respectivos mercados dos produtos industriais, agrícolas e das pescas; melhorar o acesso aos respectivos mercados dos serviços, designadamente no domínio financeiro e das telecomunicações; reforçar a cooperação em matéria de normas e de regulamentações técnicas; proteger de forma eficaz a propriedade intelectual, industrial e comercial; organizar missões comerciais e de investimento; organizar feiras comerciais gerais ou sectoriais. As Partes promoverão a concorrência leal a nível das actividades económicas, mediante a aplicação plena da legislação e da regulamentação em vigor. Em conformidade com as obrigações previstas no Acordo da OMC sobre Contratos Públicos, as Partes assegurarão a participação nos concursos públicos em condições de não discriminação e de reciprocidade. As Partes prosseguirão as discussões com vista a uma maior abertura recíproca dos respectivos mercados de contratos públicos noutros sectores, nomeadamente o das telecomunicações. A rtigo 6o A gricultura e pescas As Partes acordam em promover a cooperação nos domínios da agricultura e das pescas, incluindo a horticultura e a maricultura. Com base nas discussões sobre as respectivas políticas agrícola e das pescas, as Partes estudarão: as possibilidades de desenvolver o comércio dos produtos agrícolas e das pescas; as consequências para o comércio das medidas sanitárias, fitossanitárias e ambientais; as relações entre a agricultura e o meio rural; a investigação em matéria de agricultura e de pescas, incluindo a horticultura e a maricultura. Quando adequado, o disposto no n° 1 do presente artigo será igualmente aplicável aos produtos e serviços das indústrias transformadoras de produtos agrícolas. As Partes compromctem-sc a respeitar o Acordo da OMC sobre a Aplicação de Medidas Sanitárias e Fitossanitárias e estão dispostas a iniciar consultas, a pedido de qualquer das Partes, com vista a discutir as propostas apresentadas pela outra Parte sobre a aplicação e harmonização das medidas sanitárias e fitossanitárias, tendo em conta as normas acordadas no âmbito de outras organizações internacionais, tais como o Instituto Internacional de Zootopias (OIE), a Convenção Fitossanitária Internacional (IPPC) e o Grupo "Codex Alimentarius". A rtigo 7" Trans[X)rtcs marítimos As Partes comprometem-se a promover o livre acesso ao mercado e ao tráfego marítimo internacional numa base comercial e em condições de concorrência leal, em conformidade com o disposto no presente artigo. A disposição anterior não prejudica os direitos e as obrigações decorrentes do Código de Conduta das Conferências Marítimas das Nações Unidas, tal como aplicado por uma ou outra das Partes Contratantes no presente acordo. As companhias que não façam parte das Conferências podem competir com as companhias das Conferências desde que respeitem o princípio da concorrência leal numa base comercial. As Partes afirmam o seu empenhamento em criar condições de concorrência leal para o comércio a granel de sólidos e líquidos. Nesta perspectiva, a República da Coreia adoptará as medidas necessárias para suprimir progressivamente, durante um período transitório que terminará em 31 de Dezembro de 1998, o sistema de reserva de carga aplicável a determinadas mercadorias a granel para os navios que arvorem pavilhão coreano. Ao aplicarem os princípios enunciados no n° 1, as Partes: não introduzirão, em futuros acordos bilaterais com países terceiros relativos ao comércio a granel de sólidos e líquidos e ao tráfego de linha, cláusulas de partilha de carga, excepto em circunstâncias excepcionais, no que respeita ao tráfego de linha em que as companhias de navegação de uma das Partes no presente acordo não possam, de outro modo, participar no tráfego com destino ao país terceiro em causa e dele proveniente; não introduzirão, a partir da entrada em vigor do presente acordo, quaisquer medidas administrativas, técnicas e legislativas susceptíveis de terem efeitos discriminatórios entre os seus próprios nacionais ou sociedades e os da outra Parte relativamente à prestação de serviços no domínio do transporte marítimo internacional. concederão aos navios utilizados por sociedades ou nacionais da outra Parte, no que se refere ao acesso aos portos abertos ao comércio internacional, à utilização das iníra-estruturas e dos serviços marítimos auxiliares dos portos, bem como às taxas e encargos a eles inerentes, aos serviços aduaneiros e à utilização dos cais de acostagem e instalações de carga e descarga, um tratamento não menos favorável do que o concedido aos seus próprios navios. 1. a) b) 2. a) b) c) 3. 4. 5. Para efeitos do presente artigo, o acesso ao mercado marítimo internacional inclui, entre outros, o direito dos prestadores de serviços de transporte marítimo de cada Parte organizarem serviços de transporte "porta-a-porta" que incluam um trajecto marítimo e, para o efeito, contratarem directamente com os fornecedores locais de outros modos de transporte distintos do transporte marítimo no território da outra Parte, sem prejuízo das restrições relativas à nacionalidade aplicáveis ao transporte de mercadorias e de passageiros nos referidos modos de transporte. O disposto no presente artigo é aplicável às companhias da Comunidade Europeia e às companhias coreanas, bem como às companhias de navegação estabelecidas fora da Comunidade Europeia ou da República da Coreia e controladas por nacionais de um Estado-membro ou da República da Coreia cujas embarcações se encontrem registadas nesse Estado-membro ou na República da Coreia em conformidade com as respectivas legislações. Se necessário, serão concluídos acordos específicos para regulamentar o exercício das actividades de agência de navegação na Comunidade Europeia e na República da Coreia. A rtigo 8o Construção naval As Partes acordam em cooperar no sector da construção naval a fim de promoverem condições de equidade e de concorrência no mercado e registam a existência de graves desequilíbrios estruturais entre a oferta e a procura, bem como a tendência do mercado que agrava a crise da indústria da construção naval mundial. Por estes motivos, as Partes não adoptarão quaisquer medidas ou acções de apoio às respectivas indústrias da construção naval que possam falsear a concorrência ou permitir a essa industria evitar dificuldades futuras, em conformidade com o Acordo da OCDE sobre Construção Naval. As Partes acordam em consultar-se a pedido de qualquer uma delas relativamente à aplicação do Acordo da OCDE sobre Construção Naval, bem como em proceder a um intercâmbio de informações sobre o desenvolvimento do mercado mundial dos navios e da construção naval e quaisquer outras questões que possam vir a ser suscitadas neste sector. Os representantes da indústria da construção naval podem, mediante acordo entre as Partes, ser convidados a participar nestas consultas na qualidade de observadores. Artigo 9o Protecção da propriedade intelectual, industrial e comercial As Partes comprometem-se a assegurar a protecção adequada e eficaz dos direitos de propriedade intelectual, industrial e comercial, através dos meios adequados para fazer respeitar tais direitos. 2. 3. 1. As Partes acordam em aplicar o Acordo da OMC sobre os Aspectos dos Direitos de Propriedade Intelectual Relacionados com o Comércio, o mais tardar até 1 de Julho de 19961. As Partes confirmam a importância que atribuem às obrigações previstas nas convenções multilaterais sobre a protecção dos direitos de propriedade intelectual. As Partes envidarão esforços para aderir logo que possível às convenções em anexo a que ainda não aderiram. Artigo 10" Regulamentação técnica normas e avaliaçã) da conformidade Sem prejuízo das suas obrigações internacionais, no âmbito das suas competências e em conformidade com as suas legislações, as Partes promoverão a utilização de normas e de reconhecidos internacionalmente. sistemas de avaliação da œnformidade Para o efeito, será prestada especial atenção aos seguintes aspectos: a) b) c) d) e) f) 2. intercâmbio de informações e de peritos técnicos nos domínios da normalização, da homologação, da metrologia e da certificação, bem como, sempre que adequado, investigação conjunta; promoção de intercâmbios e de contactos entre os diversos organismos e instituições competentes; consultas sectoriais; cooperação em acções de gestão da qualidade; reforço da cooperação nos domínios das normas técnicas, designadamente através da conclusão de um acordo para o reconhecimento mútuo dos resultados da avaliação da conformidade, como forma de promover as trocas comerciais e evitar perturbações que prejudiquem o seu desenvolvimento; participação e cooperação no âmbito dos acordos internacionais pertinentes a fim de promover a adopção de normas harmonizadas. As Partes assegurarão que as normas e a avaliação da conformidade não constituam obstáculos desnecessários às trocas comerciais. Artigo 1 Io Consultas 1. As Partes acordam em promover o intercâmbio de informações relativamente às medidas de natureza comercial. Cada Parte compromete-se a informar atempadamente a outra da aplicação de medidas que alterem os direitos aduaneiros de importação aplicáveis à nação mais favorecida e que afectem as exportações da outra Parte. Com excepção, no que se refere à República da Coreia e em conformidade com os seus procedimentos legais, da lei de gestão agroquímica, que entrará em vigor a partir de 1 de Janeiro de 1997, da lei sobre a indústria das sementes (e da lei sobre a protecção das indicações geográficas), que entrarão em vigor em 1 de Julho de 1998. 8 Qualquer das Partes pode solicitar a realização de consultas sobre medidas de natureza comercial. Nesse caso, as consultas deverão ser realizadas o mais brevemente possível tendo em vista alcançar, no mais curto prazo, uma solução construtiva mutuamente aceitável. o Cada Parte acorda em informar a outra do início de processos anti-dumping relativamente a produtos da outra Parte. Dentro do pleno respeito dos acordos da OMC' sobre medidas anti-dumping e anti- subvcnções, as Partes examinarão favorável mente, prevendo possibilidades adequadas de consulta, as observações da outra Parte relativamente a processos anti-dumping e anti-subvenções. As Partes acordam em consultar-se reciprocamente a fim de discutirem quaisquer litígios resultantes da aplicação do presente acordo. Estas consultas terão lugar no mais curto prazo de tempo. A Parte que solicita a consulta deverá fornecer à outra Parte todas as informações necessárias para uma análise pormenorizada da situação. Através das consultas, procurar-se-á resolver o mais rapidamente possível as questões comerciais em litígio. O disposto no presente artigo não prejudica os procedimentos internos das Partes para a adopção e a alteração das medidas comerciais nem os mecanismos de notificação, consulta e resolução de litígios previstos nos Acordos da OMC. 3. 4. Artigo 12" Cooperação económica e industrial 1. Tendo em conta os seus interesses mútuos e as respectivas políticas e objectivos económicos, as Partes promoverão a cooperação económica e industrial em todos os sectores considerados adequados. 2. A cooperação visará, designadamente: promover intercâmbios de informações entre os operadores económicos e desenvolver e melhorar as redes existentes, assegurando simultaneamente a protecção adequada dos dados pessoais; realizar intercâmbios de informações sobre as modalidades e as condições desta cooperação em todos os sectores dos serviços, bem como a nível das infra-estruturas da informação. promover a realização de investimentos reciprocamente vantajosos e contribuir para a criação de condições que favoreçam os investimentos; melhorar o contexto económico e empresarial; Para esse fim, as Partes procurarão, nomeadamente: diversificar e reforçar os seus laços económicos; criar canais de cooperação específicos para a indústria; promover a cooperação industrial entre as empresas, em especial entre as pequenas e médias empresas; promover o desenvolvimento sustentável das suas economias; incentivar métodos de produção não prejudiciais para o ambiente; 3. a) b) c) d) e) f) g) incentivar o fluxo de investimentos e de tecnologia; reforçar a compreensão e o conhecimento mútuo dos respectivos contextos comerciais. Artigo 13°Droga e branqueamento de capitais As Partes cooperarão tendo em vista aumentar a eficiência e a eficácia das políticas e medidas destinadas a combater a produção, oferta e tráfico ilícito de narcóticos e de substâncias psicotrópicas, incluindo a prevenção do desvio de substâncias químicas precursoras, bem como promover a prevenção e a redução da procura de droga. As acções de cooperação nesta matéria serão objecto de consultas e de uma estreita coordenação entre as Partes no que diz respeito aos objectivos e medidas adoptadas nos diversos domínios relacionados com a droga. As Partes acordam na necessidade de envidar todos os esforços e de cooperarem no sentido de evitarem a utilização dos seus sistemas financeiros para o branqueamento de capitais provenientes de actividades criminosas em geral e do tráfico de droga em especial. A cooperação neste domínio terá em vista a adopção de normas adequadas de luta contra o branqueamento de capitais, tendo em conta as normas adoptadas pelas instâncias internacionais activas neste domínio, designadamente a Task Force Acção Financeira (TFAF). Artigo 14° Cooperação em matéria de ciência e tecnologia As Partes promoverão, com base nos seus interesses mútuos e em conformidade com os objectivos das suas políticas neste domínio, a cooperação científica e tecnológica. Para esse fim, as Partes promoverão, designadamente: o intercâmbio de informações e de saber-fazer no domínio da ciência e tecnologia; o diálogo sobre a elaboração e a aplicação das respectivas políticas de investigação e de desenvolvimento tecnológico; a cooperação no domínio das tecnologias da informação, bem como no domínio das tecnologias e da indústria que determinarão a interoperabilidade com vista à sociedade da informação global; a cooperação em matéria de energia e protecção do ambiente; a cooperação em sectores de ciência e tecnologia de interesse comum. i A fim de concretizarem os objectivos das respectivas políticas, as Partes promoverão, designadamente: o intercâmbio de informações sobre projectos de investigação nos sectores da energia, da protecção do ambiente, das telecomunicações e da tecnologia da informação, bem como da indústria das tecnologias da informação; a promoção da formação de investigadores através dos meios adequados; a transferência de tecnologias numa base reciprocamente vantajosa a organização conjunta de seminários reunindo cientistas conceituados de ambas as Partes; 10 a investigação conjunta em áreas de interesse comum por parte de investigadores da ambas as Partes. 3. As Partes acordam em que todas as acções de cooperação e as acções comuns cm matéria de ciência e tecnologia serão levadas a efeito numa base de reciprocidade. As Partes acordam em proteger de forma eficaz as informações e a propriedade intelectual resultante da cooperação contra eventuais abusos ou utilizações não autorizadas por parte de pessoas que não sejam os seus legítimos proprietários Caso se verifique a participação de instituições, organismos e empresas de uma das Partes em programas de investigação e de desenvolvimento tecnológico da outra Parte, como por exemplo, os criados ao abrigo do programa-quadro geral da Comunidade Europeia, essa participação, bem como a divulgação e a exploração dos conhecimentos dela resultantes, será efectuada em conformidade com as regras gerais estabelecidas pela outra Parte. 4. As prioridades da cooperação serão decididas mediante consulta entre as Partes. Sem prejuízo do disposto no n° 3, será incentivada a participação de instituições, organismos e empresas do sector privado nas acções de cooperação e nos projectos de investigação de interesse comum. Artigo 15° Cooperação em matéria de ambiente As Partes estabelecerão relações de cooperação com vista à protecção e à preservação do ambiente, designadamente, através de: intercâmbio de informações entre os funcionários competentes da Comissão Europeia e as autoridades competentes da República da Coreia sobre as políticas ambientais e a sua aplicação; intercâmbio de informações sobre tecnologias não prejudiciais ao ambiente; intercâmbio de funcionários; promoção da cooperação para a resolução de questões ambientais em debate nas instâncias internacionais em que participem a União Europeia e a República da Coreia, designadamente a Comissão sobre Desenvolvimento Sustentável das Nações Unidas, bem como outras instâncias em que se debatam as convenções internacionais sobre o ambiente; discussão sobre a prossecução de práticas de desenvolvimento sustentável e, designadamente, cooperação em matéria da aplicação da Agenda 21 e outras acções adoptadas na sequência da Conferência das Nações Unidas sobre Ambiente e Desenvolvimento (CNUAD); cooperação em projectos ambientais comuns. Artigo 16° Energia As Partes reconhecem a importância do sector da energia para o desenvolvimento económico e social e estão dispostas a promover a cooperação neste sector no âmbito das respectivas competências. Os objectivos dessa cooperação serão: promover os princípios da economia de mercado, fixando preços ao consumidor definidos em conformidade com os princípios do mercado; 11 diversificar as fontes de energia; desenvolver novas formas renováveis de energia; racionalizar a utilização da energia, promovendo nomeadamente, uma gestão baseada na procura; promover as melhores condições possíveis para a transferência de tecnologia com vista a uma utilização racional da energia. Para esses fias, as Pailes acordam em promover a investigação e a realização de estudos comuns, bem como os contactos entre responsáveis pelo planeamento da energia. Artigo 17" Cooperação nos domínios da informação, comunicação e cultura As Partes comprometem-se a estabelecer uma cooperação nos domínios da informação e da comunicação, de forma a promover uma maior compreensão recíproca, tendo em conta a dimensão cultural das relações entre as Partes. As acções de cooperação assumirão a forma de: intercâmbio de informações sobre questões de interesse comum nos domínios da cultura e da informação; organização de manifestações culturais; intercâmbios culturais; intercâmbios académicos. Artigo 18° Cooperação para o desenvolvimento de países terceiros As Partes acordam em trocar informações sobre as respectivas políticas de cooperação para o desenvolvimento, tendo em vista instituir um diálogo regular sobre os objectivos destas políticas e os respectivos programas de ajuda ao desenvolvimento nos países terceiros. As Partes estudarão a viabilidade de aprofundarem a cooperação, em conformidade com as respectivas legislações e as condições aplicáveis à execução dos referidos programas. Artigo 19° Comissão Mista No âmbito do presente acordo, as Partes instituem uma Comissão Mista composta, por um lado, por representantes dos membros do Conselho da União Europeia e representantes dos membros da Comissão das Comunidades Europeias e, por outro, por representantes da República da Coreia. Serão realizadas consultas no âmbito desta comissão com vista a promover a execução e o aprofundamento dos objectivos gerais do presente acordo. 2. Compete à Comissão Mista: assegurar o bom funcionamento do acordo; estudar o desenvolvimento das trocas comerciais e da cooperação entre as Partes; procurar os meios adequados para prevenir problemas que possam surgir nos domínios abrangidos pelo presente acordo; 12 procurar formas de desenvolver e de diversificar as Irocas comerciais; trocar pontos de vista e formular propostas sobre quaisquer questões de interesse comum relacionadas com o comércio e a cooperação, incluindo as acções a desenvolver futuramente e os recursos disponíveis para as levar a eleito; formular recomendações com vista a promover o aumento do comércio e da cooperação, tendo em conta a necessidade de coordenação das medidas propostas. A Comissão Mista reunir-se-á normalmente uma vez por ano, alternadamente em Bruxelas e em Seul. A pedido de qualquer das Partes, serão convocadas reuniões extraordinárias. A presidência da Comissão Mista será assegurada alternadamente por cada uma das Partes. A Comissão Mista poderá criar subcomissões especializadas para a assistirem no desempenho das suas funções. Estas subcomissões apresentarão relatórios circunstanciados das suas actividades aquando das reuniões da Comissão Mista. 3. 4. Artigo 20° Definiçã) Para efeitos do presente acordo, entende-se por "Partes", por um lado, a Comunidade Europeia ou os seas Estados-membros, ou a Comunidade Europeia e o seus Estados-membros. em conformidade com as respectivas competências, e, por outro, a República da Coreia. Artigo 21° Entrada em vigor e duração 1. 2. O presente acordo entra em vigor no primeiro dia do mês seguinte à data em que as Partes se tenham notificado do cumprimento dos procedimentos necessários para o efeito. O presente acordo é concluído por um período de cinco anos. O presente acordo será automaticamente reconduzido anualmente, desde que nenhuma das Partes o denuncie por escrito seis meses antes do seu termo. A rtigo 22° Notificações As notificações previstas no artigo 21° serão efectuadas, respectivamente, ao Secretariado- Ckral do Conselho da União Europeia e ao Ministério dos Negócios Estrangeiros da República da Coreia. Artigo 23°Não execução do acordo Se uma das Partes considerar que a outra Parte não cumpriu uma obrigação decorrente do acordo, pode tomar as medidas adequadas. Antes de o fazer, excepto em casos de especial urgência fornecerá à outra Parte todas as informações importantes para uma análise aprofundada da situação, tendo em vista encontrar uma solução aceitável para ambas as Partes. Na selecção destas medidas deve ser dada prioridade às que menos 13 perturbem o funcionamento do acordo, listas medidas serão imediatamente notificadas à outra Parte e serão objecto de consultas sempre que a outra Parte o solicite. Artigo 24" Desenvolvimentos futuros As Partes podem, por acordo mútuo alargar o âmbito de aplicação do presente acordo de forma a aprofundar a cooperação ou alargar o seu âmbito através da conclusão de acordos em actividades ou sectores específicos. No âmbito da aplicação do presente acordo e tendo em conta a experiência adquirida com a sua execução, as Partes podem formular sugestões com vista ao alargamento do âmbito da cooperação. Artigo 25°Declarações e Anexo As declarações comuns e o Anexo são parte integrante do presente acordo. A rtigo 26° A mbito de aplicação territorial O presente acordo é aplicável, por um lado, ao território da República da Coreia e, por outro, aos territórios em que é aplicável o Tratado que institui a Comunidade Europeia nas condições nele previstas. Artigo 27° Textos que fazem fé O presente acordo é redigido em duplo exemplar, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola francesa finlandesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa , sueca e coreana, fazendo fé qualquer dos textos. EM FÉ DO QUE. os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente acordo-quadro. Feito em aos dias do ano de mil novecentos e noventa e. PELA COMUNIDADE EUROPEIA: PELO REINO DA BÉLGICA: PELO REINO DA DINAMARCA: PELA REPÚBLICA FEDERAL DA ALEMANFIA: PELA REPÚBLICA HELÉNICA: 14 PELO REINO DE ESPANHA: PELA REPÚBLICA FRANCESA: PEIA IRLANDA: PELA REPÚBLICA ITALIANA: PELO GRAaDUCADO IX) LUXEMBURGO: PELO REINO DOS PAÍSES BAIXOS: PELA REPÚBLICA DA ÁUSTRIA: PELA REPÚBLICA PORTUGUESA: PELA REPÚBLICA DA FINLÂNDIA: PELO REINO DA SUÉCIA: PELO REINO UNIDO DA GRÃ-BRETANHA E DA IRLANDA DO NORTE: PELA REPÚBLICA DA COREIA: 15 Convenções sobre a propriedade intelectual, industrial e comercial ANEXO Convenção de Berna para a Protecção das Obras Literárias e Artísticas (Acto de Paris, 1971) Convenção Internacional para a Protecção dos Artistas, Intérpretes ou Executantes, dos Produtores de Fonogramas e dos Organismos de Radiodifusão (Roma, 1961) Convenção de Paris sobre a Protecção da Propriedade Industrial (Acto de Estocolmo, 1967, alterado em 1979) Tratado de Cooperação em matéria de Patentes (Washington 1970, alterado e revisto em 1984) Acordo de Madrid sobre o Registo Internacional de Marcas (Acto de Estocolmo, 1967, alterado em 1979) Protocolo relativo ao Acordo de Madrid sobre o Registo Internacional de Marcas (Madrid, 1989) Acordo de Nice relativo à Classificação Internacional de Produtos e Serviços para efeitos do Registo de Marcas (Genebra 1977, alterado em 1979) Tratado de Budapeste sobre o Reconhecimento Internacional do Depósito de Mcrorganismos para efeitos de Procedimento em Matéria de Patentes (1977, alterado em 1980) Convenção Internacional para a Protecção das Obtenções Vegetais (UPOV) Genebra, (Acto de 1991) 16 DFX LARACX)ES COMUNS [Declaração comum relativa ao artigo 7° Cada Parte autorizará a presença comercial das companhias de navegação da outra Parte no seu território para o exercício de actividades de agência marítima em condições de estabelecimento e de exercício das suas actividades não menos favoráveis do que as concedidas às suas próprias sociedades ou a filiais ou sucursais de sociedades de qualquer país terceiro, se estas últimas forem mais favoráveis. Declaração comum relativa ao artigo 9o As Partes acordam em que, para efeitos do presente acordo, a expressão "propriedade intelectual industrial e comercial" inclui, nomeadamente, os direitos de autor (incluindo os direitos de autor sobre programas informáticos) e os direitos conexos, bem como os direitos sobre patentes, desenhos industriais, indicações geográficas, incluindo as denominações de origem, marcas comerciais e de serviços, topografias de circuitos integrados, e ainda a defesa contra a concorrência desleal, na acepção do artigo 10o- A da Convenção de Paris para a Protecção da Propriedade Industrial e a protecção de informações confidenciais sobre know-how. Declaração comum interpretativa relativa ao artigo 23° 1. a) b) 2. As Partes acordam em que, para efeitos de uma correcta interpretação e aplicação prática do presente acordo, pela expressão "casos de especial urgência" referida no artigo 23° do acordo deve entender-se os casos de violação essencial do acordo por uma das Partes. Uma violação essencial do acordo consiste: no repúdio do acordo não sancionado pelas regras do direito internacional ou na violação dos elementos essenciais do acordo definidos no seu artigo Io. As Partes acordam em que as "medidas adequadas" referidas no artigo 23° são medidas tomadas em conformidade com o direito internacional. 17 ÍÍEOARAgÕESJJNILATERA^ Declaração da Comunidade Europeia relativa ao artigo S° A Comunidade Europeia manifesta a sua preocupação e atribui grande importância aos problemas resultantes ou que possam vir a resultai- da tendência actual de aumento da capacidade de construção naval no mercado mundial. A este propósito, a Comunidade Europeia gostaria de sublinhar os termos da sua declaração proferida em Paris em 21 de Dezembro de 1994, aquando da conclusão das negociações do Acordo da OCDE sobre Construção Naval, que permanece inteiramente válida a este respeito. A Comunidade Europeia convida a República da Coreia a cooperar com a Comunidade Europeia e com os outros signatários do Acordo da OCDE sobre Construção Naval, com vista a reduzir, através dos meios adequados, o grave desequilíbrio estrutural entre a oferta e a procura no mercado mundial da construção naval. Declaração da República da Coreia relativa ao n° 2 do artigo 7o A República da Coreia declara que, no que respeita ao disposto no n° 2, alínea a), do artigo 7o (Transportes marítimos), apenas autorizará a introdução de cláusulas de partilha de carga em futuros acordos bilaterais com determinados países terceiros, relativos ao comércio a granel de sólidos e líquidos, em circunstâncias excepcionais em que as companhias de navegação da Coreia não possam, de outro modo, participar no tráfego com destino ao país terceiro em causa e dele proveniente. Estas declarações serão efectuadas aquando da assinatura do Acordo. 18 EXERCÍCIO DE ÍW Ficha financeira 1. DESIGNAÇÃO DA ACÇÃO Aplicação do Acordo-quadro de G>mércio e Cooperação entre a Comunidade Europeia e os seus Estados-membros, por um lado, e a República da Coreia por outro. - Acções específicas no domínio da cooperação económica e de acções de cooperação de natureza geral. As referidas acções serão executadas de acordo com a estratégia da União Europeia para a Ásia (COM (94) 314 final; nomeadamente, o ponto 2. 2). 2. RUBRICA(S) ORÇAMENTAIS) IMPLICADA(S) Atendendo à estnitura orçamental actual, a rubrica orçamental implicada poderia ser a rubrica B7-8700 Acordos de Cooperação Económica e Comercial com os países terceiros, dependendo dos resultados do procedimento orçamental anual. 3. RJNDAMENTT),JURÍDICO Art 113° e 235° do Tratado Œ 4. DESCRIÇÃO DA ACÇÃO 4. 1 Objectivo geral da acção Promover o desenvolvimento das relações económicas com a Coreia em conformidade com o Acordo-quadro celebrado com este país, nomeadamente nos domínios que são da competência da IXi I (cooperação comercial, visitas comerciais, promoção de contactos entre agentes económicos, acções de cooperação específica de natureza geral). 4. 2 Período coberto pela acção e modalidades previstas para a sua renovação e prorrogação O acordo-quadro estará em vigor por um período de cinco anos, sendo automaticamente proiTogado numa base anual no final deste período. 5. CLASSIFICAÇÃO DA DESPESA OU DA RECEITA Ã / DO DNO: Despesa não obrigatória. ÂJ DDDND: IXuação dissociada. 5. 3 Ti/x) de receitas: Não se aplica. /K 6. NATUREZA DA DESPESA OU DA RECEITA -subvenção a 100% (poderá ser considerada a título excepcional) -subvenção patxi co-financiamento com outras fontes do sector público e/ou do sector privado (nomeadamente, com o Governo da República da Coreia). 7. INCIDÊNCIA FINANCEIRA 7. 1 Modo de cálculo do custo total da acção (relação entre os custos unitários e o custo total) O acordo-quadro será assinado em 1996, pelo que deverá ser aplicado a partir de 1997. O acordo-quadro é o primeiro acordo de natureza geral celebrado com a República da Coreia. Por conseguinte, as acções específicas terão de ser financiadas com base numa nova dotação orçamental operacional. O acordo-quadro prevê a cooperação económica em alguns domínios específicos, tais como ciência e tecnologia, indústria, normas, ambiente, energia, cultura, etc. Apesar de algumas dessas acções poderem ser cobertas por dotações orçamentais existentes (por exemplo, verbas afectadas à cooperação destinadas à aplicação do Quarto Programa-Quadro para a Investigação e Desenvolvimento Tecnológico, o orçamento para a informação afectado à DG X/Delegação de Seul), será provavelmente necessária uma dotação adicional, estimada em 250 000 ecus por ano para financiar essas novas iniciativas no domínio da cooperação. O programa de 1997 de cooperação com a Coreia deverá cobrir em parte ou na sua totalidade as seguintes actividades: reuniões de um Fórum UE/Coreia, cuja criação foi proposta pelo EU/Korea Wisemen's Club no seu relatório de Novembro de 1995; uma conferência destinada a fomentar o diálogo entre as associações de consumidores da Coreia e os seus homólogos europeus (num esforço de influenciar a percepção por parte dos consumidores dos produtos europeus); um fórum destinado a prestar informações sobre as possibilidades de cooperação no domínio da investigação e do desenvolvimento (explicação de funcionamento dos programas de ambas as partes, etc. ); a organização de seminários comerciais sectoriais cm sectores de interesse comum tendo em vista incentivar a cooperação entre empresas de ambas as partes (a Coreia já propôs como tema para 1996 os semi-condutores e os produtos electrónicos destinados ao grande público); uma subvenção para a criação de uma federação de associações de empresas europeias exportadoras para a Coreia (por forma a preparar as bases para a criação de uma Câmara de Comércio UE/Coreia; a criação de um "Prémio de relações UE/Coreia", que tenha por objectivo incentivar os órgãos da comunicação social europeus a darem mais e melhores informações sobre a Coreia, bem como os órgãos de comunicação social coreanos a dar mais e melhores informações sobre a União Europeia e os seus Estados- a. b. c. d. e. f. Répubique de Corée/ fiche financière 2 membros (proposta pelo EU/Koreia Wisemen's Club no seu relatório de Novembro de 1995): uma participação nos custos da organização de visitas específicas comerciais e de investimento (na linha do princípio da subsidiaridadc). 7 "> Discriminação dos diversos elementos da acção Discriminação Ano 1997 n+1 n+2 n+3 n+4 n 15 e e x e r c. seg. lotai DA cm MKCU (preços concilies) fórum UE/Coreia 0,100 Conferência sobre os consumidores Subsídios lotai 0,100 0,050 0,250 7. 3 Calendário indicativo das dotações de autorização/dotações de pagamento DA em MECU 1998 n+2 n+3 n+4 n+5 e exerc. seg. Ano 1997 0,250 0,200 0,050 Total 0,250 0,200 0,050 Dotações de autorização Dotações de pagamento Ano de 1997 1998 n + 2 n + 3 n + 4 n + 5 e exerc. seg. Total 0,200 0,050 0,250 Répubique de Corée/ fiche financière 3 "ï I 8. 9. DISPOSIÇÕES ANTI-FRAUDE PREVISTAS ELEMENTOS DE ANÁLISE CUSTOEFICÁCIA 9. 1. Objectivos específicos e quantificáveis, população abrangida Fórum UE/Coreia O fórum UIVCorcia será uma conferência destinada a fomentar a cooperação entre as empresas, os órgãos de comunicação social e as comunidades académicas de ambas as partes sob a égide do Governo Coreano e da Comissão I^uropeia. Por conseguinte, participarão nesta conferência representantes desses sectores. Na sequência desta iniciativa poderão ser organizados encontros específicos para um ou mais dos sectores em causa. A selecção dos participantes deve ser efectuada com a ajuda das autoridades dos Estados-membros para assegurar que a cooperação tenha em conta tanto as possibilidades comunitárias como nacionais. Conferência sobre a protecção dos consumidores A conferência sobre a protecção dos consumidores promoveria o diálogo entre as associações de consumidores coreanas c os seus homólogos europeus e constituiria uma forma de prestar informações fidedignas às primeiras sobre a legislação comunitária neste domínio. Os coreanos são conhecidos por terem uma percepção dos produtos estrangeiros derivada das campanhas de frugalidade do passado. Dado que a política actualmente seguida é mais liberal, é essencial corrigir essa imagem falsa dos produtos europeus como sendo demasiado dispendiosos, perigosos e de má qualidade. 9. 2. Justificação da acção Aplicação do primeiro acordo-quadro com a Coreia: desenvolvimento da cooperação económica com a Coreia. 9. 3 Acompanhamento e avaliação da acção A Comissão avaliará cuidadosamente a eficácia e o impacto das acções empreendidas juntamente com o Governo coreano, antes de se decidir quanto a uma acção destinada a dar-lhes seguimento. 10. DESPESAS ADMINISTRATIVAS ORÇAMENTO GERAL) (PARTE A DA SECÇÃO ffl DO A mobilização efectiva dos recursos administrativos necessários resultará da decisão anual da Comissão relativa à repartição dos recursos, tendo em conta nomeadamente os efectivos e os montantes adicionais que tenham sido concedidos pela Autoridade Orçamental. Répubique de Corée/ fiche financière 4 1^ 10. 1 Incidência para o número de postos de trabalho Tipos de postos trabalho de lifectivos a atribuir para a gestão da acção postos temporários postos permanentes funcionários ou agentes i lemporános A B C Outros recursos Total 1 1 2 dos quais duração recurso a recursos adicionais utilização dos recursos existentes na I3G ou serviço em causa 1 1 2 indeterminada indeterminada 10. 2 Incidência financeira global dos recursos humanos adicionais Nenhuma. 10. 3 Aumento de outras despesas de funcionamento decorrentes da acção Rubrica orçamental (n e designação) A-2510. 11. 01 Montantes p. m. (ecus) Modo de cálculo Comissão mista anual, que se reúne alternativamente em Bruxelas e na Coreia, que não implica despesas de missão de funcionários. A-1300. 11. 01 17000 5 idas-e-volta Bruxelas-Seul (5 funcionários) e 5 estadas em Seul (3 dias). Y. B. Os montantes correspondem às despesas para 12 meses (a duração é indeterminada). Total 17 000 Répubique de Corée/ fiche financière 5 1} ISSN 0257-9553 COM(96) 141 final DOCUMENTOS PT il N. ' de catálogo : CB-C0-96-155-PT-C ISBN 92-78-02495-3 Serviço das Publicações Oficiais das Comunidades Europeias L-2985 Luxemburgo


title: 1996 m. kovo 26 d. EEE jungtinio komiteto sprendimas Nr. 9/96, iš dalies keičiantis EEE susitarimo II priedą (Techniniai reglamentai, standartai, bandymai ir sertifikavimas)

eurovoc_concepts:
European Economic Area
European standard
agreement (EU)
construction equipment
noise
noise protection

formats: html pdf print

text: 326 LT Europos Sąjungos oficialusis leidinys 11/1 t. 21996D0523(08) 1996 5 23 EUROPOS BENDRIJŲ OFICIALUSIS LEIDINYS L 124/23 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 9/96 1996 m. kovo 26 d. iš dalies keičiantis EEE susitarimo II priedą (Techniniai reglamentai, standartai, bandymai ir sertifikavimas) EEE JUNGTINIS KOMITETAS, atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, patikslintą Protokolu, patikslinančiu Europos eko- nominės erdvės susitarimą, toliau — Susitarimas, ypač į jo 98 straipsnį, kadangi Susitarimo II priedas buvo iš dalies pakeistas 1996 m. kovo 4d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 15/96 (1), kadangi 1995 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva Nr. 95/27/EB, iš dalies pakeičianti Tarybos direktyvą 86/662/EEB dėl hidraulinių ekskavatorių, lyninių ekskavatorių, buldozerių, krautuvų ir ekskavatorių-krautuvų triukšmo emisijos apribojimo (2), turi būti įtraukta į Susitarimą, NUSPRENDĖ: 1 straipsnis Susitarimo II priedo VI skyriaus 10 punktas (Tarybos direktyva 86/662/EEB) papildomas tokia įtrauka: „— 395 L 0027: 1995 m. birželio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/27/EB (OL L 168, 1995 7 18, p. 14)“. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 95/27/EB tekstai islandų ir norvegų kalbomis, kurie pridedami prie šio sprendimo teksto atitinkamomis kalbomis, yra autentiški. 2 straipsnis Šis sprendimas įsigalioja 1996 m. balandžio 1 d. , jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi praneši- mai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį. 3 straipsnis Šis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede. 4 straipsnis Priimta Briuselyje, 1996 m. kovo 26 d. EEE jungtinio komiteto vardu Pirmininkas P. BENAVIDES (1) OL L 124, 1996 5 23, p. 17 (2) OL L 168, 1995 7 18, p. 14