title: MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA- PARLAMENTET, DET ØKONOMIKDE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET - Det almene tjenesteudbud for telekommunikation i perspektivet af et fuldt liberaliseret marked - En Væsentlig bestanddel af informationssamfundet

eurovoc_concepts:
communications systems
competition
market access
telecommunications
telephone

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER Bruxelles, den 13. 03. 1996 KOM(96) 73 endelig udg. MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET, EUROPA-PARLAMENTET, DET ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG OG REGIONSUDVALGET DET ALMENE TJENESTEUDBUD FOR TELEKOMMUNIKATION I PERSPEKTIVET AF ET FULDT LIBERALISERET MARKED EN VÆSENTLIG BESTANDDEL AF INFORMATIONSSAMFUNDET INDHOLDSFORTEGNELSE I INDLEDNING II DEN NUVÆRENDE DEFINITION AF BEGREBET DET ALMENE TJENESTEUDBUD INDEN FOR TELEKOMMUNIKATION I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB III SPØRGSMÅL VEDRØRENDE DET ALMENE TJENESTEUDBUDS UDVIKLING PÅ KORT SIGT IV UDVIKLINGEN AF DET ALMENE TJENESTEUDBUD FOR TELEKOMMUNIKATION OG ADGANGEN TIL AVANCEREDE TJENESTER INDEN FOR RAMMERNE AF INFORMATIONSSAMFUNDET V KONKLUSIONER 3 4 8 16 21 BILAG 1 : TIDSPLAN FOR FORANSTALTNINGER PÅ KORT SIGT (1996-1998) BILAG 2 DET ALMENE TJENESTEUDBUD FOR TELEKOMMUNIKATION I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB I DAG BILAG 3 : LISTE OVER ORGANISATIONER, DER HAR INDSENDT SKRIFTLIGE SVAR PÅ TEMADOKUMENTET OM DET ALMENE TJENESTEUDBUD BILAG 4 : SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE EMNER, SOM ER TAGET OP UNDER DEN OFFENTLIGE HØRING OM TEMADOKUMENTET OM DET ALMENE TJENESTEUDBUD I INDLEDNING I det nye informationssamfund er flere og flere mennesker - både privat og på arbejdet - afhængige af moderne kommunikation. At være i stand til at kommunikere og arbejde sammen, enten via telefon, fax, e-mail eller elektroniske medier er en væsentlig og afgørende faktor for alle borgere og virksomheder. Europa-Kommissionens politik med hensyn til informationssamfundet har fra begyndelsen været at tage højde for behovet for at undgå et "samfund i to hastigheder" med på den ene side de mennesker, der har adgang til disse nye muligheder og er fortrolige med at bruge dem, og på den anden side dem, der er udelukket fra at drage fordel af den nye teknologi. Det almene tjenesteudbud er et dynamisk begreb i stadig udvikling. Det er et af grundelementerne i dette informationssamfund, og den prioritet, det tillægges, skal ses i frigivelse af konkurrencen på lyset af Fællesskabets politik om en fuldstændig telemarkederne fra 1. januar 19981. 1998 bliver konkurrenceevne. Telesektoren er et område kendetegnet af en utrolig grad af fornyelse og hastig teknologisk udvikling. Sektoren er af vital betydning for den europæiske økonomis overordnede til informationssamfundet, idet en effektiv konkurrence sikrer både erhvervslivet og borgerne fordele i form af valgmuligheder, kvalitet og de mest fordelagtige priser. Inden for disse rammer afspejler den nuværende definition af begrebet det almene tjenesteudbud, som findes i direktivet om taletelefoni2, forpligtelsen til at give adgang til det offentlige telefonnet og til at levere en prismæssigt overkommelig telefontjeneste for alle brugere, der med rimelighed anmoder om det. Dette definition indebærer en forbedring af den tjeneste, der i øjeblikket findes i Fællesskabet og udgør en garanti for, at disse fordele komme alle til gode, samt at forbrugernes interesser beskyttes aktivt. for adgangen skelsættende I lyset af de politiske aftaler fra 1993 og 1994 som følge af Kommissionens gennemgang af telemarkedet i 19923, hvor man slog til lyd for en fuldstændig liberalisering af denne sektor, har Rådet4, Europa-Parlamentet5, Det Økonomiske og Sociale Udvalg6 og Regionsudvalget7 alle erkendt, at en liberalisering går hånd i hånd med sideløbende foranstaltninger med henblik på at skabe de lovgivningsmæssige rammer, som sikrer tilrådighedsstillelsen af det almene tjenesteudbud. Europa-Parlamentet understregede "den centrale betydning af principperne om det almene tjenesteudbud med henblik på at sikre komplementaritet mellem økonomiske og sociale mål. og en ligevægt mellem liberalisering og behovet for at opretholde basale og prismæssigt overkommelige tjenester til alle forbrugere", mens Rådet identificerede det almene tjenesteudbud som givende "adgang til en defineret minimumtjeneste af en bestemt kvalitet til alle brugere og, i lyset af særlige nationale forhold, til en overkommelig pris". Som reaktion på disse udtalelser identificerer man i de lovgivningsmæssige rammer, som er indført på fællesskabsniveau, omfanget af en sådan tjeneste, tager spørgsmålet om overkommelige priser op og er i færd med at fastlægge regler for finansiering af denne tjeneste på et liberaliseret marked. Det er på denne baggrund, at Kommissionen har udarbejdet denne meddelelse. Dette er sket i lyset af resultaterne af en undersøgelse af niveauet og kvaliteten af de tjenester, der findes i medlemsstaterne og en offentlig høring om spørgsmål vedrørende det almene tjenesteudbud i løbet af efteråret 19958. (En detaljeret gennemgang af resultaterne findes i meddelelsens bilag to til fire. Der er tre formål med meddelelsen: - For det første at beskrive den nuværende definition af begrebet det almene 3 tjenesteudbud til de telekommunikation lovgivningsmæssige rammer og til den nuværende tilrådighedsstillelse af det almene tjenesteudbud i medlemsstaterne; forhold inden både for i For det andet for at tage praktiske spørgsmål op og foreslå løsninger og fremtidige udvikling af det almene foranstaltninger med hensyn tjenesteudbud samt til den For det tredje at anbringe det almene tjenesteudbud inden for telekommunikation i en større sammenhæng nemlig informationssamfundet. I DEN NUVÆRENDE DEFINITION AF BEGREBET DET ALMENE TJENESTEUDBUD INDEN FOR TELEKOMMUNIKATION I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB Behovet for en definition af det almene tjenesteudbud på europæisk plan Tidligere var der ingen harmonisering på europæisk plan af det almene tjenesteudbud inden for telesektoren. Prioriteterne blev fastsat nationalt, og som følge af manglende konkurrence i de fleste lande gav dette blandede resultater; positive udviklinger såsom fuldkommen digitalisering af nettet i Frankrig eller den meget store udbredelse af tjenester i de skandinaviske medlemsstater, men også bekymringsvækkende fejl i visse lande i form af dårlig service, lange ventelister for at få en telefon eller lang ventetid for at få udbedret fejl9. Hvis et sådant mønster med vidt forskelligt udviklingsniveau, som er kendetegnende for monopolsituationen, får lov at fortsætte uhindret, vil det i betydelig grad undergrave målsætningen om at styrke den økonomiske og sociale samhørighed, som er fastsat i traktaten. Det samme ønske om at opnå en afbalanceret udvikling i de forskellige dele af Fællesskabet må også gælde i et liberaliseret miljø. Endvidere er det vigtigt for det indre markeds udvikling, at der findes et vist sæt minimumtjenester. Forskellige krav til levering af tjenester i medlemsstaterne ville hæmme udviklingen af europæiske teletjenester. Manglen på sammenhængende nationale opfattelser af det almene tjenesteudbud vil også kunne skabe nye hindringer for effektiv konkurrence. Der er nu skabt yderligere politisk dynamik i kraft af gennemførelsen af Maastricht traktaten med forpligtelsen til at opretholde en høj standard for forbrugerbeskyttelse i forbindelse med Fællesskabets politikker10. I den forbindelse vil de konkurrencekræfter, som bliver frigjort som følge af liberaliseringen, være en væsentlig faktor til forbedring af forbrugernes valgmuligheder og tjenesternes kvalitet. Hvilke krav til det almene tjenesteudbud er under indførelse i Det Europæiske Fællesskab i dag? Med Europa-Parlamentets og Rådets vedtagelse af direktivet om taletelefoni i december 1995 har Fællesskabet nu for første gang identificeret et fælles omfang for kravet om det almene tjenesteudbud i EF. Derved har man valgt at opstille krav, som vil udgøre en garanti for et veldefineret serviceniveau på et liberaliseret marked, og som vil forbedre det nuværende serviceniveau mange steder i Fællesskabet Denne detaljerede beskrivelse af det almene tjenesteudbud, som findes i direktivet om taletelefoni, suppleres gennem en række foranstaltninger (gældende for de forskellige aspekter af det almene tjenesteudbud), som er fremsat som led i forberedelserne til et liberaliseret marked11. Den sidste del af dette koncept bliver de retningslinier, som Kommissionen skal bruge til at vurdere den måde, hvorpå medlemsstaterne planlægger at finansiere det almene tjenesteudbud. Disse offentliggøres i september 1996. Definitionen af det almene tjenesteudbud, som findes i ovennævnte retningslinier, omfatter den maksimale mængde tjenester, som kan medtages i beregningen af omkostningerne ved det almene tjenesteudbud. Kun disse omkostninger kan deles af markedsdeltagerne. i henhold til subsidiaritetsprincippet Samtidig kan medlemsstaterne fastsætte yderligere telekommunikationsrelaterede krav om levering af bestemte teknologier eller faciliteter (såsom digitale mobilnet eller ISDN-tjenester) og/eller fastsætte målsætninger for tjenester og dækning på nationalt plan under forudsætning af, at disse er forholdsmæssige, i overensstemmelse med konkurrencebestemmelserne. Alle yderligere økonomiske byrder som følge af opfyldelsen af disse forpligtelser må ikke finansieres gennem ordningen for finansiering af det almene tjenesteudbud. fastsat på en gennemsigtig måde og ikke-diskriminerende, frit a. Omfang Direktivets krav vedrørende taletelefoni omfatter levering af taletelefonitjenester via en fast forbindelse, som også giver mulighed for at bruge fax og modem12, samt levering af telefonistbistand, nødopkald og mulighed for at benytte fortegnelser (herunder levering af abonnentfortegnelser) af offentlige samt betalingstelefoner. tilrådighedsstillelse Brugerne skal også have adgang til offentliggjorte oplysninger om omkostninger ved og priser på tjenester, om deres kvalitet samt hvorvidt målsætningerne for kvalitet er opfyldt13. Ved at medtage netadgang under det almene tjenesteudbud får brugerne mulighed for ikke kun at få adgang til den definerede taletelefonitjeneste med alle tjenester, der kan leveres gennem de moderne telenet (dvs. alle borgere får mulighed for adgang til interaktive og on-line-tjenester herunder Internet, forudsat at de har en computer og et abonnement hos en Internet-udbyder14). Alligevel vil liniens kvalitet og hastighed have betydning for, hvor let det er at bruge disse tjenester. Denne definition af omfanget afspejler Europa-Parlamentet ønske om, at brugerne skal have en effektiv, pålidelig og prismæssigt overkommelig tjeneste med veldefinerede (og kontrollerede) serviceniveauer med hensyn til leveringstid inden tilslutning til nettet, transmissionskvaliteten og modtagelsen af opkald samt reparationstider. I direktivet fremmes udbudet af de nye tjenester, og dermed følges Parlamentets opfordring om yderst specifikke tjenester såsom adgang til udspecificeret fakturering, identifikation af kaldende nummer, opkald med tastaturtoner og medflytning af numre15 b. Prismæssigt overkommelige tjenester Mens der har tegnet sig politisk enighed om, at prismæssigt overkommelige tjenester er et nøgleelement i det almene tjenesteudbud, er dette endni: ikke et udtrykkeligt krav i enhver definition af det almene tjenesteudbud. Prismæssigt overkommelige tjenester er et anliggende, der skal fastlægges nationalt, da det er så nært forbundet med særlige nationale forhold og nationale politiske mål (såsom regional udviklingspolitik). regional udviklingspolitik. En sådan Den nuværende definition af det almene tjenesteudbud giver simpelthen de nationale myndighedsorganer mulighed for at indføre kontrol med priserne inden for det almene i tjenesteudbud og overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet. I modsætning til områder som teknisk ydelse eller tjenestekvalitet, hvor det er muligt at fastsætte objektive standarder, virker det uhensigtsmæssigt at fastsætte et maksimum- eller minimumniveau for priserne (hvilket for alle ville medlemsstater. indebære prisregulering på europæisk plan), som skulle gælde fremgangsmåde er Ikke desto mindre er prismæssigt overkommelige tjenester et nøgleelement ved udbredelsen af telekommunikationstjenester til alle borgere og fremskridtene i medlemsstaterne vil blive fulgt på nærmeste hold (se afsnit III nedenfor). c. Finansering af det almene tjenesteudbud Skiftet fra en monopolsituation til konkurrence betyder, at der er behov for regler for at afgøre, hvorvidt visse økonomiske byrder i forbindelse med det almene tjenesteudbud fordeles blandt markedsdeltagerne. Der er behov for fælles regler i hele Fællesskabet for at beregne, hvor meget det koster at levere det almene tjenesteudbud. Foranstaltningerne, der identificerer omfanget af det almene tjenesteudbud, ledsages derfor af principper for omkostningsregnskaber og finansiering gennem de foreslåede rammer for sammenkobling16, samt en ordning, der giver Kommissionen mulighed for at kontrollere, hvorvidt de nationale ordninger i overensstemmelse med fællesskabsrammerne17 °. tjenesteudbud er for det almene I henhold til disse rammer skal indbetalingerne ske (i) enten til en uafhængig fond for det almene tjenesteudbud på nationalt plan, hvorfra der skal foretages udbetalinger til de operatører, som leverer det almene tjenesteudbud eller (ii) direkte til operatører, der leverer det almene tjenesteudbud som supplerende betaling af de kommercielle afgifter vedrørende sammenkobling med deres net. Disse omkostningsregnskaber og finansiering, som omtales ovenfor. regler vil senere på året blive suppleret med de retningslinier for Den lovgivningsmæssige sikkerhed, som etableres gennem de aktuelle rammer har haft stor betydning, idet det har giver medlemsstaterne mulighed for at forberede deres nationale lovgivning i tide før fristen i 1998. Når der i denne meddelelse henvises til fællesskabsrammerne, henvises der således til hele pakken af foranstaltninger, der er tænkt som forberedelse af markedet til fuld liberalisering, med mindre andet anføres Forbedring af serviceniveauet mellem 1990 og 1995 Niveauet for og udbudet af telekommunikation i Den Europæiske Union er blevet forbedret gennem de sidste fem år (se tabeller i bilag 2). Brugerne kan konstatere dette i praksis på forskellig vis. Valgmulighederne er ikke længere begrænset til farven på telefonen. Ventetiden på oprettelse af en forbindelse er blevet nedbragt betydeligt i næsten alle medlemsstater. Der opstår sjældnere fejl, og de udbedres hurtigere. I mange lande får brugerne erstatning, hvis aftalerne ikke holdes, eller hvis linien er ude af drift for længe. I Danmark, Frankrig, Nederlandene, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige har mere end 9 ud af 10 husstande telefon (se tabel A1 i bilag 2), mens tallet i Tyskland ligger meget tæt på 9 ud af 10 selv efter genforeningen. Der er også sket forbedringer i de mindre gunstigt stillede dele af Unionen, for eksempel er det nationale telefonnet i Irland og Portugal blevet udvidet betydeligt, idet andelen af husstande med telefon er steget fra henholdsvis 66% og 47% i 1990 til 80% og 75% i dag, hvilket til dels afspejler de investeringer, der er foretaget gennem Fællesskabets særlige plan for udvikling af telekommunikation i ugunstigt stillede områder (STAR-programmet). Hvad angår priserne på teletjenesterne har den generelle tendens siden 1990 været, at de faste elementer (oprettelsesafgift og abonnementsafgift) er steget sammen med taksten på lokalopkald i trafikstærke perioder. Samtidig er der sket betydelige nedsættelser af taksterne på internationale opkald og fjernopkald, og mange medlemsstater har udvidet adgangen til billige lokalopkald for at kompensere for stigningen i taksten i de trafikstærke perioder. På spørgeskemaet til medlemsstaterne kunne syv ud af otte medlemsstater opgive en gennemsnitlig prisændring, der viste, at de samlede priser i absolutte tal var faldet med mellem 5 og 43%. Brugernes krav bliver stadig mere avancerede. En hastigt stigende del af befolkningen bruger mobiltelefoner. I de skandinaviske medlemsstater ligger dette tal tæt på en ud af fire. I hjemmet bruges telefonlinien ikke kun til telefon eller telefonsvarer, men benyttes også til telefax eller modem. Der findes en lang række frikalds- eller betalingstjenester, og selv i forbindelse med de basale telefontjenester tilbydes mange brugere nye og avancerede telefonfunktioner såsom muligheden for at viderestille opkald til et andet nummer eller at blive underrettet om, at et andet opkald afventer på linien. Selv om den generelle tendens går i retning af forbedringer i tjenestens niveau og kvalitet, er der stadig behov for pres i kraft af konkurrence og lovgivning med henblik på at sikre, at denne proces fortsætter og tager yderligere fart, efterhånden som markedet bliver mere konkurrencebetonet. Hvad er årsagerne til den stadige forbedring af telefontjenesterne? Forbedringer af kvalitet og valgmuligheder er en direkte reaktion på de faldende omkostninger og større driftssikkerhed for tjenesternes og udstyrets vedkommende. Konkurrence også inden for terminaler, betalingstjenester og mobil kommunikation har tilskyndet til innovation, lavere priser og bedre kundeservice. Adskillelsen mellem operatører og myndigheder inden for teletjenester, et krav i henhold til fællesskabsretten siden 1990, har ført til mere effektiv lovgivning, idet staten har søgt at indføre klare mål, ofte i form af licensbetingelser eller forhandlede kontrakter, med de pågældende operatører. III SPØRGSMÅL VEDRØRENDE DET ALMENE TJENESTEUDBUDS UDVIKLING PA KORT SIGT Efter den offentlige høring står det nu klart, at der fortsat hersker tvivl om det aktuelle serviceniveau og konsekvenserne af den fri konkurrence. Spørgsmål, der stadig gælder trods den generelle forbedring af tjenesten. -Hvorfor anlægger Fællesskabet nu ikke en bredere definition af det almene tjenesteudbud? -Hvordan fastholder man overkommelige priser i en situation med fri konkurrence? -Hvad sker der med de nationale enhedspriser i en situation med fri konkurrence? -Hvordan kan det almene tjenesteudbud forbedres i de mindre begunstigede og tyndt befolkede regioner og områder af Fællesskabet? -Er betjeningen af brugere med handicap eller særlige behov tilstrækkelig? -Føres der effektivt tilsyn med tjenestekvaliteten i medlemsstaterne, bliver den håndhævet, og hvilken rolle skal Det Europæiske Fællesskab spille ved fastsættelsen af disse standarder? -Hvordan kan brugerne mere effektivt sammenligne tjenestekvalitet, priser, og endog hvorvidt priserne er overkommelige i de forskellige medlemsstater, og hvordan kan brugerne opnå en større rolle ved fastlæggelse af standarder for tjenestekvalitet og niveauet for prismæssigt overkommelige tjenester? Hvorfor anlægger Fællesskabet nu tjenesteudbud? ikke en bredere definition af det almene At definere omfanget af kravene til det almene tjenesteudbud er en vanskelig balanceakt. En for snæver definition af det almene tjenesteudbud kan medføre, at borgerne hindres i fuldt ud at deltage i samfundet. En for bred definition kan medføre, at markedskræfterne, som er den vigtigste faktor for indførelse af bedre tjenester, lavere priser og større fornyelse, bremses, eftersom nye markedsdeltagere afholder sig fra at gå ind på markedet. Ved at opnå den rette balance mellem de to yderpunkter varetages den enkelte borgers interesser på bedste vis. Forpligtelsen om det almene tjenesteudbud omfatter i øjeblikket ikke krav om levering af dedicerede linier18 eller ISDN19. Det er imidlertid tjenester, som enten kræves, eller som det anbefales at levere i hele Den Europæiske Union til omkostningsbaserede takster. Enhver større udvidelse af kravene til det almene tjenesteudbud anses i øjeblikket for forhastet, idet: -det vil kunne medføre, at brugere og husholdninger betaler for tjenester, de hverken behøver eller bruger; -omkostningerne (hvor disse skal deles med andre markedsdeltagere, f. eks. gennem en fond for det almene tjenesteudbud) vil faktisk kunne afskrække disse virksomheder fra at gå ind på markedet, hvorved konkurrencefordelene for alle brugere ville blive forsinket; og -man ville risikere at levere eller endda at yde støtte til tjenester, som brugerne ville kunne betale for på et normalt kommercielt grundlag. Tilrådighedsstillelsen af en taletelefonitjeneste til en overkommelig pris vil allerede betyde, at husholdninger og virksomheder i alle dele af Fællesskabet kan tale med hinanden, sende telefaxer og elektronisk post, tilslutte computere, så man kan "surfe" på Internettet og benytte andre on-line-tjenester. Det er den samme telefonlinie, som allerede benyttes til home-banking, tele-indkøb og on-line-informationstjenester, og som også kan bruges til levering af bestillingsvideotjenester. dette basale serviceniveau Samtidig ville det forhold, at nogle dele af Fællesskabet i øjeblikket ikke kan garantere endog af spørgeskemaundersøgelsen over for medlemsstaterne), skabe risiko for stadig større regionale forskelle og indførelsen af det samfund i to hastigheder, som omtales ovenfor, hvis der ikke blev grebet ind i form af lovgivningsmæssige rammer og skabt mulighed for nye investeringer og aktive nationale myndighedsorganer. Der må derfor gives første prioritet til tilrådighedsstillelse af et ægte alment tjenesteudbud i hele Fællesskabet, og navnlig i de mindre gunstigt stillede områder af Fællesskabet. resultaterne fremgår (hvilket af Samtidig er der en udbredt erkendelse af, at det almene tjenesteudbud er et dynamisk koncept i stadig udvikling, som skal tilpasses ændringerne i de europæiske borgeres behov og forventninger. Dette indebærer, at omfanget af det almene tjenesteudbud må revideres som grundlag for mere konkrete politiske indgreb, hvor dette er hensigtsmæssigt. Ikke desto mindre kræver de operatører, der er kravet om det almene tjenesteudbud, en vis grad af sikkerhed i forbindelse med de investeringsbeslutninger, der skal træffes. Udviklingshastigheden for forudsigelighed i forbindelse med investeringsbeslutninger. for begrebet skal derfor sættes til behovet forhold i Kommissionen vil derfor aflægge rapport pr. 1. januar 1998 og derefter med regelmæssige mellemrum om omfanget, kvaliteten, niveauet og den prismæssige overkommelighed af det almene tjenesteudbud i Det Europæiske Fællesskab og i lyset af de herskende omstændigheder vurdere behovet for en tilpasning af omfanget af det almene tjenesteudbud på europæisk plan under hensyntagen til behovet for at sikre en forudsigelig lovgivningssituation. De hovedpunkter, der vil blive behandlet i den rapport, samt kriterierne for denne vurdering findes i afsnit IV nedenfor. Hvordan fastholder man overkommelige priser i en situation med fri konkurrence? Selv om operatørernes omkostninger er faldet drastisk, er gevinsten sjældent blevet sendt videre til brugerne i form af lavere priser. Prisniveauet varierer betydeligt medlemsstaterne imellem (se tabel A7 i bilag 2 for en sammenligning af 1995-priserne i ecu). Nu hvor den frie konkurrence rykker nærmere, forsøger operatørerne at tilpasse deres priser. Dette er både udtryk for de eksisterende krav i henhold til fællesskabsrammerne om, at priserne i en monopolsituation skal være omkostningsbaserede20, og truslen om, at konkurrenternes priser på de mest udbyttegivende tjenester (dvs. erhvervskommunikation, fjernopkald og internationale samtaler) er lavere. Processen med en omstrukturering af taksterne, som skyldes politiske beslutninger om en liberalisering af sektoren, betyder, at nogle brugere, navnlig på kort sigt før konkurrencen rigtig tager til, vil få højere telefonregninger21. Denne proces er fortsat et grundlæggende element i forberedelserne tii et fuldt liberaliseret marked22. Samtidig er det vigtigt at sikre, at en yderligere gradvis og nødvendig omstrukturering ikKe får negative følger for brugerne, navnlig private brugere, der foretager få fjernopkald og internationale opkald og dermed ikke kan nyde godt af de lavere takster på disse områder. Denne grundlæggende målsætning kom klart til udtryk under den offentlige høring, hvor det fremgik, at de nuværende rammer, som ganske vist fremmer prismæssigt overkommelige tjenester, endnu ikke omfatter udtrykkelige krav om, at tjenesterne skal leveres til en overkommelig pris. På kort sigt er det meget vigtigt at beskytte de mest sårbare brugergrupper, og især de private brugere, mod virkningerne af omstruktureringen. Medlemsstaterne skal sikre, at de nationale myndighedsorganer om nødvendigt indfører særlige takstordninger23, prislofter24 indvirkning på og andre ordninger med henblik på at afbøde omstruktureringens oprettelsesafgifter, månedlige abonnementsafgifter og takster. Dette er særlig vigtigt på tærsklen til indførelsen af det liberaliserede marked samt for brugere i de mindre begunstigede og tyndt befolkede dele af Fællesskabet. Sådanne målrettede og særlige takstordninger findes allerede i forskellig udstrækning i alle medlemsstaterne, og der findes en liste over dem i tabel A10 i bilag 2. Mulige omkostninger i forbindelse med tilradighedsstillelsen af disse ordninger kan finansieres via finansieringsordningen for det almene tjenesteudbud. Som nævnt ovenfor vil man i rapporten inden 1. januar 1998 ligeledes vurdere udviklingen i priserne på forskellige telekommunikationstjenester og overveje behovet for yderligere foranstaltninger på fællesskabsplan med henblik på at sikre alle borgere adgang til tjenesterne til en overkommelig pris. Ikke desto mindre drejer det sig om overkommelige priser og ikke om at bremse enhver tilpasning af prisstrukturerne. Overkommelige priser for det samlede tjenesteudbud skal opretholdes for alle brugere, navnlig de sårbare grupper som handicappede eller personer med lav indkomst. Vurderingen af overkommelige priser er principielt et spørgsmål, som skal behandles nationalt af det relevante nationale myndighedsorgan inden for de rammer, der fastsættes i fællesskabslovgivningen og under hensyntagen til den særlige nationale forbrugerorganisationer. situation Forbrugerorganisationerne har også gjort opmærksom på, at man mener, at der er behov for en sammenligning på relative prismæssige overkommelighed. fællesskabsplan af tjenesternes synspunkter bruger- samt fra og Overkommelige priser er ikke kun et spørgsmål om den samlede pris, for mange brugere er det også et spørgsmål om at klare den ugentlige og månedlige udgift og at være i stand til at forudsige prisen på et opkald. Så snart der er indført en reel konkurrencesituation, vil der sandsynligvis blive udbudt et langt større antal betalingsordninger, for eksempel afdragelse af oprettelsesafgiften over en række kvartalsvise rater eller betaling af et højere abonnementsgebyr mod gratis eller billigere lokalopkald eller indenlandske opkald. En sådan fleksibilitet vil give brugerne, navnlig dem med lav indkomst, langt bedre mulighed for at forudsige, hvor meget telefonen koster dem om måneden. Samtidig ønsker mange brugere også flere oplysninger om deres forbrug på regningen. Endelig ønsker brugerne mere kontrol med deres udgifter, for eksempel muligheden for at spærre opkald til bestemte numre såsom betalingstjenester eller internationale opkald. Hvad sker der med de nationale enhedspriser i en situation med fri konkurrence? I en situation med fuldstændig fri konkurrence vil der sikkert ske fornyelser med hensyn ti! den måde tjenesterne leveres og prissættes på, hvorved de fleste brugere får en reel valgmulighed og mulighed for at opnå besparelser. Samtidig er det, som understreget 10 ovenfor, et grundlæggende ansvar for de nationale myndighedsorganer at sikre, at det almene tjenesteudbud er prismæssigt overkommeligt for alle brugergrupper, enten som følge af konkurrencen eller gennem lovgivningsmæssige indgreb. Dette indebærer, at lovgiverne i lyset af de særlige nationale forhold vurderer, hvad der kan anses for en "rimelig" pris for brugere i bestemte områder. standardpakke for de I øjeblikket kræver medlemsstaterne mindst, at den pågældende operatør leverer en landsdækkende sæt geografiske tjenester (herunder basale gennemsnitstakster) telefontjenester). Resultatet er, at de samme takster er gældende i hele landet, selv om udgifterne til at levere tilslutning og tjenester i en region kan være højere end i andre. Dette bidrog tidligere til at sikre, at tjenesterne var økonomisk overkommelige for borgere i alle dele af et land. et teletjenester af fleste om (i praksis ikke alle I en monopolsituation medfører en sådan geografisk prisudligning ikke automatisk, at operatørerne oppebærer tab ved at levere alle tjenester i områder med høje omkostninger, for på grund af den manglende konkurrence kan de opkræve priser for tjenester, der ikke er en del af det almene tjenesteudbud, såsom dedicerede linier, hvilket sikrer overskud selv i områder med høje omkostninger. På et liberaliseret marked må alle forsøg på ensartet prisfastsættelse ledsages af garantier om mere prismæssigt overkommelige tjenester. Alt i alt er situationen imidlertid mere kompliceret end tidligere. Efterhånden som der etableres en konkurrencesituation, navnlig i byer og andre områder, som kan betjenes forholdsvis billigt, vil nye markedsdeltagere måske koncentrere sig om kunderne der og tilbyde lavere priser end den eksisterende operatør. En konsekvent opretholdelse af ensartede priser på landsplan ville, (i) hvis priserne opretholdes på det nuværende niveau, indebære en risiko for, at den eksisterende operatør mister store markedsandele i byer og områder med lave omkostninger; (ii) hvis priserne blev sænket på landsplan for at matche de lavere priser, som konkurrenterne tilbød i visse områder, stille større krav til finansieringen fra andre markedsdeltagere for at dække de lavere indtægter i områder med høje omkostninger, som var brugt til finansiering af det almene tjenesteudbud. 25 Presset fra konkurrencen vil sandsynligvis med tiden tilskynde til en gradvis opgivelse af de konsekvente geografiske gennemsnitspriser fleksible takststrukturer. Det vil formentlig medføre, at der indføres forskellige takster for de samme tjenester i forskellige dele af samme land. for betydeligt mere til fordel Den større fleksibilitet er betinget af, at de lovgivningsmæssige rammer (i) indeholder passende foranstaltninger til at sikre prismæssigt overkommelige tjenester (som de overfor nævnte); (ii) sikrer, at prisstigninger for brugere i afsides liggende områder og landdistrikter, ud over justeringer med henblik på omkostningsbasering, ikke bruges til at dække operatørernes indtægtstab fra prissænkninger andetsteds og (iii) sikrer, at eventuelle prisforskelle mellem områder med høje omkostninger og områder med lave omkostninger ikke gør det almene tjenesteudbud uoverkommelig rent prismæssigt. Hvordan kan det almene tjenesteudbud forbedres i de mindre begunstigede og tyndt befolkede regioner og områder af Fællesskabet? Selv om de nuværende lovgivningsmæssige rammer (og nav. iig kravene med hensyn til taletelefoni, sammenkobiing og et minimumsæt af faste kredsløb) er udformet for at 11 garantere tilrådighedsstillelse af et alment tjenesteudbud over hele Fællesskabet, er Kommissionen og medlemsstaterne fortsat opmærksomme på de særlige problemer, som mindre begunstigede og tyndt befolkede områder står overfor26. tilgængelighed er af vital betydning Spørgsmålet om det almene tjenesteudbuds, og teletjenesterne generelt, omfang og prismæssige for Fællesskabets mindre begunstigede områder. Dette afspejler det traditionelt lavere niveau hvad angår udvikling, efterspørgsel og indkomst i sådanne områder og de undertiden højere omkostninger ved installering, drift og vedligeholdelse som følge af placering eller klima. fremhævet af en Disse aspekter blev række operatører, myndigheder og brugerorganisationer, som er placeret i disse områder, og de bliver af endnu større betydning i forbindelse med informationssamfundet. Kommissionen vil fortsat arbejde for at sikre, at en kombination af liberalisering og ny teknologi mindsker snarere end øger de eksisterende regionale forskelle inden for Det Europæiske Fællesskab. i Fællesskabet, er det vanskeligt at vurdere de Eftersom den fuldstændige liberalisering endnu ikke er nået ud til mange af de mindre begunstigede områder faktiske konsekvenser og positive virkninger, der kan ske i form af bedre tjenestekvalitet, valgmuligheder og priser samt øgede private investeringer. Hertil kommer, at udgifterne til levering af tjenester i afsides liggende områder og landdistrikter fortsat falder som følge af den nye teknologi (såsom mobil eller trådløs kommunikation) og muligvis vil falde yderligere, hvor telefontjenesterne kan leveres sammen med andre nye tjenester (herunder audio-visuelle tjenester og informationstjenester). Erfaringerne fra liberaliserede markeder som i Det Forenede Kongerige, Finland og Sverige eller den hastige vækst i digital mobilkommunikation under et duopol er imidlertid opmuntrende, skønt der må udvises en vis forsigtighed ved at overføre erfaringerne fra mere udviklede lande i Fællesskabet med en forholdsmæssig højere levestandard direkte til andre regioner i Fællesskabet, navnlig på grund af de højere forholdsmæssige omkostninger ved tilrådighedsstillelse af det almene tjenesteudbud til mindre begunstigede områder2'. På den anden side man store bekymringer med hensyn til prisændringers mere markante betydning for både private kunder og erhvervskunder i disse områder samt den takt, hvormed de vil kunne nyde godt af fordelene fra konkurrencen sammenlignet med de udviklede områder i EF. Endvidere kan liberaliseringsprocessen ved at frigøre privat investering begunstige investeringer i tjenester og infrastruktur i områder med stor efterspørgsel og et forholdsvis lavt omkostningsniveau. Kommissionen må være opmærksom på faren for, at de forskellige hastigheder, hvormed områderne i Fællesskabet forsynes med infrastruktur, tjenester og færdigheder, som er nødvendige for det tilstundende informationssamfund, kan bidrage til at opretholde en slags "tidsforskel" og yderligere forstærke sociale og økonomiske forskelle. Disse spørgsmål skal naturligvis tages op i forbindelse med Fællesskabets samhørighedspolitik. Med hensyn til de to ønsker om at fremme investeringer i nettet og levering af tjenester til hele medlemsstatens område samt at undgå en betydelig tidsforskel medlemsstaterne imellem skal der fortsat både på nationalt plan og på fællesskabsplan gives prioritet til videreudvikling og udvidelse af de eksisterende net. Ud over de rammer, der findes takket være det almene tjenesteudbud, vil Fællesskabets strukturfonde samt andre initiativer på fællesskabsplan og nationalt plan fortsat udgøre et supplement til den private finansiering - til opgaven med at modernisere og udvikle teleinfrastrukturen i de mindre begunstigede områder af Fællesskabet, hvilket er sket med 12 succes i mange dele af Irland. Gennemførelsen af programmerne for indførelse af digitalnet navnlig i Grækenland, Portugal, Spanien og Syditalien bør i særdeleshed prioriteres højt. Der tages også højde for behovet for relevante uddannelsesinitiativer og pilotprojekter, der sigter på at fremme bevidstheden og efterspørgslen. Af alle disse grunde er der særlig grund til nøje at overvåge udviklingen i disse regioner for at gennemføre passende foranstaltninger til styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed. Nedenfor beskrives de nærmere aspekter vedrørende denne overvågning, navnlig med hensyn til prisudvikling og indsamling af data, der giver mulighed for at sammenligne, hvorvidt tjenesterne relativt set er prismæssigt overkommelige. lyset af denne overvågning vil Kommissionen regelmæssigt I fastlægge, hvorvidt definitionen og omfanget af det almene tjenesteudbud skal revideres, eller hvorvidt der skal anvendes nye eller allerede eksisterende mekanismer regional udviklingspolitik) for at tage højde for liberaliseringens særlige konsekvenser i disse områder. (for eksempel Er betjeningen af brugere med handicap eller særlige behov tilstrækkelig? Nogle grupper af forbrugere har særlige behov, som det eksisterende almene tjenesteudbud enten ikke altid opfylder eller ikke gør det til en overkommelig pris. Dette aspekt er blevet fremhævet af Europa-Parlamentet. Telekommunikation giver sådanne brugere en livline til resten af samfundet, og begrebet det almene tjenesteudbud bør omfatte en garanti for, at sådanne brugere nyder godt af et serviceniveau til en overkommelig pris, der svarer til det, brugere uden handicap får under hensyntagen til nettets udviklingsgrad og markedets efterspørgsel. Eksempler, der kom frem under høringen, omfatter både tilrådighedsstillelse af tjenester i hjemmet (såsom video- eller teksttelefoner til døve) samt på offentlige steder. Den kan om nødvendigt også omfatte levering af særtjenester (såsom knudepunkttjenester, der giver brugere af teksttelefoner mulighed for at kommunikere med brugere uden teksttelefoner) eller særligt tilpasset udstyr. Et andet aspekt ved at udvide den eksisterende tjeneste til bestemte brugere kunne omfatte tilbud om særlige eller nye tjenester (såsom offentlige bokse til talebaseret elektronisk post) til brugere, som kun med vanskelighed kan modtage opkald, fordi de ikke har adgang til egen telefon. De folk, der nyder godt af en sådan tjeneste, som kører på forsøgsbasis i en række medlemsstater, kan omfatte grupper som hjemløse, hvorved man anerkender telekommunikationens rolle ved bekæmpelse af social udstødelse. Det bliver så et anliggende for finansieringsmekanismerne for det almene tjenesteudbud, hvorvidt der skal ydes specifik finansiel støtte for at sikre, at bestemte brugergrupper har adgang til sådanne tjenester. for den nationale socialpolitik snarere end Føres der effektivt tilsyn med tjenestekvaliteten i medlemsstaterne, bliver den håndhævet, og hvilken rolle skal Det Europæiske Fællesskab spille ved fastsættelsen af disse standarder? I henhold til direktivet om taletelefoni kræves det, at medlemsstaterne fastsætter indikatorer for tjenestekvaliteten på en række forskellige punkter, for eksempel hvor længe det tager at få en telefon, hvor længe det tager, før et opkald går igennem og hvor stor en procentdel af de offentlige telefonbokse, der er i funktionsdygtig stand. Dette bygger simpelthen på almindelig praksis i de fleste medlemsstater. Resultaterne skal offentliggøres, og de viser i hvilket omfang de pågældende operatører opfylder disse målsætninger. 13 Selv om dette giver større gennemsigtighed, bliver systemet først helt effektivt, hvis det suppleres med aktiv overvågning og om nødvendigt håndhævelse af disse standarder (med passende sanktionsmuligheder herunder muligheden for at inddrage licenser, hvis fra medlemsstaternes lykkes at opfylde målsætningen) det konsekvent telemyndigheder. Endvidere bør der være klare og entydige procedurer, der giver brugerne mulighed for at indbringe klager over operatøren. ikke Hvis man ser ud over de nuværende rammer, er det vigtigt, at de forskellige niveauer af tjenestekvalitet samt de forskellige mål på nationalt plan ikke skaber hindringer for udviklingen af det indre marked og forvrider konkurrencen inden for Fællesskabet. Det er ligeledes væsentligt, at medlemsstaterne ved fastsættelsen af tjenesteniveauet opretholder en høj grad af forbrugerbeskyttelse. I den sammenhæng og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet bør der defineres en minimumkvalitet som en referenceramme, inden for hvilken der kan fastsættes mere detaljerede nationale mål (under hensyntagen til situationen i de enkelte medlemsstater). tjenestemålsætningerne fællesskabsplan for på Hvordan kan brugerne mere effektivt sammenligne tjenestekvalitet, priser, og endog hvorvidt priserne er overkommelige i de forskellige medlemsstater, og hvordan kan brugerne opnå en større rolle ved fastlæggelse af standarder for tjenestekvalitet og niveauet for prismæssigt overkommelige tjenester? Det er klart, at på trods af de generelle forbedringer er der stadig stor forskel på tjenestens kvalitet og niveau i medlemsstaterne, samt i hvilket omfang sanktionerne findes og anvendes, når operatørerne ikke opfylder målsætningerne. Dette skal ses i sammenhæng med de vanskeligheder, nogle nationale myndighedsorganer har med at finde frem til basale indikatorer for det almene tjenesteudbud, såsom antallet af husholdninger med telefon, og den manglende sammenlignelighed af visse data medlemsstaterne imellem. Kravene i direktivet om taletelefoni bør hjælpe på denne situation, idet der indføres en forpligtelse til at opstille og offentliggøre indikatorer for tjenestens kvalitet på nationalt plan. Men brugerne ønsker mere end dette, og det i forskelligartede serviceniveau medlemsstaterne har indflydelse på tilradighedsstillelsen af europæiske net og tjenester. Set mere generelt bør forbrugernes deltagelse ved fastsættelsen af målsætningerne for serviceniveau og mere generelt i beslutningerne vedrørende det almene tjenesteudbuds plan. på fremtidige europæisk udvikling nationalt styrkes både og på 14 OVERVÅGNING AF UDVIKLINGEN I PRISER OG DEN RELATIVE OVERKOMMELIGHED AF TELEKOMMUNIKATIONSTJENESTER I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG TILPASNING AF EUROPAS TELEKOMMUNIKATIONSSTRUKTUR PÅ KORT SIGT SOM REAKTION PÅ OVENNÆVNTE FAKTORER I. OVERVÅGNING AF PRISUDVIKLINGEN OG DEN RELATIVE OVERKOMMELIGHED AF TJENESTERNE I tråd med det generelle forslag om pr. 1. januar 1998 at revidere omfanget, niveauet, kvaliteten og overkommeligheden af det almene tjenesteudbud i Fællesskabet har Kommissionen til hensigt i tæt samarbejde med medlemsstaterne og med udgangspunkt i det igangværende arbejde på nationalt plan at : V udvikle en "kurv af tjenester" for at opnå sammelignelige oplysninger om den relative overkommelighed af tjenester inden for Fællesskabet og mellem de forskellige regioner i medlemsstaterne; V identificere udgiftsstrukturen til det almene tjenesteudbud i Fællesskabet (dvs. hvilken andel (både på nationalt og regionalt niveau) af gennemsnitlige privat- og virksomhedsregninger vedrører abonnementsafgift, lokale opkald, fjernopkald og internationale opkald samt opkald til betalingstjenester), og V identificere hvor de største udgifter til det almene tjenesteudbud findes (dvs. i by- eller landområder; målrette støtte mod specifikke grupper af forbrugere eller områder med særlig høje udgifter), i medlemsstaterne. De indsamlede resultater vil give Kommissionen og medlemsstaterne mulighed for at yde mere målrettet støtte og identificere bedste praksis. II TILPASNING AF RAMMERNE FOR EUROPÆISK TELEKOMMUNIKATION PÅ KORT SIGT Kommissionen har til hensigt at tage følgende emner op i form af en ændring af direktivet om taletelefoni28: Disse skridt sigter på: V At videreudvikle definitionen på det almene tjenesteudbud for at opstille en klar forpligtelse for medlemsstaterne til at sikre dennes levering til overkommelige priser;29 at sikre et tilsvarende serviceniveau for brugere med handicap til en overkommelig pris; at give brugerne flere oplysninger om og mere kontrol med, hvad de bruger30; og sikre, at brugerne har adgang til og mulighed for at bruge interaktive tjenester (såsom home-banking eller automatiske omstillinger31). V At kræve, at medlemsstaterne afskaffer restriktioner, som i øjeblikket begrænser udbudet af målrettede eller fleksible takstordninger; og sikre, at de tager passende foranstaltninger (f. eks. målrettede takstordninger og prislofter), som er nødvendige for at opretholde prismæssigt overkommelige tjenester for alle brugere, både de særlig sårbare grupper såsom ældre, handicappede, folk, der ikke bruger telefonen særlig meget eller folk med lave indkomster. Disse foranstaltninger er særlig vigtige på tærsklen til fuld liberalisering. V At tage hensyn til kravet om gradvis tilpasning af taksterne i forhold til udgifter, idet medlemsstaterne skal sikre: 15 - at prisstigninger i fjerntliggende områder og landdistrikter ikke bruges til at kompensere for indtægtstab, der skyldes prisnedsættelser andre steder, og - at forskellen mellem priser i områder med høje omkostninger og områder med lave omkostninger ikke bringer det almene tjenesteudbud til rimelige priser i fare. V At sikre, at der indsamles flere oplysninger om tjenestens omfang, niveau, prismæssige overkommelighed og kvalitet i EF. 32 Dette har stor betydning, hvis der skal føres effektivt tilsyn med det almene tjenesteudbud og udarbejdes passende målsætninger for tjenestekvaliteten inden for de eksisterende rammer i Fællesskabet. V At definere målsætninger for tjenestens minimumkvalitet på europæisk plan som et grundlag, hvorpå mere detaljerede nationale mål (under hensyntagen til den særlige situation i de enkelte lande) kan fastsættes. Kommissionen vil endvidere V Tilskynde til foranstaltninger fra medlemsstaternes og Fællesskabets side for at give alle brugere mulighed for at få adgang til computernet såsom Internet33 (i form af højere hastigheder på adgangen til nettet). V Aflægge rapport pr. 1. januar 1998 og derefter med regelmæssige mellemrum om kvaliteten, niveauet og omfanget af det almene tjenesteudbud i Fællesskabet. Denne rapport vil i særlig grad indeholde en beskrivelse af udviklingen i forhold til private brugere og i de mindre begunstigede områder herunder fremskridtene med hensyn til en omstrukturering af taksterne. (Øvrige spørgsmål, som vil blive behandlet i rapporten findes beskrevet i afsnit IV nedenfor). Som nævnt ovenfor vil rapporten beskæftige sig med behovet for i lyset af de gældende forhold at tilpasse omfanget af det almene tjenesteudbud på europæisk plan under hensyntagen til behovet for forudsigelighed til brug ved investeringsbeslutninger. V Fremme inddragelsen af i beslutningerne om det forbrugerrepræsentanter nuværende og fremtidige omfang af det almene tjenesteudbud (og navnlig i forhold til etablering og overvågning af kvalitet og prismæssige overkommelighed). Dette er betinget af tilstrækkelige oplysninger om det almene tjenesteudbuds omfang, niveau, kvalitet og prismæssige overkommelighed i EF for at sikre større gennemsigtighed og reel inddragelse af private brugere. Det vil også blive overvejet at nedsætte et tilsynsudvalg, der skal repræsentere brugernes interesser. tjenestens En tidsplan for disse foranstaltninger findes i bilag 1. IV UDVIKLINGEN AF DET ALMENE TJENESTEUDBUD FOR TELEKOMMUNIKATION OG ADGANGEN TIL AVANCEREDE TJENESTER INDEN FOR RAMMERNE AF INFORMATIONSSAMFUNDET Det almene tjenesteudbud anerkendes som et væsentligt element ved det globale informationssamfund. Dette blev anerkendt ved det særlige G7-topmøde om informationssamfundet i Bruxelles i februar 1995. De deltagende ministre identificerede det at "sikre generel tilrådighedsstillelse af og almen adgang til tjenester som et af de otte hovedprincipper bag gennemførelsen af deres fælles visioner om informationssamfundet. 16 Fællesskabet støtter gennem sine lovgivningsmæssige rammer tilrådighedsstillelse og udvikling af det almene tjenesteudbud, mens det samtidig ser videre end den aktuelle definition af det almene tjenesteudbud for gennem en række forskellige initiativer aktivt at fremme brugen af avancerede telekommunikationstjenester på af områder rammerne informationssamfundet simulationsprojekter, bevidsthedsskabende foranstaltninger samt udvikling af offentlige-private partnerskaber). sundhedsvæsen gennem for telekommunikation uddannelse eksempel inden pilot- som (for for og og Ved den seneste reform af telesektoren i USA skuede man også videre end den aktuelle definition af det almene tjenesteudbud inden for telekommunikation, som i henhold til deres lovgivning for eksempel består i at tilbyde udbredt adgang til kvalitetstjenester til rimelige takster og at sikre, at landdistrikter og områder med høje omkostninger har adgang til til priser, der kan sammenlignes med telekommunikations- og priserne i byområder34. informationstjenester I den amerikanske telelovgivning ser man imidlertid længere end den grundlæggende definition af det almene tjenesteudbud, og inden for de lovgivningsmæssige rammer tager man også højde for de samme prioriteter, som nu også er på Fællesskabets dagsorden. I den amerikanske lovgivning identificeres skolers, sundhedsinstitutioners og bibliotekers adgang til avancerede telekommunikationstjenester som et af principperne til "fremme af det almene tjenesteudbud" i fremtiden. Til forskel fra fremgangsmåden i EU synes man i USA at blande en politik for det almene tjenesteudbud for telekommunikation sammen med målsætninger for uddannelse, sundhedsvæsen eller informationspolitik på nationalt plan. I Fællesskabet er den lovgivningsmæssige behandling af det almene tjenesteudbud for telekommunikation omhyggeligt reguleret gennem anvendelsen af subsidiaritetsprincippet. Dette har begrænset foranstaltningerne på fællesskabsplan til det, der er nødvendigt for at sikre en høj grad af forbrugerbeskyttelse. Under alle omstændigheder er udviklingen af definitionen på det almene tjenesteudbud for telekommunikation kun én blandt en række faktorer, som har indflydelse på indførelsen af avancerede teletjenester i Fællesskabet. Fastlæggelsen af grundlaget for den fremtidige udvikling tjenesteudbud giver anledning til nogle grundlæggende spørgsmål. inden for det almene finansiering Skal det almene tjenesteudbud for telekommunikation fortsat udelukkende finansieres af virksomheder inden for sektoren, eller bør man også inddrage andre finansieringsmetoder fra statens side/stimulering af offentlige-private (dvs. større direkte partnerskaber)? Skal de rammer, der etableres på fællesskabsplan, blot udgøre en reaktion på risikoen for, at markedskræfterne alene ikke giver tilstrækkelig garanti for, at alle borgere sikres adgang til tjenesten til en overkommelig pris, eller skal det være noget mere - et forsøg på at styre udviklingen af markeder og/eller teknologier? Der findes i øjeblikket ikke noget enkelt svar på disse spørgsmål. I virkeligheden vil informationssamfundets udfordringer blive taget op både gennem en videreudvikling af begrebet det almene tjenesteudbud samt gennem en række andre initiativer inden for den offentlige og private i sektor med henblik på at stimulere efterspørgslen på og udbudet af informationssamfundet. tjenester Brugerefterspørgsel og teknologisk udvikling skal være de afgørende elementer i den fremtidige udvikling af det almene tjenesteudbud35. Enhver udvidelse vil derfor sandsynligvis omfatte en kombination af en markedsbaseret analyse af efterspørgslen på og en omfattende adgang til en bestemt tjeneste samt en politisk vurdering af dens sociale og økonomiske ønskværdighed. Først når disse to kriterier er opfyldt, kan det forsvares at indføre et juridisk krav om at garantere, at tjenesten bliver alment tilgængelig til en overkommelig pris. 17 r'ormålet med denne meddelelse er ikke på nuværende tidspunkt at forsøge at identificere teletjenester, som man fremover bør overveje at inkludere i det almene tjenesteudbud, men der peges snarere på generelle områder, hvor der allerede foregår arbejde med henblik på at forberede informationssamfundet. Samtidig kræves det allerede i de eksisterende indførelse af visse avancerede rammer, at medlemsstaterne telefonfaciliteter36 over hele Fællesskabet (som ikke i øjeblikket er med under det almene tjenesteudbud), og dette vil fortsat være et vigtigt element i Fællesskabets arbejde. fastsætter mål for Som nævnt i afsnit II ovenfor vil Kommissionen gennemføre en omfattende gennemgang pr. 1. januar 1998 af omfanget, niveauet, kvaliteten og den prismæssige overkommelighed af det almene tjenesteudbud i Det Europæiske Fællesskab samt overveje behovet for at tilpasse omfanget af det almene tjenesteudbud på europæisk plan i lyset af de gældende forhold og under hensyntagen til ovenstående kriterier. Eksempler på spørgsmål vedrørende den fremtidige udvikling af krav til det almene tjenesteudbud, som vil blive behandlet i den første overvågningsrapport Ud over vurderingen af spørgsmål vedrørende krav til niveauet og kvaliteten af den nuværende universelle tjeneste vil rapporten indeholde en undersøgelse af: (i) tekniske indikatorer for tjenestekvalitet (og hvorvidt omkostningerne sættes i forhold til tilradighedsstillelsen), (ii) indikatorer af særlige sociale eller økonomiske behov, (iii) udviklingen prismæssige overkommelighed samt (iv) udviklingen i andre dele af verden. tjenesternes relative priser og i I forbindelse med de to første spørgsmål vil følgende blandt andet blive behandlet i rapporten: Tekniske indikatorer for de enkelte medlemsstater vil omfatte: -Andelen af husholdninger med personlige computere og husholdninger med adgang til on-line-tjenester -Udbredelsen af digitalnet -Udbredelsen af lokalsamfundene ISDN i virksomheder, private hjem og -Udbredelsen af fjernarbejde -Procentdel af skoler, hospitaler og biblioteker med adgang til on-line- informationstjenester Spørgsmål vedrørende særlige sociale eller økonomiske behov vil omfatte: -Spørgsmål vedrørende uddannelses- og sundhedsinstitutioner -Spørgsmål vedrørende mindre begunstigede og tyndtbefolkede områder Særlige sociale behov hos bestemte brugergrupper handicappede) (såsom 18 Fremme af informationssamfundet Ud over opretholdelsen og udviklingen af det almene tjenesteudbud vil offentlige-private i initiativer spille en vigtig informationssamfundet. fremme af adgangen teletjenester rolle ved til nye Inden for rammerne af informationssamfundet vil nye interaktive tjenester blive stillet til rådighed for alle borgere i Fællesskabet, således at fordelene ved ny teknologi og nye tjenester kan udnyttes i områder som boglig uddannelse og erhvervsuddannelse, sundhedssektoren og adgang til offentlige informationer. Dette vil så igen være til gavn for samfundets overordnede økonomiske effektivitet. Telekommunikationens vigtigste rolle bliver at fungere som en motorvej, via hvilken mange af disse nye tjenester kan tilbydes, og konkurrencekræfterne stimulerer til prisnedsættelser og fornyelse, som er centrale faktorer i den igangværende revolution. Der var i forbindelse med høringsproceduren bred enighed om, at selv om det almene tjenesteudbud for telekommunikation ikke kan adskilles fra det brede politiske syn på informationssamfundet, bør hverken adgangen til disse tjenester eller selve tjenesterne på nuværende tidspunkt medtages i den aktuelle definition af det almene tjenesteudbud. Ikke desto mindre har Kommissionen understreget betydningen af boglig og erhvervsmæssig uddannelse i informationssamfundet, navnlig i forbindelse med at udstyre arbejdsstyrken med hensigtsmæssige færdigheder til brug i informationsalderen med fremme beskæftigelsesmuligheder og overordnet konkurrenceevne. henblik på at Kommissionen har derfor forpligtet sig til at lette adgangen til og brugen af avancerede kommunikations- og informationstjenester på uddannelsesområdet. Tilradighedsstillelsen af avancerede tjenestekvaliteten, priser og nettets forbedringer af hastighed vil sandsynligvis alt sammen blive konsekvenser af et fuldt liberaliseret miljø. teletjenester samt i hvilket omfang man yderligere kan til nettet eller brugen af eksisterende eller Samtidig bør man overveje, fremme disse udviklingstendenser gennem lovgivningsmæssige eller andre foranstaltninger. Et konkret spørgsmål er, hvorvidt skoler, gymnasier og universiteter skal tilbydes nedsatte priser på højhastighedsadgang avancerede telekommunikationstjenester. Dette rejser igen spørgsmålet om forholdet mellem det almene tjenesteudbud for telekommunikation og de brede politiske målsætninger på uddannelsesområdet, samt hvordan sådanne nedsatte takster kan finansieres, når de udgør en økonomisk byrde for den operatør, der udbyder dem. (Skal de for eksempel finansieres direkte af staten som en del af undervisningsbudgettet, gennem ordningen for finansiering af det almene tjenesteudbud for telekommunikation eller gennem andre ordninger?). Sådanne spørgsmål vil blive behandlet yderligere borgeren og informationssamfundet gennemgang af det almene tjenesteudbud for telekommunikation i 1998. samt mere generelt i den kommende meddelelse om lyset af den samlede i Generelt fremkommer de nye og avancerede telekommunikations- og informationstjenester imidlertid især som reaktion på markedskræfterne og brugerefterspørgslen. Fællesskabets, offentlige myndigheders og andre offentlige institutioners rolle er på den ene side at fungere som katalysator og på den anden at sikre et lovgivningsklima, der er gunstigt for fornyelse. Foranstaltningerne i kølvandet på den seneste lovgivning i USA findes beskrevet ovenfor. I Europa er en række initiativer undervejs, som sigter mod at stimulere offentlige-private partnerskaber og øge bevidstheden og efterspørgslen. Dette afspejler prioriteterne i 19 meddelelsen "På vej mod informationssamfundet", KOM(95)24437 I denne meddelelse blev det understreget, at Fællesskabets rolle var fokuseret på (i) stimulering af projekter (gennem tilvejebringelse af information og skabelse af øget bevidsthed om initiativer med hensyn til informationssamfundet; gennem formidling af partnerskaber mellem aktører inden for forskellige sektorer og mellem offentlige og private organisationer; samt ved at tilbyde vejledning om finansieringsmuligheder) og (ii) levering af økonomisk støtte til bestemte projekter fra Fællesskabets side, som enten sigter mod at etablere den relevante infrastruktur og udvikling af bevidsthed, færdigheder eller tjenester (gennem finansiering via rammerne for de transeuropæiske net); EF's struktur- og og Den Europæiske Samhørighedsfonde; Den Europæiske Investeringsfond samt gennem faglig uddannelse såsom SOCRATES- og LEONARDO-programmeme), eller som stimulerer de nødvendige forsknings- og udviklingsaktiviteter, der fører til nye koncepter, prototyper eller tjenester, der er centrale med hensyn til at fremme informationssamfundet (gennem FTU- rammeprogrammet avanceret gennem og kommunikationsteknologi). fællesskabsprogrammer ACTS-programmet Investeringsbank for boglig og navnlig inden for Offentlig adgang til tjenester i informationssamfundet Gennem disse foranstaltninger støtter Kommissionen udvidelsen af den "offentlige adgang" til informationssamfundet. Dette omfatter tilslutning for skoler, gymnasier, hospitaler, offentlige kontorer, biblioteker og andre offentlige adgange til informationssamfundet38. Kommissionen vil udforske metoder til bedre koordinering af de forskellige igangværende initiativer på nationalt plan med henblik på at øge indvirkningen på dagliglivet og medtage det i ovennævnte Meddelelse om informationssamfundet og borgeren. Offentlig adgang og adgang for "lokalsamfundet" kan have særlig betydning i mindre begunstigede områder, hvor der kan være fare for, at adgangen til avancerede teletjenester forsinkes, hvis det hele overlades til markedskræfterne. I forbindelse med rapporten til 1. januar 1998 vil Kommissionen følge udviklingen på nærmeste hold, eftersom offentlig adgang kan være en måde, hvorpå man inden for en overskuelig periode kan overvinde vanskelighederne ved at give enkeltpersoner samt ikke-udbyttegivende og frivillige organisationer adgang til mange avancerede tjenester og informationskilder. Der findes grupper, som måske ellers udelukkes på grund af de høje startinvesteringer, der kræves til terminaler, computere og netværkstilslutninger. Kommissionen vil holde øje med de faktiske fremskridt hvad angår udvidelsen af den offentlige adgang både i de mindre begunstigede områder og i Fællesskabet som helhed med henblik på regelmæssigt at vurdere behovet for yderligere foranstaltninger eller en eventuel omdefinering af den nuværende opfattelse af det almene tjenesteudbud for telekommunikation. Yderligere spørgsmål til overvejelse Der må tages hensyn til en række faktorer under udviklingen af rammerne informationssamfundet. for - Lave takster for brug af nettet er en væsentlig forudsætning for at sikre udbredelsen af on-line-informationer og -tjenester. - Mange tjenester i informationssamfundet vil blive udbudt uden lovgivningsmæssige indgreb. 20 - Der kan være behov for foranstaltninger for at sikre, at offentlige institutioner får adgang til disse nye tjenester. - Initiativer, der navnlig tilskynder til offentlige-private partnerskaber, bør fortsat fremme adgangen til og anvendelsen af nye tjenester i informationssamfundet, navnlig mod hensyn til deres udvikling og større udbredelse bland private brugere. - "Offentlig adgang" bør indebære mere end blot udvikling af fysiske forbindelser og ligeledes omfatte passende uddannelse, støtte og investering i udstyr. Nogle af disse spørgsmål såsom behovet for lave takster hænger nært sammen med de aktuelle langt videre end telekommunikation og berører politikker for boglig uddannelse, sundhedssektoren og faglig uddannelse. tjenesteudbud; andre går for det almene rammer i Fællesskabet, som omtales Integrationen af en politik for det almene tjenesteudbud i den generelle udvikling af informationssamfundet behøver yderligere overvejelser. Denne proces vil blive hjulpet på i 1998 af omfanget, niveauet og kvaliteten af det almene vej af den gennemgang tjenesteudbud forbindelse i denne meddelelse. overvejer Rådet en resolution vedrørende brugen af multimedieteknologi og -tjenester til for det almene undervisningsformål. Ved definitionen af den tjenesteudbud vil der også blive taget hensyn til resultatet af igangværende og kommende diskussioner navnlig i forbindelse med hvidbogen "Undervise og lære: på vej imod for Livslang undervisningssamfundet" af aspekter Uddannelse 1996 og den informationssamfundet. rammerne af Det Europæiske År kommende grønbog om de fremtidige politik sociale I den inden for V KONKLUSIONER I denne meddelelse er det almene tjenesteudbud blevet identificeret som en væsentlig bestanddel af informationssamfundet, men det er kun én blandt mange faktorer, som giver Europas borgere mulighed for at træde ind i en ny og spændende informationsalder. Med henblik på at fremskynde og støtte denne transformationsproces kan man uddrage tre typer af konklusioner: 1 Den nuværende definition af det almene tjenesteudbud udgør et fast holdepunkt for lovgivningsreformer på nationalt plan med henblik på at skabe de forestående fuldstændig liberalisering af telesektoren i Europa. Den nuværende definition af det almene tjenesteudbud er udtryk for kravet om at give alle de brugere, der ønsker det, adgang til det offentlige telefonnet og levere dem telefontjenester til en overkommelig pris. De nærmere bestanddele af denne tjeneste defineres i direktivet om taletelefoni og er tilstrækkelige til at udarbejde nationale ordninger for det almene tjenesteudbud i overensstemmelse med direktivet om fri konkurrence. findes i direktivet om sammenkobling og direktivet om - Rammerne for omkostningsregnskaber for og finansiering af det almene tjenesteudbud fri konkurrence. Der foreslås fælles principper med henblik på at fastlægge, hvor meget kravene tjenesteudbud koster. Disse omkostninger vil eventuelt blive fordelt mellem markedsdeltagerne (i) enten gennem en fond for det almene tjenesteudbud på nationalt plan eller (ii) gennem direkte betaling til dem, for vurdering af de der tjenesteudbud. Retningslinierne leverer det almene til det almene 21 nationale metoder udarbejdelse. til beregning af omkostninger og finansiering er under - Hvor medlemsstaterne indfører yderligere telekommunikationsrelaterede krav ud over det almene tjenesteudbud, må eventuelle yderligere økonomiske byrder ved opfyldelsen af sådanne krav ikke finansieres over den mekanisme, der er beregnet til finansiering af det almene tjenesteudbud. 2. Det almene tjenesteudbud i Fællesskabet kan og bør styrkes på kort sigt: - Prismæssigt overkommelige ydelser er kernen i rammerne for det almene tjenesteudbud for telekommunikation. Kravet om overkommelige ydelser skal gøres tydeligere. Samtidig skal medlemsstaterne sikre, at der indføres passende foranstaltninger takstordninger), som er nødvendige for at opretholde prismæssigt overkommelige ydelser for alle brugere navnlig på tærsklen til fri konkurrence. Rapporten, der skal fremlægges inden 1. januar 1998, vil indeholde en vurdering af udviklingen med hensyn til priser og den relative prismæssigt overkommelige adgang i Fællesskabet. (f. eks. prislofter, målrettede til teletjenester - For brugere i landdistrikter eller fjerntliggende områder må prisstigninger ud over tilpasninger med henblik på at indføre omkostningsbasering ikke anvendes til at kompensere for indtægtstab, der skyldes prisnedsættelser andre steder. Endvidere må prisforskelle mellem områder med høje omkostninger og områder med lave omkostninger ikke bringe princippet om et prismæssigt overkommeligt alment tjenesteudbud i fare. - Definitionen af det almene tjenesteudbud vil sikre, at brugere med handicap tilbydes et tilsvarende serviceniveau til overkommelige priser, og medlemsstaterne tilskyndes til at give borgerne bedre adgang til computernet og on-line-tjenester (i form af kortere adgangstidertil nettet). - Kommissionen vil lægge større vægt på tjenesternes kvalitet og overkommelige priser på både europæisk og nationalt plan (herunder vedrørende overvågning, håndhævelse og erstatning, når målene ikke opfyldes) samt at tildele forbrugerne en større rolle, navnlig ved fastsættelse af standarder, overkommelige priser og det almene tjenesteudbuds fremtidige omfang. - Kommissionen vil tilskynde til foranstaltninger i mindre begunstigede områder for at fremskynde processen med digitalisering af nettet der. Udviklingen vil blive overvåget nøje for at sikre, at borgerne i disse områder kan drage fordel af den nye konkurrencesituation, og Kommissionen vil fortsat arbejde på at sikre, at kombinationen af liberalisering og ny teknologi mindsker snarere end øger eksisterende regionale forskelle inden for Det Europæiske Fællesskab. 3. i rolle forbindelse med Det almene tjenesteudbud er et dynamisk begreb i stadig udvikling og vil spille en vigtig informationssamfundet. Kommissionen vil senest 1. januar 1998 aflægge rapport om omfanget, niveauet, kvaliteten og den prismæssige overkommelighed af det almene tjenesteudbud i Fællesskabet samt overveje behovet for i lyset af de gældende omstændigheder at tilpasse omfanget af det almene tjenesteudbud på europæisk plan under hensyntagen til forudsigeligheden hvad angår investeringsbeslutninger. udfordringerne fra - Enhver udvidelse af den nuværende definition af det almene tjenesteudbud skal 22 omfatte en markedsbaseret analyse af efterspørgslen på og udbudet af tjenesten med en politisk vurdering af dens sociale og økonomiske ønskværdighed. Offentlige-private initiativer vil spille en vigtig rolle med hensyn til at fremme udbudet af nye teletjenester i informationssamfundet, navnlig i de mindre begunstigede områder i Fællesskabet. Offentlig adgang er et vigtigt middel til at bringe informationssamfundet ud til den enkelte borger. Der vil blive holdt øje med fremskridtene hvad angår udvidelsen af denne adgang for regelmæssigt at vurdere behovet for yderligere foranstaltninger eller for en eventuel omstrukturering af det almene tjenesteudbud. Informationssamfundet giver anledning til spørgsmål, der rækker langt ud over det almene for tjenesteudbud informationssamfundet undervisning, sundhedssektoren og socialpolitik. telekommunikation. En overordnet politik aspekter omfatte skal for af SLUTNOTER 1 Se Kommissionens direktiv [. /. /EF], som ændrer Kommissionens direktiv 90/388/EØF om liberalisering af markedet for teletjenester ("liberaliseringsdirektivet"). 2 3 4 Direktiv 95/62/EF om ONP-vilkår for taletelefonitjenesten ("taletelefonidirektivet"), EFT L321, 30. 12. 95. Kommissionens meddelelse om høringen om gennemgangen af situationen inden for telesektoren, KOM(93)159. Rådets resolution 94/C48 af 8. februar 1994 om fastlæggelse af principper for et alment udbud af teletjenester, EFT C48, 16. 2. 1994 og Rådets resolution 95/C258 af 18. september 1995 om udarbejdelse af den fremtidige lovgivningsmæssige ramme for teletjenester, EFT C258, 3. 10. 95. 5 Europa-Parlementets beslutning af 19. maj 1995 om grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net - Anden del A4-0111/95; EFT C151,19. 6. 95. 6 Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 13. september 1995 om grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net - Anden del, EFT C301,13. 11. 95. 7 Regionsudvalgets udtalelse om Kommissionens meddelelse Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan (KOM((94) 347 endelig udg. ). CdR 21/95 ESP/ET/AG/ym og CdR 21/95 bilag D/BA N/J KB/N F/as. 8 Medlemsstaterne udfyldte et detajleret spørgeskema om niveauet og kvaliteten af telefontjenesterne på deres område. Resultaterne fra dette spørgeskema findes i bilag 2. Mere end 100 organisationer deltog i en offentlig høring i Bruxelles i oktober måned, og der indkom mere end 60 skriftlige kommentarer som reaktion på et temadokument, der blev udsendt til 9 10 11 mere end 400 organisationer. En deltagerliste og en sammenfatning af de vigtigste punkter findes i bilag 3 og 4. Se detaljeret beskrivelse af den nuværende tjenestekvalitet i medlemsstaterne i bilag 2. EF-traktatens artikel 129a. Se forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om sammenkobling inden for telekommunikation for at sikre et alment tjenesteudbud og interopérabilité! gennem anvendelse af principperne om tilrådighedsstillelse af åbne net (ONP), KOM(95) 379, 19. 7. 95 ("sammenkoblingsdirektivet") og liberaliseringsdirektivet. Heri opstilles navnlig principperne, som skal anvendes ved beregning af omkostningerne ved tilrådighedsstillelse af et alment tjenesteudbud samt de systemer (enten en fond for det almene tjenesteudbud eller et system af supplerende afgifter), som kan anvendes til fordeling af udgifterne. 12 Sammenkoblingsdirektivet indeholder en teknisk beskrivelse af den type forbinae'se, 3d hvilken tjenesterne leveres. Det 23 bestemmes, at kun tilradighedsstillelsen af faste offentlige telenet er en del af det almene tjenesteudbud. Et alment tjenesteudbud betyder ikke, at brugerne har ret til mobiltelefon, selv om den trådløse teknologi udgør en vigtig metode til levering af det almene tjenesteudbud i afsides liggende områder (for eksempel ved at bruge en radioforbindelse til en fast 13 14 telefon i et afsidesliggende hus eller landbrug frem for at skulle etablere en fast telefonlinie. Medlemsstaterne er forpligtede til at gennemføre kravene i direktivet om taletelefoni inden 13. december 1996. Det månedlige abonnement til udbydere af on-line-tjenester ligger omkring 4-15 ecu. Tendensen til, at teleselskaberne tilbyder abonnenterne billig Internet-adgang vil sandsynligvis brede sig i Europa, hvilket yderligere vil nedbringe udgifterne til adgang til interaktive tjenester. 15 I henhold til sammenkoblingsdirektivet skal medlemsstaterne indføre medflytning af telefonnumre i alle større byområder 16 17 18 19 senest år 2003. En beskrivelse af disse øvrige tjenester findes i ordlisten under tabel A6 i bilag 2. Se sammenkoblingsdirektivet og liberaliseringsdirektivet. I henhold til liberaliseringsdirektivet skal disse ordninger indsendes til Kommissionen inden 1. januar 1997, hvor de vil blive vurderet for navnlig at sikre, at de foreslåede krav er ikke-diskriminerende, proportionelle, gennemsigtige (dvs. klart formulerede, således at ansøgerne på forhånd har kendskab til deres forpligtelser), baseret på objektive kriterier (hvilket giver mulighed for en juridisk gennemgang i tilfælde af tvister) og kun pålægges de virksomheder, der er omfattet af fællesskabsrammerne. Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb, EFT L165,19. 6. 92. Rådets henstilling 92/383/EØF af 5. juni 1992 om tilrådighedsstillelse af adgang til harmoniserede tjenesteintegrerede digitalnet (ISDN) og et minimumsæt af ISDN-tjenester i overensstemmelse med principperne for tilrådighedsstillelse af åbne net (ONP), EFT L200, 18. 7. 92 20 Se direktiverne om taletelefoni og faste kredsløb. I en monopolsituation havde operatørerne betydelig frihed til at fastsætte deres priser, som ofte førte til store overskud på internationale opkald og fjernopkald. Priserne blev ikke holdt nede af konkurrenter, som ellers kunne have opkrævet lavere priser af kunderne. I mangel af konkurrence har man i Fællesskabets lovgivningsmæssige rammer opstillet krav om, at visse takster skal være omkostningsbaserede her på tærsklen til fri konkurrence. 21 22 Indikationer af niveauet for omstruktureringen mellem 1990 og 1995 findes i tabel A8 og A9 i bilag 2. Kravet om omkostningsbasering er af grundlæggende betydning for principperne for taksterne på teletjenester i Det Europæiske Fællesskab (se rammedirektivet fra 1990 om tilrådighedsstillelse af åbne net (90/387/EØF) og efterfølgende ONP-direktivet om faste kredsløb og taletelefoni). I betragtning 17 til liberaliseringsdirektivet opfordres medlemsstaterne til "hurtigst muligt at afskaffe alle ubegrundede restriktioner på en omstrukturering af taksterne fra teleselskabernes side og navnlig de, der hindrer indførelsen af takster. der ikke svarer til omkostningerne, og som øger byrden ved tilrådighedsstillelse af et alment tjenesteudbud'. I artikel 4C i liberaliseringsdirektivet bestemmes det, at hvis en sådan omstrukturering ikke kan gennemføres inden 1 januar 1998, skal de pågældende medlemsstater aflægge rapport til Kommissionen om den fremtidige gradvise afskaffelse af de resterende takstmæssige skævheder, samt at disse rapporter skal indeholde en detaljeret tidsplan. 23 Målrettede takstordninger beregnet på for eksempel brugere med lavt forbrug, ældre eller folk med lave indkomster kan omfatte en lav oprettelsesafgift, lav månedlig abonnementsafgift og et begrænset antal gratis eller billige telefoneringsenheder hver måned. 24 Prislofter fungerer ved, at man fastlægger de årlige prisstigninger på enten hele telefontjenesten eller for bestemte elementer (såsom abonnementsafgift for privatabonnenter) på eller under inflationstakten. Dette kan medføre reelle prisfald for 24 brugerne og samtidig tilskynde operatøren til øget effektivitet. 25 I virkeligheden vil lavere priser i en konkurrencesituation sandsynligvis stimulere teletrafikken og dermed begrænse priskonkurrencens samlede indvirkning på disse operatørers samlede indtægter. 26 Se Kommissionens meddelelse om høringen om grønbogen om liberalisering af teleinfrastruktur og kabel-tv-net, KOM(95)158, 3. 5. 95 og Rådets resolution 95/C258 af 18. september om udarbejdelse af den fremtidige lovgivningsmæssige ramme for teletjenester, EFT C258, 3. 10. 95. 27 Skøn over udgifterne til det almene tjenesteudbud, som blev udarbejdet til brug i grønbogen om infrastruktur, viste, at udgifterne ved det almene tjenesteudbud lå mellem 1 og 2% af den samlede omsætning i de fleste af de daværende 12 medlemsstater. Tallene for Irland og Italien lå omkring 3%, Spanien omkring 6%, Portugal 7% og Grækenland 15%. Det skal understreges, at disse tal er skøn udarbejdet uden kendskab til alle detaljer om de underliggende omkostningsstrukturer. Mere tilbundsgående undersøgelser er i øjeblikket undervejs i næsten alle medlemsstater. De første resultater tyder på tal, der helt klart ligger inden for rammerne i grønbogen om infrastruktur. 28 I henhold til artikel 32 i dette direktiv kræves det allerede, at Kommissionen foreslår en revision af direktivet så betids, at Europa-Parlamentet kan nå at træffe beslutning om den inden 1. januar 1998. 29 Indførelsen af overkommelige priser vil blive ledsaget af tilradighedsstillelsen af gratis udspecificeret fakturering og mulighed for spærring af udvalgte numre. Brugerne bør også have mulighed for at afdrage udgifterne til oprettelse, og operatørerne skal erstatte uforholdsmæssige eller diskriminerende ordninger med garantistillelse med mere hensigtsmæssige former for kreditkontrol (såsom forudaftalte kreditlofter). 30 31 32 Eksempler på foranstaltninger med henblik på at opnå dette er udspecificeret fakturering og mulighed for spærring af bestemte numre. Dette kræver, at medlemsstaterne afslutter den igangværende indførelse af opkald med tastaturtoner i deres net. En vigtig bestanddel af tjenestekvalitet på nationalt plan er gennemførelsen af målsætninger for tjenestekvalitet og brugernes ret til passende erstatning. 33 Dette kræver tilrådighedsstillelse af netværk med den nødvendige transmissionskvalitet for at give brugerne adgang til datakommunikationstjenester ved almindeligt opnåelige hastigheder. 34 Fremgangsmåden i USA sigter navnlig på en udligningsordning for at lempe de byrder, der er forbundet med tilbudene om fordelagtige takster for skoler og biblioteker, selv om mange detaljer fortsat er uafklarede. En privat fond, The National Education Technology Funding Corporation , der er beregnet på at fremme finansiering og udvikling af yderligere tjenester, er også blevet oprettet for at tiltrække privat finansiering til sektoren. 35 I De Forenede Stater har man identificeret fire kriterier, som skal bruges ved vurderingen af mulige kandidater til det almene tjenesteudbud: "(A) væsentlig betydning for uddannelse, sundhedssektoren ellor offentlig sikkerhed, (B) i kraft af markedskræfternes funktion være valgt af et stort flertal af private forbrugere, (C) være deltager i offentlige telenet af teleoperatører og (D) være i overensstemmelse med den almene interesse, hensigtsmæssighed og nødvendighed'. Disse kriterier er udtryk for blandingen af målsætninger for det almene tjenesteudbud og bredere politiske interesser i forbindelse med uddannelse eller sundhedssektoren, som forefindes i form af lovgivningsudkast. 36 I direktivet om taletelefoni findes en liste over disse tjenester. Tabel A6 i bilag 2 viser, i hvilket omfang disse allerede forefindes i EF. 37 Meddelelse af 31. maj 1995 om en metodologi for implementering af informationssamfundets applikationer og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om retningslinier for transeuropæiske *elenet, KOM(95) 224. I meddelelsen identificeres en række forskellige projekter vedrørende applikationer, generiske tjenester og basale net 25 38 Spørgsmålet om offentlig adgang findes behandlet i "Opbygning af det europæiske informationssamfund for os alle" interrimrapporten fra gruppen af eksperter på højt niveau om sociale og samfundsmæssige aspekter af informationssamfundet. Det behandles også i det igangværende arbejde i Information Society Forum. Målet om at tilslutte skoler, hospitaler og biblioteker undersøges allerede i nogle medlemsstater, og dette understreger betydningen af udviklingsmetoden i USA. 26 Bilag 1 : Tidsplan for foranstaltninger BILAG 1 : TIDSPLAN FOR FORANSTALTNINGER PA KORT SIGT (1996-1998) Før 30. juni 1996 Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv, som ændrer direktivet om taletelefoni. Medlemsstaterne påbegynder udarbejdelsen af tilladelser til til taletelefoni og offentlige net udbydere af liberaliseringsdirektivet i henhold medlemsstater om De berørte undtagelsesforanstaltninger i forhold til fristen i 1998 og indsender de nødvendige økonomiske data med henblik på vurderingen af begrundelserne for sådanne undtagelser i henhold til liberaliseringsdirektivet ansøger Fælles holdning om ONP-sammenkoblingsdirektivet (herunder principper for omkostningsregnskaber og finansiering af det almene tjenesteudbud). Fælles holdning om forslaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om fælles rammer for generelle tilladelser og enkeltlicenser i Det Europæiske Fællesskab. Før 30. september 1996 Meddelelse omkostningsregnskaber og telefontjeneste i EF. om Kommissionens for finansiering af den almene kriterier Før 31. december Fælles holdning om 1996 forslaget Parlamentets direktiv, som ændrer direktivet om taletelefoni. til Rådets og Europa- Vedtagelse af ONP-sammenkoblingsdirektivet. Vedtagelse af licensdirektivet. Medlemsstaterne indsender retningslinier for udstedelse af tilladelser til netværk for taletelefoni og tilrådighedsstillelse af offentlige telenet herunder krav om alment tjenesteudbud. Før 30. juni 1997 Kommissionens beslutninger om godkendelse af de indsendte ordninger. Før 1. januar 1998 Medlemsstaterne offentliggør de oplysninger, der kræves i liberaliseringsdirektivet og vedrørende betingelser for sammenkobling. licensprocedurer Vedtagelse af udkast til Rådets og Europa-Parlamentets direktiv, som ændrer direktivet om taletelefoni. Fuld liberalisering af teletjenester og -net med forbehold af eventuelle overgangsordninger for visse medlemsstater, hvor dette findes at være begrundet efter nærmere undersøgelse. Kommissionens første beretning om overvågning af omfanget, niveauet, kvaliteten og den prismæssige overkommelighed af den almene telefontjeneste i Fællesskabet. 27 Bilag ^"^Oewialmene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag 28 BILAG 2 DET ALMENE TJENESTEUDBUD FOR TELEKOMMUNIKATION I DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB I DAG Dette bilag indeholder resultatet af en undersøgelse af den nuværende tjenestekvalitet i Det Europæiske Fællesskab. Der beskrives fem områder: (I) (II) (III) (IV) (V) Den generelle udvikling i tilradighedsstillelsen af telekommunikationsydelser; Kvantitative mål for ydelsernes dækning; Kvalitative mål for ydelsernes kvalitet; Adgangen til avancerede telefontjenester og Omfanget af takstændringer og eksistensen af særlige eller målrettede takstordninger. Oplysningerne i navnlig baseret på medlemsstaternes svar på et spørgeskema, som Kommissionen udsendte i sommeren 1995. En kopi af spørgeskemaet findes sidst i dette bilag. I Generelle udviklingstendenser i tilvejebringelsen af telekommunikationsydelser Gennem de seneste ti år har udviklingen inden for teknik og tjenester haft betydelig indvirkning på den basale telefontjeneste. 1. Udviklingen af forholdsvis billige telefaxmaskiner og modemer betyder, at almindelige telefonlinier i stadig højere grad bruges til forsendelse af data og billeder såvel som tale, omend det foregår med en forholdsvis lav hastighed. 2. Digitaliseringen af telefonnettet kombineret med en forbedret signalkvalitet betyder, at der tilbydes en række supplerende telefontjenester over den almindelig telefonlinie. Disse tjenester omfatter viderestilling af opkald, omstilling af opkald, banke-på- funktion, talebaseret elektronisk post og tjenester, der gør det muligt at identificere den, der ringer op ("calling line identification"). Disse supplerende tjenester giver teleoperatørerne betydelige indtægtsmuligheder. Endvidere er det nu meget nemmere at opstille langt mere detaljerede regninger til forbrugerne, herunder udspecificerede regninger. 3. Selv om mange af de ovennævnte tjenester endnu ikke tilbydes eller markedsføres i større omfang af alle teleselskaber, navnlig ikke til privatkunder, tilbyder de fleste operatører ISDN (tjenesteintegreret digitalnet), og nogle har planer om at tilbyde en ISDN-forbindelse til samme pris som en analog forbindelse i visse områder. ISDN anvendes mere og mere til applikationer, hvor brugerne kræver yderligere funktioner. Eksempler kunne være videokonferencer fra den personlige computer eller dataoverførsel som et alternativ til eller som en slags sikkerhed ud over de faste kredsløb samt til Gruppe 4-telefax eller endnu højere hastigheder. 4. Der er sket en dramatisk vækst i omfanget af telefoni og navnlig mobiltelefonnet og -abonnenter. 5 procent af telefonabonnenterne i Det Europæiske Fællesskab er i øjeblikket baseret på mobilnet. Trådløs telekommunikation indebærer for nu nogle betydelige driftsmæssige og omkostningsmæssige fordele trådløs frem 28 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag 29 kabelbaseret telekommunikation inden for visse anvendelsesområder. Det er navnlig betydelig billigere at stille en trådløs forbindelse til rådighed for brugere i fjerntliggende eller tyndtbefolkede områder end at installere et fast kabel. Trådløse forbindelser i lokale sløjfer anses navnlig i Central- og Østeuropa som en metode til modernisering af nettet og til opfyldelse af et udækket behov for telefontjenester eller til at indføre konkurrence i lokale sløjfer. Der findes eksempler på anvendelse af mobiltelefoni tjenester i landområder i Spanien og Tyskland, mens den såkaldte DECT-teknologi (Digital European Cordless Telephone) anvendes i konkurrencen i lokale sløjfer i Finland. 5. Satellitkommunikation har endnu ikke opfyldt de oprindelige forventninger om levering af en almen telefontjeneste, eftersom der indtil for nylig fandtes lovgivningsmæssige og tekniske begrænsninger, der i fællesskab bremsede udbredelsen. Men den nyeste lovgivning kombineret med fremkomsten af personlig satellitkommunikation kan muligvis betyde en videreudvikling af den satellitbaserede kommunikations rolle med at skabe forbindelse til afsides liggende områder inden for Fællesskabet, og for at støtte dette har Kommissionen skitseret rammerne for en koordineret udvælgelse og licensudstedelse for satellitbaserede personlige kommunikationssystemer3. Der er også mulighed for midlertidigt at anvende VSATs til betjening af afsides liggende områder, indtil der kan etableres en mere permanent infrastruktur på jorden. 6. Dereguleringsprocessen giver i stigende grad mulighed for fuldt ud at udnytte udviklingen inden for faste hybridnet (hvor man bruger lyslederkabler og derefter koaksialkabler og/eller kobberkabler til dele af det lokale net), som giver mulighed for samtidig levering af telefontjenester og kabel-TV-tjenester, hvor der er udstedt nye licenser, og lovgivningssituationen har tilladt det. Brugen af sådanne teknologier kombineret digitale af datakompressionsteknologier skaber en helt ny økonomisk situation med hensyn til levering af universelle telefontjenester, mens de faldende udgifter til transmission vil medføre takststrukturer, i situationer hvor afstanden og opkaldets varighed er af mindre betydning. I en sådan situation vil det kombinerede tilbud om telefon-, informations- og underholdningstjenester, når først den reelle konkurrence er etableret, give operatørerne mulighed for at prissætte telefondelen på et lavere niveau i kraft af den mere effektive udnyttelse af nettet og den dobbelte indtægtskilde. ISDN/bredbåndsnet fremkomsten med og II Kvantitative indikatorer for serviceniveauet inden for telekommunikation Kvaliteten og niveauet af teletjenester i Den Europæiske Union har været kendetegnet af en stabil og betydelig forbedring gennem de sidste fem år. Dette ses af de detaljerede svar på det spørgeskema, som medlemsstaterne har udfyldt (en fuldstændig analyse findes i bilag 2) og i mange af kommentarerne som reaktion på temadokumentet. En række faktorer i den aktuelle situation bør fremhæves. 1. Generelt er der sket betydelig forbedring i Fællesskabet med hensyn til antallet af husholdninger med telefon (se tabel A1). Mens udbredelsen blandt husholdninger i Frankrig, Nederlandene og Skandinavien allerede lå over 90% i 1990 og er blevet større siden da, har man kunnet konstatere en endnu mere imponerende vækst andre steder. I 1990 havde kun 66% af husholdningerne i Irland telefon, mens tallet i dag er 80%, og for Portugals vedkommende er tallet i samme periode steget fra 47,1% til 74,8%. Men det er også bemærkelsesværdig*, at mindst fem nationale myndighedsorganer ikke har offentligt tilgængelige data om dette basale mål for den 29 Bilag 2 :-Den almene telefontjeneste i Den Europadiske Union i dag 30 almene telefontjeneste. Når der er indsendt data, er disse endvidere ikke altid sammenlignelige medlemsstaterne imellem. 2. Det gennemsnitlige antal private hovedlinier pr. hundrede husholdninger i EF (se tabel A1) er også steget betydeligt fra 87 til 96 linier pr. husholdning. Disse tal er et mere sammenligneligt mål for situationen i medlemsstaterne, men her skelnes der ikke mellem husholdninger/personer, der har mere end én telefonlinie (f. eks. erhvervs- og/eller faxlinie og privat linie) og folk uden telefon. Resultaterne for Danmark, Frankrig, Luxembourg, Finland og Sverige viser alle en dækningsgrad for private hovedlinier på mere end 100%. Tabel A1 Udbredelse af telefoner i Det Europæiske Fællesskab Land Procentandel husholdninger med B D K3 D4 EL E F IRL 1 L NL AUT P5 FIN S' UK EU-gennemsnit 1990 itr 94. 3 80 itr itr 94 60 itr itr 93 itr 47,1 95° 98. 7 88 - af telefon 1994 itr Private hovedlinier pr. 100 1990 81 husholdninger 1994 92 itr 89 itr itr 96,4 75 itr itr 96,5% itr 74,8 97* 98. 7 91. 1° - 103 81 80 80 104 60 90 88 96 itr 43 103 121 89 87 106 93 96 89 111 75 99 105 96 itr 64 104 121 99 96 Kilde: Nationale myndighedsorganer; Europa-Kommissionen (l 995). itr angiver, at de nationale myndighedsorganer ikke råder over disse data. lit 1-gennemsniltel omfatter ikke Østrig. Bemærkninger 1. Alle data i denne afdeling af tabellen vedrører den seneste periode, for hvilken der findes oplysninger (normalt 1994). Hvis der findes yderligere data, findes de i disse bemærkninger. 2. Denne indikator for udbredelsen af private telefoner er ufuldstændig, idet den ikke er den samme som antallet af husholdninger med telefon. Sidstnævnte indikator ville højest kunne have en værdi pet 100. Kilde: TeleDanmark. Tallet omfatter også de nye. delstater. Tallet henviser til udbredelse på det portugisiske fastland (omfatter ikke Madeira og Azorerne). Udbredelsen blandt private husholdninger inklusive disse øer var 74,8%. Anslåede tal for 1990 og 1995. Procentsatsen gælder for 1989, som var det sidste år, for hvilket der blev beregnet tal i lyset af den meget store udbredelse. S. Data vedrører marts 1995 (Kilde: den britiske undersøgelse af familiers udgiftsmønsler). 3. Den generelle vækst i dækningsgraden for tjenester omfatter de fleste andre områder: 30 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag 31 samlet antal hovedlinier (erhvervsmæssigt og privat); mobilabonnenter samt antallet af offentlige betalingstelefoner (se tabel A2). Hvad angår offentlige betalingstelefoner er EF-gennemsnittet steget fra 2,9 til 3,1 pr. 1000 indbyggere, idet procentdelen på nationalt plan enten er forblevet den samme eller er stigende med Italien som eneste undtagelse (hvor dækningsgraden i forvejen var den højeste i EF). Tabel A2 - Dækningsgrad for faste og mobile telefoner pr. 100 indbyggere og betalingstelefoner pr. 1000 indbyggere i EF Hovedlinier Mobilabonnenter subscribers Betalingstelefoner Land pr. 100 pr. 100 pr. 1 000 1990 1994 1990 1994 1990 1994 B DK D EL E F IRL I L NL AUT P FIN S UK EU-gennemsnit 39 57 40 39 32 50 28 39 48 46 42 24 54 68 45 43 45 60 48 48 38 55 35 43 55 51 47 35 55 68 49 49 0 2,9 0,4 0 0,1 0,5 0,4 0,5 0,2 0,5 0,5 0,1 5,2 5,6 2,1 0,9 0. 7 9,7 3,0 1,4 1,0 1,4 1,7 3,9 3,2 2,0 3,5 1,8 13,3 16,0 6,1 3,6 1. 3 1,3 1,7 2,1 1,1 3,2 1,5 7,7 0,8 0,5 4,3 2,6 4,1 4,3 1. 6 2,9 1. 5 1,6 2,1 3,5 1,4 3,5 1,8 6,8 0,9 0,7 4,3 3,3 4,6 3,7 2,1 3,1 Kilde: Nationale myndighedsorganer; (1995) III Kvalitative indikatorer for niveauet af teletjenester 1. Samtidig med forbedringerne af de samlede tal fastsætter, overvåger og offentliggør alle medlemsstater nu resultater i forbindelse med tjenesternes kvalitet. Denne praksis er nu blevet styrket som følge af kravene i direktivet om taletelefoni (se nedenfor). Disse indikatorer, som generelt fastsættes på en sådan måde, at der kræves årlige forbedringer i tjenestekvaliteten, giver brugerne oplysninger om, hvad de har ret til at forvente og er som sådan et væsentligt element i det almene tjenesteudbud. Samtidig har resultaterne af spørgeskemaundersøgelsen vist den betydelige forskel mellem de standarder, der fastsættes og/eller opnås i de forskellige dele af Fællesskabet og påvist vanskelighederne ved at sammenligne situationen i de enkelte medlemsstater. Resultaterne sammenfattes nedenfor: 2. Ventetid på installation af en telefon (se tabel A3). 31 ;g 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Næsten alle medlemsstaterne har fastsat målsætninger for installationsfrister, og næsten alle offentliggør nogle oplysninger om de tider, der opnås. Den gennemsnitlige ventetid for at få installeret en telefon i 1995 varierede fra en dag i Sverige til 45 dage i Østrig og 220 dage i Grækenland. I de fleste medlemsstater udføres en stor del af installationerne (60-80%) inden for mellem 5 og 20 dage. Tabel A3 Målsætninger for nettilslutning og leveringsfrister i EF Oplysninger offentliggøres B DK Ja Ja Målsætning Faktisk leveringstid 90% inden for 20 arbejdsdage 2— 95% på den dato, der aftales med abonnenten. De resterende 5% inden for 10 dage. 90,9% inden for 20 arbejdsdage 61,3% inden for 5 arbejdsdage 98% inden for målet D Ja 80% inden for 20 arbejdsdage 8 7 , 1% inden for 20 arbejdsdage i de vestlige delstater 42,3% inden for 20 arbejdsdage i de østlige delstater 98,3% af forbindelserne oprettes på den dato, der aftales med brugeren 220 i gennemsnit0 11 arbejdsdage i gennemsnit 75% af forbrugernes ordrer afsluttet inden for 2 uger 11 97. 8% af tilslutningerne inden for målsætningen 60% inden for 30 dage 89% inden for 3 måneder 1 1% over 3 måneder EL itr E F Nej7 Ja 80% nye tilslutninger inden for 30 dage itr 5 arbejdsdage i gennemsnit Inden for 5 arbejdsdage 8 dage i gennemsnit IRL Undertiden itr I L NL AUT P FIN S UK itr itr itr itr Ja Ja itr Nye tilslutninger: 60 dage Overtagelse: 30 dage itr 1 måned 96% inden for målsætningen itr 45 dage i gennemsnit Målsætning: 2 måneder (95V1. 5 md. (96)/1 md. (97)1 2. Mininum: 2,8/2,4/2 måneder. 0,4 måneder i gennemsnit. itr Inden for 5 dage 5,4 dage i gennemsnit Under 1 dag i gennemsnit Statistikker offentliggøres kun regelmæssigt af BT og Mercury BT: For private brugere: inden for 8 arbejdsdage. For erhvervskunder: inden for 6 arbejdsdage Mercury: Adgang for indirekte tilsluttede forbrugere: inden for 2 dage efter afgivelse af ordre BT: For private opfyldte 85,3% målsætningen For erhvervskunder opfyldte 76,4% målsætningen Mercury. 72. 8% af tilslutningerne pa den aftalte dato itr=data ikke til rådighed Bemærkninger Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995J. 1 Alle data i tabellen vedrører den seneste periode, for hvilken der findes oplysninger (normalt 1994). Hvis der findes yderligere data, findes de under disse bemærkninger. 2 Målsætning i henhold til Belgacoms forvaltningsaftale. Målsætningen for 1995 er 80% af tilslutningerne inden for 5 32 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag arbejdsdage. 3 11993: 26,6% inden for 5 arbejdsdage og 83,9% inden for 20 arbejdsdage. 4 Disse tal vedrører anden halvdel af 1994. I første halvdel af 1994 blev 83% af linierne oprettet inden for 20 dage i de vestlige delstater. 5 Målsætning for 1995 6 Data gælder pr. 31. 12. 94 7 Oplysningerne stammer fra det rådgivende spanske telekommunikationsråd. Offentligheden kan få adgang til de oplysninger, dette organ modtager. 8 Målsætning i henhold til France Télécoms kontrakt med Direction Générale de Postes et Télécommunications (DGPT årsberetning (1994)). 9 Tal pr. 31. december 1993 (Kilde: DGPT årsberetning (1994)). 10 De seneste oplysninger blev offentliggjort den 21. marts 1994. 11 11993:19 dage i gennemsnit. 12 Målsætning og acceptable minimumniveau findes i kontrakt mellem ICP og Portugal Telecom og dækker perioden 1995/1996/1997. 13 11993: 5,3 dage i gennemsnit; i 1992: 5,5 dage i gennemsnit. 14 Målsætningen er et led i Telias servicegaranti. 15 Ud over kravet om en direkte forbindelse til Mercurys net har brugerne indirekte adgang til Mercurys fjernnet og internationale net via BT eller andre lokale forbindelser. Der opnås adgang ved hjælp af et særligt forvalgsnummer (132) ved abonnement hos Mercury. 16 Tallene vedrører perioden oktober 1994 til marts 1995. For perioden april 1995 til september 1995 er de tilsvarende tal 86,9% og 78%. 17 Mercury gennemførte i gennemsnit 82,5% af tilslutningerne på den dato, der blev aftalt med forbrugerne i 1993. 33 •g 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag 3. Ventetid på udbedring af fejl (se tabel A4) Der er fastsat målsætninger i alle medlemsstater, generelt for en procentdel af fejl, som skal udbedres inden for en arbejdsdag ,og målsætningerne overholdes normalt i 85-95% af tilfældene. Operatørerne i tolv medlemsstater tilbyder erstatning til kunderne, hvis bestemte målsætninger for reparationerne ikke overholdes. Tabel A4 : Målsætninger for udbedring af fejl, de faktiske reparationstider og erstatningsordninger i EU Land Reparationstider Erstatningsordninger 2 Målsætning Faktisk reparationstid 7 1% inden udgangen af næste arbejdsdage 81,3% af reparationerne i henhold til målsætningen itr 100% inden for 12 arbejdstimer. 9 1% inden for målsætningen. B DK Hvis TeleDanmark overskrider den normerede tid for udførelsen af en ændring af en eksisterende tilslutning til det offentlige telenet, eller hvis der opstår fejl i telenettet, der medfører afbrydelse af forbindelsen, skal TeleDanmark foretage et proportionelt nedslag i abonnementsafgiften for den pågældende periode, hvis dette beløb overstiger DKK 25. Beløbet skal fratrækkes på den efterfølgende faktura over abonnementsafgifter. Graduerede rabatsystemer (op til 100% rabat) ved forsinkelser i netilslutning og erstatningsordninger ved forsinkelser i tilslutninger og reparationer afhængig af tjenesternes art og forsinkelsens varighed. Grundtaksten tilbagebetales, hvis målsætningen for reparationstid ikke overholdes Forholdsmæssig tilbagebetaling af en del af den månedlige leje af linien ved reparationstiden overstiger målsætningen. itr itr Lejeafgiften tilbagebetales, hvis målsætningen ikke overholdes To gange månedslejen tilbagebetales, hvis målsætningen ikke opfyldes Tilbagebetaling af 1/30 af den månedlige leje for hver dag, reparationsmålsætnmgen overskrides 34 D 80% inden for 3 arbejdsdage 82,5% af reparationerne inden for målsætningen EL 60% inden for 24 timer 57% inden for målsætningen E F IRL 1 L Inden for 6 dage 98,4% af fejlene udbedres inden for 24 timer 92% inden udgangen af næste arbejdsdag 86,3% af reparationerne inden" for målsætningen itr itr Inden for 5 dage 0 NL Inden for 12 arbejdstimer 67,3% samme dag 9 7 , 1% inden for 2 dage 86,2% samme dag 1 0 0% indenfor 10 dage 98% af reparationerne inden for målsætningen AUT Inden for 1 dag 6 93% inden for 24 timer 90% inden for 2 dage Der findes ingen ordninger Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag P10 Målsætning: inden for 2 arbejdsdage 83%(95)/85% (96)/90% (97). Minimum: 75%/80%/85%. 92% inden for 2 arbejdsdage (september 1995) FIN itr 66,4% inden for 24 timer ' ' S Inden for 1 arbejdsdag 12 UK BT: inden slutningen af næste arbejdsdag Særtjenester med garanti for hurtigt svar fås mod ekstrabetaling. Mercury: For 2100-tjenesten, inden for 24 timer; for indirekte tjenester, 90% af fejlene inden for 24 timer 93% af reparationerne inden for målsætningen 98,9% af fejl hos erhvervskunder og 95,2% hos privatkunder repareres inden for 2 arbejdsdag 68,3% inden for 4 timer 94,1% inden for 48 timer itr: data ikke til rådighed Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995) Godtgørelse af den månedlige abonnementsafgift i forhold til antallet af dage, tjenesten har været afbrudt Der godtgøres et fast månedligt beløb, hvis linien er i uorden i mere end 48 timer inden for en måned. Nedslag i kvartalsafgiften, hvis nytilslutning tager mere end 5 dage, eller hvis målsætningen overskrides. Mulighed for erstatning ved forskellige fejl enten efter dagstakst eller ud fra det faktiske tab, dog højst £1. 000. 14 Godtgørelse ved forsinkelse i tjenesterne afhængig af tjenestens art og forsinkelsens længde, dog højst £5000. Bemærkninger 1 Alle data i denne tabel vedrører den seneste periode, for hvilken der er oplysninger til rådighed (normalt 1994). Hvis der findes yderligere oplysninger, anføres de under disse bemærkninger. 2 Hvor det er muligt, og der ikke findes nogen specifik målsætning for reparationstid, er disse blevet udledt af de tidsfrister, der anvendes i den tilsvarende erstatningsordning med henblik på at afgøre berettigelsen til erstatning. Se fodnote 6 nedenfor. 3 Målsætning for 1994 i forvaltningsaftalen mellem Belgacom og den belgiske regering. Målsætningen er 76% for 1995. 4 En forsinkelse for nettilslutning på op til 10 arbejdsdage vil give abonnenten ret til et nedslag på op til 30% af oprettelsesafgiften, og en forsinkelse på 2 arbejdsdage ved reparationer af de basale tjenester berettiger abonnenten til 50DM. 5 I det særlige cirkulære af 24. juli 1995, som ændrer den græske telefonlovgivning, fastsættes et mål på 5 arbejdsdage for 1995 og 3 arbejdsdage for 1996. 6 Målsætningen er afledt fra de tidsgrænser, der findes i erstatningsordningerne med henblik på fastsættelse af retten til erstatning. 7 Målsætning i henhold til France Télécoms almindelige aftale med Direction Générale de Postes et Télécommunications (Kilde: DGPT årsberetning (1994)). 8 Tal pr. 31. december 1993 (Kilde: DGPT årsberetning (1994)). 9 Tallet gælder fejl, der indberettes af forbrugeren. 88% af fejlene på linien repareres inden for 2 dage. 10 Målsætninger og acceptere minimum er fastsat i aftale mellem ICP og Portugal Telecom og omfatter perioden 1995/1996/1997. Erstatning ydes efter 3 dage uden forbindelse, hvis fejlen er operatørens ansvar og efter 10 dage uden forbindelse, hvis der er tale om force majeure. 11 11993 blev 73,5% af fejlene repareret inden for 24 timer. 12 Målsætningen er en del af Telias servicegaranti. 13 Tallene vedrører perioden april til september 1994. I samme periode blev 87,6% af fejlene på erhvervslinier og 75,5% af fejlene på privatlinier repareret inden for henholdsvis 5 arbejdstimer og 9 arbejdstimer eller på en dato, som blev aftalt med kunden. 14 I forbindelse med dagstakst har forbrugeren ret til at kræve en månedsleje for hver dags forsinkelse. 4. Procentdel af funktionsdygtige offentlige betalingstelefoner Betalingstelefoner spiller en vigtig rolle med hensyn til at kompensere for manglende udbredelse af telefoner, navnlig i landområder. For de medlemsstater, hvor der var data til rådighed, var en meget stor del af disse telefoner i funktionsdygtig stand (mellem 92 og 98%). Alligevel var myndighederne i 6 medlemsstater ude af stand til at levere data om procentdelen af offentlige betalingstelefoner i funktionsdygtig stand. 35 „;iiag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Tabei A5 Procentdel af offentlige betalingstelefoner i funktionsdygtig stand medlemsstaterne i 1994 B itr DK 92* 97" D itr EL 95 E itr" F itr" I itr IRL Over 93 • L Over 97 NL 95 AUT 97 P itr FIN itr S +Z-98 UK 94. 6b itr: data ikke til rådighed Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995). Bemærkninger 1 Alle data i denne tabel vedrører den seneste periode, for hvilken der er oplysninger til rådighed (normalt 1994). Hvis der findes yderligere oplysninger, anføres de under disse bemærkninger. 2 Mønttelefon. 3 Mønttelefon. 4 Gennemsnitlig reparationstid for alle typer offentlige telefoner (på offentlige og private steder) er 2,8 timer; for offentlige 5 telefonbokse er tiden 10,6 timer. I France Télécoms almindelige kontrakt med Direction Générale de Postes et Télécommunications fastsættes det, at kun 5% af de offentlige betalingstelefoner må være i uorden i mere end 24 timer. Pr. 31. december 1993 var 4,8% i uorden i længere perioder (Kilde: DGPT årsberetning (1994)). 6 Tallet vedrører BT's offentlige betalingstelefoner i perioden oktober 1994 til marts 1995. I den forudgående 6-måneders periode var tallet 95,9%. Leveringstid og indikatorer for tjenestekvalitet i henhold til bilag II i direktivet om ONP-taletelefoni I henhold til direktivet om taletelefoni skal medlemsstaterne fra og med udgangen af 1996 fastsætte og offentliggøre målsætninger for leveringstid og indikatorer for tjenestekvalitet for de operatører, der er omfattet af direktivet, hvad angår: c - Leveringstid inden tilslutning til nettet - Fejlhyppighed pr. tilslutning, ventetid inden rettelse af fejl og hyppigheden af fejlbehandlede opkaldsforsøg - Klartoneventetid og varighed af kaldsopsætning - Statistik over transmissionskvalitet - Svartid for telefonistekspederede tjenester - Procentdel af offentlige mønt- og korttelefoner i funktionsdygtig stand - Debiteringsnøjagtighed Resultaterne skal offentliggøres årligt, og Kommissionen vil offentliggøre dem i Fællesskabernes Officielle Tidende, hvor disse informationer er til rådighed nationalt. Valget af indikatorer afspejler til dels arbejdet inden for OECD, ITU og ETSI6. IV Adgang til avancerede telefonfaciliteter 1. Der bliver stadig flere avancerede telefonfunktioner (se tabel A6) til rådighed enten på kommerciel basis eller på forsøgsbasis rundt om i Fællesskabet, selv om udviklingsniveauet ofte hænger sammen med digitaliseringsgraden af de nationale net. * Opkald med tonetastatur (DTMF) findes i ajle medlemsstater (dog undertiden begrænset til abonnenter, der er tilsluttet en digital central). 36 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag * Banke-på-funktion og viderestilling er også meget udbredte, mens identifikation af opkaldende linie findes i 5 medlemsstater, mens operatører i yderligere tre medlemsstater har det med i en ISDN-tilslutning, og der findes tilbud eller pilotprojekter i yderligere tre medlemsstater i 1996. * Indringningsspærring findes i tolv medlemsstater (selv om funktionen i Østrig, Belgien, Danmark og Finland i øjeblikket kun tilbydes i forbindelse med visse betalingstjenester). * Talebaseret elektronisk post findes i 7 medlemsstater, og der er forsøg på vej i yderligere tre medlemsstater. Denne facilitet er endvidere en almindelig funktion inden for GSM-nettet. 2. af disse faciliteter Tre af (opkald med opkald/identifikation af opkaldende linie på nationalt plan) nævnes i direktivet om taletelefoni som bestanddele af telefontjenesten, som skal indføres på datoer, der fastsættes nationalt. De bliver stadig mere udbredte på store dele af nettet. tonetastatur/viderestilling Banke-på-funktion er en tjeneste, som giver abonnenten mulighed for (ved hjælp af en bestemt tone) at blive gjort opmærksom på et indgående opkald, mens man er i gang med et andet opkald. Brugeren kan da vælge at acceptere, afvise eller ignorere det afventende opkald. Viderestilling af opkald er en tjeneste, som giver brugeren mulighed for at lade nettet stille alle indgående opkald til det tilmeldte nummer videre til et andet nummer. (Man skelner mellem denne tjeneste og viderestilling ved optaget og viderestilling ved manglende svar). Omstilling er en tjeneste, der giver brugeren mulighed for at stille et igangværende opkald videre til en tredje part. Brugeren kan selv både være opkaldende og modtagende part af det oprindelige opkald. Identifikation af opkaldende linie er en tjeneste, hvor nummeret på den opkaldende linie vises hos modtageren, før opkaldet går igennem. Det er muligt for den, der ringer op at begrænse visningen af nummeret på den opkaldende linie til modtageren. 37 iJCi,. iimere tuefonîjoneste i Den Europæiske Union i dag DÏMFopkald/opkald fra tonetastatur giver brugerne mulighed for at benytte tastaturtoner, hvilket er nødvendigt, hvis man vil benytte mange af de nye interaktive telefontjenester. Dette defineres i direktivet om ONP-taletelefoni, dvs. at de faste offentlige telefonnet giver mulighed for at bruge DTMF-telefoner til at sende signaler til centralen ved hjælp af de toner, der er defineret i ITU-T's anbefaling Q. 23, og ligeledes for at bruge de samme toner til at sende signaler over nettet fra terminal til terminal, både inden for en medlemsstat og mellem forskellige medlemsstater. for at Tjenensteinteg rerede digitalnet (ISDN) er net, som giver mulighed transmittere taletelefoni, tekst, data og billeder gennem samme forbindelse og over den eksisterende linie. Tabel A6: Adgang til avancerede telefonfunktioner i EU Opkald B a n k e - på Viderestillin Talebaseret Identifikation Land med tastatur toner (DTMF) g af opkald elektronisk af Indringning post på opkaldende s-spærring offentlige net linie B DK D EL E F IRL 1 L NL AUT P FIN S UK jj Ja Ja Ja" Ja Ja Ja* Ja* Ja Ja Ja Ja18 Ja Ja Ja Ja2 J ab Ja Ja" Ja" Ja Jab Ja Ja 14 Nej Ja Ja18 Ja Ja Ja Ja2 Jab Nef Jab Ja" Ja J ab Ja Ja Ja Ja Ja18 Ja Ja Ja Ja J ab Ja Nej Nej Ja Ja" A / e /1 Nej Nej Ja Ja16 Ja Ja 11 Nej Ja6 Nej* Ja Nej 1U Nej Ja Nej Ja' Nej A/ey1b Ja' Ja16 Ja Ja Ja Ja" Ja' Ja Nej Nej Ja Nej Ja Ja Ja Ja Ja18* Ja Ja Ja Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995). Bemærkninger 1 For 93,5% af PSTN-linierne. 2 For 60% af PSTN-linierne. 3 Mulig på ISDN. 4 Mulighed for indringningsspærring for at spærre opkald med kioskdebitering. 5 Kommerciel adgang afhængig af, hvorvidt abonnenter er tilsluttet en digital central (procentdel af abonnenter for disse lande vises i parentes; : DK (55%), EL (3%), IRL (75%) og Italien (67%) 6 Indføres gradvis fra februar 1996. 7 Kommerciel indringningsspærring for visse betalingstjenester, pr. linie eller spærring af opkaldsfunktioner (såsom identifikation af opkaldende linie) indføres i december 1995. 8 Teknisk muligt på ISDN, men ikke kommercielt tilgængeligt i øjeblikket. 38 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag 9 47,8% af abonnenterne har adgang til denne tjeneste. 10 Det er planlagt at tilbyde denne tjeneste til abonnenter under digitagle centraler i 1996. 11 Talebaseret elektronisk post på prøve i 1995. 12 Indringningsspærring på gruppetrafik og kiosktjenester. 13 Kunderne har mulighed for spærring af opkaldsfunktioner for enkelte linier. 14 Forsøgsbasis i 1995 og indføres i 1996. 15 Forsøgsbasis i 1995. 16 Muligt på mobiltelefoner (GSM). 17 Indringningsspærring findes kun på bestemte betalingstjenester (ikke pr. linie eller indringningsspærring). 18 Til rådighed, hvor det er teknisk nuligt samt for identifikation af opkaldende linie, mulig på ISDN, hvor det er teknisk muligt. 19 Kunderne har mulighed for at spærre opkaldsfunktioner pr. linie og spærre adgangen til bestemte betalingstjenester. V Priserne på telekommunikationstjenster i Den Europæiske Union i dag Som nævnt i meddelelsen er det for flertallet af brugere den samlede pris på telefontjenesterne, der har betydning. Det blev også understreget i mange af kommentarerne, at brugerne skulle informeres bedre om, hvad de bruger, og have større kontrol over disse udgifter. Dette er så meget desto vigtigere i en situation, hvor telefonen bruges i stigende omfang, og hvor der findes et stigende antal audiotex-tjenester, der giver adgang til information eller underholdning og ofte med et pristillæg oven i den normale pris på det almene tjenesteudbud. Prisniveauet i Fællesskabet varierer meget. De absolutte niveauer findes afbilledet i tabel A7. 39 : Ucn almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag -I Tabel A7 : Udgifter til telefon for privatkunder i medlemsstaterne kvartal 1995) Tilslutningsafgift er (nyt abonnement) Abonnements- afgifter (pr. to måneder) B DK •. ;. ••::P:,:;,:,•;. ;•,•••. ,:;/. i%\:^<&§MM-< : ^ l : ' ^ ^ ; ?;1 i | l | l l l l ; ; ; :: T^:\:. [: ^åMMB IRL I L •;:•;•••. ;. y. NL:J. -;;k;;::-. -. :;:. ^,^SMâiS:M l p l p ip i l WWM'^ÊMÊM s :: v : :: UK (BT) UK (MCI)4 90 212 46 160_ 133 39 148 99 64 93 £2 77 i69_ 79 117 117 23 27 23 11 16 12 25 12 ri 22 25. 19 20 20 17 25 3 minutters lokaltakst 3 minutters gruppetrafik Spidsbelastning Billigperiode"' Spidsbelastning Billigperiode" B DK D GR E F IRL 1 L NL AU P SF S UK (BT) UK (MCI)7 0,10 0,13 0,11 0,10 0,07 0,09 0,12 0. 13 0,08 0,08 0,15 0,06 0,12 0,08 0,12 itr 0,03 0,07 0,04 0,10 0,07 0,03 0,02 0,09 0,04 0,04 0,15 0,02 0,12 0,05 0,05 itr 0,58 0,29 0,87 0,98 1,00 0,81 0,67 0,92 0,08 0,25 1,21 1,17 0,28 0,24 0,30 0,23 0,23 0,14 0,40 0,65 0,42 0,28 0,46 0,34 0,04 0,13 0,90 0,59 0,17 0,14 0,18 0,15 Bemærkninger 1. Alle afgifter i tabellerne er opgivet i ECU og er inklusive moms. 2. Afgifter er minimumafgifter eksklusive tid og materialeafgifter, som opkræves i nogle medlemsstater. 3. Lejeafgiften er udtryk for prisen på en enkelt linie i hovedstaden. Tyskland omfatter frikaldsminutter svarende til ECU 2,42. 4 Mercurys lejeafgift indeholder leje til BT plus afgiften for autorisationskoden. 5. Billigste takst uden for spidsbelastningsperioderne. 6. Se bemærkning 5. 7. Mercury tilbyder ikke lokalopkald til private brugere. 40 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Fremskridt med hensyn til tilpasning af takststrukturerne inden for Fællesskabet og betydningen for den samlede pris på det almene tjenesteudbud 1. Tabel A8 viser den samlede procentuelle ændring i det generelle prisniveau på telekommunikationstjenester i Den Europæiske Unions medlemsstater mellem 1990 og 1995. (En detaljeret fordeling af de forskellige elementer inden for den samlede ændring findes i tabel A8). De viste oplysninger er baseret på data fra de nationale myndigheder og er beregnet i overensstemmelse med normal praksis. Det er således forskellige ikke muligt at sammenligne prisændringerne direkte mellem de medlemsstater, hvilket gør det vanskeligt at sammenligne prisændringerne i forskellige dele af Fællesskabet. Tabel A7 og A8 viser endvidere den procentuelle ændring og ikke de faktiske priser. Det er således ikke muligt at uddrage konklusioner vedrørende virkningen af disse stigninger i den samlede pris for de pågældende tjenester. Ikke desto mindre viser disse data, at betydelige ændringer af takststrukturerne er undervejs, og navnlig den generelle tendens til stigninger for de faste elementer af taksterne på det almene tjenesteudbud (oprettelses- og abonnementsafgift) samt de højere fleste medlemsstater også fjernopkald og internationale opkald. i spidsbelastningsperioderne og fald i regionale opkald samt lokalopkald tilsvarende taster på i de 2. Oplysninger om den aktuelle adgang til målrettede eller særlige takstordninger findes i tabel A-9. 41 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Tabel A8: Gennemsnitlige ændringer i de samlede priser - (skøn fra nationale myndighedsorganer) 1990 -1995 Afgiftsændringer er angivet i absolutte tal med de nominelle ændringer angivet i parentes Detaljerede data for ændringer i priserne på tilslutning/abonnement/lokale/regionale og internationale takster findes i tabel A7 Samlet takstændring i % (1990-1995) B DK —\ D 2 EL T F j IRL L 4" NL A UT p FIN —g s 5 UK itr +0,5 ~ itr - 43,2 (-7,2 nominel ændring) itr - 14 (- 3,4 nominel ændring) itr - 42 (- 25 nominel ændring) itr + 3 ,7 (Obligatoriske tjenester) + 6,6 (Takst ved lavt forbrug) itr -10,2 ( + 27,6 nominel ændring) -5 - 8 (+ 8 nominel ændring) | -23,7 (- 10,2 nominel ændring) itr : Data ikke til rådighed. Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995) Bemærkninger tilJabel A8 1. Data gælder ændringer i de enkelte takstelementer, men der findes ingen samlede tal 2. Gennemsnitlig ændring for den samlede takst gælder kun opkald 3. Perioden 1990-1994 4. Data viser prisændringen for en uspecificeret kurv af tjenester i forhold til forbrugerprisindekset. 5. Beregnet på grundlag af Telias indeks for de samlede takster. 6. De samlede tal for den samlede procentsats viser ændringen i BT's takster mellem 1990/91-1994/95 og vedrører et samlet vægtet gennemsnit af alle tjenester inden for de tjenester, der er underlagt priskontrol, og ikke kun de tjenester, der nævnes i tabellen. Oplysninger om og kontrol med, hvad forbrugerne bruger på telekommunikation 3. Ovenstående angivelser vedrører den større adgang til indringningsspærrer for private brugere, som kan give en vis kontrol, idet man kan spærre for opkald til visse tjenester (f. eks. betalingstjenester) eller fjernopkald og internationale opkald. 4. Endvidere kræves det i henhold til direktivet om taletelefoni, at medlemsstaterne til udspecificerede ved slutningen af 1996 fastsætter mål for adgangen 42 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag telefonregninger - en tjeneste, som under alle omstændigheder bliver stadig mere udbredt i hele EU. Dette er væsentligt, når man ønsker at give brugerne tilstrækkelige oplysninger om, hvad de har brugt på telefonopkald. Samtidig blev det understreget lange faktureringsperioder gør det vanskeligt for nogle brugere at styre forbruget, og at man derfor bør advare mod overdreven eller usædvanlig brug af en bestemt telefonforbindelse. række bemærkninger, at de nuværende i en Brugen af særlige og målrettede takstordninger i EU Som led i den generelle målsætning om at sænke prisen på adgang til telekommunikationstjenester findes der særlige og målrettede takstordninger i alle medlemsstater (se tabel A8 for alle detaljer), som giver bedre adgang til det almene tjenesteudbud for visse brugere eller visse grupper af brugere med særlige behov eller særlige opkaldsmønstre. Der findes ordninger for brugere med lavt forbrug i Frankrig, Irland, Sverige og Det Forenede Kongerige. Sådanne ordninger er særlig vigtige i forbindelse med at skabe balance i taksterne, eftersom det fjernopkald og normalt er de brugere, som foretager internationale opkald, som stilles dårligere som følge af prisændringerne, der skyldes afbalancering af priserne. Endvidere findes der sociale ordninger for lavindkomstgrupper i Belgien, Tyskland, Frankrig og Østrig. Alle medlemsstater med undtagelse af Luxembourg, Nederlandene og Finland, tilbyder også særlige takstordninger for ældre og handicappede. få opkald eller få interesserne hos Et antal organisationer, navnlig dem, der repræsenterer handicappede brugere, understregede i denne sammenhæng behovet for sådanne ordninger for disse brugere eller i det mindste, at de administrative formaliteter i forbindelse med brugen af sådanne ordninger bør begrænset (for eksempel at undgå kravet om separat tilmelding til de enkelte ordninger). 43 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Tabel A9 : Takstændringer i EF mellem 1990 og 1995 Normalt angives den faktiske ændring i % (nominel ændring i parentes) : * viser, at tallet udtrykker den faktiske ændring, når der ikke angives nogen nominel ændring Samlet ændring Oprettelse Abonnement B* Ur Oprettelse + 39% + 35% større områder +50% mim. områder Eksisterende linie • + 70% mindre områder DK D3 •0,5% itr 37% + 8,3% -15,4%* + 3,5% -15,4%* Lokal + 7,6% + 8,5% -15,4%* Regional National International +5,8% -6,8% Eksempler: (interzonal trafik (interzonal trafik ikke- Frankrig -22,2%: hosliggende hosliggende zoner) Italien - 33,3% zoner) Uændret itr •20,6% -55,4%* (>100km) Spanien -28,6%: USA -40%; Japan - 55%; -5%2 Eksempler: USA - 68,9%* Norge - 33,9%* -1,6%* EL4 -43,2% + 105,2%* + 68,1%* + 89,1%* - + 68,6%* (-7,2 nominelt) E5 itr + 2,38% + 24,2% + 192,3% - 23,5% + 10,6% Eksempler F* -14% (- 3,4% nominel ændring) + 30%7 (+16%) I itr itr Privat: + 42% Erhverv Uændret + 25% (+ 11,5%) Spids : + 41% Erh. : +12% - 29,5%8 (- 37%) -19% (>100km) (- 27,5%) EF-opkald - 23% USA - 61% -18,7% (-27,5%)* Spids: - 1 1% Eksempler: Erhverv - 6% UK spids -20%; Billig - 20% USA spids -43% Billig - 48% 44 Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag : Samlet ændring Oprettelse Abonnement IRL -42% Uændret Uændret (-25% nominel ændring) Lokal + 10% Regional - National 10 -4,6 International UK -4,7% Øvrige: - 4,7% L11 itr Uændret Uændret Se national Se national Spids : -6% 1995 -13 til 50% NL1J Obligatoriske tjenester Uændret 16,7% + 3,7%* Takst ved lavt forbrug + S,6%* AUT itr P -10,2% +33% - 0,6% Uændret -5,9% Gns. : + 22% Spids +26% Billig + 18% Uændret + 11,9% Øvrige: -13,4% -21,3% Gns. + 22% Spids: + 26% Billig: +18% -40% -11% itr + 27,1%- -13,7% Europa: - 32,2% (+27,6% nominel (+41,2% nominel (+33,7% nominel ændring) (+58,9% nominel ændring) (+80. 6% (+22,6% nominel (-3,6% nominel ændring) ændring) ændring) FIN -5%15 )S S , UK •*% (+8% nominel ændring). -23,7% (-10,2% nominel 19 ændring) itr itr itr + 15 til 20% 17 14 + 14,2% + 2,4 (%)* 17 + 60% nominel ændring) Øvrige : - 44,5% ændring) (-21,2% nominel ændring) itr Spids : • 61,2% Eksempler Sverige - 47,4% Tyskland -19,2% -16,8% USA itr - itr Privat: «0,7% Kun privat: +37,5% -13% -19,8% B1-takst: -19,5% - 22,3% Erhverv: -33,1% Kun erhverv: +37,7 Grossistsalg: +54,4% B-takst: -35,5% itr : Data viser ændringer i % i specifikke takster fra 1990-1995, som ikke kommer fra myndighederne. Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995) 45 Bilag 2 ; Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Bemærkninger til tabelien 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. Belgacom tilbagebetaler den garantisum, som tidligere blev opkrævet hos kunderne. Perioden: 1994-1995 Siden juli 1995 er taksten på opkald fra Danmark til andre EF-lande, Norge og Schweiz blevet sænket med 20% (uden for spidsbelastningsperioderne). En tilsvarende sænkning i taksterne til USA og Canada blev indført i januar 1995. Perioden 1990-1994. Inflationsindikatoren for perioden viste en prisstigning på 15. 4%. Gennemsnitlig ændring af den samlede takst kun for opkald. Takstændringerne vedrører kun 1994. Perioden 1990-1994 Procentvis ændring gælder både tilslutning og abonnementsafgift. Faldet skyldes udvidelsen af områderne med lokale opkald. Data gælder en række takster lige fra opkald inden for EF/internationalt -19% (-27,5%) til nordamerikanske ruter - 32% (- 29%). 10. Omfatter opkald til Nordirland. 11. Siden 1. juli 1993 har varigheden af en takstenhed været 4 minutter (spidsbelastning) og 8 minutter (uden for spidsbelastning). Siden 1. man 1995 opkræves der minimum 20 takstenheder for hver abonnentlinie. 12. 13. 14. 15. 16. 17. 18. 19. Data viser prisændringen for uspecificeret kurv af ydelser i forhold til forbrugerprisindekset. Det samlede tal er beregnet på privatkunder, som navnlig bruger lokale telefontjenester. Tallet ville være anderledes for erhvervskunder, idet de oftere bruger fjernopkald og internationale opkald, og for disse tjenester er prsen faldet betydeligt. Data viser prisændringen for en specificeret kurv af lokaltjenester i forhold til foronjgerprisindekset. 8% af kurven udgøres af oprettelsesafgiften, årlig abonnementsafgift og 750 lokalopkald på 4 minutter i dagtimerne Laveste takst og billigste operatør: (1990) Telecom Finland og (1995) Telivo Perioden 1993-1995. Beregnet ud fra Te!;as indeks over takstkurven. Prisændringerne gælder BT. De samlede tal for den samlede procentmæssige ændring i BT's takster mellem 1990/91 -1994/95 og gælder for et samlet vægtet gennemsnit af alle tjenester i priskontrol-kurven, og ikke kun de tjenester, der vises i tabellen. Bilag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Tabel A10 - Særlige takstordninger for bestemte grupper i EF Land Beskrivelse af ordningen BE I kontrakten mellem den belgiske stat og Belgacom fastlægges der særlige takstnedsættelser af sociale og humanitære årsager. i) sociale grupper: Omkring 370. 000 mennesker nyder godt af den sociale telefontakst (8,1% af det samlede antal tilslutninger). Følgende takstnedsættelser er gældende: 70% nedsættelse af oprettelsesafgiften, 50% nedsættelse af abonnementsafgiften og 50 gratis opkaldsenheder i 2 måneder. ii) Ældre og handicappede: Nedsat takst for ældre (over 65) og handicappede. DK D Særlige tekst-telefontjenester for brugere med hørehandicap herunder levering af forskellige typer af terminaludstyr. Tjenesten tilbydes uden merbetaling. Nedsat takst for synshandicappede og blinde ved brug af abonnentfortegnelser. Ordning med nedsat takst for ældre, handicappede og lavindkomstgrupper. Disse grupper får et nedslag i abonnementsafgiften på 5 DM og 30 gratis enheder om måneden. Takstordningen vil blive ændret i 1996, hvor der vil blive indført større rabatter. Der findes ingen ordning for brugere med lavt forbrug, og der er heller ikke planer om en sådan. EL i) Handicappede: Der er indført særlige nedsatte takster for blinde abonnenter. Blinde får 150 gratis enheder om måneden på den første hovedlinie, der er E F oprettet i deres navn. Endvidere er der opsat specielle offentlige korttelefoner i lufthavne, på banegårde og busterminaler og hospitaler. Der findes ingen særlig politik for ordninger for brugere med lavt forbrug inden for rammerne af det almene tjenesteudbud. i) Ældre og handicappede: Et særligt "socialabonnement", der omfatter en 95% rabat på den månedlige afgift og 70% rabat på oprettelsesafgiften for personer over 64 år og handicappede (kun under et vist indkomstniveau). i) Handicappede, ældre og sociale grupper: Nedsat takst for bestemte grupper og sociale grupper, såsom handicappede, personer over 65, der bor alene eller sammen med deres partner samt krigsveteraner. Disse nedsættelser omfatter en 50% nedsættelse af abonnementsafgiften, 40 gratis takstenheder om måneden (indenlandske opkald) samt gratis adgang til oplysningstjenester. ii) Ordningen for brugere med lavt forbrug omfatter rabatter for personer, der bruger mindre end 26 enheder om måneden. 47 Biiag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag Land Beskrivelse af ordningen IRL Ordning med gratis abonnement og brugstilskud findes for særlige brugergrupper som døve, ældre og handicappede. i) Handicappede: Døve kunder kan bruge særlige tekstterminaler (Minicom) til at kommunikere med ikke-døve brugere. Som følge af, at denne metoder er langsommere end normal tale, har operatøren en refusionsordning, som giver de døve kunder ret til at kræve 70% af udgifterne til opkald tilbage op til et årligt maksimum. Endvidere kan staten refundere momsen på indkøbsprisen på Minicom-udstyret til døve. ii) Virksomheden yder også økonomisk bistand til frivillige velgørende grupper som Samaritans, Irish Cancer Society, Rape Crisis Centre etc. , hvilket gør det muligt for brugerne at kontakte disse tjenester enten gratis eller til nedsat takst. iii) Ordning for brugere med lavt forbruq: der findes en ordning for brugere med lavt forbrug på den analoge mobiltjeneste med oprettelsesafgift på kun 4 1% af det normale, abonnementsafgift på lidt over 103% af den normale afgift, men omfattende et vist månedligt nedslag på indenlandske opkald. iv) Ældre oq handicappede: Socialministeriet yder statsstøtte til ældre og handicappede, dvs. gratis telefonabonnement for visse ældre og handicappede, som bor alene eller sammen med andre i samme gruppe Siden januar 1995 har man kunnet søge om at komme med i en særlig ordning for brugere med lavt forbrug (ordningen omfatter en lav abonnementsafgift ved et lavt månedligt forbrug, dvs. op til 40 er. neder pr. måned: 50 lire). P&T Luxembourg har ingen planer om at indføre særlige ordninger for bestemte socialgrupper, eftersom de almindelige telefontakster er meget lave. Der findes ingen særordninger for bestemte kundegrupper. Visse sociale grupper, herunder blinde handicappede, pensionister, lavindkomstgrupper oq studerende er fritaget for følgende afgifter: den normale månedlige' abonnementsafgift samt en times grat s opkald om måneden. NL AUT Der findes særlige takstnedsættelser for pensionister med en månedlig indkomst på mindre end den nationale mindsteløn. Der er tale om følgende nedsættelser: en 60% nedsættelse af abonnementsafgiften og mindst 25 gratis enheder om måneden. Operatørerne har ligeledes pligt til at s: He følgende faciliteter til rådighed for grupper med særlige behov: mikrotelefoner med forstærker, opkaldsalarm osv. FIN Der findes ingen særordninger vedrørende teleafgifter. Statens budget finansierer særtjenester, der er rettet mod visse særlige grupper, som operatørerne i<ke vil stille til rådighed (dvs. tjenester til hand cappede). Der findes en aftale mellem staten cg Telia, hvor sidstnævnte har forpligtet sig til at oprette et abonnement for brugere med lavt forbrug (Telia Mini; Den kvartalsvise abonnementsafgift må ikke overstige 70% af den normale kvartalsvise abonnementsafgift, og mindst 10% af husholdningerne skal kunne udnytte aen form for abonnement. 48 Biiag 2 : Den almene telefontjeneste i Den Europæiske Union i dag BT har følgende ordninger: Afdragsordning for oprettelsesafqift - hvor den første oprettelsesafgift fordeles på 5 kvartalsvise afdrag (plus et administrationsgebyr) Garantistillelse - i 1996 planlægger BT af indføre brugsbegrænsninger, hvor nye kunder accepterer et økonomisk loft over udgifterne til opkald. Dette vil sandsynligvis fjerne behovet for garantistillelse. Ordning for brugere med lavt forbrug - BT leverer dette i overensstemmelse med sin licens, og retningslinierne aftales med myndighederne. Ældre oq handicappede - nye kunder over 65 bliver ikke bedt om at stille garanti, med mindre de skylder BT penge eller er erklæret konkurs (Kingston har en lignende politik) Protected Service Scheme - giver ældre og handicappede mulighed for at udpege en tredjemand, som tager sig af betalingen af regningen. Gratis prioriteret udbedring af fejl - for kunder, hvis telefon er deres livlinie - ordningen er beregnet på at sikre, at disse får højeste prioritet i tilfælde af fejl. Synshandicappede oq blinde abonnenter - får tilbudt regninger med stor skrift/Braille/talende regninger og gratis opkald til oplysningen (alle selskaber tilbyder sidstnævnte i henhold til kravene i licensen). Gratis opkald til oplysningen tilbydes synshandicappede abonnenter samt andre, der fysisk er ude af stand til at bruge en trykt telefonbog. Døve abonnenter - har adgang til "Type talk", en landsdækkende knudepunkttjeneste, som BT er forpligtet til at stille til rådighed og finansiere i henhold til licensaftalen. Der findes også en rabat for tekstbrugere i anerkendelse af, at opkald på teksttelefoner tager længere tid end tilsvarende opkald på taletelefoner. Nogle teleselskaber tilbyder personlige besøg til handicappede kunder for at opkræve betalingen for deres regninger. Kilde: Nationale myndighedsorganer (1995) 49 Bilag 2 : SPØRGESKEMAET TIL MEDLEMSSTATERNE SPØRGESKEMAET TIL MEDLEMSSTATERNE f - Den aktuelle situation med hensyn til det almene tjenesteudbud Spørgsmål vedrørende den overordnede udbredelse af telefoner. 1. Hvor stort er det samlede antal erhvervstelefoner og private telefonlinier ved udgangen af 1990 og ved udgangen af 1994? Opgiv også nyere tal, hvis sådanne findes? 2. Hvad var forholdet mellem private linier i forhold til antallet af husholdninger ved udgangen af 1990 og ved udgangen af 1994? 3. Hvad var det samlede antal offentlige betalingstelefoner ved udgangen af 1990 og ved udgangen af 1994? 4. Hvad var det samlede antal mobiltelefonabonnenter ved udgangen af 1990 og ved udgangen af 1994? Opgiv også nyere tal, hvis sådanne findes. Spørgsmål vedrørende grundlæggende aspekter af tjenestekvalitet 5. Angiv detaljer vedrørende de vigtigste kvalitetsindikatorer for telefontjenester, som offentliggøres i øjeblikket. Præciser om muligt fristerne for leveringstid og tilslutning til nettet, reparationstid for fejl og erstatningsordninger samt andelen af offentlige betalingstelefoner i funktionsdygtig stand. Spørgsmål vedrørende de grundlæggende telefontjenester. for deres 6. Opgiv detaljer vedrørende de vigtigste tjenester, der tilbydes af operatører af faste telefonnet. Angiv, om nogle af følgende tjenester tilbydes på kommerciel basis eller den planlagte dato indførelse: DTMF-op kald, afbryd opkald/opkald venter, viderestilling og omstilling af opkald, talebaseret elektronisk post samt identifikation af for at spærre opkaldende linie. Angiv også, hvorvidt forbrugerne har mulighed opkaldsfunktioner (såsom identifikation af opkaldende linie) for enkelte linier eller enkelte opkald eller for at spærre adgangen til bestemte betalingstjenester (såsom tjenester med pristillæg eller "kioskdebitering". 50 Bilag 2 : SPØRGESKEMAET TIL MEDLEMSSTATERNE II - Tilpasning af prisstrukturer, priser og særlige ordninger. I de fleste medlemsstater ændrer takststrukturerne sig i takt med, at systemet tilpasses, så det afspejler de moderne omkostningsstrukturer og konkurrencen samt for at tilskynde til mere effektiv anvendelse af telenettene. Spørgsmål vedrørende større prisjusteringer, hvorvidt der er tendens til fald i de samlede priser, om der anvendes prisloft-ordninger for at styre prisjusteringerne, priserne på telefontjenester samt eksistensen af særlige takstordninger. 1. Hvilke større takstændringer er blevet gennemført eller planlagt? 2. Er det muligt at opgive et tal for den gennemsnitlige takstændring siden 1990? (Angives med hensyn til oprettelsesafgift, leje/faste afgifter samt takster på lokale opkald, fjernopkald og internationale opkald) 3. Hvilke særiige mål findes der, om nogen, for tilpasningen af takststrukturerne? 4. Hvilke prisloft-ordninger findes der? Er der planer om at indføre prisloft-ordninger eller ændre eksisterende ordninger? Hvis ja, hvilke? 5. Angiv de seneste oplysninger om særiige ordninger (enten frivillige eller som følge af lovgivning), som enten anvendes eller er planlagt for at levere tjenester til en bestemt kundegruppe. Dette omfatter ordninger med bestemte sociale formål (ordninger for handicappede brugere/ældre, lavindkomstgrupper osv), ordninger til afhjælpning af de omstrukturerede taksters negative konsekvenser for bestemte brugere. Hvilke ordninger for brugere med lavt forbrug (enten frivillige eller som følge af lovgivning) findes allerede eller er planlagt? 51 J : U O IL OVEK ORGANISATIONER, DER HAR INDSENDT SKRIFTLIGE SVAR PA TEMADOKUMENTET Ohrt DE f ALMENE TJENESTEUDBUD BILAG 3 : LISTE OVER ORGANISATIONER, DER HAR INDSENDT SKRIFTLIGE SVAR PA TEMADOKUMENTET OM DET ALMENE TJENESTEUDBUD ANGÅ Antelope Consulting APEC - Association of Private European Cable Operators ARD - Radio + TV ASIMILEC A T &T ATC Finland Austrian Ministry of economy and transport Belgacom BellSouth British Telecom Bureau Européen des Unions des Consumateurs Conseil National du Patronat Francais Compagnie General des Eaux COST 219 - National Research & Development Centre for Welfare & Health COST 219 The Mike Martin Consultancy CRID CURDS - University of Newcastle Dansk Industri (Dl) Department of Trade and Industry (UK) Deutsche Postgewerkschaft Deutsche Telekom Direction Générale des Postes et Télécommunications (FR) ETNO EU Committee of the American chamber of Commerce in Belgium European Conference of Data Protection Commissioners Forschungsinstitut fur anwendungsorientierte Wissensverarbeitung France Telecom Fundesco GEF - Global Electronic Finance Management Ingeneria y Gestion de Redes INTEL International Council of Aircraft Owner and Pilot Associations +PTT Kooperativa Institutet Erika Mann M. E. P. Mercury Communications Ltd MFS Communications Ministerie Van Verkeer en Waterstaat (NL) Ministry of Transport & Communications (FIN) Ministry of Transport & Communications (SWED) Omnitel Pronto Italia Portugal Telecom 52 Bilag 3 : LISTE OVER ORGANISATIONER, DER HAR INDSENDT SKRIFTLIGE SVAR PA TEMADOKUMENTET OM DE"! ALMENE TJENESTEUDBUD PTT Force Ouvrière PTT Telecom STET TAG - Telecommunications Action Group TELECEL S. A. Telecom Eireann Telefonica de Espana Telenor TELIA AB The Finnish Consumers Association Thyssen Telecom A. G. The Telecommunications Managers Association United States Council for International Business Universidad de Valencia Universitet Potsdam VEBACOM 53 ;bg --i : SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE EMNER, SOM ER TAGET OP UNDER DEN OFFENTLIGE HØRING OM EMADOKUMENTET OM DET BILAG 4 : SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE EMNER, SOM ER TAGET OP UNDER DEN OFFENTLIGE HØRING OM TEMADOKUMENTET OM DET ALMENE TJENESTEUDBUD Der blev fremsat en lang række bemærkninger under den offentlige høringsprocedure. Fem hovedpunkter bør navnlig fremhæves: 1. Omfanget af den universelle telefontjeneste Der findes en anerkendelse af en konstant forbedring af tjenesternes omfang og kvalitet inden for Det Europæiske Fællesskab. I nogle enkelte bemærkninger gik man ind for en radikal omlægning af den eksisterende udformning af de universelle telefontjenester, som fortsat skal defineres snævert, men samtidig være åbne for udvikling fremover i lyset af ændringer i forbrugernes og markedernes efterspørgsel. Ikke desto mindre antydede nogle organisationer, navnlig brugerorganisationer og operatører fra mindre gunstigt stillede områder, at den nuværende definition af det almene tjenesteudbud kan gøres mere ambitiøs og omfatte både dedicerede linier og ISDN. Samtidig var der støtte til gennemførelse af foranstaltninger på europæisk plan med henblik på at styrke det nuværende koncept for at fjerne de store forskelle, der i øjeblikket findes hvad angår udbuddet af tjenester inden for den universelle telefontjeneste samt behovet for en eksplicit forpligtelse til at operere med overkommelige priser. Man lagde vægt på at sikre brugerne tilstrækkelige oplysninger og kontrol med, hvor meget de bruger (f. eks. udspecificerede regninger, fleksible betalingsformer såsom fordeling af oprettelsesafgiften over flere afdrag eller give brugerne mulighed for at spærre opkald til bestemte numre). 2. Tjenestekvalitet og sammenlignelighed for tjenesterne på europæisk niveau Høringsproceduren viste; at man lagde særlig vægt på de betydelige forskelle i kvaliteten af de målsætninger for service, der i øjeblikket findes på nationalt plan såvel som den nationale gennemførelse af målsætningerne samt adgangen til og arten af de erstatningsordninger, der træder i kraft, når målsætningerne ikke opfyldes. Brugernes bekymring blev suppleret af de problemer, som nogle af de nationale myndigheder har med at finde grundlæggende indikatorer for den almene telefontjeneste, såsom antal husstande med telefon, samt den manglende sammenlignelighed af visse data medlemsstaterne imellem. Der rettes til dels op på denne situation i kraft af direktivet om taletelefoni, hvori der fastsættes indikatorer for kvaliteten af de nationale tjenester, og hvori det kræves at disse offentliggøres. Høringen har imidlertid vist, at brugerne ønsker mere end dette, og at det tilradighedsstillelsen af forskelligartede serviceniveau fælleseuropæiske net og tjenester, og hvis der ikke sker ændringer, vil det kunne føre til en udvidelse af kløften mellem de udviklede områder i Fællesskabet og de mindre begunstigede områder og dermed undergrave målet om økonomisk og social samhørighed. i medlemsstaterne påvirker En yderligere bekymring fra forbrugerorganisationernes side var endvidere, hvorvidt der 54 Bilag 4 : SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE EMNER, SOM ER TAGET OP UNDER DEN OFFENTLIGE HØRING OM TEMADOKUMENTET OM DET findes passende sanktionsmuligheder på nationalt plan, som kan bruges til håndhævelse af kravet om tjenestekvalitet. Generelt rejste sådanne organisationer spørgsmålet om forbrugernes inddragelse, både på nationalt og på europæisk plan, i fastsættelsen af mål for tjenestekvaliteten og mål for prisniveauet samt mere generelt i beslutninger om den fremtidige udvikling inden for de universelle telefontjenester og informationssamfundet. 3. Omkostninger ved og finansiering af de almene telefontjenester Under den seneste høringsprocedure blev organisationerne ikke bedt om at fremsætte detaljerede bemærkninger om omkostningerne ved og finansieringen af de almene telefontjenester i lyset af den indgående behandling af dette spørgsmål i forbindelse med grønbogen om infrastruktur (se KOM(95) 158). Disse principper findes afspejlet i udkastet til sammenkoblingsdirektivet og liberaliseringsdirektivet. Ikke desto mindre blev der fremsat bemærkninger, der drejede sig om praktiske spørgsmål i forbindelse med udgifterne (for eksempel beregningen af værdien for eksisterende operatører, der leverer den almene telefontjeneste) eller finansieringen (kravene om en fond for det almene tjenesteudbud, muligheden for at indføre "pay or play"-systemer). Man følte, at det ville være nyttigt med yderligere vejledning om disse praktiske spørgsmål på europæisk plan, selv om de vigtigste i den eksisterende lovgivning. lovgivningsmæssige principper findes 4. Omstrukturering af takster Der blev udtrykt generel støtte til den taksttilpasning, som Det Europæiske Fællesskab har forpligtet sig til at gennemføre, idet man i mange af bemærkningerne gav udtryk for behovet for, at processen bør være afsluttet pr. den dato, der er fastsat for den fulde liberalisering. Mange pegede på de fordele, som generelt lavere takster vil medføre for mange brugere. for at beskytte bestemte brugergrupper mod Samtidig anerkendte man behovet virkningerne af en ubegrænset tilpasning med henblik på at sikre, at kunderne ikke tvinges til at forlade nettet på grund af prisen. Forbrugerorganisationerne understregede i den sammenhæng den rolle, som prisloft-ordninger og særlige målrettede takstordninger kan spille. 5. Offentlig adgang tit informationssamfundet Informationssamfundets grundlæggende betydning blev anerkendt i vide kredse, men de nye tjenester blev ikke betragtet som en del af det almene tjenesteudbud i dag. Samtidig udtryktes der støtte til tanken om markedsbestemt "offentlig adgang" (for at tilslutte skoler, hospitaler, biblioteker osv. ), selv om det ikke blev anset for nødvendigt at definere nogen præcis målsætning på indeværende tidspunkt. Samtidig anerkendte man behovet for at indføre hensigtsmæssige ordninger med henblik 55 '•»q 4 : SAMMENDRAG AF DE VIGTIGSTE EMNER, SOM ER TAGET OP UNDER DEN OFFENTLIGE HØRING OM :. iv1ADOKUMENTET OM DET på at føre tilsyn med behovet for og brugen af nye tjenester både på nationalt plan og på europæisk plan for at følge udviklingen i den almene telefontjeneste og især for at måle, i hvilket omfang den "offentlige adgang" udvikler sig, navnlig i de mindre gunstigt stillede områder af Unionen. Forbrugerorganisationerne lagde også vægt på betydningen af, at de bliver hørt i forbindelse med denne overvågningsproces. I Sverige har antallet af nye abonnementer til mobiltjenesterne for eksempel for første gang oversteget antallet af abonnenter til det faste net. I Spanien kan mere end 180. 000 abonnenter for eksempel benytte trådløse lokalnet, og der findes mere end 700 trådløse offentlige telefonbokse. Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om en foranstaltning på unionsplan vedrørende personlige satellitkommunikationstjenester i Den Europæiske Union, KOM(95)529, 8. 11. 95. 4 5 6 VSATs - mikrostationer (Very Small Aperture Satellite Terminals) Artikel 5 og bilag III Se "Performance Indicators for Public Telecommunications Operators", Information Computer and Communications Policy series, No. 22, OEDC, Paris 1990 og ETSI Technical Report "Quality of service indicators for Open Nework Provision (ONP) of voice telephony and Integrated Services Digital Network (ISDN), juli 1994 56 ISSN 0254-1459 KOM(96) 73 endelig udg. DOKUMENTER DA 15 08 10 Katalognummcr : CB-CO-96-118-DA-C ISBN 92-78-01685-3 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg