title: BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA- PARLAMENTET - Årsberetning for 1995 om den humanitære bistand

text: KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER ir ir Bruxelles, den 18. 03. 1996 KOM(96) 105 endelig udg. BERETNING FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET OG EUROPA-PARLAMENTET Årsberetning for 1995 om den humanitære bistand Indholdsfortegnelse Resumé 1. 2. 3. Institutionel ramme 1. 1. Retsgrundlag 1. 2. 1. 3. Fødevarenødhjælp Finansielt grundlag Aktionsmidler 2. 1. Rammepartnerskabsaftaler 2. 2. Databaser og forvaltningssystemer Statistisk oversigt Humanitære foranstaltninger i 1995 3. 1. 3. 2. Generelle spørgsmål 3. 3. Det tidligere Jugoslavien 3. 4. Landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet 3. 4. 1. Regionen ved de store søer i Afrika 3. 4. 2. Angola 3. 4. 3. Sudan 3. 4. 4. Somalia 3. 4. 5. Liberia 3. 4. 6. Sierra Leone 3. 4. 7. Haiti Samfundet af Uafhængige Stater 3. 5. 3. 6. Østeuropa 3. 7. Asien 3. 8. Mellemøsten og Nordafrika 3. 9. Latinamerika 4. Horisontale aktiviteter 4. 1. Oplysningsvirksomhed og synlighed 4. 2. Det "humanitære topmøde" i Madrid 4. 3. Koordination/samarbejde 4. 3. 1. Koordination mellem tjenester indbyrdes 4. 3. 2. Medlemsstater 4. 3. 3. Europa-Parlamentet 4. 3. 4. Ikke-statslige organisationer 4. 3. 5. De Forenede Nationer 4. 3. 6. De Forenede Stater 4. 3. 7. Andre tredjelande og internationale og regionale organisationer 4. 4. Evaluering 4. 5. Katastrofeberedskab 5. Udsigter for 1996 og de følgende år 5. 1. 5. 2. Forventede behov i 1996 Konklusioner og fremtidig strategi DOKUMENTARISKE BILAG Madrid-erklæringen Liste over katastrofeberedskabsprojekter finansieret i 1995 EU/USAID-mødet på højt niveau NOHA-eksamensbeviset Benyttede akronymer i beretningen STATISTISKE BILAG Note til de statistiske bilag Bilag SI fra EF opdelt på finansieringskilder, 1991-95 Oversigt over finansieringsafgørelser vedrørende humanitær bistand Bilag S2 humanitær bistand fra EF, 1993-95 Resumé af finansieringsafgørelserne for de lande, hvortil der er ydet Bilag S3 1994-95 Finansieringsafgørelser om humanitær bistand opdelt på regioner, Bilag S4 EF's kontrakter om humanitær bistand, 1991-95 F o r a n s t a l t n i n g er Bilag S5 af finansieringsafgørelserne til fordel for den berørte befolkning (okt. 1993-dec. 1995) i R w a n d a / B u r u n d i: R e s u mé Bilag S6 Fællesskabets bistand republikker, 1991-95, og på bistandselementer, 1995 til det tidligere Jugoslavien opdelt på Bilag S7 1995 Den humanitære bistand opdelt på bistandselementer, 1993-1994- TEKSTDIAGRAMMER Diagram 1 1994-95 (side 12) Finansieringsafgørelser om humanitær bistand opdelt på regioner, Diagram 2 1995 (side 13) Finansieringsafgørelser opdelt på finansieringskilder, 1993-1994- Diagram 3 EF's kontrakter om humanitær bistand, 1991-95 (side 14) Resumé I løbet af de seneste fem år er de humanitære foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører på Unionens vegne, blevet syvdoblet, således at EU nu er den største individuelle offentlige donor af humanitær bistand. Fra 114 mio. ECU i 1991 voksede tallet til 764 mio. ECU i 1994 og ca. 692 mio. ECU i 1995. Ligesom i 1994 var i 1995 koncentreret om det tidligere Jugoslavien og krisen i foranstaltningerne Rwanda/Burundi. Der blev dog også gennemført foranstaltninger i omkring tres kriseramte lande overalt på jordkloden, især Angola, Sudan, Haiti, Den Russiske Føderation (Tjetjenien), Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Tadsjikistan, Irak, Afghanistan og Cuba. Kommissionens humanitære bistand ydes af dens kontor for humanitær bistand (ECHO). ECHO blev oprettet i 1992 og blev fuldt operationelt i 1993. 1995 var derfor det tredje hele driftsår. Selv om Kommissionen har medvirket ved humanitære foranstaltninger i mindre omfang i mange år, gør den størrelse, problemerne har fået siden afslutningen på den kolde krig, det klart berettiget at benytte en særlig struktur dertil. 1995 kan betragtes som det år, hvor ECHO næsten afsluttede konsolideringen af sine arbejdsopgaver. I 1995 overtog kontoret det samtlige Kommissionens humanitære for foranstaltninger og for størstedelen af arbejdet med oprettelsen af sin egen database og vedtagelsen af en rådsforordning om Fælleskabets humanitære bistand. Desuden udbyggede det indsatsen på evalueringsområdet og sine "poIicy"-instrumenter og sin kapacitet. fulde ansvar I 1995 blev en ny Kommission indsat. For den humanitære bistands vedkommende blev grundprincipperne for ECHO's arbejde snarere styrket end ændret. Som tidligere blev dets modus operandi baseret på et princip om partnerskab med rundt regnet 170 - overvejende europæiske - NGO'er samt FN-organisationer og Røde Kors, som for næsten rammepartnerskabsaftale med Kommissionen. ECHO's bistand blev i 1995 stadig ydet uden sondring med hensyn til race, religion eller politisk ideologi til de mange millioner mennesker, der var ofre for naturkatastrofer og menneskeskabte kroniske kriser, men først og fremmest til ofre for borgerkrige. alles vedkommende havde indgået en De humanitære foranstaltninger, der er finansieret af Kommissionen, har i de seneste år været karakteriseret af stadig vanskeligere og mere omfattende baggrundssituationer, og 1995 var ingen undtagelse fra denne tendens. De konfliktskabte kriser, der tegner sig for langt størstedelen af aktiviteterne, har vist sig at være både komplekse og vedholdende. Som regel skyldes sådanne konflikter dybe socioøkonomiske skævheder, der til tider antager en ideologisk eller etnisk form. Hverken årsagerne dertil eller virkningerne deraf forsvinder fra den ene dag til den anden. 1 mange tilfælde spillede Kommissionen en klar hovedrolle blandt donorerne under sådanne kriser. Den var den største individuelle donor ikke alene i det tidligere Jugoslavien, men også i f. eks. Afghanistan, Sydsudan, Liberia og Sierra Leone. Samtidig forsvarede den humanitære bistands autonomi og med. at den hårdnakket uafhængighed, gjorde dens tilstedeværelse det muligt for den - og forpligtede den faktisk til - at gøre opmærksom på konfliktforebyggelse og -løsning både på landsplan og mere generelt, også i de tilfælde, hvor disse anliggender lå fjernt fra den indenlandske eller internationale politiske dagsorden. I løbet af årel vedtog Kommissionen en meddelelse om menneskerettighedspolitikkens eksterne dimension, hvori disse elementers relevans for konfliktforebyggelsen blev betonet1. Ved andre lejligheder bidrog den humanitære bistand til at forhindre en forøgelse af tragedien. I lande som f. eks. Haiti, Angola, Liberia og dele af Latinamerika og faktisk også i Israel/Palæstina-konteksten bidrog den til de første forsigtige skridt hen imod fred, forsoning og genopbygning. Kommissionen har året igennem været agtpågivende over for debatten i det internationale humanitære samfund om behovet for at styrke forbindelserne mellem nødhjælp og udvikling og fremlagde i årets løb sit eget forhandlingsoplæg herom, som allerede er drøftet i detaljer og vil blive udbygget i 1996. Baggrunden for Kommissionens arbejde blev i årets løb desværre fremhævet af tydelige krænkelser af den humanitære folkeret. Grusomheder over for civile i mange konlliktcentre vakte harme i verdenssamfundet og førte til situationer, hvor bistand var besværliggjort, farlig eller simpelthen umulig. Alligevel videreførte Kommissionen sin tilstedeværelse via sine partnere i lande som f. eks. Sudan, Somalia og Sierra Leone, også selv om andre donorer trak sig tilbage, og påtog sig en tilsvarende større byrde og et tilsvarende større ansvar. Selv hvor der blev skabt en usikker fred, stod en række fundamentale humanitære og faktisk også socioøkonomiske problemer tilbage, navnlig problemet med landminer, som verdenssamfundet har gjort det til en topprioriteret opgave at fjerne. Selv om naturkatastrofer som hovedregel ikke forvolder lige så store lidelser og tab af menneskeliv, kan de lægge enorme hindringer i vejen for den samfundsmæssige udvikling. Der vil ofte kunne foretrækkes en approach baseret på beredskab, når det drejer sig om at nedbringe lidelserne og katastrofernes økonomiske konsekvenser, og dette var en vigtig del af ECHO's arbejde i 1995, der ofte havde form af et egentligt pionerarbejde. Selv hvor der ikke var tale om omfattende konflikter eller naturkatastrofer, gjorde kroniske eller forværrede situationer såsom situationen i Algeriet, Cuba og Irak det også nødvendigt med humanitær bistand for at lindre de værste lidelser blandt særlig udsatte befolkninger. Uafhængigt af bestemte kriser vedblev Kommissionens betydning og indflydelse i det samlede humanitære verdenssamfund gennem hele året med at vokse. Der skete en vigtig udbygning af forbindelserne med USA rammerne af den EU/USA- handlingsplan, som der blev opnået enighed om i Madrid sidst på året. De operative forbindelser og "policy"-forbindelserne med FN og organisationens særorganisationer, navnlig UNHCR, men også WFP og DHA, blev også udbygget med hensyn til inden for KOM(95) 567 endelig udg. krisesituationer og overordnet planlægning, herunder støtte ReliefWeb, MCDA og IDNDR. til initiativer såsom Oplysningsvirksomhed og gennemsigtighed er stadigvæk prioriteret særdeles højt af ECHO og er blevet videreudbygget, ikke alene i forholdet til medlemsstaterne, men også over for hele den brede vifte af humanitære aktører. De statistikker, der er knyttet som bilag til denne beretning, viser atter Kommissionens store engagement i dette princip: i 1995 blev rapporteringssystemet for flygtninge færdiggjort, ligesom der blev sikret en ny informationspolitisk tilstedeværelse på Internet. En særlig vigtig begivenhed sidst på året var mødet mellem en række førende humanitære institutioner og donorer i Madrid på initiativ af kommissær Emma Bonino til drøftelse af de problemer, som det humanitære arbejde står over for ved indgangen til det enogtyvende århundrede. Mødet kulminerede med vedtagelsen af den "Madrid erklæring", der er knyttet som bilag til denne beretning, og for hvis vedkommende der kunne konstateres en bemærkelsesværdig enighed mellem deltagerne om analysen af de vigtigste udfordringer. I 1996 vil der antagelig blive tale om humanitære foranstaltninger af mindst samme omfang som i 1995. Selv om der er konstateret opmuntrende udviklingsforløb i nogle dele af verden, vil ustabiliteten i andre dele næppe forsvinde og kan meget vel forværres. Ny humanitær bistand, navnlig til fordel for internt fordrevne, vil antagelig komme til at spille en central rolle under den bosniske fredsproces og som middel til at dæmpe spændingerne i området ved de store søer i Afrika og andre steder. I bestræbelserne for at mindske de ødelæggende følger af naturkatastrofer står vi over for betydelige udfordringer med hensyn til beredskab, forebyggelse og afbødning. Forbindelserne mellem nødhjælp og udvikling skal udbygges til gavn for begge aspekter. Unionens humanitære bistand nyder godt af udbredt opbakning og voksende synlighed. Når der forhåbentlig i nær fremtid er vedtaget et nyt retsgrundlag, træder den ind i en ny fase. Det skal dog stadig understreges, at den behandler symptomerne på - og ikke årsagerne til - konflikterne. Forebyggelse og løsning af konflikter er naturligvis et politisk, instrumenter og diplomatisk og til tider militært anliggende, der kræver formelle politikker, til regeringskonferencen i 1996 at tage denne udfordring op. rådighed. Det vil være op som Unionen endnu ikke har til 1. Institutionel ramme 1. 1. Retsgrundlag 1995 var især kendetegnet af drøftelser med Rådet og Europa-Parlamentet om Kommissionens forslag til en rådsforordning om humanitær bistand2. Hidtil er Unionens aktiviteter på dette område udelukkende blevet gennemført på det ad hoc-grundlag, som er skabt ved tildeling af midler inden for budgetprocedurens rammer. Pa baggrund af de involverede beløbs størrelse - mere end to milliarder ECU fra 1992 til 1995 - nåede Kommissionen og medlemsstaterne til enighed om, at tiden var inde til at formalisere dette, og sigtet med den nye forordning var at skabe et mere præcist retsgrundlag for Kommissionens forvaltning på Fælleskabets vegne af de budgetmidler, der var afsat til humanitær bistand. Kommissionens forslag på grundlag af artikel 130W i traktaten tager bl. a. sigte på at fastlægge den humanitære bistands dækningsområde og egenart, forbindelserne med de humanitære partnere og mekanismerne for konsultation med medlemsstaterne, før de endelige afgørelser træffes. Udkastet til forordning blev underkastet en tilbundsgående undersøgelse i Europa- Parlamentet via samarbejdsproceduren. Det afgav sin udtalelse ved første behandling under andet plenarmøde i november. Det reagerede særdeles positivt på Kommissionens forslag, og de fleste af Europa-Parlamentets ændringsforslag blev optaget i et ændret forslag fra Kommissionen"5. Forhandlingerne i Rådet viste, at de fleste medlemsstater ønskede en langt mere bindende mekanisme end den konsultationsprocedure, som Kommissionen havde foreslået, idet de selv ønskede at blive en effektiv part i planlægningen og gennemførelsen af den humanitære bistand og beslutningstagningen i forbindelse dermed. Rådets fælles holdning blev fastlagt på rådsmødet (udviklingsministrene) i Bruxelles den 20. december. Den imødekommer medlemsstaternes ønsker, men bevarer samtidig Kommissionens råderum, navnlig i nødsituationer. Partner-NGO'eme fulgte også opmærksomt drøftelserne i Rådet og Europa-Parlamentet. De ønsker naturligvis at sikre, at der tages behørigt hensyn til deres interesser, herunder ønsket om fleksibilitet, hurtig reaktion og politisk upartiskhed, og at disse interesser nyder fremme under forhandlingerne. De har gjort en betydelig egen indsats for at sikre, at disse interesser tilgodeses under beslutningsprocessen i Unionens institutioner. KOM(95) 201 endelig udg. af 31. maj 1995. KOM(95) 721 endelig udg. af 15. december 1995. 7 Hvis Europa-Parlamentet nu lægger sig last på en løsning, der ligner Rådels fælles holdning, må det formodes, at Rådet vil kunne træffes sin endelige afgørelse om forordningen i april eller maj 1996 under det italienske formandskab. 1. 2. Fødevarenødhjælp Sideløbende med forslaget til nyt retsgrundlag for den humanitære bistand forelagde Kommissionen Rådet forslag til en ny forordning til erstatning for den eksisterende forordning om fødevarehjælp. Denne forordning henhører under GD VIII og vil omfatte fødevarehjælp, for fødevaresikkerheden. foranstaltninger forvaltning særlige støtte deraf og til I forslaget fastlægges målsætningerne, midlerne og procedurerne for en langsigtet politik for fødevaresikkerhed. Det omfatter ikke længere fødevarenødhjælp, som har været underlagt ECHO, siden Kommissionen traf beslutning herom i december 1994. Denne beslutning, hvorved overdragelsen af det operationelle ansvar for alle områder, som Kommissionen har pålagt ECHO at forvalte, blev fuldstændiggjort, omfattede en overførsel af forvaltningen af et beløb på 51 mio. ECU fra GD VIII til ECHO i 1995 til gennemførelse af humanitære fødevarehjælpsforanstaltninger til fordel for flygtninge, i krisesituationer, navnlig via fordrevne og de mest udsatte grupper internt Verdensfødevareprogrammet (WFP), UNHCR, Den Internationale Røde Kors Komité (IRKK) og NGO'er. Størstedelen af denne støtte blev ydet under krisen i området ved de store søer samt i Angola, Irak og Kaukasus. ECHO's engagement i fødevarehjælpen omfatter ikke kun selve kriseperioden, men fortsætter i den efterfølgende periode, så længe det er bydende nødvendigt med humanitær bistand. Overgangen forvaltes omhyggeligt til et punkt, hvor GD VIII (om fornødent) kan overtage arbejdet. 1. 3. Finansielt grundlag Langt størstedelen af Kommissionens foranstaltninger via ECHO finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget. I mindre udstrækning - og i 1995 langt mindre end i de foregående år - er foranstaltninger til fordel for AVS-stater også blevet finansieret over en tildeling i henhold til finansprotokollen til Lomé IV-konventionen. I de seneste fem år er de humanitære foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører på Unionens vegne, syvdoblet, således at EU nu er den største individuelle offentlige donor af humanitær bistand. Fra et niveau på 114 mio. ECU i 1991 voksede tallet i 1994 (inkl. en særlig tildeling på 150 mio. ECU fra Lomé-konventionens midler til krisen i Rwanda) til 764 mio. ECU, og beløbet lå i 1995 på rundt regnet 692 mio. ECU. For 1996 blev bevillingerne på EU-budgettets kapitel for "humanitær bistand" (B7-21) indledningsvis fastsat til 319,5 mio. ECU. Der kan stilles yderligere bevillinger til rådighed i årets løb alt efter, hvordan menneskerettighedssituationen udvikler sig, idet Kommissionen kan blive anmodet om at reagere på nye kriser. Fælleskabets humanitære bistand befinder sig ikke desto mindre i en finansiel situation, der på visse måder er temmelig utilfredsstillende. Det største problem er den langtrukne procedure for frigørelse af bevillinger fra EU-budgettets reserver kombineret med et krav om. at der først skal være kommet 80% af de oprindelig afsatte midler til udbetaling. Disse administrative krav har tidligere til tider stemt meget ringe overens med de behov, som kriserne havde affødt. 2. Aktionsmidler 2. 1. Ram mepartnerskabsaftaler løb undertegnede yderligere 17 NGO'er og I årets internationale organisationer rammepartnerskabsaftalen med Kommissionen, hvorved det samlede tal voksede til 170. Naturligt nok var der særdeles mange NGO'er fra EU's nye medlemsstater - Finland, Sverige og Østrig - blandt de nytilkomne. Partner-NGO'erne spillede en førende rolle under arbejdet i den udvidede dialoggruppe, der var nedsat til at vurdere rammepartnerskabsaftalens funktion og foreslå mulige forbedringer. Dialoggruppen fremsatte i november 1994 et forslag til revision af rammepartnerskabsaftalen, og dette blev omhyggeligt gennemgået af ECHO i begyndelsen af 1995. Skønt gruppens forslag var særdeles nyttige, vil resultatet af arbejdet med retsgrundlaget (der henvises til afsnit 1. 1. ) få stor betydning for fastlæggelsen af Kommissionens fremtidige arbejdsmetode og "policy"-afgørelser. ECHO afventer derfor hvorledes det resultatet rammepartnerskabsaftalen skal videreudbygges. afgørelse arbejde, træffer dette om, før af 2. 2. Databaser og forvaltningssystemer Den humanitære bistand rummer en bred vifte af scenarier, betingelser, aktører og krav spredt over hele jordens overflade. Det er bydende nødvendigt med en hensigtsmæssig kommunikation, hvis alle de forskellige faktorer skal tages i anvendelse med passende konsekvens for at bistå de store ramte befolkninger og udnytte de foreliggende ressourcer optimalt. De moderne elektroniske databaser og edb-baserede kommunikations- og forvaltningssystemer kommer til at spille en stadig vigtigere rolle, og Kommissionen har gjort en særlig indsats for at udvikle en sådan kapacitet og kunnen. Dens første ønske var at foretage en fornyet planlægning og at gennemføre en modernisering af dens eget edb-udstyr. Sidst i 1995 fandt den operationelle iværksættelse af forste fase (vedrørende finansiel forvaltning) af ECHO's nye database Humanitarian Office Programme Environment (HOPE) sted, efter at den havde været under udvikling siden foråret 1994. 1 begyndelsen af 1996 vil også modulerne for forvaltning af kontrakter blive iværksat. HOPE vil i tiltagende omfang muliggøre lagring og styring af alle data, der er relevante for ECHO's arbejde. Overgangen i begyndelsen af 1996 til Kommissionens X400 e-mail-facilitet (Route 400) vil åbne nye og avancerede muligheder for elektronisk kommunikation inden for og mellem tjenestegrenene, mellem Unionens institutioner og frem for alt med omverdenen, dvs. ECHO's partnere og aktionsområderne. til brug Det er Kommissionens mere langsigtede mål at bistå med opbygning af internationale for det humanitære edb-baserede kommunikations- og styringssystemer verdenssamfunds vigtigste aktører. I dette øjemed har Kommissionen aktivt deltaget i drøftelser med en række internationale partnere, herunder myndigheder i De Forehede Stater og United Nations Department of Humanitarian Affairs med henblik på at fremme oprettelsen af et humanitært Relief Web til formidling af information. ECHO bestræber sig også på at fremme et tættere samarbejde mellem de humanitære organer i Unionens medlemsstater og mellem disse og Kommissionen. Den er desuden klar over, at der er meget og eksperimenter med kommunikationssystemer, som gennemføres af NGO'er og internationale organisationer af forskellig art, som er specialiseret i humanitært arbejde. elektroniske database- lære de af at i november 1995 plads på Kommissionens server World Wide Web ECHO fik (EUROPA) med en række oplysninger (der henvises til afsnit 4. 1. ). Oplysningerne står på side: http://www. cec. lu/en/comm/echo/echo, html 3. Humanitære foranstaltninger i 1995 3. 1. Statistisk oversigt ECHO lægger stor vægt på, at der fremlægges omfattende og retvisende statistikker, og udviklingen af metoderne hertil blev videreført i 1995. Sådanne statistikker er et vitalt informations-, koordinations- og styringsinstrument og dækker desuden vigtige gennemsigtighedsbehov. ECHO udgiver nu statistikker på kvartalsbasis, hvortil der snart vil blive føjet flygtningestatistikker fra PISG-databasen (der henvises til afsnit 4. 3. 1. 1. ). En række af de statistiske rapporter, som udarbejdes af ECHO, er knyttet som bilag til denne beretning (statistiske bilag SI til S7). Foranstaltningerne i 1995 havde nogenlunde samme omfang som i 1994, og totalsummen for afgørelserne i årets løb kom som tidligere nævnt til at andrage 692 mio. ECU. Medens der foreligger statistikker opdelt på lande for det samlede beløb, for hvilket der blev indgået forpligtelser i årets løb, skal det bemærkes, at indgåelsen af kontrakter i i det efterfølgende år. forbindelse dermed uundgåeligt Statistikkerne opdelt på partnere er baseret på de beløb, for hvilke der var indgået kontrakt ved årets udgang, og udviser derfor en lavere sum. Ved udgangen af 1995 androg dette beløb 494 mio. ECU svarende til, at der var indgået kontrakt for 7 1% af totalsummen (i 1994 var tallet på 79% og nåede op på 99% i løbet af 1995). i nogle tilfælde fortsætter Bilag S2 og S3 indeholder en liste over finansieringsafgørelser fordelt efter lande, og bilag S4 indeholder en tilsvarende liste fordelt efter partnere. Disse tal er resumeret i 10 diagram 1 og 3 nedenfor. For at undgå gentagelser er de pågældende beløb ikke i alle tilfælde gentaget i de følgende landeafsnit. Ved udgangen af sit tredje hele aktivitetsår befinder ECHO sig stadig på et forholdsvis tidligt udviklingsstade, og al tale om "trends" skal omgås med forsigtighed. Det skal dog bemærkes, at tallene for 1995 udviser en meget kraftig forøgelse i forhold til 1994 af den del af bistanden, som formidles via NGO'er, idet denne andel steg fra 41% til 56%, overvejende på bekostning af FN-systemet. En del af denne stigning kan antagelig tilskrives tilfældige faktorers indvirkning i årets løb. og det må under alle omstændigheder forventes, at de endelige tal for indgåede kontrakter vil rette lidt op på denne skævhed. En anden del skyldes antagelig en større variation i ECHO's aktiviteter, efterhånden som udviklingen fortsatte i 1995, og baggrunden for dets arbejde ændrede sig såvel geografisk som opgavemæssigt. Selv om ECHO var aktivt i lidt færre lande i 1995, blev dets midler spredt mere jævnt end i 1994. Det skal i denne sammenhæng erindres, at FN-organisationerne mere retter sig mod øjeblikkelig reaktion på kriser, medens NGO'erne ofte har en komparativ fordel på områderne nødrehabilitering, kronisk katastrofebistand og de første skridt hen imod genopbygning, som tegnede sig for en større del af ECHO's aktivitet i 1995, fordi det var i stand til at forbedre sit overblik i krisesituationer. Det er tillige af interesse at vide, hvorledes ECHO's bistand fordeler sig efter bistandstype. Dette fremgår af bilag S7. Ligesom det var tilfældet i de foregående år, gik omkring 40% af ECHO's bistand til fødevarehjælp. De øvrige vigtigste poster var transport, lægelige leverancer og omkostninger ved lokalt og udenlandsk personale, og totalsummen. Kommmunikationsudstyret tegnede sig for yderligere 7,5%. alle disse poster for 83% af tilsammen tegnede sig 11 FINANCIAL DECISIONS FOR HUMANITARIAN AID BY REGION 1 9 94 Figure 1 As pof 09/01/<JG (35,3%) EX-YUGOSLAVIA I (0. 5%) GLOBAL (2,8%) LATIN AMERICA 1 (0,5%) NORTH AFRICA (3,4%) ASIA %) IRAK EASTERN EUROPE (11,9%)C. I. S (42,4%) ACP 1 9 9 5 (0,4%) EASTERN EUROPE (3,6%) IRAK (0,6%) GLOBAL (33,9%) EX-YUGOSLAVIA (30,6%) ACP (0,6%) DISASTER PREPAREDNESS (4,0%) LATIN AMERICA (0,7%) NORTH AFRICA (5. 7%) ASIA (19,9%) C. I. S /I<L Financial Decisions by Source of Finance 1993 -1994 -1995 Figure 2 \ 1000 800 600 400 Z) O LU 200 i 0 LOME III LOME IV BUDGET TOTAL Total Humanitarian Assistance 1991 -1992 -1993 -1994 -1995 Figure 3 400 300 c/) c o 1 200 100 a 1991 0 1992 a 1993 i 1994 3 1995 13 461500 ! 2 013 855 11 368 642 i 21 526 340 55 194 966 i 3 546 195 116 225 415 I 6 173 000 ! 1800 000 7 920 000 i 119 578 69 062 696 25 325 000 10 400 000 0 87 685 529 i 4 778 000 i 3 652 400 1 552 000 j 1 089 626 111 446 577 2 424 257 264 250 750 308 334 733 | 7 089 870 275 783 820 i 3 652 676 ] 1513 444 4 740 000 600 000 46 524 500 122 843 166 189 723 733 240 672 705 83 941 166 33 244 000 36 809 900 67 674 267 72 434 812 52 359 152 3. 2. Generelle spørgsmål Pa de seneste års stadig vanskeligere baggrund for Kommissionens humanitære bistand er der opstået en række generelle spørgsmål, som blev særlig aktuelle i forbindelse med begivenheder i 1995, og som vil blive behandlet i dette afsnit. 1 de følgende afsnit vil det i oversigter foranstaltninger Kommissionen deltog i, og på hvilken baggrund dette skete. for enkeltlande kort blive skitseret, hvilke særlige i) Humanitær histand og losning af kriser Det siger sig selv, at den humanitære bistand ikke råder over midler til at fjerne de grundlæggende årsager til konflikter og ikke kan erstatte andre foranstaltninger, når det drejer sig om at løse dem. På den anden side kan den ledsage og skabe et råderum for losning af konflikter i tilfælde, hvor den fornødne politiske vilje dertil er til stede. Dette har eksempelvis været i Haiti, Angola og endda Liberia og dele af Latinamerika, hvor den har bidraget til genoprette fred ved at formindske de uundgåelige spændinger, der knytter sig til kampen om ressourcer, som krisen har gjort knappe. Selv om der findes sådanne synergier, er det nødvendigt med klare skillelinjer, hvis den humanitære bistands upartiske, neutrale og uafhængige karakter - der er så vigtig for en effektiv og sikker gennemførelse - ikke skal sæltes over styr. tilfældet iij Nodhjælp og udvikling Kommissionen er sig fuldt ud bevidst, at del er nødvendigt at sikre en fleksibel overgang fra humanitær bistand til rehabiliterings-, genopbygnings- og udviklingsforanstaltninger sa hurtigt som muligt efter, at krisen er forbi - til stadighed under skyldig hensyntagen til de faktorer, der oprindelig forårsagede den. Selv medens krisen står på, skal det tilstræbes ikke at undergrave, men derimod styrke de lokale muligheder for at gribe ind langsigtede og rette op. Ved visse lejligheder er det lykkedes ECHO at forberede aktiviteter, men meget mangler at blive gjort for at nå dette mål. 1 erkendelse af, at disse forbindelser i høj grad vedrører samarbejdet mellem tjenesterne inden for Kommissionen, fremlagde den i december 1995 et forhandlingsoplæg om "nodhjælp, rehabilitering og udvikling". Dokumentet var resultatet af et fælles arbejde udfort af ECHO, GD VIII, GD IA og GD IB. Før dokumentet blev færdigarbejdet, blev det drøftet yderligere på et "workshop" finansieret af ECHO og med deltagelse af eksperter fra medlemsstaterne, USAID, FN-organisationer, NGO'er og akademiske institutioner. Slutdokumentet, som omfatter mange af de tanker, der blev fremlagt under nævnte "workshop", blev fremlagt på uformelle møder både med medlemsstaternes inden for udvikling og humanitær bistand og med Rådets administrative chefer arbejdsgruppe vedrørende udvikling. Dokumentet blev vel modtaget, og det blev besluttet at videreudbygge det i løbet af første halvår 1996, bl. a. ved at medtage henvisninger til Rådet sammenkædningsindsats, medlemsstaternes (udviklingsministrene) et slutdokument, hvilket efter planen vil ske i maj. forelægges der før i i i) Forebyggelse af kriser 15 Engagementet i humanitære foranstaltninger kan næppe undgå at give sig udslag i en klar følelse af, at der er et stort behov for mere effektive foranstaltninger, som kan modvirke krisen, medens den endnu er i sin vorden. Dette er ikke kun en moralsk nødvendighed, men også i høj grad en finansiel. De eksisterende bestemmelser mangler endnu at bevise deres værdi, og det synes klart, at del er særdeles påkrævet med et kvalitativt "løft". Kriseforebyggelse har både en udviklingspolitisk og en diplomatisk dimension - og utvivlsomt også i visse situationer en militær dimension. Selv om disse dimensioner ikke angår den humanitære bistand i snæver forstand, kan det ofte være en fordel, at der tilfores drøftelsen deraf humanitære impulser. Kommissionens humanitære tjenester er ofte i mange forskellige europæiske og internationale fora blev opfordret til at bidrage til en drøftelse af "indhøstede erfaringer" med arbejdet i marken. iv) Udvikling af samlede humanitære planer i forbindelse med større kriser Større kriser kræver samlede planer, hvad enten det drejer sig om bistandsformer, geografiske strategier eller geografisk prioritering. Kommissionen videreførte i 1995 udbygningen af sådanne planer, der integrerer alle de foranstaltninger, som den finansierer. Den øgede sammenhæng og synergi, der skabes derved, har gjort det muligt at maksimere foranstaltningernes virkning, samtidig med at overlapninger eller lakuner i dækningen af de humanitære behov undgås. Disse samlede planer omfatter et bestemt rammebeløb, der sikrer en rationel udnyttelse af de disponible midler. Det overblik, der er nødvendigt til udvikling af sådanne planer, er dog ikke altid til stede i krisesituationer. Ud over forholdene ved de store søer i Afrika og det tidligere Jugoslavien blev der udarbejdet sådanne planer for Cuba, Haiti, det sydlige Kaukasus og Irak; på den anden side forhindrede den ustabile situation i Sierra Leone, Afghanistan og Somalia, at noget tilsvarende lod sig gøre for disse områders vedkommende. v) "Glemte" kriser Kommissionen er aktiv i forbindelse med en række "glemte" kriser såsom kriserne i Afghanistan, Sydsudan, Liberia og Sierra Leone, og den er for alle disse krisers vedkommende den største donor af humanitær bistand. Dette forhold bør ikke føre til, at andre donorer fralægger sig deres medansvar, og Kommissionen agter derfor at vedblive med at henlede opmærksomheden på disse tragedier, der ofte er lige så frygtelige som andre, der kommer mere direkte ind i vor dagligstue. De "glemte" kriser kan også have sektormæssig karakter; det gælder f. eks. for difteri- epidemien i det tidligere Sovjetunionen og de fortsatte sundhedsmæssige virkninger af Tjernobyl-katastrofen. vi) Hindringer for humanitær bistand Selv om der til stadighed rettes nye anmodninger til ECHO's partnere vedrørende kritiske humanitære situationer, handicappes deres arbejde føleligt i mange dele af verden af åbenbare og uacceptable krænkelser af den humanitære folkeret. Under interne 16 konflikter i situationer, der ofte nærmer sig anarki, er det alt for ofte civilbefolkningen, der fuldt bevidst gøres til mål for de stridende parters grusomheder. foranstaltninger blevet undergravet, En uundgåelig følge af denne tilsidesættelse af simple humanitære principper er en tilsvarende mangel på respekt for den humanitære histand. 1 en betænkelig lang række lande er de humanitære truet og angrebet: begrænsninger i adgangen til ofrene, omdirigering af bistanden, tyveri, kidnapping af og fysiske angreb på bistandsarbejdere og til tider endog mord. Lokale myndigheder betragter muligvis den bistand, der fremsendes til eller passerer de områder, som de kontrollerer, som et legitimt middel til at skaffe sig en taktisk fordel i konfliktsituationer. Hvorom alting er, hæmmer de sikkerhedsmæssige vilkår regelmæssigt leveringen af bistanden eller forhindrer den helt. Kommissionen har i højere grad end nogensinde før haft opmærksomheden henledt på, at bistanden ikke må anvendes til at "nære" krigen eller tilintetgøres af den. Samtidig er det klart, at den humanistiske grundholdning - der jo baseres på et minimum af civiliserede værdier - skal bekræftes med eftertryk. 17 3. 3. Det tidligere Jugoslavien Efter en indledende optimisme ved udgangen af 1994 og en statisk, omend anspændt situation i årets første måneder var det tidligere Jugoslavien i 1995 kendetegnet af yderst dramatiske og kontrastrige udviklingsforløb. EU har gennem hele konflikten været den største donor af humanitær nødhjælp, og Kommissionen ydede i løbet af 1995 bistand på 234 mio. ECU til ofrene, hvorefter det samlede tal for perioden 1992-1995 kunne opgøres til 1 185 mio. ECU. Bilag S6 indeholder mere detaljerede statistikker herom. Da det ikke var lykkedes de krigsførende parter at nå til enighed om at forlænge aftalen om kamphandlingernes ophør ved dens udløb i april 1995, fandt der en alarmerende forværring sted af den generelle situation i Bosnien-Hercegovina. Kamphandlingerne tog til. og der blev lagt stadig flere hindringer i vejen for den samlede humanitære indsats. Kommissionen afgav i maj tilsagn om humanitær bistand til et samlet beløb af 94 mio. ECU. I månederne juli og august blev titusinder af civile fordrevet som følge af enklaverne Srebrenicas og Zepas fald og de tiltagende kampe i både det centrale og det nordvestlige Bosnien, som Kommissionen reagerede på ved at yde yderligere støtte på 5 mio. ECU til supplering af den allerede ydede bistand. Den kroatiske hærs offensiv i de tidligere sektorer vest (maj 1995), nord og syd (august 1995) udløste en massiv flygtningestrøm på 200 000 til det nordlige Bosnien, og de fleste af flygtningene fortsatte senere flugten til Serbien og Montenegro. De tiltagende kamphandlinger i det nordvestlige Bosnien i september og begyndelsen af oktober førte til yderligere flygtningestrømme, da henved 100 000 personer flygtede til Banja Luka, hvilket gjorde det nødvendigt at afsætte yderligere 15 mio. ECU i nødhjælp. I de første uger af august flygtede henved 25 000 personer fra Velika Kladusa (det nordlige Bihac) til Kroatien, men blev standset i Kupljensko. Disse flygtninge blev derefter behandlet aldeles umenneskeligt af det kroatiske politi, der forhindrede livsvigtige tilførsler ligesom selve lejren blev placeret på et aldeles uegnet sted. Kommissionen ydede i september bistand på 4,6 mio. ECU til flygtningene i Kupljensko- lejren. til lejren, førte i Bosnien-Hercegovina Kamphandlingerne yderligere flygtningestrømme, men også til stadig mere alarmerende betingelser herfor, bl. a. psykiske og fysiske skader og oprørende foragt for menneskerettighederne. Udsatte grupper - gamle, handicappede og børn - blev anbragt i ødelagte "netop befriede" byer, som var erobret under den seneste offensiv og/eller lå på frontlinjen. Tusinder af fordrevne eller isoleret og manglede de mest elementære hjælpemidler og udstødte civile blev nodhjælpsleverancer. alene ikke til Den etniske udrensning fortsatte med uformindsket styrke. Den brutale fordrivelse af minoriteter fra Banja Luka-regionen i det nordlige Bosnien tog til i styrke fra august. Alligevel blev der fra oktober gjort betydelige fremskridt i bestræbelserne for at få bilagt konflikten. Overholdelsen af våbenstilstandsaftalen fra midten af oktober førte sammen med genetableringen af vand- og elforsyningen i Sarajevo og genskabelsen af adgangen 18 til denne by og til enklaven Gorazde over land til optimisme vedrørende udsigterne til, at det endelig ville være muligt at mindske den menneskelige tragedies omfang. I november besluttede Kommissionen af yde yderligere nødhjælp på 110 mio. ECU til dækning af vinterens behov blandt de 3,6 millioner modtagere af humanitær bistand i regionen. Fredsaftalens undertegnelse den 14. december i Paris giver grund til håb om en gradvis almindelig forbedring af den humanitære situation i Bosnien-Hercegovina. Allerede ved årets udgang kunne det konstateres, at den opmuntrende politiske og militære udvikling havde haft positive virkninger. Ved årets udgang var der allerede sikret ofrene større adgang til humanitær bistand og udsigt til større bevægelighed for civile og varer, ligesom de interne kontrolsteder blev sløjfet sidst i december. 3. 4. Landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet I 1995 anvendte Kommissionen 212 mio. ECU til dækning af humanitære behov blandt flygtninge, internt fordrevne, repatrierede og særlig udsatte befolkninger i AVS-staterne. 3. 4. 1. Regionen ved de store søer i Afrika Situationen i regionen ved de store søer (Rwanda, Burundi, Tanzania, Zaire og Uganda) blev ikke forbedret væsentligt i 1995 og er stadig kendetegnet af tydelig ustabilitet som folge af tre faktorer: tilstedeværelsen af 1,7 millioner rwandiske flygtninge og mere end 200 000 burundiske flygtninge, som er stærkt tyngende for både værtslandene og for verdenssamfundet, hyppige i det vestlige Rwanda gennemført af bevæbnede hutu-bander med baser i Zaire og polariseringen af hutu- og tutsi-befolkningerne i Burundi. indfald og sabotagehandlinger På baggrund af dette store antal flygtninge videreførte Kommissionen den regionale approach, som den udviklede ved krisens begyndelse i Rwanda i april 1994. For at sikre maksimal koordination, hurtighed og effektivitet blev UNHCR som en nyskabelse udpeget til at være ledende institution, og der er fra april 1994 til dato overdraget 118 mio. ECU til denne institution til humanitære foranstaltninger til fordel for flygtninge og hjemvendte i regionen gennemført af både UNHCR selv og en række NGO'er. Samtidig blev der oprettet en fælles ECHO/UNHCR-Task Force til at udarbejde konkrete initiativer til ansporing af flygtninge til at vende tilbage til deres hjemland. Der blev via denne mekanisme iværksat oplysningsprogrammer for flygtninge, ligesom der blev ydet støtte til retlige og tillidsvækkende foranstaltninger. Kommissionen traf i november 1995 afgørelse om yderligere 42,25 mio. ECU til UNHCR til brug i regionen. I Rwanda ydede Kommissionen fortsat støtte til henved en snes NGO'er, der virker på områderne sundhed, pleje til uledsagede børn, støtte til udsatte grupper og grundlæggende rehabilitering. Disse aktiviteter gjorde det muligt at genstarte sundhedscentre, apoteker og hospitaler overalt i landet og at sikre befolkningen en passende sundhedspleje. De lægelige og 19 sundhedsmæssige produkter blev overvejende leveret af ECHO's partnere. Denne bistand rwandiske kulminerede med lægemiddelmyndighed (OPIIAR). Desuden blev mere end tohundrede skoler genopbygget og forsynet med nyt udstyr, således at det blev muligt at påbegynde undervisningen på ny. reorganiseringen genåbningen den og af Ud over støtte til ernæringsprogrammer for børn, gravide og ammende mødre ydede Kommissionen støtte til plejecentre for uledsagede børn og til IRKK's program til sammenføring af familier. Kommissionen respekterede ved alle sine aktiviteter omhyggeligt de lokale lønniveauer og administrative krav såsom kravet om, at NGO'erne skulle registreres hos det offentlige, og opfordrede sine partnere til at forberede en overførsel af deres aktiviteter til udviklingsorganisationer eller lokale myndigheder ved at medtage uddannelseselementer og gøre brug af lokalt personale. Der blev rent faktisk med succes overført en række programmer på denne måde i 1995. Endelig ydede Kommissionen støtte tillidsvækkende foranstaltninger i landet. til genskabelsen af retssystemet og andre I Burundi blev situationen forværret stærkt i løbet af 1995. Først på året iværksatte Kommissionen en samlet bistandsplan for internt fordrevne og adskilte personer for at stimulere processen for hjemvenden til og genskabelse af acceptable levevilkår i landsbyerne. Via økonomisk støtte til en halv snes NGO'er blev der ydet lægelig, ernæringsmæssig og sundhedsmæssig bistand og gennemført en række mindre rehabiliteringsprogrammer for boliger og vandforsyning. Selv om de partnere, der var valgt til at gennemføre disse programmer, ydede et arbejde af meget høj kvalitet, var der forbundet mange daglige sikkerhedsproblemer voldshandlinger, mangelfuld beskyttelse af deres personale og vanskeligheder ved at nå de berørte befolkninger. Det humanitære arbejde i Burundi var og forbliver særdeles vanskeligt. alvorlige dermed såsom nye Overalt i området ved de store søer har Kommissionen til stadighed ydet støtte til de internationale organisationer og NGO'er, der gennemfører bistandsprogrammer til dækning af de ramte befolkningers behov. Et eksperthold med hjemsted i regionen evaluerede jævnligt de konkrete behov og overvågede foranstaltningerne. Bilag S5 indeholder en statistisk oversigt over foranstaltningerne under krisen i Rwanda/Burundi. 3. 4. 2. Angola I Angola gjorde afslutningen på borgerkrigen ved undertegnelsen af fredsaftalen i Lusaka i november 1994 det kun muligt at foretage en beskeden nedsættelse af den humanitære bistand fra 24 mio. ECU i 1994 til 17 mio. ECU i 1995. Hele regioner, som krigen havde afskåret fra omverdenen, blev atter åbnet for humanitær bistand. Bistanden til disse omrader blev prioriteret højest sammen med sundhedssektoren som helhed. 20 Konsolideringen af freden i landetog dets økonomiske genopbygning vil antagelig foregå ganske langsomt og ustadigt, da det sker efter tyve års borgerkrig. Minerydningen og hjemsendelsen af soldater lægger i særlig grad hindringer i vejen for et økonomisk opsving. For at dække de største behov blandt de mest udsatte grupper i Angola og støtte og fremme fredsprocessen ydede Kommissionen i 1995 støtte til 20 NGO'ers programmer spredt over alle de områder, man kunne nå frem til. Der ydes også støtte til NGO'erne til minerydning inden for den ramme, som kontrakterne med dem sætter, samt omfattende bistand til sårede fra krigen. 3. 4. 3. Sudan i nord og de kristne/animisterne Der har siden 1983 været en borgerkrig i gang i Sudan mellem den overvejende islamiske regering i syd. Desuden er der omfattende krigshandlinger mellem grupperinger i syd, hvis tilknytningsforhold ofte bestemmes af, hvilken stamme de tilhører. På trods af den officielle våbenstilstand af fire måneders varighed, der blev aftalt i april 1995, var året kendetegnet af tiltagende kamphandlinger med dramatiske humanitære konsekvenser, fordi politiske hensyn var vigtigere for alle krigsførende parter end humanitære hensyn. NGO'erne blev tvunget til at forlade visse omrader i længere periode, lejre blev plyndret, personalet blev truet, og en del NGO- personale blev taget som gidsler i løbet af året. Denne situation kulminerede med et 13 dage langt totalt flyveforbud fra den sudanske regerings side i november-december for alle humanitære flytransporter til Sydsudan, medens SPLA vandt frem omkring Juba. Det anslås, at der er 4,25 millioner krigsramte personer i Sudan, heraf 3,6 millioner i Sydsudan, 350 000 i mellemområdet og 300 000 i lejre omkring Khartoum (af i alt 1,2 millioner hjemstavnsfordrevne, som bor omkring Khartoum). Yderligere 200 000 sudanere er flygtninge i gennemgangs- og interneringslejre i det nordlige Uganda. I 1995 ydede Kommissionen mere end 20 mio. ECU til humanitære programmer i Sudan og til fordel for flygtningene i Uganda. Støtten blev naturligvis anvendt på en sådan made. at den ikke kunne "nære" krigen, og det blev sikret, at støtteprogrammerne rent faktisk blev gennemført. Programmerne i nord fokuserede på elementære behov blandt de internt fordrevne omkring Khartoum. I syd fokuserede programmerne på følgende tre elementer: såsæd, (fiskeriprogrammer, veteri nærprogrammer) for at modvirke afhængigheden af fødevarehjælp og undgå misbrug deraf samt skabe et minimum af bæredygtighed, primær sundhedspleje ved anvendelse af billige varer og elementær nødhjælp (læskure, køkkenudstyr, vand og hygiejne, ernæringsprogrammer. ), navnlig for det store antal internt fordrevne. fødevaresikkerhed byttecentraler for 3. 4. 4. Somalia FN"s fredsbevarende styrker blev endeligt trukket tilbage fra Somalia i marts 1995, og samtidig blev et stort antal humanitære organisationer trukket ud af landet. Selv om den forventede udvidelse af konflikten ikke indtraf, fortsatte kamphandlingerne på lavt niveau overalt i landet næret af den massive arbejdsløshed, dollarøkonomiens bortfald og den 21 stadig mere begrænsede adgang til mad. De steder, hvor der var sikret stabilitet, indledtes dog en gennemførelse af rehabiliteringsprogrammer. Disse steder blev et antal ECHO- finansierede programmer overtaget af GD VIII. ECHO-FLYVNINGER I 1995 videreførtes de ECHO-flyvninger på Afrikas Horn, som blev påbegyndt i maj 1994 med det formål at flyve vigtigt gods og passagerer til områder, hvortil der ikke var nogen anden adgang. Tjenesten står navnlig gratis til rådighed for NGO'er, som deltager i humanitære foranstaltninger. Der deltager i øjeblikket otte fly i aktionen med udgangspunkt i Nairobi, Entebbe, Djibouti, Mandera og Eokichoggio, og de deltager i humanitære foranstaltninger i Somalia, Kenya, det sydlige Sudan og Uganda. Skønt det i en række tilfælde af sikkerhedshensyn var nødvendigt at suspendere flyvninger til forskellige bestemmelsessteder i løbet af 1995, navnlig i Sudan, viste ECHO-flyvningerne sig ved andre lejligheder at være et uvurderligt aktiv i forbindelse med nødevakueringer. Inden for ECHO-flynettets rammer ydede Kommissionen også støtte til et Hercules C-130-fly fra det belgiske luftvåben, der med udgangspunkt i Lokichoggio nedkastede vigtig fødevarehjælp i Sydsudan og transporterede såsæd, værktøj, logistisk udstyr osv. overvejende til Sudan, men også i fornødent omfang til Somalia. I juli 1995 nedlagde den sudanske regering forbud mod det belgiske luftvåbens C-130-fiy, og denne beslutning er ikke ændret, selv om der blev lagt et betydeligt pres på regeringen herfor. Ved årets udgang var der ikke nogen fly til transport af tung last i Lockichoggio, hvilket hæmmede den humanitære indsats, og da hungerperioden nærmede sig i begyndelsen af det nye år, var der betydelig risiko for, at denne situationen ville udgøre en trussel for den konkrete formidling af bistanden. I perioden fra maj 1994 til udgangen af 1995 blev der ved ECHO-flyvningerne befordret mere end 50 000 passagerer og transporteret mere end 13 000 t gods, og den samlede flyvetid var på mere end 15 500 timer. Der blev i 1995 afsat 16 mio. ECU til gennemførelsen af ECHO-flyvningerne inkl. C-130-flyet. I andre regioner i Somalia begrænsede Kommissionen fortsat finansieringerne til ov ervejende humanitære programmer, hvor den konkrete gennemførelse kunne garanteres. Disse programmer blev koncentreret om grundlæggende primær og sekundær sundhedspleje, ernæringstilskud, vand og hygiejne samt fødevaresikkerhed. Partnerne bestræbte sig omhyggeligt på kun at støtte de mest udsatte grupper og at benytte procedurer, der begrænsede risiciene og behovet for beskyttelse til et minimum. Der forekom dog bestandig trusler, kidnappings og tvangsflytninger, og et medlem af Caritas' personale blev myrdet i november 1995. 22 Kommissionen blev også ved med aktivt at yde omfattende støtte til bestræbelserne for at bekæmpe kolera- og mæslingeepidemierne og yde støtte til ofrene for den væbnede konflikt i landets nordvestlige del. 3. 4. 5. Liberia I Liberia er den overordnede politiske situation stadig langtfra stabil, selv om der i august 1995 blev indgået en fredsaftale mellem de forskellige stridende parter. Fredsaftalen gjorde det imidlertid muligt at få adgang til en række regioner, som havde været isoleret i to eller tre år, hvorved Kommissionen kunne finansiere programmer for en halv snes NGO"er på områderne lægemidler, fødevarer, ernæring og hygiejne. Desuden finansierede Kommissionen punktvise programmer for bekæmpelse af kolera og to omfattende vaccinationsprogrammer med henblik på at bekæmpe en epidemi af gul feber i Buchanan og Monrovia. i selve Liberia støttede Kommissionen en lang række Ud over foranstaltningerne programmer for liberianske flygtninge (omkring en million) i navnlig Guinea og Côte d'Ivoire. 3. 4. 6. Sierra Leone I Sierra Leone blev den humanitære bistand stadig hæmmet af den usikkerhed, der hersker i landet som følge af borgerkrigen. Talrige internationale organisationer har reageret på denne situation ved at hjemkalde deres personale og nedbringe deres bistandsprogrammer til et minimum. Under disse vanskelige betingelser finansierede Kommissionen en række "strategiske" programmer (præcis geografisk og sektormæssig målretning) for derved at forebygge en forringelse af levevilkårene både for de internt fordrevne og for befolkningerne i de store byer, som er stærkt afhængige af udefra kommende bistand. 3. 4. 7. Haiti Efter præsident Aristides tilbagevenden til embedet i Haiti understregede Den Europæiske Union, at den ønskede at deltage aktivt i landets genopbygning. Der blev øjeblikkelig vedtaget et ambitiøst program til et beløb af 23 mio. ECU for perioden 1994-95, herunder mere end tyve projekter på områderne sundhed, fødevarer, vandforsyning og oprensning. 3. 5. Samfundet af Uafhængige Stater Som det blev befrygtet ved udgangen af 1994, førte begivenhederne i det nordlige Kaukasus inden for Den Russiske Føderation til omfattende humanitære problemer i Tjetjenien og andre omliggende autonome republikker. Efter en indledende reaktion til et belob af 310 000 ECU ved udgangen af 1994 blev der i løbet af 1995 tilsammen ydet støtte til denne region på 26 mio. ECU. Et omhyggeligt valg af partnere, idet der kun blev medtaget sådanne, som i forvejen havde demonstreret evne til at bringe den påkrævede nodhjælp til området og fordele den retfærdigt mellem alle befolkningslag, der havde i takt med behov derfor, sikrede et vellykket program, der skiftede tyngdepunkt 23 befolkningsbevægelserne og i de fleste tilfælde befolkningernes tilbagevenden til deres hjemsted. Det, der begyndte som bistand i form af fødevarer, lægemidler og elementære læskure til op til en million berørte mennesker, udviklede sig til et omhyggeligt målrettet program for lægelige leverancer til hele befolkningen, fødevarer til udsatte grupper og udbedring af boliger, hygiejne og vandforsyning. De afsatte beløb til det nordlige Kaukasus bevirkede, at bistanden til andre lande i SNG matte nedsættes, men der blev fortsat ydet omfattende bistand til det sydlige Kaukasus - Armenien, Aserbajdsjan og Georgien - og disse lande modtog tilsammen mere end 80 mio. ECU mod 55 mio. ECU i 1994. Fordelingen blev gjort en smule lettere af en fortsat usikker fred i og mellem de tre lande, men de grundlæggende humanitære problemer var lige så store som tidligere. Ud over den normale humanitære bistand (fødevarer, lægemidler, køkkenredskaber og læskure) blev problemet med energiforsyningen løst, idet der blev leveret svær fyringsolie og gas til Armenien og Georgien og gennemført særlig målrettede leverancer til udsatte grupper og sociale centre i alle tre lande. De tre lande i det sydlige Kaukasus nød også godt af et særligt fødevarehjælpsprogram, og det samme gjorde Kirgisistan og Tadsjikistan, men det var ikke længere nødvendigt med særlig bistand til Moldova. Dette program beløb sig til sammenlagt 197 mio. ECU mod 204 mio. ECU i 1994, og ECHO's engagement lå begge år på samme niveau, nemlig 35 mio. ECU. Kommissionen ydede både yderligere humanitær bistand til Kirgisistan og Tadsjikistan, overvejende af lægelig art. Desværre var det som følge af andre krav ikke muligt at vedblive med at yde støtte til Belarus og Ukraine, omend disse lande vedblev med at modtage støtte fra to SNG-programmer for flere lande. Disse programmer for flere lande omfattede fortsat på den ene side eftervirkningerne af Tjernobyl-katastrofen i Belarus, Den Russiske Føderation og Ukraine, og på den anden side et omfattende vaccinationsprogram. Støtten i forbindelse med eftervirkningerne af Tjernobyl-katastrofen var overvejende en videreførelse af støtten til tidligere aktiviteter og igangværende leveret overvågningsprogrammer og en del yderligere specialudstyr. hjælpestoffer omfattede allerede udstyr, til til bekæmpelse af grundlæggende Pa vaccinationsområdet blev 1994-programmet bornesygdomme i SNG koncentreret om bekæmpelse af difteri, som der havde været omkring 200 000 tilfælde af i 1994, og som truede med at bevæge sig vestpå ind i Den Europæiske Union. Der blev atter opstillet et samlet program af UNICEF, IRKK og WHO. og ansvaret for aktiviteterne i bestemte lande blev pålagt de førstnævnte to organisationer. Kommissionen forpligtede sig til at spille en vigtig opfølgende rolle i det, der efter planen skulle være en treårig kampagne for bekæmpelse og udryddelse af denne og andre epidemier. 24 3. 6. Østeuropa Ud over det tidligere Jugoslavien blev den humanitære bistand i Østeuropa begrænset til en bistand på 1,2 mio. ECU til anden bistand fra Kommissionen, en medtagelse af de tre baltiske stater i den overordnede indsats mod difteri og en bistand på 0,5 mio. ECU i Rumænien i form af fødevarer og lægelig bistand til hospitaler og andre institutioner. i Albanien som supplement 3. 7. Asien Selv om Kommissionens humanitære indsats i Asien fortsat var domineret af de menneskeskabte humanitære kriser forekom der også naturkatastrofer på kontinentet i 1995, navnlig oversvømmelser. i Afghanistan og Irak, I Afghanistan vedblev Kommissionen med at yde bistand til flygtninge og internt fordrevne befolkninger omhyggeligt koordineret med sine øvrige aktiviteter. Nye kamphandlinger i forskellige dele af landet gjorde det til stadighed til en kompleks og farlig opgave at levere humanitær bistand. Som i 1994 blev hovedvægten lagt på lægelig og hygiejnemæssig bistand med henblik på at sikre en minimal sundhedspleje og forebygge de værste epidemier. Den samlede bistand, som ECHO leverede i 1995, var omtrent af samme størrelse som i 1994 (ca. 12,5 mio. ECU). I Irak vedblev Kommissionen med at være en af de største bistandsydere med et lidt storre samlet beløb end i 1994, nemlig 24,9 mio. ECU. Prioriteringen inden for rammerne af programmet for det pågældende land blev dog ændret, da det blev tydeligere, at behovene for humanitær bistand i områderne under centralregeringens kontrol hurtigt når samme niveau som behovene i de nordlige og de sydlige sumpområder. I nord var det til målgrupperne, og der fandt derudover en fortsat vigtigt med fødevarehjælp rehabilitering sted af sociale og lægelige faciliteter og af vandforsyningen, ligesom et program til genopretning af den lokale landbrugsproduktion blev videreført i tæt samarbejde med den officielle udviklingsbistand. Der er så mange miner i området - flere millioner - at minerydningsprogrammerne kunne fortsætte praktisk taget uendeligt, og der blev også stadig ydet støtte til levering af kunstige lemmer til et fortsat stort antal ofre. Det nuværende minerydningsprogram i samarbejde med Det Forenede Kongerige. Der blev stadig ydet gennemføres fødevarehjælp og i Iran fra det sydlige irakiske flygtninge sumpområde, og denne bistand blev også videreudbygget på områder under centralregeringens kontrol, men også her på stærkt kontrollerede vilkår. To år tidligere blev mere end 90% af bistanden ydet i nord, men der blev i 1995 kun ydet 17,3 mio. ECU svarende til lidt mindre end 70% af det samlede bistandsbeløb til denne region. lægelig bistand til til Cambodja, Det var som følge af naturkatastrofer nødvendigt at yde bistand Indonesien, Laos og Pakistan og til Bangladesh og Filippinerne. Flygtningestrømme fra Bhutan, Myanmar og Tibet førte til ydelse af bistand i Nepal, Thailand og Indien. For første gang blev der efter opfordring fra en række partnere ydet katastrofebistand til Nordkorea efter usædvanlig store oversvømmelser i mange provinser. to gange 25 Kamphandlingerne i Sri Lanka, som allerede gjorde det nødvendigt at yde bistand i 1994, blev omfattet af to kommissionsafgørelser midt på året. En brat genopblussen af kamphandlingerne sidst på året gjorde det dog nødvendigt med en yderligere afgørelse til fordel for dem, der blev tvunget til at flygte til den nordlige by Jaffna. Det var fortsat uklart, om der var overhængende fare for en menneskeskabt humanitær katastrofe i øens nordlige del. 3. 8. Mellemøsten og Nordafrika Kommissionen vedblev med at yde humanitær bistand i sammenhæng med sit samlede program for de autonome og besatte palæstinensiske områder, og der blev i 1995 afsat 5. 3 mio. ECU dertil. Denne bistand blev anvendt til bydende nødvendigt udstyr og undervisning i private og offentlige hospitaler, som var overtaget af de palæstinensiske myndigheder, og var en videreførelse af lignende foranstaltninger i 1994. Der blev ydet lægelig bistand til et beløb af 1,3 mio. ECU til palæstinensere i flygtningelejre i Libanon, libanesiske befolkninger modtog internt medens de fødevarehjælp på 0,6 mio. ECU. fordrevne og mest udsatte I Nordafrika gjorde de øgede grundlæggende behov blandt de sahariske flygtninge efter en forværring af krisen i Algeriet det nødvendigt at yde humanitær bistand til et samlet beløb af 4,5 mio. ECU. Desuden blev der ydet anden lægelig og logistisk bistand på 0,5 mio. ECU. Endvidere ydede Kommissionen bistand efter et jordskælv i Tyrkiet og ydede sammen med andre donorer et lille bidrag til Yemen til et vaccinationsprogram og til afbødning af borgerkrigens eftervirkninger. Det skal bemærkes, at der forud for aktionerne i Libanon og til fordel for de sahariske flygtninge blev foretaget særlige behovsevalueringsrejser finansieret med midler fra Kommissionen og afholdt konsultationer med de EU-medlemsstater, som direkte var interesserede i at hjælpe disse befolkninger. 3. 9. Latinamerika Selv om den vigtigste modtager af humanitær bistand i denne region fortsat var Cuba, fandt der en samlet stigning sted i ECHO's aktiviteter som følge af eftervirkningerne af tidligere borgerkrige og naturkatastrofer i Mellemamerika. Som følge af en forværring af krisen i sundhedssystemet og i den grundlæggende sundhedspleje i befolkningen kom bistanden til Cuba op på et lidt større beløb i 1995 end i 1994. idet den nåede op på sammenlagt 15 mio. ECU. Der var navnlig tale om lægelige og hygiejnemæssige leverancer, fødevarer til hospitaler og produkter til rensning med henblik på at undgå epidemier. Programmet gennemføres af en række europæiske NGO'er, som påtager sig det fulde ansvar for den korrekte gennemførelse af programmet helt frem til modtagerne. 26 Eftervirkningerne af konflikter, som navnlig førte til en svækkelse af sundhedsstrukturen, gjorde det nødvendigt at yde bistand til Mexico og Nicaragua, medens konflikten mellem Ecuador og Peru gik hårdt ud over befolkningerne i begge lande. Det skal bemærkes, at den lægelige bistand, som blev ydet via NGO'er til den civilbefolkning, der blev ramt al opstanden i Mexico, bidrog til at stabilisere situationen, hvilket blev anset for en forhåndsbetingelse for vellykkede fredsforhandlinger. I Guatemala for hjemvendte fastsatte Kommissionen et samlet bistandsprogram flygtninge og internt fordrevne snævert koordineret med sine øvrige udviklingsaktiviteter. Som følge af naturkatastrofer var det nødvendigt at yde bistand til Bolivia, som både blev ramt af tørke og oversvømmelser, og til Colombia og El Salvador. 4. Horisontale aktiviteter 4. 1. Oplysningsvirksomhed og synlighed Den humanitære bistand har i de seneste tre år været en af EU's succeshistorier, både med hensyn til omfang og viften af aktionsområder. Det er derfor naturligt, at Kommissionen ønsker at fremlægge oplysninger og gøre rede for sine aktiviteter på Unionens vegne både i medlemsstaterne og i modtagerlandene, således som dens partnere også gør det. De humanitære aktiviteters virkning afhænger faktisk ofte af den synlighed, der kan frembringes. Synligheden tilvejebringes utvivlsomt navnlig ved øjeblikkelig reaktion på en nødsituation ved anvendelse af effektive NGO'er eller international nødhjælpsorganisationer som partnere. Men der er heller ingen tvivl om, at øget agtpågivenhed over for en krise og underretning af offentligheden om, hvorledes de disponible ressourcer forvaltes, er vigtige dele af den humanitære bistand. Kommissionen anvender sammenholdt med de organisationer, den yder støtte til, en meget lille del af sit budget på synlighed. Desuden har organisationerne den fordel, at de i deres egenskab af aktører "i marken" ofte naturligt får hele æren for en aktion. I 1995 blev der kun afsat rundt regnet 1,5 mio. ECU til synlige foranstaltninger, hvorfor Kommissionen har et særlig stort behov for at arbejde tæt sammen med sine partnere med henblik på at opnå en profil, der står mål med dens bidrag. Den tilsigtede strategi har fire hovedbestanddele: medierne, publikationer og audiovisuelle hjælpemidler, fælles aktiviteter med NGO'er og internationale organisationer samt fælles aktiviteter med medlemsstaterne. Med hensyn til medierne blev der sidste år udsendt en pressemeddelelse for hver eneste tildeling af bistand: der blev i årets løb udsendt mere end 150. Desuden blev materialet i 1995 jævnligt udsendt på INTERNET (der henvises til afsnit 2. 2. ). Endelig blev der arrangeret rejser for journalister til aktionsområderne. Dette førte til god dækning både i pressen og på TV. Nogle sådanne besøg blev arrangeret på initiativ af NGO'er og EF- organisationer. 27 Indsatsen hjælpemidler. Publikationerne omfatter i øjeblikket: i medierne bakkes op med et antal publikationer og audiovisuelle a) b) c) d) e) Nærværende "årsberetning", som tilgår brede kredse i og uden for EU "ECHO News" - et nyhedsbrev, som udsendes hvert kvartal på fransk og engelsk, og som har en mere begrænset kundekreds i Den Europæiske Union "ECHO Files" - omfattende baggrundsmateriale om særlige humanitære kriser, f. eks. kriserne i Rwanda, Somalia og Haiti En EC HO-kalender Forskellige brochurer, der forklarer, hvorledes Kommissionen virker via ECHO, og beskriver nogle af dets vigtigste aktiviteter, f. eks. dets virke i det tidligere Jugoslavien. Den audiovisuelle dimension omfatter videoer, der beskriver ECHO's rolle og profilen for de organisationer og bistandsarbejdere, det finansierer, samt nyhedsklip til fjernsynet og en dokumentarfilm. Ifølge rammepartnerskabsaftalen med NGO'erne og de internationale organisationer (der henvises til afsnit 2. 1. ) skal disse sikre EU synlighed i dens egenskab af donor. Dette sker navnlig ved hjælp af mærkater og andre ECHO-mærkninger af det materiale, der uddeles "i marken", og dette er nu almindelig praksis. Synlighedsbegrebet bør dog omfatte mere end blot mærkater. I de seneste to år har ECHO ansporet sine partnere til at inddrage kontoret i deres kontakter med medierne, ligesom ECHO selv gør det. I de seneste år har mange NGO'er givet ECHO-finansierede aktioner omfattende dækning i deres egne publikationer, hvis oplag er på titusinder af eksemplarer. ECHO har nu i samarbejde med franske og spanske NGO'er udsendt brochurer til almindelig distribution. Der er i samarbejde med tyske og italienske NGO'er planlagt tilsvarende publikationer til udsendelse til næste år. På området samarbejde med medlemsstaterne blev den vellykkede Humanitære Dag i Berlin under det tyske formandskab franske formandskab, medens der blev arrangeret et "humanitært topmøde" i Madrid under det spanske formandskab (der henvises til følgende afsnit). Ved begge lejligheder blev arrangementerne gennemført i tæt samarbejde med nationale myndigheder og NGO'er. I Paris omfattede arrangementerne en "grøn telefonlinje", der virkede i to dage, og en udstilling i Arche de la Défense af to ugers varighed. i Paris under det i 1994 gentaget 28 4. 2. "Det humanitære topmøde" i Madrid Pa initiativ af medlem af Kommissionen Emma Bonino blev der den 14. december holdt et møde i Madrid med det formål at rette søgelyset mod anliggender af humanitær relevans, som var fælles for donorerne og de humanitære organisationer. På mødet samledes - for første gang nogensinde - EU og USA samt UNHCR, UNICEF, WFP, DHA. Røde Kors og repræsentanter for Médecins sans Frontières og for NGO'er fra EU og USA. Mødet, som alle parter betegnede som en succes, kulminerede med vedtagelsen indeholdende en ny humanitær dagsorden, benævnt "Madrid af en handlingsplan erklæringen". Erklæringen, som retter søgelyset mod grænserne for den humanitære bistand og behovet for hurtig og effektiv indgriben mod krisernes årsager, er vedlagt som bilag 1. Selv om den amerikanske præsidents hustru Hillary Clinton ikke kunne være personligt til stede, understregede hun sin støtte til mødet ved hjælp af en videooptagelse, som blev afspillet på mødet. Mødets betydning blev også betonet ved et budskab fra pave Johannes Paul II og ved dronning Sofias aktive virke som protektor og den af den spanske premierminister Felipe Gonzales udviste interesse som formand for Det Europæiske Råd. 4. 3. Koordination/samarbejde 4. 3. 1. Koordination mellem tjenester indbyrdes De enkelte humanitære foranstaltningers værdi bestemmes ikke kun af deres iboende kvaliteter, men også af den plads, de indtager inden for en samlet analytisk ramme, der dækker samtlige politiske, humanitære og udviklingsmæssige aspekter ved en given krise. Pa denne baggrund koordinerer Kommissionen omhyggeligt sine humanitære foranstaltninger med de foranstaltninger, den træffer på andre felter. Denne koordination dækker alle trin fra planlægning til gennemførelse. På baggrund af nødvendigheden af, at der foretages en begrebsmæssig videreudbygning heraf, blev der imidlertid som led i overvejelserne om sammenbindingen af nødhjælp og udvikling (der henvises til afsnit 3. 2. ) kigget nærmere på nogle af disse problemer. 4. 3. 1. 1. Flygtninge, internt fordrevne og hjemvendte Som nævnt i årsberetningen for 1994 har ECHO taget initiativ til nedsættelse i Kommissionen af en stående fællesgruppe (PISG) for flygtninge, internt fordrevne og hjemvendte i tredjelande som forum for koordinationen af Kommissionens politik over af for disse persongrupper. Desuden er gruppen ansvarlig Kommissionens holdning under drøftelser på højt niveau med UNHCR (der henvises til afsnit 4. 3. 5. 1. nedenfor). fastlæggelsen for tværgående Denne gruppes arbejde blev konsolideret godkendelsesprocedure har vist sig at fungere godt både som spore til intern koordination og som forum for ændring af forslag ved de sjældne lejligheder, hvor dette af den ene eller den anden årsag har vist sig nødvendigt. løbet af 1995. Den i 29 PISG har sin egen interne database, som omfatter alle flygtningeprogrammer, der gennemføres af den ene eller den anden tjeneste, og som gør det muligt at udarbejde en bred vifte af statistikker. Databasen omfatter alle Kommissionens aktiviteter siden den 1. januar 1995. Den første statistiske rapport vil foreligge i begyndelsen af 1996 og vil blive ajourført med jævne mellemrum. 4. 3. 1. 2. A ndre fællesgrupper For at forstærke virkningen af ECHO's program for katastrofeberedskab og undgå risici for overlapninger mellem Kommissionens tjenestegrene indbyrdes blev der nedsat en fællesgruppe for katastrofeberedskab, som i gennemsnit samledes hver anden måned for at drøfte relevante spørgsmål og muligheder for videreudvikling af programmet. Desuden deltog ECHO i den stående fællesgruppe for menneskerettigheder, som ledes af GD IA, og i den stående fællesgruppe for indvandring og asyl, som ledes af Generalsekretariatet. På menneskerettighedsområdet medvirkede det ved udarbejdelsen af K o m m i s s i o n e ns meddelelse om til Rådet menneskerettighedspolitikkens eksterne aspekter. E u r o p a - P a r l a m e n t et og 4. 3. 1. 3. Koordination af de eksterne forbindelser Da den nye Kommission blev indsat i januar 1995, blev der foretaget en række forbindelser, både blandt i Kommissionens eksterne organisatoriske ændringer Kommissionens medlemmer indbyrdes og i tjenestegrenene. De fire generaldirektorater, som geografisk delte ansvaret for de eksterne forbindelser (GD I, IA, IB og VIII), samt ECHO og Kommissionens generaldirektorat for økonomiske og finansielle anliggender (GD II) mødes nu regelmæssigt inden for en koordinationsstruktur, der benævnes "Relex"- koordinationen. Denne af kommissionsmedlemmer, der også mødes regelmæssigt til drøftelse af anliggender af fælles interesse. af Relex-gruppen en genspejling samordning er 4. 3. 2. Medlemsstater Drøftelserne med medlemsstaterne i løbet af 1995 vedrørte navnlig behandlingen af Kommissionens udkast til rådsforordning om humanitær bistand som omhandlet ovenfor (der henvises til afsnit 1. 1. ). Desuden blev arbejdsforbindelserne med medlemsstaterne uformelt videreført på kriseområder og i henhold til konsultationer i forskellige internationale fora, navnlig inden for FN-systemet, hvor det internationale donorsamfund drøftede bistandsprogrammer. Mere specifikt inden for Unionens egen institutionelle ramme fortsatte de regelmæssige kvartalsvise møder mellem medlemsstaternes direktører for humanitær bistand og Kommissionen som et nyttigt forum for drøftelser. Som et særlig fremtrædende eksempel pa denne opgave kan nævnes mødet i begyndelsen af november, hvor der blev foretaget en detaljeret gennemgang af Kommissionens endnu ikke trufne afgørelser om nye 30 humanitære bistandspakker for det tidligere Jugoslavien og området ved de store søer i indledende forhandlingsoplæg om spørgsmålet om Afrika. Desuden drøftedes et sammenbinding af nødhjælp, rehabilitering og udvikling på delte møde (der henvises til afsnit 3. 2. ). De bilaterale kontakter og samarbejdet med de enkelte medlemsstater blev videreført i forskellige former og fora såvel på formelt officielt niveau som på arbejdsplan. De udgør et vigtigt bidrag til en konstruktiv dialog. Desuden skal det nævnes, at medlemsstaterne klart støttede ECHO's aktioner i dette forum, da det samledes i april 1995. Ved denne lejlighed modsatte de fleste sig en begrænsning af den humanitære bistand til trods for de aktuelle budgetmæssige begrænsninger. Desuden opfordrede de til større engagement fra Kommissionens side i rehabiliteringsprogrammer og et gradvist skift til "bæredygtige programmer". fra direkte humanitær bistand Unionens udvidelse den 1. januar 1995 med Finland, Sverige og Østrig indebar en entydig berigelse af den kontekst, hvori ECHO udfører sit arbejde. Som neutrale lande med lang tradition for humanitært engagement udtrykte de fra starten stor interesse for ECHO's arbejde. 4. 3. 3. Europa-Parlamentet Året 1995 var kendetegnet af intens aktivitet fra parlamentarikernes side på områder, der direkte eller indirekte er af relevans for den humanitære bistand. Forhandlingerne om forslaget til Rådets forordning om humanitær bistand er allerede behandlet ovenfor (der henvises til afsnit 1. 1. ). I sammenhæng med disse forhandlinger og i tilknytning til et af sine ordinære møder arrangerede Europa-Parlamentets udvalg om udvikling den 17. oktober et arbejdsmøde, hvor Emma Bonino var til stede, med de humanitære partnere (NGO'er og internationale organisationer) og repræsentanterne for medlemsstaterne. På mødet blev det slået fast, at både parlamentarikerudvalget og partnerne støtter forslaget til forordning, således som det blev fremsat af Kommissionen. Desuden fulgte udvalget om udvikling særdeles nøje udviklingen i kriserne og den humanitære situation i de berørte lande. Navnlig blev krisen i området ved de store søer i Afrika systematisk optaget på dagsordenen for møderne. Udvalget om udenrigsanliggender havde i særlig grad opmærksomheden rettet mod det tidligere Jugoslavien og krigen i Tjetjenien. Ud over det normale parlamentarikerarbejde såsom skriftlige og mundtlige forespørgsler, beslutninger, initiativer og betænkninger fandt der forskellige vigtige begivenheder sted i Europa-parlamentet. Det drejer sig navnlig om en række offentlige høringer om "personelminer" den 21. -22. marts 1995, temaet "De Forenede Nationers 50 år: den humanitære udfordring" den 22. -23. maj 1995 og temaet "menneskerettighedsklausulens evaluering, virkning og perspektiv" den 20. -21. november 1995. Disse høringer vidner om 31 Europa-Parlamentets stadig usvækkede interesse i spørgsmål med tilknytning til den humanitære indsats, udviklingssamarbejdet og respekten for menneskerettighederne. Desuden viderefører Det Europæiske Forum for Aktiv Konfliktforebyggelse (FEPAC) sit arbejde og drøfter hver måned i Strasbourg en række aktuelle temaer med direkte involverede personligheder. Dets møder giver altid grundlag for en åbenhjertig og direkte udveksling af synspunkter og vidner om, at dialogen ganske vist er en vanskelig, men ikke en umulig vej. Den Paritetiske Forsamling AVS/EU nedsatte i 1994 en arbejdsgruppe for flygtninge (med MEP Luciano Vecchi som ordfører). Man nåede på arbejdsgruppens første møde til enighed om. at ECHO skulle deltage i de fremtidige møder, hvoraf der blev afholdt to i 1995. ECHO deltog aktivt i drøftelserne i dette forum, som viste sig særdeles interesseret i udviklingen inden for den stående fællesgruppe for bistand til flygtninge, internt fordrevne og hjemvendte (PISG) (der henvises til afsnit 4. 3. 1. 1. ). 4. 3. 4. Ikke-statslige organisationer I løbet af 1995 blev rundt regnet halvdelen af den del af de humanitære finansieringer, der forvaltes af ECHO, gennemført af ikke-statslige organisationer (NGO'er). Dette tal var endnu større end tallet for de foregående år og understreger på ny, at Kommissionen går stærkt i forbindelse med sine humanitære foranstaltninger og især for NGO'ernes fremtrædende rolle i dette partnerskab; de var involveret i praktisk taget samtlige tres lande, hvor der blev finansieret humanitær bistand. for partnerskabsprincippet ind ECHO søgte året igennem at gennemføre - og afsætte tid til - en dialog med forskellige grupperinger af partner-NGO'er i en række medlemsstater. Dette har været en værdifuld investering, som har gjort det muligt for alle parter at holde sig ajour med udviklingen i de humanitære anliggender, afklare problemer og misforståelser og holde de øvrige parter underrettet om eventuelle begrænsende vilkår, som de arbejder under. Disse organiserede kontakter åbnede mulighed for fælles gennemgang af "policy"- anliggender af relevans for det humanitære arbejde og gav især udbytte derved, at de gjorde det muligt at behandle en lang række praktiske spørgsmål i tilknytning til forvaltningen af de humanitære foranstaltninger. Der er ingen tvivl om, at der med tiden udvikler sig stadig tættere arbejdsforbindelser mellem NGO'erne og ECHO's "Desk Officers" og forbindelser "i marken". 4. 3. 5. De Forenede Nationer For så vidt angår humanitær bistand, stod Kommissionen fortsat særdeles stærkt i EF- systemet i 1995, selv om tallene var lavere end året før. Af det samlede beløb på 494 mio. ECU. som der var indgået kontrakt for ved årets udgang, var 17% formidlet af FN- organisationerne (mod et samlet endeligt tal på 32% i 1994). Dette tal fordeler sig som folger: UNHCR 46,9 mio. ECU 9,5% 32 WFP UNICEF DHA UNRWA Andre 29,2 mio. ECU 4,7 mio. ECU 0,55 mio. ECU 0,14 mio. ECU 1,45 mio. ECU 5,9% 0,9% 0,1% 0,0% 0,3%. Desuden medvirkede ECHO ved offentliggørelsen af en brochure om forbindelserne mellem Den Europæiske Union og De Forenede Nationer i anledning af FN's 50-årsdag. 4. 3. 5. 1 FN 's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR) UNHCR er langt den vigtigste enkeltstående operationelle partner for Kommissionen på området humanitær bistand, ligesom Kommissionen er UNHCR's vigtigste partner (i 1994 finansierede Kommissionen rundt regnet 22% af UNHCR's budget, og størstedelen heraf kom fra ECHO). Støtten til UNHCR i 1995 var således mere omfattende end en simpel finansiering af foranstaltninger, idet den desuden omfattede vidtrækkende "policy"-drøftelser og koordinationsinitiativer, bl. a. hvad angår Rwanda/Burundi (der henvises til afsnit 3. 4. 1. ). Den eksisterende stærkt samarbejdsprægede forbindelse har givet sig udslag i, at institutionen har nedsat en gruppe på højt niveau, der i maj 1995 mødtes for anden gang. Alle Kommissionens og UNHCR's relevante tjenestegrene er inddraget i denne strukturerede dialog, som ledes af ECHO. Ud over disse aspekter har den konstante dialog og "policy"-drøftelserne med UNHCR på alle niveauer og i forskellige fora givet sig udslag i udvikling af målrettede strategier og omfattende konvergens i analysen af behov og prioritering. For så vidt angår de af Kommissionen foranstaltninger, kan det sammenfattes, at UNHCR har vist sig at være et effektivt gennemførelsesorgan, og forbindelserne med det er så gode, at samarbejdet mellem Kommissionen og UNHCR må siges at have været og fortsat er en særdeles vigtig faktor i bestræbelserne for at sikre en mere effektiv international humanitær bistandsindsats. finansierede 4. 3. 5. 2. DHA (FN 's Nødhjælpskontor) Kommissionen har til stadighed med interesse fulgt DHA's bestræbelser for at blive et effektivt koordinationsinstrument inden for FN's samlede humanitære system. Nogle drøftelser for nylig i det genoplivede fælles styringsudvalg giver håb om særlige fremskridt på områder såsom internt fordrevne og brug af militærets og civilforsvarets udstyr (MCDA) til humanitære foranstaltninger. Forbindelserne med DHA har været gode med hovedvægten lagt på MCD A-projektet og drøftelser om udviklingen af ReliefWeb-konceptet. Der er også udført et arbejde inden for rammerne af IDNDR-projektet, hvortil der blev ydet støtte i 1994 (der henvises til afsnit 4. 5. ). Der blev i 1995 ydet støtte til uddannelse og faste procedurer for 33 flyoperationer inden for rammerne af MCD A-projektet, og der blev derefter i henhold til en aftale, som blev indgået sidst på året, ydet yderligere støtte til opbygning af et register over udstyr. ECHO deltog i og fulgte nøje med i arbejdet i MCDA's styringsudvalg. Et andet område, hvor der har været samarbejdet med DHA, har været i sammenhæng med den såkaldte Escrow-konto, der er en af den amerikanske regering oprettet facilitet, som gør det muligt for DHA at yde humanitær bistand i Irak i form af counterpartmidler tilvejebragt ved frigørelse af indefrosne irakiske aktiver, og som svarer til andre donorers tilsagn. 4. 3. 5. 3. Verdensfødevareprogrammet (WFP) WFP var atter i 1995 en særdeles vigtig operativ partner for Kommissionen i forbindelse med dens humanitære bistand. De operative problemer, som kunne konstateres i 1994, er imidlertid ikke forsvundet. Der er i eksterne evalueringer, som er betalt af ECHO, påtalt visse fejl. navnlig i Tadsjikistan. Det har taget temmelig lang tid at tilpasse WFP's struktur efter de krav, som ydelsen af katastrofebistand stiller, og dette forhold er også påtalt af mange andre donorer og af WFP's egne eksterne revisorer. På den anden side står organisationen særdeles stærkt, når det drejer sig om at levere storstilet fødevarehjælp, f. eks. i Rwanda/Burundi. WFP undertegnede i maj 1995 en rammepartnerskabsaftale med Kommissionen, og der var året igennem kontakter på højt plan med henblik på at afdække nogle af de operative vanskeligheder, ikke uden et vist fremskridt. 4. 3. 5. 4. FN 's Børnefond (UNICEF) Der var året rundt hyppige kontakter med UNICEF, der er en forholdsvis lille, men stadig vigtig partner. Forbindelserne vil antagelig blive udbygget efter undertegnelsen den 29. juni 1995 af en rammepartnerskabsaftale mellem parterne. UNICEF's eksekutivdirektør Carol Bellamy besøgte ved den lejlighed Bruxelles og havde en frugtbar udveksling af synspunkter med Emma Bonino. 4. 3. 6. De Forenede Stater Gode forbindelser med USA på området humanitær bistand står naturligt højt på Kommissionens priorioteringsliste, fordi EU, dens medlemsstater og USA i 1994 tilsammen tegnede sig for rundt regnet 86% af al officiel humanitær bistand. De forbindelser, der allerede var opbygget i 1994, blev uddybet i 1995. Ud over regelmæssig udveksling af oplysninger og kontakter på arbejdsplan fandt dialogen om anliggender af gensidig interesse på det humanitære område sted i form af konsultationer på højt niveau mellem Kommissionen og amerikanerne. Den 24. -25. maj havde Emma Bonino særdeles udbytterige møder i Washington med Hillary Clinton, amerikanske politikere og højtstående embedsmænd fra udenrigsministeriet og den amerikanske statslige bistandsorganisation (US AID). Der blev den 21. -22. september holdt 34 yderligere et møde på højt plan mellem Kommissionen og USAID, og ECHO deltog aktivt deri. Ved denne lejlighed blev der opnået enighed om at samarbejde om en række fælles anliggender. Til dels som følge heraf blev også humanitær bistand og dermed beslægtede anliggender fastlagt som et af de højtprioriterede områder for en uddybning af de overordnede forbindelser mellem EU og USA som led i den transatlantiske dialog. Dette gav sig udslag i fastsættelsen af en fælles EU/USA-handlingsplan, som blev offentliggjort på EU/USA-topmødet den 3. december. Planen omfatter en lang række særlige humanitære opgaver, herunder fred og genopbygning i det tidligere Jugoslavien og Mellemøsten, præventivt diplomati, udviklingsbistand, menneskerettigheder, demokrati, asyl- og flygtningespørgsmål, nuklear sikkerhed og sundhed. Der skal også i henhold til planen nedsættes en rådgivende gruppe på højt niveau for udviklingssamarbejde og humanitær bistand med et bredt mandat, som bl. a. omfatter alle de områder, der blev fastlagt på moderne med USAID i september (der henvises til bilag 3). I sammenhæng med udvekslingen af oplysninger samarbejder Kommissionen stadig med USA om oprettelse af et globalt finansielt system til overvågning af humanitær bistand. Som følge af problemer med indsamling af sådanne data fra forskellige amerikanske myndigheder med ansvar for den humanitære bistand, som er sammenlignelige med Kommissionens statistikker, giver tallene imidlertid stadig et særdeles ufuldstændigt billede. 4. 3. 7. Andre tredjelande og internationale og regionale organisationer 4. 3. 7. 1. Andre tredjelande Efter kontakter i 1994, da medlemskab af Unionen var under overvejelse, har Kommissionen opretholdt et samarbejde med bistandsmyndighederne i Norge, der traditionelt er et land med betydeligt engagement i humanitære anliggender. Desuden blev der i årets løb knyttet indledende kontakter med Canada, og disse vil sandsynligvis blive udbygget i 1996. 4. 3. 7. 2. Rode Kors- Røde Kors, der håndhæver Genève-konventionen fra 1949, er naturligvis en vigtig partner for ECHO. Samarbejdet blev opretholdt og endog udbygget i 1995, og det gælder både Den Internationale Komité (IRKK), Det Internationale Røde Kors Forbund (IFRC) og de nationale Røde Kors-selskaber. Der er indført regelmæssige planlægnings- og "policy"-møder med disse to partnere, således at deres ekspertise kan udnyttes bedst muligt i komplekse humanitære situationer. I løbet af 1995 ydede Kommissionen et bidrag på 40,4 mio. ECU til IRKK's aktiviteter på områderne beskyttelse, respekt for fangers grundlæggende rettigheder, opsporing af familiemedlemmer og savnede samt talrige læge- og førstehjælpsprogrammer, navnlig i Rwanda og Burundi. 35 IIRC kunne i 1995 via sit forbindelseskonlor i Bruxelles styrke koordinationen mellem de nationale Røde Kors-selskaber, der deltager i ECHO-foranstaltninger, og forblev selv en vigtig operativ partner. 4. 4. Evaluering 1995 var kendetegnet af voksende interesse fra medlemsstaternes og ECHO's partneres side i evalueringen af de humanitære bistandsforanstaltninger og metoderne dertil. Samtidig var det et år, hvor Kommissionen lagde øget vægt på evalueringen af sine aktiviteter på alle områder inden for det initiativ til sikring af "sund og effektiv forvaltning 2000", som den nye Kommission havde taget. ECHO er gået foran i bestræbelserne for at tage evalueringsudfordringerne op under skyldig hensyntagen til arbejdets særdeles specielle karakter. Arbejdet blev i 1995 videreført i hastigt tempo med henblik på både at opstille en ajourført metode, som passer til ECHO's behov og dets modi operandi med dets partnere, og at øge det samlede antal foretagne evalueringer. Første fase er nu afsluttet med offentliggørelsen af en metodehåndbog, der indeholder praktiske og systematiske retningslinjer for evaluering af den humanitære bistand. Denne håndbog vil ikke alene være til nytte for Kommissionen, men også for dens partnere og alle andre, der er inddraget i humanitært arbejde. Kommissionen fortsatte sin evaluering af de foranstaltninger, der blev finansieret af den og gennemført af NGO'er eller FN-organisationer. Der blev i årets løb evalueret foranstaltninger gennemført af 46 NGO'er og 5 FN-organisationer. Evalueringerne dækkede alle typer programmer og alle aktivitetsområder. Udviklingen af Kommissionens evalueringsmetode gav den tilstrækkelig stor erfaring til at kunne evaluere dens programmer, bl. a. for Sydkaukasus og Irak. Disse evalueringer gjorde det muligt for den at skaffe information om den socioøkonomiske situation og virkningerne af dens arbejde i de enkelte sektorer (lægemidler, fødevarer osv. ), således at den fik bedre forudsætninger for planlægningen af det videre arbejde i disse områder. Tilsvarende gjorde evalueringen af en vaccinationskampagne i Sydkaukasus, Ukraine, Rusland og Belarus, som var iværksat af forskellige partnere, det lettere for den at indkredse fordele og ulemper ved de forskellige valgte fremgangsmåder. Kommissionen evaluerede desuden i 1995 12 foranstaltninger på området katastrofeberedskab i Afrika, Latinamerika og Sydasien. første gang for Ud over den grundige undersøgelse af de humanitære foranstaltningers effektivitet lagde Kommissionen i løbet af alle disse evalueringer betydelig vægt på foranstaltningernes effekt, bl. a. på sundhedsindikatorerne, det lokale marked, miljøet eller styrkelsen af den lokale institutionelle kapacitet samt på en undersøgelse af behovet for fortsat finansiering af humanitære bistandsaktiviteter i området. På trods af det store antal foretagne evalueringer er det lidt for tidligt at drage ensartede konklusioner af de afsluttede evalueringer, fordi de humanitære foranstaltninger som følge af de bestandig komplekse og meget individuelle situationer, hvori de gennemføres, er 36 stærkt forskellige. Kommissionen påser, at evalueringernes resultater underkastes en tilbundsgående drøftelse med partnerne. Den kan generelt sige, at et godt partnerskab er under opbygning, da der er betydelig forståelse for evalueringernes rolle, og resultaterne deraf udgør et effektivt middel til at forbedre arbejdet. 4. 5. Katastrofeberedskab ECHO's katastrofeberedskabsprogram, som blev påbegyndt i 1994, konsolideredes i 1995 og blev efterhånden omfattet af øget opmærksomhed fra de internationale organisationers og NGO'ers side, der både er aktive inden for nødhjælps- og udviklingsprogrammer. Bevillingerne til katastrofeberedskabsaktiviteter i 1995 androg 4. 2 mio. ECU. ECHO begyndte i 1995 at yde støtte til 27 beredskabs- og forebyggelsesprojekter i Afrika, Asien, Latinamerika og SNG og videreførte finansieringen af 6 projekter, der var iværksat i 1994. Bilag 2 indeholder en liste over projekterne. Ud over programmets tre nøgleelementer, dvs. * * * udvikling af menneskelige ressourcer udbygning af den institutionelle kapacitet og gennemførelse lokalsamfundsbaserede forebyggelsesprojekter baseret på billig teknologi af beredskabs- og opfyldte de projekter, der blev foretrukket ved udvælgelsesprocessen, flere af følgende kriterier: * * * * * i lande, der er lavt placeret på indekset for gennemførelse menneskelig udvikling fokusering på de mest udsatte gruppers behov komplementaritet med nationale udviklingsprogrammer nødhjælpsforanstaltninger bæredygtighed på lang sigt og miljømæssig forsvarlighed deltagelse/styring fra lokalsamfundenes side, styrkelse af den lokale kapacitet og prioritering af kvinders medvirken. og Ud over at støtte aktiviteterne "i marken" bidrog ECHO til udviklingen af internationale politikker og arbejdet med at fremme interessen for forebyggelse og beredskab. I denne sammenhæng blev der den 23. -24. september 1995 foretaget en eksperthøring i Bruxelles over temaet "miljøvirkningerne af internt fordrevne". De henstillinger og tekniske dokumenter, som blev fremlagt under høringen, gøres nu klar til offentliggørelse og udbredelse i interesserede kredse. Som nævnt ovenfor (der henvises til afsnit 4. 4. ) var der ved udgangen af 1995 foretaget evalueringer af de fleste projekter "i marken". De fleste evalueringer udviser særdeles positive resultater på trods af beskeden økonomisk støtte og ofte et lille geografisk effektive aktivitetsområde. Bedømmerne projekterne deres roste især for 37 ressourceanvendelse, deres udgangspunkt i lokale ressourcer og deres gode muligheder for at forebygge eller afbøde katastrofer. Kommissionens aktiviteter på området katastrofeberedskab tager fuldt hensyn til henstillingerne i Yokohama-handlingsplanen, som der blev opnået enighed om inden for rammerne af FN's tiår for dæmpning af naturkatastrofer (IDNDR), som den hidtil har støttet og fortsat støtter aktivt. Den kommende opgave vil være yderligere at konsolidere og udbygge de erfaringer, der blev indhøstet i 1995. En særlig udfordring i 1996 vil være at videreudvikle visse særlige dele af katastrofeberedskabsplanen, herunder udvalget for teknisk beredskabsrådgivning (PREP-TAG). der fungerer som rådgivende ekspertgruppe for programmet, og de regionalt baserede målcentre, der vil blive oprettet for at gøre det muligt for ECHO at gennemføre uddannelsesprogrammer direkte på regionalt plan. Som en del af sit mandat til at koordinere Kommissionens politikker på området katastrofeberedskab uden for EU's område har ECHO siden marts 1995 ledet en ae hoc- fællesgruppe, hvis formål er at behandle eksternt nukleart katastrofeberedskab i Central- og Østeuropa. Efter et vellykket møde med sandsynlige modtagerlande i august blev der i september bestilt en omfattende evalueringsundersøgelse. Denne undersøgelse, der efter planen skal være afsluttet i januar 1996, tager både sigte på at fastlægge det aktuelle eksterne beredskab i partner landene og at fastlægge områder, hvor det er nødvendigt med bistand for at bringe disse arrangementer op på et tilfredsstillende niveau. Når resultaterne er analyseret, er det meningen, at der skal opbygges et sammenhængende flerårigt program, hvis formål er at forbedre de lokale beredskabssystemer. Endelig fandt der i 1995 en yderligere konsolidering sted af NOHA-eksamensbeviset, som ECHO og GD XXII lancerede ved udgangen af 1993 med henblik på at forbedre det humanitære personales kvalifikationer. Bilag 4 indeholder flere oplysninger herom. 5. Udsigter for 1996 og de følgende år 5. 1. Forventede behov i 1996 Det er ikke nødvendigt med en krystalkugle for at kunne forudsige, at ustabilitet og de dermed forbundne menneskelige lidelser også vil hjemsøge flere regioner i verden i 1996 og de følgende år. Den humanitære bistand i det tidligere Jugoslavien har nået et omfang, som ikke har været kendt før i Europa. Den internationale nødhjælp, som millioner af mennesker har været afhængige af under mere end fire års kamphandlinger, er blevet en del af hverdagen for befolkningerne i disse hårdt ramte områder. De enorme materielle og psykiske skader, som konflikten har ført med sig, indebærer, at befolkningen er særdeles sårbar og vil vedblive dermed i lang tid fremover. En 38 tilbagevenden til normale tilstande vil kræve fortsat støtte udefra, og den humanitære bistand vil fortsat stå højt på dagsordenen på kort sigt, men skal planlægges på en sådan made, at afhængigheden af bistand formindskes, og det gøres muligt at erstatte den med et genopbygningsarbejde. Det er derfor stadig nødvendigt, at Kommissionen yder støtte til de humanitære organisationer, navnlig til UNHCR i denne organisations egenskab af ledende organ for repatrierings- og genbosættelsesspørgsmål og til IRKK med hensyn til beskyttelse. Samtidig vil det til stadighed være nødvendigt at evaluere bistanden og underkaste den fornyede undersøgelser, så det sikres, at den imødekommer de skiftende behov. Kommissionen anerkender fuldt ud den betydning, som internt fordrevnes og flygtninges tilbagevenden og genbosættelse har for den samlede fredsproces' succes, og vil derfor øge sin humanitære tilstedeværelse "i marken" med henblik på til stadighed at følge udviklingen og forberede egnede reaktioner. Bistanden vil vedblivende udelukkende blive baseret på behovene uden hensyntagen til modtagernes etniske, religiøse eller politiske tilhørsforhold. Man må håbe, at denne upartiske approach i sig selv vil fremme forsoningen mellem samfundene. Som følge af den fortsatte flygtningekrise i Rwanda og den forværrede situation i Burundi vil det fortsat være tvingende nødvendigt med humanitær tilstedeværelse af EU i Afrika, navnlig i regionen ved de store søer, men også i Sudan, Somalia, Liberia, Sierra Leone og Angola. Da der ikke foreligger nogen klare tegn på stabilisering, vil der sandsynligvis også fortsat være behov for humanitær bistand i det nordlige Irak og i Afghanistan samt i dele af Sydøstasien og SNG, navnlig Kaukasus. I alle disse regioner vil det næppe på kort sig være muligt for ECHO at afvikle aktiviteten. i de hidtidige resultater har Kommissionen desuden Med udgangspunkt fastlagt katastrofeberedskab og -forebyggelse som et særlig højtprioriteret område for ECHO's arbejde i 1996. Velforberedte aktiviteter på dette område har i adskillige tilfælde vist sig særdeles effektive og værdifulde. tætte samarbejde med andre ECHO vil også videreføre det i Kommissionen og relevante eksterne organer for at sikre, at de humanitære problemer afklares hurtigt og effektivt. Det vil bl. a. bidrage til drøftelserne om sammenknytningen af nødhjælp og udvikling og påse, at Kommissionens integrerede strategier over for tredjelande i tilstrækkelig grad tager hensyn til risikoen for katastrofer og behovet for både forebyggelse deraf og beredskab til imødegåelse deraf. tjenestegrene 5. 2. Konklusioner og fremtidig strategi ECHO virker af indlysende årsager på en baggrund, hvor hurtig reaktion og effektivitet er aldeles afgørende. Dets aktiviteter nyder godt af stadig tiltagende synlighed og bred opbakning i offentligheden. Det er blevet en uundværlig partner for de vigtigste internationale organisationer, der beskæftiger sig med humanitær nødhjælp, og de mange NGO'er, der repræsenterer borgersamfundets engagement og bekymringer set på baggrund af de enorme humanitære behov. Det har aktivt bidraget til at henlede EU's og 39 verdenssamfundets opmærksomhed på nødvendigheden af politiske løsninger på kriser og af en sand forebyggende strategi. Det har opretholdt de nødvendige forudsætninger for en udvikling hen imod fred i mere end én del af verden. Det har medvirket til at bekræfte en ny. men usikker solidaritet fra den rige verdens side med ofrene for katastrofer. Det har ydet et væsentligt bidrag til bestræbelserne for at sikre en effektiv koordination af det internationale humanitære arbejde. I ECHO's arbejde står mennesket i centrum. Mennesker i nød, der ikke har noget andet sted at henvende sig. Det er et hverv og en forpligtelse, som gør Den Europæiske Union ære og giver den stor sympati. fremlæggelsen af sit forslag til ny forordning om humanitær bistand tog Ved Kommissionen sit udgangspunkt i den overbevisning, at ECHO skal udføre sit arbejde i et klima af neutralitet og upartiskhed alene ledet af behovene blandt ofrene for de humanitære nødsituationer. Denne opfattelse blev for nylig stadfæstet af verdens største humanitære organisationer, da de mødtes i Madrid den 14. december. Ved fastlæggelsen af deres fælles holdning vedrørende Kommissionens forslag til et retsgrundlag bekræftede medlemsstaterne desuden, at også de tilslutter sig denne opfattelse og ønsker at bidrage til den og at styrke den. I denne ånd vil Kommissionen vedblive med aktivt at interessere sig for sine forbindelser med USA og for spørgsmål med tilknytning til FN og andre humanitære partnere med henblik på at videreudvikle denne samarbejdsmodel. Samtidig vil det være nødvendigt at udvikle forbindelser med andre lande, der allerede deltager i eller ønsker at deltage i det internationale humanitære bistandsarbejde og naturligvis er i stand dertil. 1996 vil også blive kendetegnet af indledningen af regeringskonferencen, som efter planen skal tage Maastricht-traktatens virke op til ny vurdering og forberede de traktatændringer, som bl. a. er nødvendige for at gøre det muligt for Unionen at fungere effektivt efter udvidelsen. Den fremtidige udvikling i Unionens fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, som alle er enige om ikke har fungeret hensigtsmæssigt til dato, vil være en af de store udfordringer. Det vil i denne sammenhæng være nødvendigt at understrege, at den humanitære bistand hverken er en del af udenrigspolitikken eller et middel til konfliktløsning, eftersom den behandler symptomerne, ikke årsagerne. Dette er den opfattelse, der har ligget til grund for Kommissionens hidtidige arbejde med ECHO, og som det er helt afgørende at fastholde. Samtidig øger de kriser, hvor ECHO vil skulle yde bistand, imidlertid behovet for en styrkelse af Unionens muligheder for at gribe ind på politiske og navnlig udenrigspolitiske områder, for så vidt angår spørgsmål om konfliktforebyggelse og -løsning. Som understreget i Madrid-erklæringen må en erkendelse af det forhold, at den humanitære bistand ikke har de nødvendige midler til at afklare disse spørgsmål, nødvendigvis føre til. at det vedtages at anvende de politiske midler, der står til rådighed. For Den Europæiske Unions vedkommende indebærer dette desuden, at der skal sikres den traktatrevision, som er nødvendig for at give Unionen tilstrækkelig styrke til at gribe ind - til forsvar for sine egne interesser og til forsvar for de forsvarsløse. Dette er et 40 spørgsmål, der er uafhængigt af den humanitære bistand, men står i centrum for den humanitære problematik. 41 DOKUMENTARISKE BILAG 42 MADRID-ERKLÆRINGEN BILAG 1 Vi, ledere af og repræsentanter for fremtrædende humanitære organisationer og donorer, er i dag den 14. december 1994 forsamlet til et humanitært topmøde. VI MINDER OM, 1. 1. 1. 2. 1. 3. at verdens samlede humanitære bistand i de seneste fem år er blevet mangedoblet som reaktion på bestandig voksende behov og nu andrager 4 mia. dollars. I 1994 var omkring 45 millioner mennesker afhængige af humanitær bistand. Det står dog fast, at humanitær bistand hverken er en løsning på eller et universalmiddel mod kriser, der i alt væsentligt er menneskeskabte. Det gælder Rwanda og Bosnien, men også mange andre dele af verden såsom Afghanistan, det nordlige Irak, Liberia, Sierra Leone, Tadsjikistan og Sudan; at vi i overensstemmelse med vore respektive mandater og beføjelser fortsat har pligt til at forbedre vilkårene for ofrene for menneske- og naturskabte katastrofer, når og hvor vi kan, og til at støtte og fremme lokale og regionale initiativer til fjernelse af kriser. Vi vil navnlig yde bistand til beskyttelse og ernæring af ofre, tilvejebringelse af læskure og lægelig pleje, rådgivning samt sammenføring af børn og deres familier. Vi vil sikre en tæt koordination indbyrdes og med vore partnere med henblik på at sikre en maksimal lindring af lidelserne; at verden siden afslutningen på den kolde krig har gennemlevet et halvt hundrede væbnede konflikter. Civile er myrdet, såret eller tvunget til at flygte fra deres hjem i et omfang, der ikke har haft noget sidestykke siden FN-pagtens vedtagelse, og ugerningerne står stadig på. De, der ikke kan flygte eller ikke har noget sted at flygte hen, lever i usigelig elendighed, hvor deres liv traumatiseres, og det ofte er selve deres eksistens, der står på spil. Den humanitære folkerets grundprincipper krænkes ofte; menneskerettighederne trædes stadig under fode mange steder i verden; 1. 4. at årsagerne til humanitære katastrofer stadig alt for ofte har deres rod i social og økonomisk uretfærdighed i og mellem nationer. Magtkamp, ringe regeringsførelse og kamp om knappe ressourcer har også tilknytning til elendige levevilkår, overbefolkning og sociale uligheder; 1. 5. at de humanitære organisationers arbejde baseres på principperne for humanisme, upartiskhed, neutralitet og uafhængighed, 43 OG OPFORDRER DET SAMLEDE VERDENSSAMFUND TIL AT TRÆFFE FØLGENDE FORANSTALTNINGER: 2. 1. Målrettet indsats til sikring af, at der træffes alle foranstaltninger, som kan være afgørende i bestræbelserne for at bilægge krisesituationer, og at humanitære aktiviteter ikke-benyttes som erstatning for politisk indgriben. Den humanitære bistands uafhængighed og upartiskhed skal anerkendes og respekteres fuldt ud. Dette er en bydende nødvendig forudsætning for, at der kan reddes liv i krisesituationer. 2. 2. 2. 3. 2. 4. Udvikling af et globalt system til fremadrettet kriseforebyggelse. Det er nødvendigt med beslutsomhed og politisk vilje, hvis både de direkte og de indirekte årsager til konflikter og andre humanitære nødsituationer skal modvirkes. Et hurtigtvirkende varslingssystem bør føre til hurtig indgriben. Et nyt og opfindsomt engagement i udviklingsbistand. Kriser forstærkes i høj grad af den igangværende nedgang i udviklingsbistanden, samtidig med at denne skal forhøjes for at gøre de humanitære kriser mindre katastrofale. Fattigdom gør ofrene mere udsatte og tvinger dem over i overlevelsesstrategier, som kan fremskynde krisernes opståen yderligere. Dette er ensbetydende med, at kriser både bliver mere følelige og mere dræbende, når de bider sig fast. Et globalt fremstød mod sulten, som hvert syvende menneske på jordkloden lider under. Fødevaresikkerhed er et af de spørgsmål, som skal behandles, fordi fødevarer har en særlig betydning i fattige husholdninger i landdistrikterne i udviklingslandene. Det er ikke alene nødvendigt at fremstille og levere fødevarer, men også at sikre de fattigste samfundslag adgang dertil til overkommelige priser. Der skal lægges tilsvarende vægt på tilførsel af rent drikkevand. 2. 5. Opprioritering af og større støtte til beredskabsforanstaltninger, navnlig i henseende til naturkatastrofer. Modvilje mod at finansiere lokale initiativer, gennemføre beredskabsprogrammer og yde støtte til fremme af selvforsyningen kan ikke alene føre til menneskelig lidelse, når krisen bider sig fast, men også til meget større omkostninger såvel for ofrene som for donorerne. 2. 6. 2. 7. Ressourcer til nødhjælp og politiske løsninger i forbindelse med de mange "glemte" kriser, der i de internationale medier. Disse kriser truer i lige så høj grad som alle andre kriser millioner af menneskers eksistens og kan destabilisere hele regioner. til eller hurtigt ikke når frem igen forlades En særlig hastende indgriben over for de aktuelle konflikters målrettede hærgen blandt civile. Grusomheder som etnisk udrensning, tortur og voldtægt er i mange tilfælde gjort til hjælpemidler og mål for krigshandlingerne i åbenbar modstrid med den humanitære folkeret. Alle parter i konflikterne skal stilles til regnskab. Straffriheden for krænkelse af menneskerettighederne skal bringes til ophør. De tidligere Jugoslavien og Rwanda skal internationale strafferetter til bemyndiges til at efterleve deres mandater fuldt ud som forberedelse for det 44 2. 8. 2. 9. nedsættelsen af en stående international strafferet til pådømmelse af folkedrab, krigsforbrydelser og forbrydelser mod menneskeheden. Foranstaltninger til dækning af de særlige beskyttelses- og bistandsbehov blandt de millioner af mennesker, som er flygtet inden for deres eget land som følge af konflikter. Der skal fastsættes grundprincipper, som kan forbedre situationen for dem og beskytte deres ret til fysisk og materiel sikkerhed. Vi går også ind for, at af FN menneskerettighederne i interne konfliktsituationer. Desuden skal flygtninges ret til at søge og opnå beskyttelse i andre lande mod forfølgelse opretholdes. af krænkelser forhindring forbedrede ordninger udvikler til Hastende opprioritering af alle ofres behov og beskyttelse, navnlig for kvinder, børn og ældre, som uundgåeligt udgør langt størstedelen af alle ofre for væbnede konflikter. Kvindernes centrale rolle skal anerkendes, og kvinderne skal inddrages i planlægningen, forvaltningen og fordelingen af nødhjælpen, da dette er den bedste måde, hvorpå det kan sikres, at nødhjælpen når frem til de mest udsatte. Der skal systematisk tages hensyn til deres sundhed i relation til reproduktion. Navnlig må børn ikke fratages deres ret til hjem og familie, liv, fysisk og psykisk sundhed, uddannelse og fredelig tilværelse. 2. 10. Fortsat tilrådighedsstillelse af midler til genopbygning af krigshærgede samfund og derigennem konsolidering af fredsaftaler og forebyggelse af, at der skabes et nyt grundlag for fremtidige konflikter. Forbindelserne mellem nødhjælp og udvikling skal udbygges, og den lokale kapacitet på dette område skal styrkes. Genopbygningen omfatter ikke alene vandsystemer, broer og veje, men også borgersamfundet, de hjemsendte soldater og genopbygningen af retsvæsenet, administrationen, uddannelsessystemet og de sociale tjenester. Der skal findes fleksible mekanismer, som kan frembringe større ressourcer til nødrehabilitering. Samtidig skal nødhjælpen forvaltes effektivt, således at den humanitære bistand nedbringes, så snart nødperioden er forbi, og hurtigt erstattes af andre former for bistand. 2. 11. Respekt for vort arbejdes humanitære og upolitiske egenart og vore respektive mandater, fuld adgang for os til alle nødstedte personer samt garanti for det humanitære personales sikkerhed og for et mere sikkert finansielt grundlag for vort arbejde fra alle parters side. Vi bekræfter i denne sammenhæng på ny vort internationale engagement og vore internationale tilsagn. Den humanitære solidaritets opfindsomhed er enorm. Fatalisme og opgivelse er imidlertid konkrete trusler. Regeringer og ledere må anerkende, at enhver nations interesse i global fred og sikkerhed i en verden, hvor den indbyrdes afhængighed mellem alle lande bliver stadig mere udtalt, kun kan føres ud i livet ved en samordnet international indsats. 45 (Undertegnet af:/ Brian Atwood USAID Administrator Carol Bellamy UNICEF's eksekutivdirektør o Cathering Bertini Verdensfødevarehjælpsprogrammets (WFP) eksekutivdirektør Emma Bonino Medlem af Europa-Kommissionen med ansvar for humanitær bistand Agostinho Jardin Gonçalves Formand for udviklings-NGO'ernes forbindelsesudvalg ved Den Europæiske Union Peter Hansen De Forenede Nationers vicegeneralsekretær med ansvar for humanitære anliggender Sadako Ogata De Forenede Nationers Flygtningehøjkommissær Doris Schopper Præsident for Médecins sans Frontières * Cornelio Sommaruga Præsident for Den Internationale Røde Kors Komité Julia Taft Præsident for InterAction (det amerikanske råd for frivillig international aktion) 46 BILAG 2 Liste over katastrofeberedskabsprojekter finansieret i 1995 I Mellem- og Latinamerika samt Vestindien. /. Anbringelse af katastroferesistente elementer i mellemamerikanske skoler: 273 000 ECU 2. Risikovurdering i Costa Rica, Ecuador og Jamaica: 179 000 ECU 3. Sikrere veje og broer i Mellemamerika og Andes-landene: 184 000 ECU 4. Sikrere og sundere boliger til lavindkomstfamilier i Lima, Peru: 34 000 ECU 5. Et net af eksperter i Latinamerika: 70 000 ECU 6. Miljøplanlægning i Jamaica: 13 500 ECU n. Udvikling af billige orkansikrede boliger i Jamaica: 18 200 ECU 8. Katastrofeværn Latinamerika og Vestindien: 18 400 ECU i hospitaler og sundhedsfaciliteter: fastsættelse af retningslinjer for 9. Styrkelse af den institutionelle kapacitet på områderne katastrofeforvaltning og -forebyggelse i Latinamerika: 148 871 ECU 10. Lokalsamfundsbaserel katastrofeforebyggelse og -forvaltning i Peru: 93 977 ECU. I Asien //. Hurtigtvirkende varslingssystemer i kystområderne i Andhra Pradesh, Indien: 65 000 ECU 12. Orkanberedskab i Andhra Pradesh, Indien: 37 000 ECU 13. A ffaldsforvaltningsprojekt 69 000 ECU for at forebygge udbrud af pest i Baroda, Gujarat, Indien: 14. Beredskabsuddannelse i Myanmar: 225 000 ECU 15. Beredskabsuddannelse i Filippinerne: 119 500 ECU 16. Beredskab og katastrofeværn i Quang Binh, Vietnam: 209 600 ECU 11. Projekt for katastrofeberedskab, -værn og -indgreb i Nepal: 204 200 ECU 47 18. Lokalsamfundsbaserct system /or katitstmjcbcrcilshih og ft>r\;i/imny i ,/W /;. »/,//uv Bangladesh: 310 086 ECU I Afrika /9. Lokal radiovarsling i Sahel-landene: 101 000 ECU 20. Hjælpepakker til internt fordrevne i det sydlige Sudan: 458 300 ECU 21. Overvågnings- og beredskabsaktiviteter på øen Fogo, Kap Verde: 20 700 ECU 22. Kvindelige flygtninge og sundhed: strategi for selvhjælp i nødsituationer i Etiopien: 236 100 ECU. 1 det tidligere Sovjetunionen 23. Forebyggelse af jordskred i Kirgisistan: 110 300 ECU 24. Uddannelse af nødhjælpspersonale i Spilak, Armenien: 67 000 ECU. På globalt plan 25. Modernisering af brugen af udstyr fra militær og civilforsvar til at bringe nødhjælp frem til katastrofeområder i samarbejde med FN's Nødhjælpskontor: 178 000 ECU 26. Uddannelsesprogram samarbejde med Det Internationale Røde Kors Forbund: 270 066 ECU for katastrofeberedskab i Latinamerika og Østafrika i 2 ~. Udviklings- og overvågningsprojekt for katastrofeberedskabsprogrammet med Forskningscentret for Katastrofeepidemiologi (C1 RED): 225 500 ECU i samarbejde 48 BILAG 3 EU/USAID-møde på højt plan 21. -22. september i Bruxelles AIDE-MEMOIRE Indledende møde om den humanitære bistand 1. Offentlig og politisk opbakning bag den humanitære bistand og fødevarenødhjælpen USA og EU er enige om gensidigt at støtte hinandens bestræbelser for at sikre offentlig og politisk opbakning bag den humanitære bistand. 2. Kroniske kriser Der er enighed om at fremme konkrete foranstaltninger til opfølgning af nødhjælpen i form af tilvejebringelse af udviklingsmidler. 3. Forbindelser med UNHCR Der er enighed om at foreslå trepartsmøder EU/USA/UNHCR til drøftelse af operative anliggender og "policy"-spørgsmål med UNHCR. Der skal føres fælles konsultationer med UNHCR til fremme af frivillig repatriering under langtidskriser (f. eks. på Afrikas Horn og i Afghanistan). 4. Forbindelser med WFP Der skal føres fælles konsultationer med WFP til fremme af de igangværende interne reformer i den nævnte organisation. Der skal føres fælles EU/USA-konsultationer om WFP's længerevarende flygtningehjælp (PRO). Der skal føres forudgående fælles EU/USA-konsultationer vedrørende CFA (navnlig vedrørende udgiftsaftaler). 5. DHA Aftale om analyse af DHA's behov, når målene skal nås. Kontinuerlige USA/EU-konsultationer om DHA's horisontale programmer, ikke mindst ReliefWeb. Foranstaltning: sideløbende med DHA's indsats for at udbygge ReliefWeb bør EU og USA videreføre deres egne systemer til informationsdeling. Der er enighed om, at begge parter skal overveje forsøgsvis at udstationere personale i DHA for at forbedre organisationens grundlag i form af menneskelige ressourcer. 49 6. Fælles EU/USA-evalueringer Alle hindringer for fælles evalueringer bør fjernes. Det bør overvejes at foretage fælles evalueringer overalt, hvor det er muligt. 7. Sikkerhed i flygtningelejre Der drøftedes støtte til militæret til forbedring af lejrsikkerheden (ref. UNHCR-stølte til zairiske styrker i flygtningelejre i Rwanda). Der er enighed om, at den enkelte situation skal overvejes meget nøjes, og at der bør afholdes forudgående konsultationer mellem EU og USA. 8. Forbindelser med militær Der er enighed om, at amerikansk udstationering af humanitære rådgivere i militærstyrker er nyttig (for at undgå unødige skader blandt civile og humanitært hjælpepersonale) (ref. USA's aktuelle rådgiver i det tidligere Jugoslavien). Det foreslås, at humanitære rådgivere fra EU opfordres til ved fremtidige lejligheder at arbejde sammen med USA's humanitære rådgivere i militærstyrker. 9. Overordnet operativ koordinering Den operative koordinering ændres, således at den også kommer til at omfatte planlægningsfasen ("upriver"), hvorved overlapning undgås. USA's og EU's operative informationsdeling om trufne beslutninger eller forslag under overvejelse skal videreføres og forbedres. Aktiv søgen efter komplementaritet på begge sider af Atlanterhavet (I leverer tæpper, vi leverer fødevarer; I tager jer af region A, vi tager os af region B). Udpegning af humanitære USA/EU-centraler på begge sider af Atlanterhavet, som skal have ansvar for: (1) (2) (3) tilrettelæggelse af "policy"-drøftelser konsultationer om humanitære anliggender i FN og tilrettelæggelse af møder mellem eksperter på nødhjælpsområdet. 10. Personaleforbindelser Udveksling af personale. Gensidig uddannelse af embedsmænd, som administrerer humanitær bistand. 50 NOHA-eksamensbeviset BILAG 4 NOHA-eksamensbeviset (Network On Humanitarian Assistance) er tiltænkt en rolle som instrument til at gøre det humanitære personale mere professionelt. Behovet herfor er blevet stadig tydeligere i den aktuelle situation, hvor der finder en kraftig forøgelse af de humanitære kriser sted på verdensplan. Som følge af de ringe uddannelsestilbud på europæisk plan på dette specifikke område tog ECHO ved udgangen af 1993 et initiativ til et europæisk tværfagligt eksamensbevis, som dækker alle det humanitære arbejdes vigtigste discipliner. NOHA-eksamensbeviset er udviklet i samarbejde med GD XXII for Erasmus/Sokrates- (Uddannelse og Ungdomsanliggender), som er ansvarligt programmet, der er model for dette videregående eksamensbevis. Der deltager fem universiteter i programmet: Aix-Marseille III (F), Bochum (D), Deusto- Bilbao (E), Katholieke Universiteit te Leuven (B) og Oxford (UK). Universitetsåret har fire faser: et intensivt program af to ugers varighed på et af nettets universiteter (primo september), en generel undervisning på hjemuniversitetet (oktober (februar-maj) og et februar), en særundervisning på et af nettets universiteter praktikantophold af to måneders varighed i de internationale organisationer, NGO'erne eller de nationale forvaltninger, der har ansvar for humanitære spørgsmål. De discipliner, hvori der undervises, omfatter de vigtigste aspekter ved den humanitære bistand, nemlig humanitær folkeret, økonomi, logistik, geopolitik, antropologi og medicin/epidemiologi. Inden for hvert af de fem moduler er der udarbejdet en referencehåndbog. Disse bøger, som henvender sig til lærere og studerende, er oversat til partneruniversiteternes fire sprog. Da der var særdeles stor interesse for at deltage i disse moduler blandt personer, som ikke var i stand til at følge undervisningen, besluttedes det at omredigere disse fem moduler og ajourføre dem i 1996. Bøgerne vil blive udbudt til salg, således at så mange som muligt kan drage nytte af dem. Der er to nye bøger under forberedelse vedrørende geografi og psykologi, og disse vil blive offentliggjort i september 1996. 51 BENYTTEDE AKRONYMER I BERETNINGEN BILAG 5 AVS DHA ECU EU GD I GD IA GD IB GD VIII HOPE IDNDR IFRC IRKK MCDA NGO PAHO PISG UNHCR UNICEF UNRWA USAID WFP WHO for eksterne De stater i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet, der har undertegnet Lomé IV-konventionen De Forenede Nationers Nødhjælpskontor Den europæiske valutaenhed (aktuel værdi: 1,33 USD eller 1,87 DM) Den Europæiske Union Europa-Kommissionens generaldirektorat forbindelser (handelspolitik, forbindelser med Nordamerika, Fjernøsten, Australien og New Zealand) Europa-Kommissionens generaldirektorat for eksterne forbindelser (Europa og de nye uafhængige stater, den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik og Kommissionens delegationer) Europa-Kommissionens generaldirektorat for eksterne forbindelser (det sydlige Middelhavsområde, Mellemøsten, Latinamerika, Syd- og Sydøstasien og nord-syd-samarbejde) Europa-Kommissionens generaldirektorat for udvikling Humanitarian Office Programme Environment (ECHO's databasesystem) Det internationale tiår for dæmpning af naturkatastrofer (DHA) Det Internationale Røde Kors Forbund Den Internationale Røde Kors Komité Militærets og civilforsvarets udstyr Ikke-statslige organisationer Pan-American Health Organisation Stående fællesgruppe for flygtninge, internt fordrevne og hjemvendte fra tredjelande De Forenede Nationers Højkommissær for Flygtninge De Forenede Nationers Børnefond De Forenede Nationers Hjælpeorganisation for Palæstina-flygtninge De Forenede Staters statslige bistandsorganisation Verdensfødevareprogrammet Verdenssundhedsorganisationen. 52 STATISTISKE BILAG 53 NOTE TIL DE STATISTISKE BILAG Tallene i bilagene vedrørende 1995 omfatter de afgørelser, der blev truffet indtil udgangen af det pågældende år, og de på samme tidspunkt indgåede kontrakter. Selv om tallet for afgørelser er endeligt, vil der først blive indgået kontrakter og i endnu højere grad foretaget betalinger vedrørende et antal afgørelser i løbet af 1996, hvorfor 1995-tallene vedrørende kontrakter og betalinger ikke er endelige. De endelige tal vedrørende kontrakter i 1995 vil blive medtaget i årsberetningen for 1996. Det skal bemærkes, at ECHO udarbejder ajourførte kvartalsvise statistikker, som kan rekvireres. 54 ANNEX S1 OVERVIEW OF FINANCIAL DECISIONS FOR EC HUMANITARIAN AID BY SOURCE OF FINANCE 1991-1995 Source of finance / Budget Line Description DÉélélôNS On Ef. 10 DÊcIslôNi On ECIJ) D E C I S I O NS (inl'. (M) CONTRACTS On UH J) PAYMENTS Onli'lT) D E C I S I O NS CONTRACTS PAYMENTS On P. CU) O n E C I J) ( in E C U) 19 9 4 19 9 5 L O ME I II NATIOKAl. IMDICATtV» FRO0RAMM« (Nr| (1) L O ME III ARÏWJ On EC") 40000000 6 500 000 1 296 000 F E O GA foNDBWcp-owsHTA-noNrrDiOARAKneAoiap) ,72600000 B 7 - 5 0 00 HUtlAMTAMAM C EMCROeNC Y AJO 139 375 000 154867297 B7-6000 nuur 69000000 LOME IV MtTî«(i) 13600000 31673 OOQ 82 185 000 263 26« 603 261594 855 280 619 007 46 456 000 45 338 927 26 747 798 87-510 MSAXTCft A» DtVILONNO COUNTMCt 109522 247 ; 105 308 025 83 085 236 8 7 - 2 10 B 7 - 5 11 BMgtujwcrroooAio 8 7 - 2 11 B 7 - 5 14 HUMANITARIANAIt>TO C« • tUROMI B7-214 87-515 HMMANffAMAM A» TO EX-USSR B7-215 B 7 - 5 16 wmANiTAWANAcrioMM)itt>eouMmn B7-216 8 7 - 5 17 npua>ES*DKPt_ratsoH*MORV. coUMrm«f B7-217 87-219 ortAATKHM. si#rc*x,ot*Axrt*rnMrAKwûNtt* !4j_ j4|_ (4|_ !*!_ ^ (^ TOTAL I FOOTNOTES: (1) NATIONAL INDICATIVE PROORAMME fOR SOMALIA (2) 5-YEAA ALLOCATION (19S1-IS) UNDER LOME N IS 2S0. 000. 000 ECU (3) DECIDED ON A CASE-BY-CASE BASIS («) W I M S, THE BUDGET CHAPTER THAT CORRESPONDS TO ECHO BECOMES 87-200 INSTEAD Of 87-SOO 46 000 000 45 567 650 39 850 699 385 000 000 271380 000 267 503 758 226 876 033 30 000 000 60 000 000 49 660 868 39 32? 573 8 713000 3 998 674 3 998 568 3 449 278 3 662 000 20000000 19696821 16 336 175 238 339 500 123 912 958 47 607 710 33 710 000 29 453 388 21130 160 236 670 000 176 991 075 67 635 531 93 350 000 80 658 509 42 254 913 764 169 424 753 330 635 689 544 001 692 092 512 494 352 532 226 051 064 38 540 000 34 141 000 19 312 150 5 027 012 3 856675 1162 802 Financial Decisions for EC Humanitarian Aid 1991-1995 a PAYMENTS CONTRACTS m DECISIONS 1000 800. it 600 S 400 •' • 200 1991 1992 1993 1994 1995 •ST Summary of Financial Decisions by Countries Benefitting from Humanitarian Aid 1993-94-95 | LOME IV ;; 19S3 1994 1995 LOMEiHL 1 9 92 1 9 93 BMP«ET 1993 ( t C N M N T. ( l O r a O N :, [f C t t O Ki ( • i l C Ul M( rJONO On I C I) t t L T J O N T. (•I CCU) 1 9 S4 iinMotr. 1. 1 11. ") 199b U C I ' J O N -. l. i E C M) « / W> 1 0 00 0 00 1 oooooo t GOUAltA 40 0 00 0 00 7 7 96 0 00 V n H A M M AN 3 7 50 0 00 17 3 15 0 00 17 6 95 0 00 ANNEX S2 ** P f. A Burundi P H ' i g *^ 1 1 1 ) 00 0 00 13 5 O0 0 00 V I I. A !. ,. «» » l - « « v l a. K. <UU 1 51 OOOOOO 23 0 00 0 00 « I. < »A ir»«< b' * * Kf 1A E A ' ,0 ****** CAPEVEROE : H AD u e o un EMIHfcA ETHOPIA tu jHANA V J t tA •LO^EE fiKSA'J « T1 V O P V C O A ST <EN<A JRER1A * A T. *. A ' C AP M T A J A WI UVWJRTTANIA rtAroni «OZAHHI0»T w aw * ^R * * RW 3A f i A N C W r y j f tA " W A N T* SENE<VIL SERRA If 0* 51 LUCIA SLOAN TANZANIA tooo JGANCW LAKE r. oooooo 1« 0 00 0 00 1 oooooo 5 0 0 0 00 4 0 00 0 00 16 0 00 0 00 4 47 0 00 5 15 0 00 3 55 0 00 1 o o o o oo 5 50 0 00 60 0 00 1 oooooo 500 000 1 0 00 0 00 2 20 0 00 1 oooooo 3 00 0 00 5 40 0 00 300 000 1 00 0 00 2 oooooo 1 0 1 0 0 00 9 50 0 00 2 400 000 1 2 04 1 63 5 1 1 0 00 • 990 000 7 4 73 5 50 2 1 25 0 00 1 1 70 0 00 3 00 0 00 4 00 0 00 5 00 0 00 3 OOOOOO 1 1 *0 0 00 l a o o oo 70 0 00 4 65 0 00 3 40 2 50 4 00 0 00 1 23 4 40 9 0 00 000 15 5 00 0 00 1 oooooo 1 «50 000 2 7 73 2 O0 4 3 20 0 00 1 23 0 00 9 300 000 11 5 07 0 00 9 9 50 0 00 2 0 00 000 1 1 10 0 00 500 000 2 00 0 00 1 oooooo 5 00 0 00 6 5 00 000 7 3 20 0 00 Cantibean Regwn :lootfs rt Barwv Congo and Mauntama 1 0 05 0 00 7 00 0 00 U f l A MA N ' K IW »*<(**. ft/4MMA U I R I I A U AN 1ANUAIJESH 3ELARLFS K X J VK 3RA2L 3ULGARIA 3URUNCI CA»»3ODIA ZAK VERGE : H LE : O L C « «A 3JGA ECUADOR EGYPT FL SALVADOR r. TrtOCIA "XLISSR 4 V, 0 00 1 6 73 OOO I I SO 0 00 1 2 75 0 00 ? 9 33 OOO 5 0 00 0 00 1 OOOOOO 6 0 00 0 00 I / O O O O OO 19 0 «9 OOO 73 9 53 7 1« 1« « 30 0 00 2« « 31 0 10 5 00 0 00 2 1 00 0 00 3 5 20 0 00 2 7 35 0 00 4 45 0 00 1 1 15 0 00 I 1 50 0 00 4 70 0 00 6 00 0 00 1 0 04 0 00 5 0 00 0 00 1 7 15 0 00 2 2 36 0 00 5 9 60 0 00 2 20 7 20 5 00 0 00 4 70 0 00 7 00 0 00 2 3 20 0 00 7 ( 05 0 00 14 0 54 5 00 1 5 0 00 0 00 3 50 0 00 4 30 0 00 6 30 0 00 3 40 0 00 7 50 0 00 2 36 1 00 51 7 93 0 00 x y i r a - j A VW 3 95 OHO 1 93 7 69 3 76 0 00 2 34 6 70 0 00 H OW HA •OATr. UAIA W ll KMKJNA-*. MM [ « « '» RAX HAN VORY COAST <KOYZSTAN _AOS _EBANON JBERVV t e o co 4 O N O 0 U* WANMAR •ePAi. 4CARA0UA 4 C ER M R T H C O R EA PAKISTAN 1/ « 06 0 00 77 4 69 7 72 7 50 0 00 • 30 0 00 2 7 70 0 00 1 7 0 00 OOO Il 5 K0 0 00 V / S O OO 9 70 0 00 21 5 00 0 00 77 5 15 0 00 24 « 73 5 00 1 00 0 00 2 30 0 00 i no ooo 1 OOOOOO 6 2 50 0 00 « 0 50 0 00 1 3 00 0 00 1 1 KO 0 00 1 « 75 0 00 4 0 00 0 00 1 0 50 0 00 1 2 25 0 00 1 «20 000 1 OOOOOO 2 40 0 00 1 «00 ooo 700 000 9 50 0 00 5 00 0 00 1 9 90 0 00 430 000 2 00 0 00 2 00 0 00 1 00 0 00 2 90 0 00 'ALESTTNEASRAEL 10 400 000 4 7 00 0 00 5 3 50 0 00 T RU I d f T W FS « * W« (VVANTIA '. CHRA LEONE SOMALIA SRI LANKA SUDAN IAJKISTAN THAILAND TURKEY JKRAJNE ^ N E Z U E LA 6ETNAM r E K EN [ A RE nMGABWE ?tancrat Sturaea >»aster Prtparedneaa :*VMnda 4 Burundi Refug«a 310 OOO 7 3 20 0 00 1 7 30 0 00 3 50 0 00 7 6 19 5 7« 3 50 OOO 300 OOO 2 OOOOOO 4 5 00 0 00 « 3 3>. 159 1 50 0 00 6 15 0 00 1 1 00 0 00 « O O O O OO 1 900 000 6 010 000 3 125 000 11 450 000 9 « 25 OOO 16 105 000 2 320 000 250 000 500 000 500 000 200 000 150 000 no OOO 3 3 00 0 00 7 50 0 00 75 OOO 1 2 20 0 00 1 300 000 12 OOO 5O0 00C 1 00 0 00 3 4 «1 9 62 4 000 614 12 0 00 0 00 82 OOOOOO ^atug ftltapl BtCentr & East Africa 4 5 00 0 00 20 595 000 3cjhteryaiEalotM. Latvu. Uho l o o r a n a Mn and Momonng 1 OOOOOO 900 000 a 570 000 4 290 000 T o t a ls 12 113 0 00 2 63 2 6» « 01 46 4 36 0 00 Total! 40 0 00 0 00 7 7 96 0 00 T o t a ls : 3 14 1 33 19 300 900 121 6 43 6 36 5 12 Orand total 1113 : 604 114 195 ECU Orand total 1(14 : Grand total I M S: 7 64 1 69 4 24 ECU 692 092 5121 ECU a FINANCIAL DECISIONS FOR HUMANITARIAN AID BY REGION IN 1994 AND 1995 COUNTRY/REGION DECISION IN ECU Nr of CONTRACTS poUNTRYmEGION DECISION IN ECU Nr of CONTRACTS C^99V <19 9 5; ANNEX S3 EX-YUGOSLAVIA ACP TOTAL AFRICA: Burundi Refugees AFRICA: Burundi & Rwandan Refus ANGOLA BURUNDI DJIBOUTI ERITREA ETHIOPIA GHANA GUINEA GUINEA BISSAU HAITI KENYA LIBERIA MADAGASCAR MALAWI MAURITANIA MAYOTTE MOZAMBIQUE NIGER NIGERIA PAPUA NEW GUINEA RWANDA SIERRA LEONE SOMALIA ST LUCIA SUDAN TANZANIA CHAD TOGO UGANDA ZAIRE P IS (1) (ARMENIA [AZERBAIJAN {GEORGIA BELARUS KIRGYZSTAN MOLDOVA RUSSIA FED nVUIKISTAN UKRAINE 13 500000 168 500 000 24 000000 21000 000 356000 1000 000 60000 1000 000 3 0 0 0 00 100 000 1 8 0 1 0 0 00 1 204 163 7 473 550 1 170 000 300 000 400 000 500000 1 180 000 70 000 340 250 123 440 15 500 000 2 7 73 200 8 338 359 125000 26 507 000 1810000 447 000 200000 500 000 7320000 91010 000 19089000 18 850 000 17806000 3 520 000 6 250 OQ0 2500 000 9 870000 9 825 000 3300000 EASTERN EUROPE ALBANIA BULGARIA 2 679 000 1675000 1004 000 IRAK ASIA (2) AFGHANISTAN BANGLADESH CAMBODIA LAOS MONGOLIA MYANMAR PALESTINE/ISRAEL PAKISTAN PHILIPPINES SRI LANKA VIETNAM YEMEN NORTH AFRICA ALGERIA EGYPT LATIN AMERICA BOLIVIA BRAZIL COLOMBIA CUBA EL SALVADOR GUATEMALA MEXICO NICARAGUA PERU General Studies Disaster Preparedness GRAND TOTAL ' ',. 25 826 000 12 315000 500 000 2236000 1500 000 1000 000 240 000 4 700000 200 000 550000 615 000 750000 1 220 000 3 565 000 2 935 000 630 000 21 509 500 1 115000 600 000 700000 14 054 500 340000 830 000 1050 000 500 000 2320 000 223 212 1 17 10 5 4 13. ; 1- 4. ::-8' 20 49 39 25 5 3 2 1 225 42 47 54 3 11 1 38 28 1 419 480 14 112 67 34 3 3 1 2 1 1 55 3 18 5 1 3 1 3 1 1 1 23 7 35 1 69 3 2 1 1 18 EX-YUGOSLAVIA ACP TOTAL AFRICA'Food Aid AFRICA: Burundi & Rwandan Refug EASTERN 4 CENTRAL AFRICA IVORY COAST KENYA LIBERIA NIGERIA NIGER SIERRA LEONE SOMALIA SUDAN ANGOLA HAITI CAPE VERDE GUINEA CARIBBEAN Region ETHIOPIA j Floods : Congo, Benin, Mauritania 234 670 000 212 017 820 8 570000 107 000 000 20695000 1950 000 681000 6 125 000 400000 565000 6 420 000 6 010 000 2 1 4 0 0 0 00 17 000 000 1 1 6 8 0 0 00 440 720 540000 1905 000 236100 700 000 C. I. S (1) ARMENIA AZERBAIJAN GEORGIA BELARUS KIRGYZSTAN MOLDOVA RUSSIAN FED TAJIKISTAN UKRAINE EASTERN EUROPE ALBANIA Baltic States RUMANIA TURKEY IRAK ASIA (2) CAMBODIA NEPAL LEBANON AFGHANISTAN BANGLADESH SRI LANKA ISRAEL PHILIPPINES THAILAND YEMEN INDONESIA NORTH KOREA PAKISTAN LAOS VIETNAM NORTH AFRICA ALGERIA LATIN AMERICA PERU NICARAGUA BOLIVIA COLOMBIA GUATEMALA ECUADOR CUBA MEXICO EL SALVADOR 137 491000 23 955218 28 831 010 27469772 2 735 000 8 050 000 320 000 29 625000 16 105 000 500000 2 900 000 1150000 1000 000 500000 250 000 24 873 500 39 464 578 5 960 000 950 000 1875000 12 695 000 2100000 3 125 000 5350000 2 619 578 2 320 000 200 000 100 000 290 000 200000 1 180 000 600 000 5 000 000 5 000 000 27 385 000 1730 000 1990 000 1 150 000 2 320 000 2770000 450 000 15000 000 1225 000 750 000 100 000 3 481 962 fl&mm 1 20 poordination fc Monitoring Disaster Preparedness mmmpmrn 4 290 000 4 000 614. eK092_S12 30 tSesJ } EC CONTRACTS FOR HUMANITARIAN ASSISTANCE 1991 - 92 - 93 - 94 - 95 TYPE OF CONTRACT 1991 1992 1993 1994 ECU ECU ECU ECU 1995 ECU IN Va OF TOTAL COMMISSION-DIRECT EC COMMISSION/ECHO COMMISSION/AEC DELEGATIONS SUBTOTAL MEMBER STATE GOVNTS BELGIUM DENMARK FRANCE ITALY NETHERLANDS SPAIN UK SUBTOTAL GOVERNMENTS OTHER WESTERN S A M OA MOZAMBIQUE GRENADA TRINIDAD AND TOBAGO W A L L IS AND FORTUNA NEW CALLEDONIA PHILLIPPINES FIDJI CROATIA/MACEDONIA SUBTOTAL (1) EC NGOs AUSTRIA BELGIUM DENMARK FINLAND FRANCE GERMANY GREECE IRELAND ITALY LUXEMBOURG NETHERLANDS PORTUGAL SPAIN SWEDEN UK SUBTOTAL OTHER NGOs NORWAY AUSTRALIA SWITZERLAND USA SUBTOTAL (1) (1) LOCAL NGOs ANGOLA BANGLADESH BOLIVIA CHILI EL SALVADOR ETHIOPIA GHANA IRAQ - M I SC - 1 9 90 J A M A I CA LEBANON OCC. TERRITOTY (ISRL) PAKISTAN PHILIPPINES SUDAN TURKEY SUBTOTAL NATIONS UNITED WFP FAO WHO UNDRO UNHCR UNICEF UNDP UNRWA SPECIAL UN OPERATIONS ISUBTOTAL ORG. INTERNATIONAL I OTHER ICRC FIRC CARITAS INTERNATIONAL LUTHERAN WORLD FEDERATION THE WORLD COUNCIL OF CHURCHES SUBTOTAL p e c o m l t m m e n ts 1 793 85S 0 220 000 2 013 855 8 4 7 4 1 42 2 524 500 370 000 11 368 642 45 324 32Î 8 318 645 1 652 000 " S J H M K tf Î M 3 8T 8 3 8" 11 581 577 262 000 116 225 415 ~ïï,9% 1,5% 0,0% 15,4% 64 026 854 4 535 842 500 000 69 062 696 1 3 00 000 20 000 000 25 000 0 0 0 0 3 521 195 3 546 195 4 812 000 42 500 1 622 000 1 233 000 4 252 000 13 461 600 1 526 340 21 526 340 300 000 75 000 250 000 4 648 000 100 000 500000 129 000 796 000 6 173 000 —— 24 700 000 25 325 000 0 400 000 10 000 000 10 400 000 1 800 000 1 800 000 NA 2 8 1 56 900 4 630 000 NA 27 057 209 6 3 74 000 4 296 000 4 273 500 0 6 274 500 7 216 100 NA 7 408 320 87 685 629 727 000 3 761 OOO 290 000 4 778 000 NA 20 187 650 26 313 000 NA 38 579 700 460 187 1 745 000 2 105 000 8 943 500 0 9 314 040 244 000 1 160 000 NA 2 394 500 111446 577 NA 26 098 353 48 724 057 NA 88 634 711 24 769 700 886 500 1 0 26 000 16 406 961 0 15 212 795 862 990 19 021 832 NA 23 606 851 264 250 750 625 000 35 256 810 27 128 000 0 110 942 799 29 357 380 980 000 2 336 250 18 901 237 446 266 24 496 993 1 9 45 000 21 516 375 350 000 34 054 623 308 334 733 320 000 1 232 000 1 552 000 0 744 692 1 679 565 2 424 257 4 170 000 250 000 1 237 140 1 432 730 7 089 870 338 000 300 000 130 000 420 000 70 000 58 000 364 400 2 400 000 3 652 400 50 000 500 000 4 1 0 00 70 626 1 089 626 176 000 2 520 000 800 000 1 246 000 600 000 4 740 000 600 000 16 853 000 35 831 586 0 0 22 640 600 5 547 000 198 000 3 809 500 110 000 78 232 580 4 127 000 470 600 1 286 000 46 524 500 262 000 122 843 166 71 318 781 868 000 9 250 000 47 355 716 0 500 000 87 955 354 13 631 698 177 336 429 11908 135 6 000 000 700 000 189 723 733 450 000 3 1 22 425 240 672 705 27 693 000 5 651 000 35 073 900 1 666 000 70 000 33 244 000 36 809 900 38 006 820 26 001 135 4 9 1 5 60 3 160 440 1 0 00 000 68 659 955 (985 688 32 327 000 37 163 603 2 8 52 105 92 104 72 434 812 0,6% 0,0% 0,1% 0,0% 0,0% 0,0% 0 , 1% 0,8% 00%- 0,0% 0,0% 0. 0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,2% 0. 2% 0 , 1% 4,7% 3,6% 0,0% 14,7% 3. 9% 0 , 1% 0,3% 2,5% 0,0% 3,3% 0,3% 2,9% 0,0% 4,5% 40,9% 0,6% 0,2% 0,2% 0,9% 0. 0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0 , 1% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,1% 6,3% 0,0% 0 , 1% 0,0% 23,5% 1,6% 0. 0% 0 , 1% 0,4% 31,9% 4. 3% 4,9% 0,0% 0,4% 0,0% 9,6% 6 600 000 1 3 20 000 7 920 000 119 678 119 578 1 280 000 28 000 000 8 800 000 o 9 1 6 36 000 32 629 000 915 750 2 368 000 23 206 556 850 000 25 157 910 3 1 3 0 7 20 21 121 500 940 000 35 748 384 275 783 820 800 000 0 1 746 000 1 106 676 3 652 676 13 444 1 500 000 1 5 13 444 29 155 000 493 500 46 885 600 4 684 000 575 000 140 000 2 008 166 83 941 166 40 385 000 11349 066 625 086 52 359 152 IN % OF TOTAL 13,0% 0,9% 0 , 1% 14,0% 1,3% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,3% 1,6% __. 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,3% 5,7% 1,8% 0,0% 18,5% 6,6% 0. 2% 0,5% 4,7% 0,2% 5 , 1% 0,6% 4,3% 0,2% 7,2% 55,8% 0,2% 0,0% 0,4% 0,2% 0,7% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,3% 0,0% 0,0% 0,0% 0,0% 0,3% 5,9% 0 , 1% 0,0% 0,0% 9,5% 0,9% 0 , 1% 0,0% 0,4% 17,0% 8,2% 2,3% 0,0% 0 , 1% 0,0% 10,6% j l T O T AL 191 359 784 331 961 251 597 954 168 753 330 535 100,0% | 494 352 532 100,0% (1) INCLUDING NATIONAL RED CROSS ASSOCIATONS (2) THE MAD! REASON WHÏ IN IMS THE CONTRACT AMOUNTS (122 MECU) ARE SUBSTANTIALLY LOWER THAN THE DECISION AMOUNTS (Wt MECU) IS THAT 21 5 MECU HAS BEEN DIRECTLY ADMINISTEFED BY DG VI IFEL'OA) IN A C r O m A l l CE WITH THE COMMISSION DECISION OP 1 JULY l »2 HENCE. CONTRACTS HAVE BEEN SIGNED BY DO VI FOR THIS AMOUNT AND NOT ECHO THE REMAINING DIFFERENCE (12 5 MECU ) CONSISTS OF ACCtMULATED AND UNUSED RESERVES FROM A LARGE NUMBER OF ACTIONS IN IM2 WHEN ECHO BECAME FULLY OPERATIONAL IN EARLY 1»9> MEASURES WERE IMMEDIATELY TAKEN TO ENSU1E THAT ALL RESERVES AFE EITHER UTILEED OR DECOMMTTTED SO THAT THE QUESTION OF SUFRENDINO RESERVES WILL NOT ARISE AGAIN ^n> ANNEX S5 EUROPEAN COMMISSION (ECHO) FINANCIAL DECISIONS IN FAVOUR OF THE AFFECTED BURUNDI/RWANDAN POPULATION since the 21st October 1993 until December 1995 AMOUNTS IN ECU As per 0*January-1996 COUNTRY DATE Reason for Contribution PARTNER AMOUNT TOTAL BURUNDI 25/11/93 Displaced Population ICRC/ONG 1 000 000 25/11/93 Displaced Population 25/11/93 Displaced Population 22/12/93 Displaced Population 03/02/94 Displaced Population 28/03/94 Displaced Population 17/05/94 Burundi Repatriates and Rwandan Refugees 15/12/94 Displaced Population UN ONG ONG 1 000 000 1 000 000 1 000 000 ONG/UN 1 000 000 ONG/UN 14 000 000 ONG ONG 1 000 000 5 000 000 REGIONAL 21/12/93 Burundi Refugees ONG/UN/IFRC 18 300 000 16/03/94 Burundi Refugees ONG/UN 13 500 000 27/05/94 Rwandan, Burundi, Tanzania Refugees UNHCR/ICRC 12 000 000 21/06/94 Rwandan, Burundi, Tanzania Refugees UNHCR 19 000 000 20/07/94 Rwanda, Burundi,Zaire, Uganda, Tanzania HCR/ONG/IC 12000 000 27/07/94 Rwanda, Burundi. Zaire, Uganda, Tanzania UN/ONG/ICRC 75 000 000 21/09/94 Refugees & Disp. pop. in Central/East Africa ONG 4 500 000 20/12/94 Rwandan/Burundi Populations ONG/UN/IFRC 45 000 000 09/03/95 Rwanda, Burundi, Zaire,Tanzania WFP 12 000 000 25/07/95 Rwanda, Burundi, Zaire. Tanzania UNHCR/NGO 25 000 000 21/11/95 Rwanda, Burundi, Zaire. Tanzania UN/ONG/ICRC 70 000 000 RWANDA 28/10/93 Burundi Refugees 28/10/93 Burundi Refugees 28/10/93 Displaced population 10/11/93 Burundi Refugees 15/12/93 Burundi Refugees ONG ONG 1 000 000 1 000 000 ONG/UN 1 000 000 UN ONG 1 000 000 1 000 000 04/02/94 Refugees and displaced population ICRC/ONG 8 000 000 09/04/94 Conflict 12/04/94 Conflict & Drought 11/05/94 Conflict ONG ONG 500 000 1 000 000 ONG/ICRC 1 000 000 17/10/94 Rehabilitation-Electricity & Water GTZ 5 000 000 TANZANIA 15/11/93 Burundi Refugees 11/11/93 3urundi Refugees 29/04/94 Rwandan Refugees 29/04/94 Rwandan Refugees ONG 1 000 000 UN/ONG 1 000 000 ONG ONG 680 000 450 000 ZAIRE 15/11/93 Burundi Refugees UN/ONG 500 000 25 000 000 306 300 000 20 500 000 3 130 000 500 000 TOTAL 1993-December 1995 3 55 4 30 0 00 -5 ANNEX S6 Breakdown of Community Aid to the Former Yugoslavia, 1991-1995 by Republic Republic Bosnia-Herzegovina Croatia (+ UNPAS) Serbia and Montenegro Slovenia F. Y. R. of Macedonia All Republics Turkey and Hungary Total % 52,4% 21,4% 18,0% 0,7% 4,2% 3,1% 0,2% 100% Breakdown of Community Aid to the Former Yugoslavia, 1995 by Relief Items Relief Items FoodAid Sanitation Medical Aid Logistics Psychosocial Emergency Rehabilitation Miscellaneous Total % 32,4% 8,6% 16,3% 8,4% 3,3% 17,6% 13,3% 100% <£p> /•'»M / :-. / 1 9 93 1 9 94 1 U <i r> '/ ISSN 0254-1459 KOM(96) 105 endelig udg. DOKUMENTER DA U Katalognummcr : CB-CO-96-113-DA-C ISBN 92-78-01443-5 Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer L-2985 Luxembourg fi