title: Rapport från kommissionen om kontrollen av den gemensamma fiskeripolitiken

eurovoc_concepts:
common fisheries policy
exchange of information
fishing controls
fishing regulations
report

text: EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION Bryssel den 18. 03. 1996 KOM(96) 100 slutlig RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN OM KONTROLLEN AV DEN GEMENSAMMA FISKERIPOLITIKEN I N N E H Å LL INLEDNING II TILLGÄNGLIGA OCH UTNYTTJADE RESURSER 1. Tillgängliga resurser för kontroll av fisket 2. Inspektion och övervakning av fiskefartygen och deras verksamhet III. TILLÄMPNING AV BEVARANDEPOLITIKEN 1. Registrering och uppskattning av fångster i medlemsstaterna samt kontroll av fångstuppgifternas riktighet 2. Kontroll av de tekniska åtgärderna 3. Samlad bedömning av kontrollernas effektivitet IV. ANDRA ASPEKTER ÄN BEVARANDET 1. Marknadspolitiken 2. Transporten av fiskeriprodukter 3. Samarbete V. STRAFFPÅFÖLJDER OCH RÄTTSLIGA FRÅGOR 1. Nationella rättssystem för tillsyn av fisket 2. Gemenskapens rättsliga ram 3. Samarbete VI. SLUTSATSER Bilaga I Rapport per medlemsstat Bilaga II Tabeller Bilaga III Satellitövervakning p :\c3 l\rapports\ctrl\report\sw I. INLEDNING Derma rapport svarar mot ett formellt krav i enlighet med artikel 35 i rådets förordning nr 2847/93, liksom ett trängande behov av öppenhet. Detta arbete är det första i sitt slag, och den redogör för 1994 års kontrollverksamhet. Den lider därför av de oundvikliga brister som genomförandet av en ny ordning medför. De upplysningar som medlemsstaterna lämnat till kommissionen är inte fullständiga. Det har dock visat sig nödvändigt att rikta in uppmärksamheten på alla de områden som täcks av den nya kontrollförordning som antogs år 1993. Även om summeringen av bevarandeaspekten kan bli relativt ingående, kan den i fråga om övriga aspekter bara bli föremål för ett första konstaterande. Kontrollen av fisket i tredje lands vatten eller inom ramen för NAFO omfattas inte av denna rapport. Detta ämne är av avgörande betydelse, såväl genom de berörda fiskets ekonomiska tyngd som genom de politiska insatserna i internationella forum. För kontrollen mobiliseras dessutom ansenliga medel av såväl kommissionen som medlemsstaterna. Inom NAFO finns således till exempel de bäst kontrollerade gemenskapsfisket. Men dessa frågor behandlas på annat ställe inom lämpliga forum (NAFO, förhandlingar i Marocko). De avsnitt som ingår i den nyligen utkomna rapporten om gemenskapsstödet till kontrollutgifterna (KOM(95)243 slutlig, 9. 6. 95, finns med några få undantag inte heller med i denna rapport. Huvudtexten utgörs till större delen av sammanställningar. Analyserna för varje medlemsstat ges i bilaga I. Bilaga II innehåller statistik. I bilaga III redogörs för frågan om kontroll via satellit. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 3 - II. TILLGÄNGLIGA OCH UTNYTTJADE RESURSER 1. TILLGÄNGLIGA RESURSER FÖR KONTROLL AV FISKET En sammanställning av de tillgängliga resurserna i de olika medlemsstaterna för kontroll av fisket finns i tabell 1. Någon direkt jämförelse kan dock inte göras. Organisationen för övervakning, kontroll och inspektion skiljer sig mycket från en medlemsstat till en annan. Några medlemsstater har en enda behörig myndighet för kontroll av fisket, andra har den utlagd på flera statliga förvaltningar, som också har andra arbetsuppgifter som inte har samband med fiske, eller ens det maritima området. Detta framgår närmare av tabell 2. 1 några länder delas dessutom behörigheten mellan regeringen och det regionala styret. Följden blir många olika slags organisationer, alltifrån en jämförelsevis välorganiserad tjänst som använder sig av kvalificerad personal i en medlemsstat, till flera nationella och regionala enheter, som är dåligt samordnade och inte har specialiserad personal i en annan medlemsstat. Antalet inspektörer i varje hamn skiljer sig väsentligt från en medlemsstat till en annan. I några länder finns det flera inspektörer i varje fiskehamn, medan det i andra länder finns en fiskeriinspektör som är ansvarig för flera hamnar. De bristfälliga mänskliga resurserna i några medlemsstater gör att man ställer sig tvhiande till om det kontrollsystem som gäller för den gemensamma fiskepolitiken tillämpas där. Flera medlemsstater har inte tillräckligt specialiserad utrustning för att uppfylla sina förpliktelser i fråga om kontroll, även om några av dem utnyttjat möjligheterna till finansiering från gemenskapen för att modernisera sina resurser under de senaste fem åren. Ett litet antal medlemsstater har inte ens någon luftburen övervakning, vilket i hög grad minskar effektiviteten av inspektionen till sjöss. 2. INSPEKTION OCH ÖVERVAKNING AV FISKEFARTYG OCH DERAS VERKSAMHET De flesta medlemsstater har angett sin inspektionsverksamhet i siffror. Det är emellertid svårt att jämföra dessa siffror, eftersom kvaliteten på inspektionerna inte har angivits konsekvent. Tabell 3 visar antalet hamninspektioner och antalet inspektioner till sjöss. Detta jämförs med den totala storleken på fartygen i fiskeflottan. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 4 - Tabellen visar tydligt att det finns mycket stora skillnader i inspektionsnivån mellan de olika medlemsstaterna. Ett skäl till olikheterna kan vara det sätt på vilket en inspektion definieras, alltifrån en enkel besiktning till en mer ingående inspektion. Enligt förordningen kan också transporterna av fisk kontrolleras på land (artikel 13 i förordning (EG) nr 2847/93). Alla landtransporter måste åtföjas av ett transportdokument som beskriver varupartiets ursprung, innehållet i transporterna samt bestämmelseort och transportfordon, varumottagare och plats och datum för lastningen. Syftet med kontrollen av dessa transporter kan vara att säkerställa att fisk som är avsedd att förstöras inte säljs vidare, att fisk som inte håller minimimåttet inte exporteras och säljs i andra länder som döljer ursprunget, och att fisken ur hygienisk synpunkt bör vara kyld eller fryst under transporten, så att kvaliteten inte försämras dramatiskt. Enligt rapporterna från Förenade kungariket, Irland och Danmark kontrolleras transporterna genom stickprov, men inga sifferuppgifter lämnas. I Danmark inbegriper kontrollerna inte bara fiskerimyndigheterna utan också polisen. Belgien gör inga särskilda noteringar om detta, men importen tycks åtminstone vara noggrant övervakad. I de portugisiska och franska rapporterna lämnas inga upplysningar. Författaren till den tyska rapporten anger att han inte finner någon mening i att kontrollera transporterna på land. En viktig aspekt i fråga om inspektion och övervakning av fiskefartyg är samordningen mellan medlemsstaterna. De flesta rapporter nämner inte denna fråga. De enda undantagen är Förenade kungarikets rapporter, där det sägs att några överenskommelser finns, samt den belgiska rapporten som nämner att ett regelbundet utbyte av uppgifter äger rum med Danmark (via modem), Nederländerna och Förenade kungariket. De danska, irländska, portugisiska, tyska och franska rapporterna innehåller ingen information om detta. Några medlemsstater (Danmark, Irland och Förenade kungariket) har dock bilaterala avtal med Norge. Det skulle vara en stor besvikelse om det inte fanns några fler överenskommelser. Det är emellertid för närvarande omöjligt att få en överblick över antalet bilaterala överenskommelser och deras räckvidd (vilka slags uppgifter som utväxlas, hur regelbundet, överföringssätt, etc). p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 5 - Under de årliga mötena med Kontroll expertgruppen, vilken utgörs av representanter från medlemsstaterna och från Kommissionen med kompetens inom övervakning av den gemensamma fiskeripolitiken underströk a) h uv*,C emsstaterna allmänt behovet av mer och bättre samordning och samarbete. Kommissionen erbjöd sitt stöd, men erfarenheten visar att de praktiska konsekvenserna fortfarande är begränsade. HL TILLÄMPNING AV BEVARANDEPOLITIKEN 1. REGISTRERING OCH UPPSKATTNING AV FÅNGSTEN I MEDLEMSSTATERNA SAMT KONTROLL AV FÀNGSTUPPGIFTERNAS RIKTIGHET Övervakningen av fångster baseras på loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. Några medlemsländer har valt att sammanföra antingen loggboken och landningsdeklarationen eller landningsdeklarationen och avräkningsnotorna i ett enda dokument. Det finns undantag för vissa fartygskategorier, där fångsterna måste uppskattas genom stickprovsundersökningar. Antalet returnerade dokument tycks i allmänhet vara hög, även om detta kan spegla olika tolkningar av vad som menas med returnerad (se tabell 4). Ingen av rapporterna uppger eventuella problem med ofullständiga dokument eller dröjsmål med att returnera dokumenten till förvaltningarna med undantag av den danska rapporten. Nästa steg efter insamlingen av data äi att se om någon information fattas. Detta sker vanligen i samband med en samköming av data frår de olika källorna. Det finns stora olikheter i sätten att samla in data och effektiviteten av dessa, liksom i granskningen av data, även om de officiella rapporterna alltid försöker att lägga fram de befintliga systemen i fördelaktig dager. Det står också klart att alla medlemsstater skulle kunna dra nytta av erfarenheterna från en annnan medlemsstat i sina egna system. Två problem som utmärker de flesta länder är landningarna utanför auktionsinrättningarna och hur de landningar skall uppskattas som sker från fartyg som inte är skyldiga att föra loggbok. Dessa problem är långt ifrån lösta i alla länder (se tabell 5). p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 6 - Kontrollerna till sjöss gör att man i viss utsträckning kan jämföra uppgifterna i loggböckerna med direkta observationer. Även om inspektionerna till sjöss är en viktig uppgift för tillsynsmyndigheterna, kan den del av inspektionerna som särskilt lägger an på direkt granskning och godkännande av uppgifterna i loggböckerna dock inte närmare anges i de nationella rapporterna. Om informationen i loggböckerna jämförs med informationen i landningsdeklarationerna eller avräkningsnotorna kan ett systematiskt förfarande för kontroll av uppgifternas riktighet åstadkommas. Av rapporterna att döma tycks det som om bara Belgien, Danmark, Tyskland och Nederländerna regelbundet jämför dessa informationskällor för att förbättra kvaliteten på uppgifterna (se tabell 6). Denna fråga nämns inte i de övriga rapporterna. Inte heller finns det någon systematisk strategi att använda andra informationskällor i ett senare led efter det första försäljningstillfallet. 2. KONTROLL AV DE TEKNISKA ÅTGÄRDERNA De särskilda svårigheterna med denna kontroll, vilka understryks i kommissionens meddelande om resultatet av de tekniska åtgärderna, analyseras ingående i ett arbetsdokument från kommissionen. Kontrollen av skyddade fiskeområden är enklare än andra tekniska åtgärder, åtminstone om områdena är tillräckligt nära kusterna så att de lätt kan patrulleras. En kontroll från luften kan vara tillräcklig för att konstatera att fiske bedrivs i ett förbjudet område. Kontrollen av föreskrifterna i fråga om fiskeredskapen (nätens längd eller antalet krokar, maskstorlek) är särskilt svår. Den kan stödjas av inspektioner på land. Men inspektioner till sjöss är nödvändiga. Frånvaron av föreskrifter av typ "en-näts-regeln" gör att dessa inspektioner blir ännu mer nödvändiga. Ett av de svåraste områdena är respekten för föreskrifterna om fångsternas sammansättning i samband med avvikande maskstorlekar. Kontrollen av ministorlek är givetvis mindre svår. Men där det finns distributionskedjor för avsättning förutsätter den ett stort mått av beslutsamhet och en strategi som kombinerar inspektioner till sjöss, vid landning, efter den första försäljningen och, när så är möjligt, under transporterna. p:\c3I\rapports\ctrl\report\sw - 7 Där de allvarligaste problemen finns (Engelska kanalen och region 3) har ingen av de berörda medlemsstaterna tillämpat eller ens definierat lägon av dessa strategier. 3. ALLMÄN UPPSKATTNING AV KONTROLLERNAS EFFEKTIVITET Rapporterna från arbetsgrupperna som omfattar de olika bestånden möjliggör en ingående analys av vidden och utvecklingen av problemen med felaktiga deklarationer. Situationens allvar i sin helhet har nyligen påpekats av experterna från ICES1. En föregående rapport från kommissionen2, sammanställer diagnoserna över nyckelbestånden. Det hänvisas också till en nyligen utkommen artikel av G. Biais (1995)3, där det ges en helhetsbild genom att problemet med felaktiga deklarationer jämförs med problemet med fångster som kastas överbord, vilka ofta har samband med varandra. Tabell 7 är anpassad till slutsatserna i nämnda artikel. Små pelagiska arter. Andelen fångster som inte deklareras är ansenlig, och det finns inte någon tendens till förbättring sedan den gemensamma fiskeripolitiken infördes. Ett av de större problemen gäller felaktiga deklarationer av berörda arter (jfr. sammanblandning makrill/taggmakrill, sill/skarpsill) eller av fångstområdena. I fråga om fångsternas sammansättning bör inspektionerna vid landningar vara så mycket effektivare, eftersom de sker koncentrerat i ett (relativt) begränsat antal hamnar. Större delen av fångsterna går till beredning, vilket skapar ett gynnsammare läge för kontrollen än vad som är fallet med arter med högt handelsvärde, där diffusa landningar och korta distributionskedjor för avsättningen allvarligt försvårar inspektionsorganens uppgift. Den ekonomiska integrationen av producenter och beredare, liksom avtal om direkt försäljning utan auktionsförsäljning, kan också för de pelagiska arterna kräva en särskild kontrollorganisation. Rapport från Statistics Committee Liaison Working Group (ICES CM 1995/D:1) Se bilaga 2 i dokument KOM(95) 243 slutlig. G. Biais: An evaluation of the policy of fishery resource management by TACs in European Community waters from 1983 to 1992. Aquat. Living Resource, 1995, 8, n°3, 201-288. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 8 I fråga om fångsternas geografiska ursprung borde en analys av loggböckerna göra det möjligt att påvisa motsägelsefulla uppgifter. En kombination av kontoller till sjöss och en kontinuerlig uppföljning (jfr. satelliter) är emellertid det enda sättet att komma till rätta med problemet. Slutligen kan noteras att problemet med fisk som kastas överbord, som tidigare var nästan obefintligt i fråga om alla pelagiska arter, tenderar att utvecklas på ett sätt som är desto allvarligare, eftersom det främst gäller särskild fiskeriverksamhet med sortering ombord i syfte att bara behålla en mindre del av fångsterna, i stil med de fisken som sker efter sill med målet att sälja rom. Demersalt fiske - Beträffande den södra och centrala sektorn av gemenskapsvattnen i Atlanten är de felaktiga deklarationerna mindre betydande, liksom den andel fisk som kastas överbord. Detta intryck har dock orsaker som inte nödvändigtvis är förenliga med fördelaktiga bevarandeprinciperna. Många TAC:er i detta område är försiktighetsmått och fastställda till sådana nivåer att de inte leder till tvångsåtgärder i form av kvoter för medlemsstaterna, med undantag för ett specifikt problem i anslutning till en fördelningsnyckel (ansjovis för Frankrike, kummel från Nordatlanten och marulk för Spanien, glasvar eller kummel från södra Atlanten för Portugal. ). Beträffande problemet med att fisk kastas överbord som till exempel fallet är i Nordsjön, förklaras detta delvis genom det faktum att de sydliga marknaderna absorberar fångster av arter som är föga uppskattade och ibland kastas överbord i norr och av småfisk och även fisk som inte håller minimimåttet. Kontrollproblemen är i allmänhet mer knutna till respekten för tekniska åtgärder än till riskerna för att överskrida kvoterna på grund av marknaderna för fisk som inte håller minimimåttet. - Längre norrut i Atlanten blir problemen med felaktiga fångstdeklarationer allvarligare. Globalt förblir de begränsade genom att det finns många TACrer, vilka som försiktighetsåtgärd också där ofta är alltför höga för att skapa problem för medlemsstaterna, men också för att säkerställa ett effektivt bevarande. Totalsiffran 92 i tabell 7 är dock i dessa sammanhang missvisande. I västra Skottland har man i själva verket tvingats till en anpassning av de vetenskapliga diagnoserna för att ta hänsyn till att all fångst av rundfisk inte deklarerats i enlighet med den ingående analys som gjorts i den ICES-rapport som anges i början av denna punkt. Problemet med att fisk kastas överbord är allvarligare längre norrut än längre söderut, utan någon klar tendens. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 9 - I Nordsjön och i angränsande sektorer (se tabell 7) är problemet med att fångster inte deklareras fullt ut särskilt tydlig. Problenvt har förvärrats, särskilt i fråga om rundfisk. Detta förhållande är resultatet av ett problem rom påpekats i en tidigare rapport (KOM(95)243 slutlig). I enlighet med de vetenskaplig?, L^V mmendationerna, vilka följts på grund av att den framtida situationen för vissa bestånd erkänts som mycket allvarlig, har TACrerna i Nordsjön sedan några år tillbaka fastställts till nivåer som motsvarar utnyttjandegrader som antas vara på väg att kraftigt reduceras. Men fiskeansträngningarna har inte reducerats. Kommissionens förslag till kraftiga kapacitetsminskningar och betydande direkta begränsningar av fisketiderna har inte följts. Alla förutsättningar är uppfyllda för en situation där det antingen fuskas eller där fisk kastas överbord. När det gäller fisk som kastas överbord kan man jämsides notera att fenomenet kvarstår i hela sin vidd, trots ökningar av maskstorleken. De båda fenomenen (fusk och fisk kastad överbord) visar dock tydligt att det brådskar med att begränsa fiskeansträngningarna i Nordsjön. I Östersjön är förhållandena när det gäller torsk mycket lika dem som råder i Nordsjön. De verkliga fångsterna har under senare år vida överskridit kvoterna, eftersom problemet inte är begränsat varken till en enskild medlemsstat eller enbart staterna i Europeiska unionen. Den tillfredsställande återhämtning som nyligen skett av torskbeståndet har lett till att fångsterna i brist på en begränsning av fiskeansträngningarna överskridit tillåtna mängder. Kontrollen har där ytterligare komplicerats genom gemenskapsfiskarnas sannolika fusk med det geografiska ursprunget av fångsterna, liksom genom export till Europeiska unionen av torsk som olovligen fiskats i Östersjön av tredje land. Ansenliga mängder östersjötorsk har således rapporteras på marknaderna i de medlemsstater som inte har någon kust utmed Östersjön. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 10 IV. ANDRA ASPEKTER AN BEVARANDET 1- MARKNADSPOLITIKEN Den rigorösa tillämpningen av den berörda delen av gemenskapsbestämmelserna bör säkerställa att den gemensamma organisationen fungerar korrekt utan att störas, till exempel av att import inte deklareras och att fisk som inte håller minimimåttet bjuds ut till försäljning i offentligt eller privat ägda auktionshallar eller direkt eller indirekt kommit i åtnjutande av systemet med återtagspriser. De fiskeriprodukter som bjuds ut till försäljning skall dessutom uppfylla särskilda farskhets- och kvalitetsnormer för att skydda konsumenterna, etc. Varje medlemsstat skall på sitt eget territorium anordna regelbundna kontroller för att säkerställa att de tekniska aspekterna för fiske- och med avseende på den gemensamma organisationen av marknaden vattenbruksprodukter är uppfyllda. Återtåg av produkter från marknaden för andra ändamål än mänsklig konsumtion, och lagring och beredning av sådana återtagna produkter, måste också övervakas. Med avseende på de särskilda kontrollåtgärder som antagits för att genomföra ovan angivna kontroller måste medlemsstaterna till kommissionen anmäla de behöriga nationella tillsynsmyndigheternas identitet, typen av överträdelser som upptäckts och de åtgärder som vidtagits med anledning av dessa. Inom varje medlemsstat delas kontrolluppgiften mellan ett antal nationella enheter. Denna delning förklaras delvis genom det faktum att olika enheter (hälsovårdsmyndigheter och myndigheter för bekämpning av bedrägerier, kvalitetskontroll etc. ) traditionellt har medverkat vid kontroller, och att olika enheter (särskilt producentorganisationer) har en viktig funktion att fylla inom den gemensamma organisationen för fiskemarknaden. p:\c3l\rapports\ctrl\rcport\sw - 11 - När det gäller det nuvarande genomförandet av de tekniska kontrollerna noterar kommissionen att kontrollen av minimistorlekar görs av nationella fiskeriinspektörer baserade i hamnar (Förenade kungariket, Irland, Danmark). särsKilda myndigheter (Frankrike, Portugal), eller en kombination av båda. I de medlemsstater där mer än en myndighet är knuten till denna typ av kontroll, är det inte klart hur och i vilken utsträckning denna uppgift är fördelad eller samordnad. Samtidigt som medlemsstaterna i sin presentation till kommissionen angav att denna typ av kontroll verkligen bedrevs, lämnade de få detaljer om på vilken nivå, hur ofta och i vilken omfattning det skett. Kommissionen kan följaktligen inte finna att de var tillfredsställande. I fråga om kontrollen av förfarandena för återtagande av fisk från marknaden har medlemsstaternas rapporter angett att de i de f ; sta fall är tillräckligt övervakade och att nämnda förfaranden är rätt tillämpade. Medlemsstaterna skulle också lämna ytterligare information om resultatet av de inspektioner eller kontroller som gjorts på marknaden (typ av överträdelser etc. ) och om vilka åtgärder som vidtagits i händelse av åsidosättande. Så gott som samtliga medlemsstater utelämnade dessa upplysningar. 2. TRANSPORT AV FISKERIPRODUKTER Om de regler som styr transporten av fiskeriprodukter4 fungerar rätt bör de säkerställa att de nationella tillsynsmyndigheterna är i stånd att ingripa för att förhindra transport och eventuell försäljning av fiskmängder som inte registrerats i sin helhet eller på rätt sätt på landnings- eller importplatsen, eller vars exakta ursprung är oklart. Sådana kontroller kan också bidra till att förhindra olovlig import till gemenskapen. Rutinkontroller av transportörer har dessutom en avskräckande effekt på transport avfiskmängder som inte regelrätt registrerats och av fisk som inte håller minimimåttet. Båda missbruken är ständiga problem för de nationella tillsynsmyndigheterna. I rådets förordning (EEG) nr 3759/92 fastställs för marknadssektorn, och genomförandet av dessa ingår i den integrerade kontrollmetod som föreskrivs i artikel 24—28 i rådets förordning (EG) nr 2847/93, medan däremot transport av fiskeriprodukter regleras i artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 2847/93. tillämpningsföreskrifter p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 12 Landningar i hamnar kontrolleras normalt under rutininspektioner i hamnarna, och de nya skyldigheterna gäller särskilt sådana kvantiteter som transporteras genom gemenskapens territorium. Kontrollerna är främst inriktade på att undersöka om - dessa kvantiteter åtföljs av ett transportdokument, - ifrågavarande dokument innehåller rätt information. Ansvaret för att upprätta och förvara dokumentet vilar på transportören. transport av fiskeriprodukter är en ny uppgift Kontrollen av för de nationella tillsynsmyndigheterna. Landtransporterna av fiskeriprodukter har ökat väsentligt under senare år och är särskilt viktiga för olika grupper av medlemsstater. Övervakningen av fiskeriprodukternas förflyttning har således fått ökad betydelse under senare år på grund av den ökade volymen av fiskeriprodukter som transporteras antingen för försäljning eller särskild konsumtion. I sina rapporter anger inte medlemsstaterna omfattningen av de stickprov som tagits för att kontrollera distributionen av fångsterna av fisk. Inte heller rapporterar de att deras enskilda kontroll givit betydande resultat. På grundval av dessa rapporter och de uppdrag som kommissionens fiskeriinspektörer fullgjort i medlemsstaterna år 1994, är kommissionen av den uppfattningen att dessa kontroller i de flesta medlemsstaterna och att de inte tillmäts någon betydelse när det gäller den totala kontrollen. Kommissionen drar därför den slutsatsen att de kontrollmöjligheter som denna åtgärd erbjuder inte utnyttjas fullt ut av medlemsstaterna, särskilt i fråga om problemet med fisk som inte håller minimimåttet. i bästa fall varit mycket begränsade 3. STRUKTURPOLITIKEN5 I anknytning till den nya grundförordning som föreskriver en kombination av förvaltningen av insatsvarorna (inputs) och fångsterna (outputs), i överensstämmelse med alla vetenskapliga analyser som anser att överdrivna fiskeansträngningar och överkapacitet är de främsta orsakerna till den gemensamma fiskeripolitikens svårigheter, spelar kontrollen av kapaciteten och ansträngningarna en allt viktigare roll, vars betydelse fortsätter att öka i snabb takt. Dessa särskilda bestämmelser återfinns i artikel 25—27 i förordning (EEG) nr 2847/93. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 13 Anpassningen av fiskekapaciteten övervakas väl, vare sig den uttrycks i fartygsstorlek, maskinstyrka eller fartygens antal, storlek clbr redskapens egenskaper, och de olika medel som används, dvs. restriktioner, etc. för att genomföra de olika målen, kontrolleras regelbundet. Begränsningarna av fiskeverksamheteri, 3un:± för en del medlemsstater godtas som ett komplement till kapacitetsminskningen Inom det tredje fleråriga utvecklingsprogrammet, måste också övervakas. Dessutom bör man säkerställa att till exempel fartyg som tar emot finansiellt stöd för modernisering eller för tillfälligt eller definitivt upphörande av verksamhet kontrolleras av nationella tillsynsmyndigheter. Av de olika presentationer och rapporter som lämnats av medlemsstaterna framgår att det finns stora variationer i den kontroll som utförs av de nationella tillsynsmyndigheterna, såväl med avseende på typen av kontroll som dess omfattning. Å den ena sidan har ett antal medlemsstater (Förenade kungariket, Tyskland, Danmark) ett relativt väl utvecklat och integrerat kontrollsystem (databaser om farytgens aktivitet, register över fiskeflottan, systematiska kontroller av fartyg som tillkommer till fiskeflottan etc. ). Å den andra sidan visar det sig att andra medlemsstater har en mindre etablerad metod att ta sig an dessa kontroller. Med avseende på den senare gruppen av medlemsstater har kommissionen noterat att de tekniska kontrollerna i bästa fall utförs i intervaller och på ett icke samordnat sätt. Vanligen görs sådana kontroller bara när fartygen ändras första gången, om det inte tycks som om kontinuerlig kontroll utförs i någon större omfattning. Detta är särskilt viktigt i fråga om fartyg som är föremål för begränsningar i användningen av redskap och av maskinstyrkan. En ytterligare och lika otillfredsställande omständighet som har samband med genomförandet av dessa tekniska kontroller är att många av dem utförs av organ som inte lyder under tillsynsmyndigheterna för fisket. Dessutom delas ansvaret av olika myndigheter. I en medlemsstat (Portugal) till exempel, är fem olika organ ansvariga för en sådan kontroll, medan i andra stater två eller upp till tre olika statliga förvaltningar är involverade. Även om kommissionen tillstår att vissa aspekter av sjöfarten (inbegripet fiskefartyg) traditionellt faller under olika statliga förvaltningars ansvarsområde, förväntar den sig att medlemsstaterna vidtar åtgärder för att säkerställa att dessa uppgifter centraliseras eller nära samordnas av den myndighet som har det totala ansvaret för kontroll av fisket. Som ett första steg i den riktningen bör medlemsstaterna säkerställa att informationen i fiskeflottans register används mer systematiskt och komplettera^ med databaser om fartygens aktivitet, knutna till fiskeflottans register, till exempel loggbok, landningsdeklarationer vid återkomsten, avräkningsnotor, etc. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 14 - Beträffande genomförandet av de tekniska kontrollerna har de flesta medlemsstater ännu inte ägnat denna typ av kontroller tillräcklig uppmärksamhet. Få medlemsstater har i sin årsrapport gett tillräcklig information om omfattningen av dessa kontroller. V. STRAFFPÅFÖLJDER OCH RÄTTSLIGA FRÅGOR Överensstämmelsen med bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken är avhängig av hur ofta inspektionerna genomförts och kvaliteten på dessa, samt påföljdernas omfattning i händelse av åsidosättande av bestämmelserna. Detta är helt och hållet ett område som ligger inom medlemsstaternas behörighet. För att få bättre förståelse för de rättssystem som tillämpas i medlemsstaterna för tillsyn av fisket efterfrågade kommissionen en redogörelse som omfattar de flesta medlemsstaterna. Resultaten av denna redogörelse återges i detta kapitel. 1. NATIONELLA RÄTTSSYSTEM FÖR TILLSYN AV FISKET Tillsynen av fisket kan indelas i tre olika steg, nämligen avslöjande av uppenbara överträdelser genom övervakning, inledning av överträdelseförfaranden och påföljder. 1. 1 Övervakningsbefogenheter De traditionella befogenheterna i fråga om övervakning är ganska lika i alla medlemsstater. Tillsynsmyndigheterna i alla medlemsstater har vidsträckta befogenheter som till exempel befogenhet att gå ombord på fartyg och söka upp en viss avdelning, undersöka fisk, inleda utredning, begära dokument för undersökningsändamål, ta prover, mäta och väga varor. Men det finns stora skillnader i dessa befogenheters räckvidd. Den kan variera beroende på ett antal faktorer. En av de viktigaste faktorerna är tillsynssystemets karaktär, dvs. om ett straffrättsligt domstolsförfarande eller administrativt förfarande tillämpas. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 15 - 1. 2 Förfaranden vid Överträdelser Förfarandena vid fiskeriförseelser är mycket olika i de olika medlemsstaterna. Dessa olikheter är till exempel uppenbara i angelägenheter som. or bevisreglerna. Ibland uppstår problem när bevis överförs från en medlemsstat till en annan. Det förekommer också olikheter i fråga om hanteringen av fiskeriförseelser utanför domstol. 1. 3 Påföljder till. Olikheterna mellan de nationella systemen återspeglas också i de påföljder som fiskeförseelserna straffrättsliga I några medlemsstater leder rättskipningsområdet, medan andra medlemsstater har ett administrativt system för fiskeritillsyn, där sådana beslut fattas av förvaltningsmyndigheter i stället för av domstolar. I några medlemsstater tillämpas kombinerade system. fiskeriförseelser under det faller Påföljderna kan indelas i tre huvudkategorier: - Utdömda straff enligt straffrättsligt förfarande (böter, fängelse, förverkande av fångst eller redskap, indragning av licens). - Viten som bara utdöms i Danmark och Nederländerna. - Administrativa påföljder som utdöms av förvaltningsmyndigheter i de länder som har ett administrativt system för fiskeritillsyn. 2. GEMENSKAPENS RÄTTSLIGA RAM Eftersom inspektionsfrekvensen vanligen är låg kan en fiskare räkna med risken för att bli bötfalld som ännu en driftskostnad. I många fall är straffpåföljdernas effekt på fiskarnas uppförande därför försumbar. Även om ett bötesstraff berövar en fiskare vinsterna från fiskeresan i fråga, ökar det på sin höjd de årliga kostnaderna mycket marginellt. De nationella domstolarna har dessutom varit kända för att ådöma mycket låga bötesstraff, eftersom de anser att gemenskapslagstiftningen är alltför komplicerad och inte förväntar sig att fiskarna skall kunna förstå den. Tyvärr finns det allför många exempel på att fiskerinäringen, och i några fall även de nationella fövaltningarna, har främjat denna bild av den &?:mensamma fiskeripolitiken. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 16 - För att slå vakt om objektiviteten och öppenheten när det gäller åtgärder som vidtas till följd av överträdelser antog medlemsstaterna på förslag av kommissionen inom ramen för rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken, vissa bestämmelser om omfattningen av de straffpåföljder som skulle tillämpas om gemenskapsbestämmelserna inte iakttogs. I ljuset av dessa bestämmelser skall medlemsstaterna vidta alla nödvändiga icke diskriminerande åtgärder för att säkerställa att föreskrifterna i den gemensamma fiskeripolitiken följs och beivra oegentligheter genom att införa ett straffsystem som effektivt berövar lagöverträdarna det ekonomiska utbytet av överträdelserna eller ger följder som är proportionella till allvaret i sådana överträdelser. Medlemsstaterna är dessutom i enlighet med artikel 34. 2 i ovan nämnda förordning från rådet skyldiga att regelbundet underrätta kommissionen om resultaten av de inspektioner eller kontroller som gjorts och om antal och typ av överträdelser som konstaterats och om vilka åtgärder som vidtagits. De flesta medlemsstater lämnar inte upplysningar om sina straffmetoder. Även om det är lätt att finna exempel på otillräcklig straffnivå, finns det få uppgifter till stöd för en bedömning av inom fisket. Även om medlemsstaterna anmäler antalet effektiviteten av påföljderna överträdelser som beivrats, finns det få eller inga uppgifter alls att tillgå om de eventuella straff som utdömts. Statistiken i bilaga II visar hur otillräcklig den översända informationen är. Vissa medlemsstater drar även fördel av anmälningsskyldigheten för att systematiskt ange alla överträdelser som begåtts av fartyg från andra medlemsstater, och även från tredje land. Så länge kommissionen inte erhåller systematisk information om antalet och typerna av straff som utdömts av de nationella domstolarna eller förvaltningsmyndigheterna kan den inte göra en rätt bedömning av om fiskeritillsynen i medlemsstaterna är effektiv. p:\c31\rapports\ctrl\report\sw - 17 - 3. SAMARBETE Det framgår att den rättsliga ram som är tillämplig i medlemsstaterna i fråga om fiskeritillsyn i mycket få fall tillåter samarbete mellan me^Lrr? later. En medlemsstat har domsrätt över alla fiskefartyg som fiskar i dess farvatten, och utanför dessa när det rör de egna fartygen. Åsidosättande kan avslöjas och bestraffas under den egna domsrätten. I många andra länder, där fiskefartygen fiskar i flera medlemsstaters farvatten och återigen landar sina fångster i en annan medlemsstat, kan det emellertid vara svårt för flaggmedlemsstaten att övervaka sina fartygs verksamhet. Detta problem uppstår särskilt när flaggmedlemsstaten till exempel tilldelar individuella fångstkvoter till sina fartyg. Men ett sådant samarbete är så gott som obefintligt. Vidare bör samarbetet mellan medlemsstaterna omiatta förfaranden för utbyte av information och bevis, liksom åtgärder mot fartyg som sluppit undan inspektion i en annan medlemsstat. Men problem skulle kunna uppstå på grund av olika nationella system för tillsyn av fisket, eller, rättare sagt, att medlemsstaterna har vitt skiljaktiga bevisregler. Den nuvarande bristen på samarbete kan återspegla den släpphänta attityden gentemot de nationella fiskerinäringar som försöker att utnyttja fiskemöjligheter utanför de gränser som fastställts i enlighet med bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. När fiskerinäringen i de flesta medlemsstater utnyttjar sådana fiskemöjligheter vinner ingen av dem på detta, utan det är uppenbart att bevarandet av fiskbestånden undermineras på bekostnad av samtliga. För att övervinna några av hindren mellan de nationella förfarandena rekommenderas ett nära samarbete mellan myndigheterna i flaggmedlemsstaten och myndigheterna i kuststaten. Det framhålls att effektiviteten i tillsynen av fisket inte kan variera i enlighet med gällande nationella regelsystem. Med avseende på tillsynen är det därför nödvändigt att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna, öka påföljdernas avskräckande effekt och skapa mer öppenhet. p:\c3l\rapports\ctrl\report\sw - 18 VI. SLUTSATSER Denna summering som gjorts år 1995 visar att införandet av de nya bestämmelserna i kontrollförordningen (2847/93) är försenat. Det behövs ytterligare tid för att man skall kunna göra en total uppskattning av effekterna av denna nya kontrollförordning (2847/93). Nästa rapport, som skall upprättas 1996, kommer härvidlag att få en avgörande betydelse. Den skall å ena sidan beakta rådets slutsatser från december 1994, som kräver en särskild rapport om kontrollen av fisket i Atlanten, och å andra sidan den erfarenhet som förvärvas under 1996 med anledning av den datorisering av databaserna omfattande loggböcker och landningsdeklarationer som i enlighet med bestämmelserna skall genomföras. Den kommer dessutom att bli mer användbar, eftersom den information som översänds av medlemsstaterna blir exaktare, särskilt i fråga om den faktiska tilldelningen av medlen för kontroll av fisket och statistiken över de konstaterade överträdelserna och påföljderna. Hur ofullständigt det än må vara är det arbete som utförts enligt denna rapport enligt kommissionen synnerligen värdefullt, då det bidrar till att fylla den brist på öppenhet som råder mellan medlemsstaterna i fråga om kontroll av fisket. Trots att medlemsstaterna varit återhållsamma i omsorgen om att inte avslöja sina egna svagheter, har de ändå gjort stora ansträngningar för att beskriva sina kontrollanordningar. Utifrån den erfarenhet som kommissionen förvärvat för att utarbeta denna rapport kan den nu bättre definiera vilka upplysningar man önskar få från medlemsstaterna, vilket ökar det bidrag till öppenheten som denna typ av rapport ger. Kommissionen kommer framdeles också att vara bättre rustad att anpassa användningen av sina egna medel. Denna utveckling begränsas tyvärr genom ökningen av de åligganden som rör kontrollen i internationella vatten (NAFO, drivgarn). Kommissionen hoppas alltjämt att de berörda medlemsstaterna i enlighet med bestämmelserna om delning av ansvaret snabbt skall ta itu med sina respektive åligganden. Oberoende av denna fråga anser kommissionen att den i framtiden bör prioritera följande: - Granskningen av riktigheten av de uppgifter om medel och resultat av kontrollen som översänts av varje medlemsstat, vilket främjar öppenheten. p:\c3l\rapports\ctrl\report\sw - 19 - - Kontrollen av de domäner som nyligen införlivats i övervakningen av fisket på gemenskapsnivå: strukturpolitik, särskilt i fråga om uppskattning av fångstkapaciteter, parallell uppföljning av fiskeansträngningarna, anknytning till marknaderna med uppföljning, möjlighet till kontroll på transportnivå, utveckling av möjligheterna till systematisk samköming av data från de olika informationskällorna. - De problem som inom varje fiske visat sig vara en betydande källa till brott mot gemenskpsbestämmelserna, och som kan skada andra medlemsstater som till exempel överskridande av kvoter i Nordsjön eller Östersjön och de tekniska åtgärderna i region 3. - Samordningen, å ena sidan mellan de nationella tillsynsmyndigheterna och å andra sidan mellan dessa förvaltningar och enheterna inom GD XIV. Ökningen av den hastighet med vilken nya tekniker införs (satellitkontroll, dataförbindelser,. ) utgör ett första område för samråd. Men det är inte det enda. Samordningen av åtgärderna till sjöss kräver en intervenering på gemenskapsnivå, så som framgått av kontrollen av fiskena efter tonfisk i Atlanten. Samma sak gäller för kontrollen av fångsterna från fartyg som fiskar i den exklusiva ekonomiska zonen i en medlemsstat och landar fångsten i en hamn som tillhör en annan medlemsstat. Generellt kan och bör kommissionen när det gäller samordning spela en viktig roll för att gynna samverkan och skingra misstänksamheten. I fråga om nationella förvaltningar varierar den närmare prioriteringen säkert med medlemsstaterna. Men för 1996 framträder enligt kommissionen två globala prioriteter: datorisering, kontroll av kapaciteten och ansträngningarna. p:\c3l\rapports\ctrl\report\sw - 20 BILAGA 1 RAPPORTER PER MEDLEMSSTAT Rapporten för varje medlemsstat består av två delar: I- Inspektion och övervakning av fiskeaktiviteterna. Det rör sig om en sammanfattning av de rapporter som samtliga medlemsstater lämnat över åtgärder som vidtagits för att säkerställa kontrollen av gemenskapens fiskeripolitik. Kommissionen har gjort en sammanställning med hänsyn till det stora omfånget och de stora olikheterna i de rapporter som lämnats av medlemsstaternas förvaltningar. II. Utvärdering Det rör sig om en utvärdering av kommissionen som meddelats den berörda medlemsstaten, vari eventuella anmärkningar om denna utvärdering medtagits. Kommissionens bedömning innehåller systematiskt en beskrivning av det som utmärker varje medlemsstat. Denna beståndsdel är enligt kommissionen ägnad att främja den ömsesidiga förståelsen mellan medlemsstaterna. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw < ?1 BELGIEN I Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten AL ORGANISATION Det är i första hand jordbruksminsteriet som har ansvaret för övervakningen av fiskeverksamheten i Belgien och av icke-belgiska fiskefartyg, även om vissa aspekter på övervakningen ligger på ministeriet för kommunikation och infrastruktur, ministeriet för ekonomi och den flamländska delstatsregeringen. Inom jordbruksministeriet har myndigheten för havsfiske ansvar för insamlingen av uppgifter om landningar, importkontroller, marknader och förvaltningen av de nationella kvoterna. Inspektioner till sjöss genomförs av den nationella marinmyndigheten som ligger inom försvarsministeriets ansvarsområde. Dessa inspektioner genomförs i samarbete med myndigheten för havsfiske och personal därifrån medföljer marinfartygen. Strukturella aspekter (licenser, fartygens egenskaper) behandlas av myndigheten för havsfiske, medan de tekniska aspekterna (motorkapacitet, tonnage) kontrolleras av kommunikationsministeriet (myndigheten för sjöfartskontroll). Utvecklingen av flottan regleras genom licenser som utfärdas av myndigheten för havsfiske och finansieras (lån etc. ) av deltatsregeringen i Flandern. När det gäller marknaden (klassificering av kvalitet, nivåer på återtagspriser etc. ) är ansvaret delat enligt följande: - Klassificering av kvalitet kontrolleras av jordbruksministeriet (den nationella myndigheten för främjande av jordbruks- och trädgårdsprodukter). - Återtagande av fisk etc, av ministeriet för ekonomi (myndigheten för allmän ekonomisk kontroll). - Prisnivåer, av jordbruksministeriet (myndigheten för havsfiske). p:\c3l\rapports\ctrI\annexel\sw iz B) RESURSER 1. Personal Myndigheten för havsfiske har ca 25 anställda. Fiskeriinspektionen som är en separat enhet inom myndigheten för havsfiske består av en inspektör och fyra fiskeritjänstemän och är förlagd till Ostende. Fiskeriinspektionen besöker regelbundet hamnar och auktioner och deltar i marininspektioner och flygövervakningsuppdrag. Några få tjänstemän inom myndigheten för havsfiske sköter fångstregistreringen och förvaltningen av kvoterna. Vid inspektioner av auktionen och hamnen i Zeebrugge bistår den lokala hamnpolisen de nationella inspektörerna. Ibland får fiskeriinspektionen hjälp av utredningsavdelningen inom tullväsendet. Kontrollen av saluförandet av fisk och de tekniska aspekterna (klassificering och farskhet) görs av två inspektörer från myndigheten för främjande av jordbruks- och trädgårdsprodukter (jordbruksministeriet). En inspektör från ministeriet för ekonomi kontrollerar var den fisk som återtagits från marknaden hamnar och den allmänna efterlevnaden av återtagspriserna. 2. Fartyg och flygplan Det finns tre marinfartyg (2 bogserare och 1 kustminsvepare) för skyddet av fisket. Ett flygplan som disponeras av delstatsregeringen (avd. för miljö) hyrs in för sammanlagt 40 timmar per år. Detta används för flygövervakning under vissa perioder av året (våren - för plattfisksäsongen). p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 2i 3- Informations- och datatjänster I Ostende har en centraliserad datatjänst inrättats (AS-400 IBM stordator). Denna används för att lagra uppgifter om fångstloggböcker, landningsdeklarationer, avräkningsnotor, information om försäljning (priser, kvantiteter, kvalitetsnormer etc. ) och förteckningen över utfärdade licenser. Kommunikationsministeriet ansvarar för fartygsregistreringen som också är datoriserad. Uppgifter (avräkningsnotor etc. ) från auktionen i Zeebrugge överförs dagligen genom direktanslutning till myndigheten för havsfiske. Uppgifter från andra auktioner införs manuellt i Ostende. C. VERKSAMHET Under 1994 genomfördes sammanlagt 208 inspektioner i land (av auktioner, köpare och fartyg). Följande hamnar eller auktioner Zeebrugge: inspekterades: Ostende: Nieuwpoort: Andra: 99 71 17 21 Vid dessa kontroller upptäcktes 64 uppenbara överträdelser (varav de flesta rörde loggböcker och landningsdeklarationer). Ca 30 % av alla landningar kontrollerades. Ungefär 95 % av all loggboksinformation har lämnats in. Detsamma gäller för landningsdeklarationer och avräkningsnotor. Ett reguljärt informationsutbyte sker vidare med Danmark (via modem), Nederländerna och Förenade kungariket. En kontroll av riktigheten i uppgifterna i loggböckerna och landningsdeklarationerna sker med hjälp av avräkningsnotorna för ungefär 75 % av landningarna. Avvikelser etc. noteras och skickas till fiskeriinspektionen för vidare uppföljning. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw ^M Marininspektioner 1994 Under 1994 inspekterades 68 fartyg (huvudsakligen belgiska och nederländska) och sammanlagt nio överträdelser upptäcktes. PatruUering till sjöss genomfördes i område IVc i sammanlagt 34 dagar under 1994. Flygövervakning (40 timmar) ledde till 302 iakttagelser. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw zr //. Utvärdering A. Allmänt Fiskeflottan omfattar ett begränsat antal medelstora fartyg. En ganska stor del av deras fångst landas i andra medlemsstater (Förenade kungariket, Nederländerna och Danmark). Under 1994 har kvoterna för 9 bestånd uttömts. I synnerhet är förvaltningen av kvoten för tunga mycket restriktiv. Den exklusiva ekonomiska zonen är begränsad och kustlinjen är relativt kort med ett fåtal hamnar. B. Starka och svaga sidor Registreringen av fångster är datoriserad. Den bygger på loggboksanteckningar, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. Omkring 75 % av uppgifterna om landningar samkörs. Fångstregistreringen för de landningar som bjuds ut till en första försäljning på auktion tycks vara tillförlitlig. Landningar i andra medlemsstater beräknas på grundval av loggboksanteckningarna. Dessa uppgifter samkörs med uppgifter från den berörda medlemsstaten om landning och försäljning. Även om antalet tjänstemän med inspektionsuppgifter ökat under de senaste åren anses detta antal fortfarande vara otillräckligt. Dessutom har dessa tjänstemän inte de nödvändiga rättsliga befogenheter som krävs för att de skall kunna uppfylla sina uppgifter på land och till sjöss. Tre marinfartyg med begränsad kapacitet för övervakning av fisket genomför inspektioner till sjöss på deltid. Flygövervakningen är begränsad till 40 timmar per år. Det är omstritt huruvida de resultat som framkommer vid denna form av inspektioner är förenlig med lagen. Det anses fortfarande förekomma oregistrerade landningar. Tull- och polistjänstemän medföljer fiskeriinspektörerna för att avslöja sådana. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 2G DANMARK I. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten A) ORGANISATION Fiskeristyrelsen, som efter en omorganisation 1994 utgör en del av ministeriet för jordbruk och fiske, ansvarar för övervakningen av fiskeverksamheten. Inom fiskeristyrelsen finns en avdelning med särskilt ansvar för kontrollen och de faktiska inspektionerna. Avdelningen har också andra uppgifter, däribland fångstregistrering, utfärdande av licenser och struktur- och marknadsfrågor i samband med fiskerinäringen. Fiskeriinspektionen i sig är decentraliserad, dvs. flertalet inspektörer är stationerade i de större fiskehamnarna och deras verksamhet samordnas av avdelningens sekretariat. På vissa ansvarsområden, t. ex. strukturer och marknader, har fiskeriinspektionen stöd av eller samarbetar med andra fackmyndigheter, t. ex. tullen och veterinärväsendet. Inspektionen har egna resurser - patrullbåtar och datasystem - som den själv förfogar över. Inspektionens viktigaste uppgift både centralt och lokalt är att samla in uppgifter om fångster från loggböcker och landningsdeklarationer och jämföra dessa med uppgifter från de avräkningsnotor som auktionsinrättningar och köpare lämnar in. Dessa uppgifter analyseras systematiskt och de avvikelser som upptäcks undersöks. För att underlätta analysen har två databaser upprättats som omfattar landningar och försäljningar. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe l\sw il- B) RESURSER 1. Personal Fiskeriinspektionen har 143 anställda inspektörer, fördelade på de större fiskehamnarna. Därutöver har sekretariatet 25 anställda, medan datatjänsten för bearbetning av data från loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor har 24 anställda. Analyser och uppdatering av fångster inom ramen för högsta tillåtna fångst görs av ytterligare 3 anställda. 2. Fartyg och flygplan Totalt fem fartyg med en sammanlagd besättning på 102 personer används för patrullering. Någon flygövervakning bedrivs inte av fiskeriinspektionen. 3. Informatik- och dataresurser Datorsystem har installerats för att behandla uppgifter från loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor samt för att registrera fångstrapporter och genomföra fortlöpande analyser av fiskeverksamheten och fiskeansträngningen. Uppgifterna lagras i en stordator som personalen har tillgång till via lokala nät. De lokalt stationerade inspektörerna är anslutna genom nät och har också tillgång till stordatorn. p:\c31\rapports\ctrI\annexel\sw zt C. VERKSAMHET Antal inspektioner för varje hamn och typ av verksamhet Tabell 1 Inspektionen i Antal anställda Antal inspektioner Antal inspektioner av fartyg av köpare Esbjerg Fredericia Frederikshavn Nykobing Mors Randers Roskilde Totalt 21 19 29 25 18 31 143 1 475 107 1524 457 83 1 107 4 573 1 016 50 2617 993 293 205 5 174 p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \s w 23 Inspektioner till sjöss - PatuUeringar, antal dagar i olika ICES-områden Tabell 2 FARTYG Jens Vaever Nords0en Nordjylland Vestkysten Viben Andra fartyg Totalt IV A IV b III AN III AS III B III C IIID OMRÅDE 2 49 97 142 14 117 1 26 28 21 12 12 274 148 75 2 80 1 83 1 5 102 3 111 51 16 31 98 Antal inspektioner till sjöss per ICES-område FARTYG OMRÅDE IV A IV b III AN III AS III B III C IIID Jens Vaever Nords0en Nordjylland Vestkysten Viben Totalt Resultat: 200 5 68 1 48 89 293 128 10 15 14 39 13 71 84 7 7 39 20 6 65 Antal uppenbara överträdelser som upptäckts under inspektionerna till sjöss och i hamn. Hamninspektion : 182 - största kategorin - skyldigheten att föra loggbok/landningsdeklaration (57). Inspektioner till sjöss : 59 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 3o Kontroll av uppgifter om landningar, auktioner etc. Kontrollen av uppgifternas riktighet sker främst genom en systematisk jämförelse mellan loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. Uppgifter om landning och försäljning samlas in i hamn av de lokala inspektörerna och skickas till de centrala myndigheterna. Uppköp som görs på auktioner eller av stora köpare (fiskförädlingsfabriker) meddelas inom fyrtioåtta timmar. Samköming av dessa data görs dagligen för att hitta fel, uppgifter som fattas och avvikelser. Därutöver besöks de större auktionsinrättningarna regelbundet för kontroll av kvantiteter, deras klassificering och farskhet samt i samband med den allmänna tillsynen av marknadsförordningarna. Kontrollen av uppgifter om landningar genom besök på platsen (övervakning och registrering av landade kvantiteter - antal lådor och deras vikt) är begränsad till ungefär 3 % av landningarna. Det finns ett licenssystem för fartyg utan loggbok, och deras fångster registreras med hjälp av avräkningsnotorna. Landningar från tredje land Danska fartygs landningar i hamnar i tredje land kontrolleras i loggboken och landningsdeklarationen, vilka jämförs med senare avräkningsnotor om fångsten säljs i Danmark. År 1995 ändrades avräkningsnotans utseende så att den innehåller uppgifter om i vilken ekonomisk zon fångsten tagits. Kontroll av de tekniska åtgärderna för bevarande av bestånden (typ ay redskap, fiskstorlek etc. ) Fiskeriinspektionen företar kontroller i samband med hamninspektioner och patrullering till sjöss. Det finns inga närmare uppgifter om antalet sådana inspektioner eller hur ofta de görs. I allmänhet sker de i samband med rutininspektioner i hamn. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 31 De nationella myndigheterna har upptäckt problem i fråga om fisk som inte uppfyller storlekskraven (särskilt havskräfta), men deras ansträngningar att stävja sådan fångst har försvårats av att den görs i samband med mindre landningar som inte kan övervakas kontinuerligt. Kontrollen av maskstorlek sker i allmänhet i samband med patullering till sjöss. Det finns inga exakta uppgifter att tillgå när det gäller hur ofta inspektioner eller upptäckter förekommer. En effektiv kontroll hindras av det faktum att fartygen har olika typer av redskap och maskstorlekar till sjöss och att inspektionen endast avser det sista draget. Transport av fisk Kontrollen av fisk som transporteras på land görs i första hand genom stickprovskontroller. Endast den nationella polismyndigheten har befogenhet att stoppa transportfordon, vilket hindrar en mer omfattande kontroll. En tillfredsställande nivå på övervakningen kan uppnås genom samarbete med den nationella polismyndigheten. p : \c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \s w 3£ // Utvärdering A. Allmänt Den danska exklusiva ekonomiska zonen är begränsad, men Danmark har en lång kustlinje med över 200 hamnar. Fiskmjölsindustrin är lokaliserad till Jyllands västkust. Ett stort antal småhamnar ligger längs den danska kusten och mellan öarna. Den viktigaste Östersjöhamnen är Neks0 på Bornholm. Den danska flottan bedriver många olika sorters fiske. Flottans överkapacitet har gradvis minskats och det finns inget överdrivet tryck på kvoterna utom när det gäller vissa arter, t. ex. torsk och tunga i Nordsjön. Fångstvolymen består huvudsakligen av små arter som är avsedda för fiskmjöl och fiskolja. Ett system med stickprov som nyligen ändrats visar att landningarna av sill för beredning till fiskmjöl minskat till följd av förvaltningsåtgärderna och sannolikt även till följd av viss biologisk utveckling, däribland en ökad förekomst av skarpsill. Det är emellertid fortfarande svårt att kontrollera industrifisket. Ett viktigt problem i det avseendet hänger samman med det blandade sillfisket i Skagerrak och Kattegatt, där oklarheterna i bestämmelserna utnyttjas så långt som möjligt. Bifångster inom vissa andra delar av industrifisket kan också skapa problem. Till och med det s. k rena fisket bör uppmärksammas på grund av risken för att arter felrapporteras, sill rapporteras t. ex. som- tobisar. Yrkesfiskarna är välorganiserade, vilket borde underlätta kontrollen. B. Starka och svaga sidor Den danska fiskeripolitiken går långt tillbaka i tiden och täcker ett stort antal områden. Politiken har omsatts i en omfattande uppsättning nationella bestämmelser. Myndigheterna har infört ett relativt omfattande system för registrering av fångster. Loggböckerna och de avräkningsnotor som uppköparna av fisken skickar in bearbetas genom de datoriserade förfaranden som införts. Det sker en systematisk samköming förärt kontrollera att uppgifterna stämmer överens. Kontroller på plats förekommer dock inte så ofta. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 3. 3 Uppgifterna i loggboken kontrolleras inte särskilt grundligt. Avräkningsnotorna, som i realiteten används som landningsdeklarationer, kontrolleras inte tillräckligt noga av inspektörerna på nationell nivå, trots att det kan förekomma olagliga uppgörelser mellan fiskare och köpare. Samkörningen av uppgifterna i loggböcker och avräkningsnotor bör i större utsträckning kompletteras med kontroller på plats. Härvid påpekar de danska myndigheterna föjande: Det danska systemet för kontroll av registreringar av fångster och landningar består av tre delar, nämligen inspektion på platsen, kontroll av dokumenten och kontroll av bokföringen. Omfattningen av insatserna på dessa områden bygger på en bedömning av hur resurserna kan utnyttjas mest effektivt. Vid inspektionen på plats av landningar kontrolleras i efterhand om uppgifterna i loggboken och avräkningsnotorna är korrekta. De nationella bestämmelserna om fisket för alla viktiga arter kontrolleras genom att de lokala inspektörerna regelbundet går igenom dokumenten, samt genom kontroll av bokföringen för berörda verksamheter. Vid genomgången jämförs uppgifterna i loggboken och avräkningsnotorna med de tillåtna fångstmängderna för det reglerade fisket. Det handlar om en fullständig genomgång av de enskilda fiskena för varje fartyg. De lokala fiskeriinspektörerna genomför också kontroller av bokföringen. Genom stickprov görs för en viss period en total input/outputanalys av varu- och penningströmmarna för att undersöka om de överensstämmer med de varor som mottagits eller köpts och sålts. Detta säkerställer att eventuella felaktiga uppgifter vid registreringen avslöjas. Den administrativa hanteringen av registreringen av industrifångster är inte helt tillfredsställande. Köparna av landningar med industrifisk anger bara de viktigaste arterna i fångsten och myndigheterna vet i allmänhet inte vad som ingår i de enskilda fångsterna. På så sätt kan en industrifångst med skäggtorsk blandad med skyddade arter anmälas som enbart skäggtorsk. Detta leder till att vissa arter är överrepresenterade i fångstrapporterna medan andra är underrepresen terade. Genom en vetenskaplig total utvärdering av industrifångsterna, grundad på stickprov, korrigeras dock dessa brister. Kommissionen kan ändå inte garantera att detta stickprovsförfarande är effektivt. Den direkta kontrollen till sjöss är också otillräcklig när det gäller de särskilda förvaltningsåtgärder som begränsar industrifisket i problemområden. Ett satellitspaningssystem skulle kunna lösa detta problem. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 3M När det gäller registreringen av industrifångster påpekar de danska myndigheterna följande: Registreringen av industrifångster är i enlighet med bestämmelserna om fångstregistrering i artikel 5. 1 i rådets förordning nr (EG) 3362/94 av den 20 december 1994 om tillåten totalfångst för år 1995för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd och om vissa villkor för hur fiske får bedrivas efter dem. Registreringssystemet passar dessutom bra för förvaltningen av kvoterna, när man kompletterar detta med stickprovssystem som kan utnyttjas för biologisk rådgivning. Utformningen av stickprovsförfarandet och antalet genomförda prover kan naturligtvis diskuteras. Dessutom kräver de rättsliga myndigheterna att gränserna för bifångster skall ha överskridits i betydande omfattning innan de dömer fiskarna. Om gränsen för en bifangst är t. ex. 10 % inleds ett åtalsförfarande bara om bifångsten är minst 20 %. En fällande dom leder till böter och konfiskering av värdet på den olagliga delen av fångsten. Tvångsingripanden till sjöss förekommer i allmänhet inte. Patrullfartygen tilldelas ofta andra uppgifter, t. ex. att bistå fiskarna. Deras effektivitet skulle kunna öka om flygövervakning infördes. De danska myndigheterna har påpekat följande: Vid kontrollen till sjöss används ungefär 80 % av tiden till kontrolluppgifter medan de återstående 20 % används till räddning och bogsering. Under 1994 fullgjordes 801 kontrolldygn och tillryggalas totalt 120 127 sjömil p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 3 s Under 1994 skapade kontrollen av torskfisket i Östersjön särskilda problem. Den inspekterande myndigheten hade svårt att hantera det stora antalet landningar från tredje land och hade därför otillräckliga resurser när det gällde att kontrollera fisket. Dessutom var ett av de inspektionsfartyg som då arbetade i Östersjön inte lämpat för uppgiften. På kommissionens begäran har de danska myndigheterna genomfört en administrativ undersökning av detta fiske. p:\c31\rapports\ctrI\annexe 1 \sw SG TYSKLAND I. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten A) ORGANISATION Ansvaret för kontrollen av fisket i Förbundsrepubliken är delat mellan de centrala myndigheterna och deras motsvarigheter i delstaterna. De centrala myndigheterna ingår i ministeriet för livsmedel, jordbruk och skogsbruk. Fiskeriinspektörer är placerade på ministeriet och inspektionsmyndigheter ansvarar för följande uppgifter: i delstaterna. Båda dessa - Övervakning av landningar, redskapens och fartygens egenskaper, kvalitetskontroll och kontroll av efterlevnaden av tekniska föreskrifter (priser, återtaganden, farskhet, klassificering etc), kontroll och samköming av fångst- och försäljningsregister. Ett antal fackmyndigheter deltar också fiskeverksamheten : i övervakningen av olika aspekter på Tekniska aspekter på fartyg och redskap : Marknaden : Import : Fartygskontroll: B) RESURSER 1. Personal Fiskeriinspektionen den federala myndigheten för sjöfart och hydrografi den federala veterinärmyndigheten den federala myndigheten för jordbruk och livsmedel det tyska interventionsorganet tullväsendet kustbevakningen Det finns sammanlagt 30 inspektörer stationerade i land i Förbundsrepubliken. Dessa är fördelade enligt följande: Federal inspektion: Delstatlig " 4 26 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw Delstaternas inspektörer är stationerade i Schlcswig-IIolslcin Mecklenburg- Vorpommern Hamburg 10 12 1 Denna kärntrupp av inspektörer bistås av ytterligare personal som är stationerad i delstaterna och deltar vid kontroller i samband med större operationer. 2. Fartyg och flygplan Förbundsrepubliken har tillgång till sammanlagt 21 kontrollfartyg. Dessa är fördelade på de centrala myndigheterna (4 fartyg) och delstaterna (17 fartyg). Därutöver finns 12 tullfartyg med begränsade kontrolluppgifter, t. ex. patrullering av den tyska fiskezonens yttre gräns och vissa skyddade områden för att övervaka fisket av plattfisk. Dessa fartyg har dock inte i övrigt några egentliga inspektionsuppgifter när det gäller fisket. Kontrollfartygens verksamhet samordnas av den nationella kustbevakningen. Flyg används inte vid fiskekontrollerna. 3. Informatik Datoriserad information om förvaltningen av kvoterna, den nationella fiskeflottan och marknaden finns hos den federala myndigheten för jordbruk och livsmedel. Dessutom har vissa enskilda delstater datasystem medan andra håller på att installera sådana. p:\c3I\rapports\ctrl\anncxcl\sw 3*r C. VERKSAMHET Fiskeriinspektionen Inspektioner i hamnar Sammanlagt 10 539 hamninspektioner genomfördes under 1994. Dessa fördelade sig på följande sätt: Delstater Antal hamnkontroller Mecklenburg-Vorpommern Niedersachsen Schleswig-Holstein TOTALT 7 383 2 473 683 10 539 I samband med dessa inspektioner upptäcktes sammanlagt 176 överträdelser. De flesta överträdelserna gällde brott mot bestämmelserna om loggbok och landningsdeklaration. 4 Typ av överträdelse Fartygets nationalitet Tysk Dansk Loggbok/landningsdeklaration Olagliga redskap Dräktighet/motorkapacitet Bifångst Fisk som inte uppfyller minimikraven Otillåtet Redskapens märkning Fartygets märkning Annat fiske 53 10 1 1 8 5 5 17 76 p:\c3l\rapports\ctrl\annexc 1 \sw Z3 Utöver fartygsinspektioner kontrollerar myndigheterna också landningar vid lossning och på auktionsinrättningar. 30 procent beräknas ha kontrollerats, huvudsakligen på auktioner, under 1994. Landtransporter kontrollerades inte. Samköming av uppgifter i loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor gjordes för alla fartyg med en längd av 10 meter eller mer. Dessa landningar utgjorde 95 procent av det sammanlagda antalet landningar i Förbundsrepublikens hamnar. Fångster som tas av fartyg med en längd under 10 meter rapporteras varje månad till myndigheterna. Särskilt kontrollerades (både till sjöss och i hamn) att kraven på minsta fiskstorlek, minsta maskstorlek och till viss del transporten av fisk efterlevs. Inspektioner till sjöss Område Antal dagar Inspektioner ICES III ICES IV ICES V ICES VI ICES XII ICES XIV TOTALT 1 415 1 344 4 2 14 68 2 847 2 843 1 645 4 488 Vid patrullering till sjöss upptäcktes sammanlagt 265 överträdelser. Överträdelser upptäckta till sjöss efter fartygets nationalitet och typen av överträdelse. Sammanlagt antal fartyg som begått en överträdelse Fartygets nationalitet Belgisk Tysk Dansk Neder ländsk Brittisk 2 240 7 15 1 TOTALT : 265 Viktigare typer av överträdelser var felaktigheter i loggboken, otillåtna redskap, otillåtet fiske, insegling i skyddade områden etc. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw Ho Antal fiskefartyg som inspekterats efter nationalitet Tysk Dansk Nederländsk Brittisk Belgisk TOTALT 3 778 138 503 45 24 4 488 p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw Ml //. Utvärdering A. Allmänt Det tyska fisket har minskat drastiskt under de senaste 1 5 - 20 åren. Tyskland har anpassat sin fiskeflottas struktur och storlek till de tillgängliga kvoterna. Det finns ingen överkapacitet. Den exklusiva ekonomiska zonen är av begränsad storlek och Nordsjökusten är relativt kort med endast ett fåtal hamnar. På Östersjökusten ligger ett större antal huvudsakligen små hamnar. Tyskland har en viktig fiskförädlingsindustri som i hög grad är beroende av importerade produkter. B. Starka och svaga sidor De överträdelser av tekniska bestämmelser som upptäcks i hamnarna är inget stort problem och kontrollen förfaller vara tillräcklig, trots problemet med brist på personal i delstaterna. Situationen är ganska annorlunda till sjöss; fiskebevakningsfartygen tycks inte utnyttjas optimalt på grund av den ansvarsfördelning som gäller mellan de federala myndigheterna och myndigheterna i delstaterna. Den tyska djuphavsflottan är aktiv i hela Nordatlanten. Flottan eskorteras för det mesta av ett tyskt fiskebevakningsfartyg (Fischereischutzboot). De tyska myndigheterna har därför en god kännedom om denna flottkategoris verksamhet i fiskevattnen. De landningskontroller som görs på frystrålare är mycket ingående. Kontrollanterna följer avlastningen och kontrollerar med oregelbundna mellanrum enheternas märkning. De tar också stickprov på frysta filéblock och skickar dem till en veterinär för artbestämning. landningsdeklarationer och Registreringen av fångster bygger på avräkningsnotor. En omfattande uppsättning omvandlingsfaktorer används. Systemet för fångstregistrering tycks i stort sett vara tillförlitligt. loggbok, p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw Ht 1994 torskfisket skapade kontrollen Under i Östersjön problem. av Inspektionsmyndigheten kunde inte hantera det stora antalet fall av felaktigt angivna arter och importen och befordran av torsk. De behöriga myndigheterna tog initiativ till kontroll av tyska fiskefartyg i den danska zonen och till motsvarande åtgärder från de danska patrullbåtarnas sida. På kommissionens begäran har de tyska myndigheterna företagit en administrativ undersökning av detta fiske. p Ac3 l\rapportS\ctrl\annexe 1 \sw HJ GREKLAND J. Inspektion och övervaknins av fiskeverksamheten A) ORGANISATION Ansvaret för övervakning av fiskeverksamheten är uppdelat på ett antal ministerier och offentliga organ. De ministerier som har tillsynsuppgifter är jordbruksminsteriet (generaldirektoratet för fiske) och ministeriet för handelsflottan (avdelningen för kustbevakning) och i mindre utsträckning handelsminsteriet. Den faktiska kontrollen utförs av hamnmyndigheterna (sammanlagt 172) som är underordnade ministeriet för handelsflottan. Dessa kustbevakningsmyndigheter har ansvaret för utfärdandet av säkerhetsintyg för fiskefartygen och kontrollen av fiskeverksamheten till det ögonblick då fångsterna landas samt kontrollen av att den nationella lagstiftningen och gemenskapslagstiftningen i samband med den gemensamma fiskeripolitiken följs (maskstorlek, tekniska åtgärder etc). De förbereder också rättsliga åtgärder när det gäller överträdelser. Fackenheter inom jordbruks- och handelsministerierna ansvarar för kontrollen av inhemska och importerade fiskeprodukter som transporteras från landningshamnen till fiskmarknader och förädlingsanläggningar samt för kontrollen av efterlevnaden av den nationella lagstiftningen och gemenskapslagstiftningen om marknadsföring, hälsoskydd och försäljning B) RESURSER 1. Personal Som angetts ovan utförs kontrollerna huvudsakligen av de 172 hamnmyndigheter som utsetts av kustbevakningen. Det finns inga närmare uppgifter om hur stor den personal är som inspekterar hamnar etc. Inspektionerna avser främst fartyg med en längd av över tio meter. Det finns sammanlagt 2 416 sådana fartyg (12 % av flottan). Vidare kontrolleras de 12 största auktionsinrättningarna, vilka saluför ungefar 30 % av landningarna. förekommer Det loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor, eftersom tillämpningen av bestämmelserna i artikel 40 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 skjutits upp till den 1 januari 1999. samköming uppgifter ingen från av p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw MW 2. Fartyg och flygplan Sammanlagt 120 kontrollfartyg och 70 fordon finns att tillgå för kontrollerna. Det finns inga närmare uppgifter om hur dessa används eller om resultaten av patrulleringen. Det finns fyra lätta flygplan för flygövervakning. Inte heller om denna verksamhet har några uppgifter rapporterats till kommissionen. 3. Informatik - Datorisering De grekiska myndigheterna har installerat följande datasystem: Genom att utnyttja HELLS - PACK-anläggningen har ministeriet för handelsflottan installerat ett data- och terminalnät för sitt huvudkontor, sina regionala myndigheter och 12 hamnmyndigheter (Piréus, Tessaloniki, Patras, Kavala, Kios, Korfu, Heraklion, Volos, Rodos, Halkida, Lalamata och Syros). Hela datanätet fungerar enligt TCP/IP:s kommunikationsprotokoll. I datorerna finns uppgifter om den grekiska fiskeflottan. Tillämpningar i CLIENT SERVER-miljön till automatiskt sker på nätet och det finns möjlighet informationsutbyte. Informationen lagras i databaser på centraldatorn på ministeriet för handelsflottan och är tillgänglig för alla som använder nätet. Ministeriet för handelsflottan har installerat en SUN 690 MP-dator och utvecklat ett ETHERNET-nät, där 50 terminaler och skrivare är inkopplade via 5 TERMINAL SERVERS och persondatorer. SCO-UNIX-systemen har installerats på kustbevakningens kontor i hamnarna. Uppgifter om fiskeflottan är lagrade i en databas på centraldatorn. I databasen matas dagligen in information från kustbevakningen om fiskefartygens aktuella situation och om eventuella förändringar av deras egenskaper i enlighet med förordning (EG) nr 109/94. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw MS Den slutliga kontrollen och godkännadet av alla förändringar på fiskefartygen görs i enlighet med förordning 109/94 innan de överlämnas till jordbruksministeriet som har det yttersta ansvaret för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken och förvaltningen av fiskeresurserna. Alla uppgifter lagras dagligen på magnetband. Ett försök att kontrollera fisket med hjälp av satellit har redan genomförts och gett tillfredsställande resultat. 18 fiskefartyg och 6 patrullbåtar från kustbevakningen deltar i detta försök. C. VERKSAMHET Fackenheterna övervakningen har en lång rad inspektionsuppgifter, bl. a. inom de tre ministerier som är berörda av kontrollen och säkerhetsintyg, - - fiskelicenser, landningar, - - fiskstorlek och arter, - fiskeredskap, - fiskemetoder, - kontroller av import och transport av landad fisk, tekniska inspektioner av fartygens egenskaper och flottans sammansättning, inbegripet uppdatering av det nationella av kvalitet och återtagsordningar. fiskeregistret, marknader - klassificering Det finns inga uppgifter om antalet anställda och de andra resurser som faktiskt används för att utföra de olika uppgifter som anges ovan. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 4^ //. Utvärdering Liksom Italien är Grekland ännu inte helt integrerat i det kontrollsystem som gäller för den gemensamma fiskeripolitiken. De nationella kontrollmyndigheternas huvuduppgift är därför att upprätthålla den nationella lagstiftningen och vissa av bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 2847/93. A. Kontrollmyndighetens organisation Kustbevakningen som är stationerad och verkar i de större hamnarna har ansvaret för huvuddelen av kontrollen. Den förefaller väl organiserad och samordnad när det gäller de viktigare aspekterna av kontrollen. Det kommer att vara nödvändigt att utveckla kontrollfunktionen ytterligare så att det finns en fullständig infrastruktur för kontroll när alla bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 skall börja tillämpas. B. Förvaltning av struktur- och marknadsfrågor i samband med fisket Uppgiften att övervaka struktur- och marknadsfrågor i samband med fisket är uppdelad på ett antal offentliga organ som hör till olika ministerier. De grekiska myndigheterna bör överväga att se till att denna uppgift så långt som möjligt utförs av den myndighet som har det allmänna ansvaret för kontrollen. De grekiska myndigheterna vill påpeka följande : Förvaltningen, av struktur- och marknadsfrågor för fiske och vattenkultur sköts av jordbruksministeriet, vars generaldirektorat för förvaltningen av och insatsvaror för fisket är av stor betydelse för samordningen. Vad gäller marknader deltar också vissa andra avdelningar på jordbruksministeriet (DIDAGEP, avdelningen för veterinärfrågor) liksom avdelningar på andra ministerier (handel, finans), vars verksamhet dock är baserad på samarbete och överenskommelser med generaldirektoratet för förvaltningen av och insatsvaror för fisket. p :\c3 l\rapports\ctri\annexe 1 \s w ^ C. Övervakning av transport och försäljning av fiskeprodukter De grekiska myndigheterna har medgett att övervakningen i dessa båda avseenden inte är fullständig men framhåller att åtgärder för närvarande vidtas för att möjliggöra ett införande av sådan övervakning (utarbetande av avräkningsnotor etc). p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw V* SPANIEN I. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten A) ORGANISATION Ansvaret för övervakningen av fisket och därmed sammanhängande verksamheter är uppdelat mellan de centrala myndigheterna i Madrid inom ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel och fiskerimyndigheterna (10) i de autonoma regionerna längs kusterna. Denna uppdelning bygger på var den landade fisken kommer ifrån, dvs. fångster tagna i vattnen utanför baslinjen är de centrala myndigheternas ansvar medan de som tas innanför är de autonoma områdenas ansvar. Detta innebär i realiteten att registreringen av fångster och kontrollen i samband därmed landningsdeklarationer och avräkningsnotor) övervakas av respektive (loggböcker, tillsynsmyndigheter. När det gäller kontrollen av marknaden, t. ex. den första försäljningen, har myndigheterna i Madrid ansvaret, oavsett varifrån fångsterna kommer. Senare försäljningar ligger dock inom ramen för de 17 autonoma regionernas ansvar. Å andra sidan utgör kontrollen av de strukturella aspekterna på fiskeripolitiken (flottregister, fartygens egenskaper och kapacitet) ett ansvar för de centrala myndigheterna, nämligen transportministeriet (generaldirektoratet för handelsflottan) som ansvarar för hela den nationella flottan, generalsekretariatet för fiske inom ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel som ansvarar för registreringen av fartygens verksamhet, för utfärdandet av licenser och användningen av vissa typer av redskap etc. Den fiskeriinspektion som övervakar externa landningar är stationerad i Madrid, men dess reguljära verksamhet är utspridd över hela landet. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw V§> B. RESURSER 1. Personal och andra resurser Organisation Inspektörer Patrullbåtar Helikoptrar Fordon Förlagda till Madrid Guardia Civil (sjöfartsenheten) Pais Basco Cantabria Asturias Galicia Andalucia Murcia Valencia Cataluna Balearerna Kanarieöarna 30 9 15 12 117 25 3 12 18 7 24 311 19 2/52 6/310 3/610 21/310 11/810 1 1 4/310 3 7 2 1 - l3 2 l4 - - - 26 3 8 4 52 11 1 - 5 95 14 Den inspektion som är förlagd till de autonoma regionerna är främst inriktad på den lokala flottan för småskaligt fiske och fartyg för skaldjursfiske. 1 31 patrullbåtar, varav de flesta tillhör flottan 2 Hjälpfartyg 3 Tillsammans med Guardia civil 4 300 timmar per år 5 3 släpvagnar p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw Jo När det gäller strukturerna kontrollerar 145 lokalanställda från handelsflottan fiskefartygen och de har en teknisk punktbeskrivning för varje fartyg. Ansvaret för att ge tillstånd till modernisering, konstruktion eller förändring av motorkapaciteten på fiskefartygen ligger på de autonoma regionerna och generaldirektoratet för fiske. Ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel har, med en personal på 70 personer, till uppgift se till att marknadsförordningarna genomförs och producentorganisationer inrättas. C. INFORMATIK OCH DATARESURSER De spanska myndigheterna har inte lämnat någon information om detta. D. VERKSAMHET UNDER 1994 (Inspektioner till sjöss, flygövervakning) i hamnar och Inspektioner till sjöss efter område och de inspekterade fartygens nationalitet: OMRÅDE FARTYGETS NATIONALITET Spansk Portugisisk Fransk Italiensk VIII IX COPACE Medelhavet TOTALT 3 532 5 316 205 4 958 14 011 4 8 - - 12 9 - - 2 11 - - - 33 33 Upptäckta överträdelser efter fartygens nationalitet (alla områden) OMRÅDE FARTYGETS NATIONALITET Spansk Portugisisk Fransk Italiensk ALLA 4 578 3 6 13 p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw S-\ Flygövervakning efter region och resultat (genomförd av centrala myndigheter) REGION Cantabrico Y NW Suratlantica Mediterraneo Canarias TOTALT Antal inspektionsdagar Iakttagelser Konstaterade överträdelser 165 78 101 21 365 636 416 499 20 1 571 50 167 58 0 275 Överträdelser som upptäckts i hamn efter fartygets nationalitet: Fartygets nationalitet Spansk Port. Brit Irl. Ital. Fransk TOTALT Typ av överträdelse Loggbok/landnings deklaration Förbjudet redskap Fiske på förbjudet område För hög på motorkapacitet 133 78 53 2 Olagligt riktat fiske 2 681 Överträdelse i fråga om bifångst Överträdelse i fråga om fiskstorlek 15 2 755 7 1 - - - 2 1 4 4 - - - - - Fiske med licens 115 4 1 Felaktig märkning av redskap Felaktig fartygsbeteckning Andra typer TOTALT 8 1 40 5 881 - - 6 21 - - - 9 p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw rs 2 2 2 2 - - - - - - - - - - - - - - - - - 4 1 5 2 2 - - - - - 1 2 - - 7 150 89 53 2 2 681 17 2 756 121 10 1 47 5 927 Inspektionsmyndighetens framtida utveckling. De spanska myndigheterna avser att inom den närmaste tiden rekrytera 20 inspektörer till Madrid, att ytterligare sprida patrullfartygen och att köpa ytterligare en helikopter för användning vid patrullering i Medelhavet. För att underlätta genomförande av ett kontrollförfarande när det gäller transportdokument förhandlar de centrala myndigheterna nu i syfte att få Guardia Civil att åta sig denna specialuppgift. Kontroll av kvoter och fångstregistrering Personal är stationerad i 19 större hamnar för att ta fram uppgifter från loggböcker och landningsdeklarationer. Dessa uppgifter sänds till en central databas där fartygens fångster registreras. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw SJ //. Utvärdering A. Allmänt Det kontinentala Spanien har en lång kustlinje utmed Medelhavet men en måttligt lång kust utmed Atlanten. Genom den sönderstyckade kustlinjen ökar emellertid antalet landningspunkter. Den spanska kontinentala exklusiva ekonomiska zonen är måttligt utbredd. På grund av kontinentalsockelns ringa utbredning begränsas fiskebankarnas verkliga storlek avsevärt, med undantag för fiskena av stora pelagiska arter. Den spanska marknaden absorberar en en mängd olika arter. Den är mycket lönsam i fråga om småfisk, inbegripet fisk som är mindre än de minsta biologiska storlekarna. De spanska myndigheterna har påpekat: "Den spanska marknaden absorberar många olika arter, och det finns en efterfrågan på liten, men reglementsenlig, fisk för konsumtion. Denna efterfrågan som till stor del tillfredsställs genom import från andra länder, förvärrar problemet med konsumtion av omogen fisk. Man bekämpar denna konsumtion av omogen fisk genom ytterligare upplysningskampanjer. " inspektion och Den spanska fiskeflottan är mycket betydande, men dess sammansatta karaktär är inte alltid märkbar utanför Spanien. Spanien uppfyller sina förpliktelser enligt nu gällande flerårigt utvecklingsprogram. Men även om landet inte fullständigt löst sitt problem med överkapacitet har det redan nått mycket goda resultat, betydligt bättre än i många andra medlemsstater. Utnyttjandegraden av kvoterna av kummel och marulk visar att problemet med överkapacitet kvarstår i områdena VI, VI och VIII. Spanien anger att "För att hjälpa till att lösa detta problem har man utvecklat ett system för att reglera ansträngningen, och man har väsentligt ökat utbytet av kvoter med övriga medlemsstater. " När det gäller de olika fiskeriteknikerna innehåller den spanska fiskeflottan en betydande andel fartyg som är specialiserade på annan teknik än trålfiske. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw Bottentralningen är mycket utbredd. Den är traditionellt mycket anpasslig och fångsterna omfattar i verkligheten såväl pelagiska (taggmakrill och blåvitling) som demersala och bentiska arter. Historiskt sett finns det i Spanien starka branschstrukturer. Den faktiska övervakningen av fisket var tills nyligen inte särskilt prioriterad hos förvaltningen, åtminstone inte i fråga om bevarandeåtgärderna. B. Starka och svaga sidor Medel Spanien har betydande medel för övervakning till sjöss och från luften. Introduktionen av nödvändiga datorutrustningar för övervakning tycks däremot vara försenad. De mänskliga resurserna är särskilt svåra att uppskatta på grund av de många strukturer som ingår. De har ökat. Men kommissionen anser inte, utifrån de uppgifter som inkommit, att dessa medel, särskilt på land, är i nivå med de utmaningar som Spanien borde och bör uppfylla i fråga om övervakning av fisket. Den börda som övervakningen av de internationella fiskena innebär bidrar till en ökning av problemen. Organisation Organisationsproblemen tycks vara synnerligen komplexa i Spanien. Det är inte bara civila och militära myndigheter som ingår i organisationen, och ministerier som ibland inte är desamma före och efter landningen, utan det finns också en mycket komplicerad fördelning av ansvaret med de regionala myndigheterna. Kommissionen har också mer än vad fallet är i övriga medlemsstater under inspektionerna i Spanien stött på svårigheter som beror på en uppdelning av behörigheten. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w rr C. Övervakning av de tekniska åtgärderna för Spanien står inför ett allvarligt återkommande problem med uppfyllande av de flyttrålar och de berörda tekniska bestämmelserna, bestämmelserna minimistorlekarna. Kommissionen har i vissa regioner funnit kraftfulla åtgärder, särskilt för att kontrollera sammansättningen av landningarna av kummel. Den har inte fått någon garanti för att bestämmelserna om en minsta maskstorlek av 65 mm och en specifiering av villkoren för tillgång till avvikande maskstorlekar verkligen har genomförts. Spanien har vid flera tillfällen med all rätt påpekat de problem som andra medlemsstaters export av fisk som inte håller minimimåttet orsakat dem. Men de har inte i högre grad än de exporterande medlemsstaterna, trots de uppmaningar som på nytt gått ut till samtliga, genomfört de åtgärder som står till deras förfogande för att effektivt övervaka marknaderna och kontrollera transporterna. Problemen är särskilt allvarliga i region 3. De övriga medlemsstater som bedriver demersala fisken i region 3 (F,P) delar ansvaret för situationen med Spanien. Men särskilt när det gäller kummel i Gascognebukten kan den bristande kontrollen i region 3 vara till skada för de fiskare inom gemenskapen som är intresserade av dessa resurser. D- Kontroll av kvoterna/ansträngning Kommissionen anser inte att förfarandena, och de medel som satts in för att garantera att loggböckerna, landningsdeklarationerna och avräkningsnotorna fylls i och utnyttjas erbjuder erforderliga garantier. Däremot har Spanien (liksom i viss utsträckning Portugal) även om den direkta övervakningen av fångsterna tidigare inte varit landets starka sida, genom de särskilda bestämmelserna om begränsningar av fiskeansträngningarna i övriga medlemsstaters exklusiva ekonomiska zon förvärvat en erfarenhet som de övriga medlemsstater som fiskar i Atlanten inte besitter. Även om kontrollen av begränsningarna av de spanska fiskefartygens ansträngningar stött på svårigheter, som minskat under senare år, har faktiska begränsningar av fiskeansträngningen införts. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw «st E. ghitaatser Spaniens handikapp, särskilt de historiska, är verkliga. De framsteg som gjorts är betydande, och kommissionen vill särskilt understryka att sådana överträdelser som i Gascognebukten lett till flykt, ja till och med våldsamma handlingar inför de franska tillsynsmyndigheterna, inte har observerats under senare år. Övervakningen av NAFO-fiskena har effektivt mobiliserat medel och en betydande energi. Kommissionen mäter alltså den kraft som de spanska myndigheterna satt in för att nå de första resultaten. Den gläder sig åt Spaniens mycket samarbetsvilliga inställning för att främja användningen av satellitteknik. Men den vill understryka vidden av det arbete som återstår. Den framtida utveckligen kan inte annat än gynnas om ett nytt allmänt system för förvaltning av fiskeansträngningarna införs, som inte längre lämnar plats för någon atmosfär av diskriminering i Spanien. Användningen av moderna metoder, såväl datateknik som satelliter, torde påskynda landets framsteg. Men de blir inte tillräckliga om inte Spanien anslår nödvändiga medel till övervakningen av fisket, särskilt mänskliga resurser. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw S1} FRANKRIKE /. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten A) ORGANISATION Förvaltningen för maritima angelägenheter Affaires Maritimes (AFFMAR), som lyder under det franska näringsministeriet Ministère de l'Équipement ansvarar för kontrollen av alla fiskefartyg (registrerade franska och icke franska) som bedriver fiskeverksamhet. Den totala tillsynen av fisket leds ixkn jordbruksministeriet. Andra fartygssäkerhet, övervakningsuppgifter som företas av AFFMAR omfattar miljöskydd och sjöräddning. Den franska kustbevakningen Gendarmerie Maritime (GM), som sorterar under försvarsministeriet, är också bemyndigat att utföra uppgifter för fisketillsyn som till exempel kontroll av fiskens minimistorlek, redskap, landningar, etc. Marinens fartyg utnyttjas för särskilda uppgifter, inbegripet fisketillsyn, på internationellt vatten. AFFMAR delar dessutom med tullmyndigheterna ansvaret för kontrollen av synpunkter på strukturpolitiken som till exempel maskinstyrka och tonnage. fråga om kontrollen av minsta handelsstorlekar, atertagspriser och I marknadsregleringar delas ansvaret mellan AFFMAR, Fonds d'Intervention et d'Organisation des Marchés des produits de la pêche maritime et des cultures marines (FIOM), som lyder under jordbruksministeriet, och de organ för bedrägeribekämpning som lyder under finansministeriet. Samköming av data rörande flottverksamheten utförs av AFFMAR i samarbete med det regionala centret för statistik Centre Regional des Traitements Statistiques (CRTS), som lyder under Ministère de l'Équipement. p:\c3I\rapports\ctrl\annexe l\sw •Ss B) RESURSER 1. Personal Personalen som sysslar med tillsyn av fisket övervakar fångsterna, landningarna, fiskens minimistorlek och de tekniska åtgärderna. De är också anställda för att utföra andra uppgifter, till exempel inom sjösäkerhet, miljöskydd, sjöräddning, etc. Den landbaserade personalen inom AFFMAR är uppdelad i Syndics des gens de mer - 164-(SGM), Contrôleurs des Affaires Maritimes branche technique (82 personer) (CAM/BT), Techniciens du contrôle des établissements de pêches maritimes (47 personer) (TCEPM). Ett begränsat antal GM (42 personer) är "överflyttade" till AFFMAR. Under 1994 inrättades fem nya kustbevakningsenheter Unités de Surveillance du Littoral (USL), som lyder under administrativa avdelningar, varigenom det totala antalet USL ökat till 11. De består av personal frånSGM, CAM/BT, TCEPM och andra oidentifierade förvaltningsorgan. Ungefär 335 personer är sysselsatta med övervakning av fisket. 2. Fartyg Åtta långdistansfartyg, sex medeldistansfartyg och tjugoen kustfartyg FP V lyder direkt under AFFMAR. Total besättning 202 personer. 3. Informatik/Databaser Olika databaser (flottkapacitet, fångster, landningar, försäljning. ) upprätthålls av Centre Administrative des Affaires Maritimes (CAAM), Direction des Pêches Maritimes et Cultures Marines (DPCM/BCS), CRTS, IFREMER och FIOM för samköming av data och kontroll av fiskeflottans verksamhet1. Se bilaga I S^} p:\c31\rapports\ctrI\annexe l\sw C. VERKSAMHET På land Elva departement har sina egna USL-enheter som lyder under Directeur départemental des AFFMAR, och dessa ansvarar för övervakningen i hamnar, saluhallar, etc. Andra departement utan egen USL omfattas av en kombination av SGM, CAM, TCEPM och GM under övervakning av en områdeschef Chef de Quartier. Större överträdelser som upptäckts i hamn efter fartygets nationalitet och typ av överträdelse: Huvudsaklig typ av överträdelse Fartygets nationalitet Fransk Spansk Belgisk 1 3 3 Loggbok/landningsdeklaration Förbjudna redskap Olagligt fiske Zon med förbud mot fiske Olaglig fångst Uppfyller inte minimikraven Bifångst För stort tonnage Till sjöss 184 49 110 22 1 2 De franska myndigheterna har rapporterat att deras FPV genomförde patrullering till sjöss under 1404 dagar och övervakning från luften under 49 dagar i ICES- områdena VII, VIII och i Guyanas vatten. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw »'o Inspektioner till sjöss Totalt antal inspekterade fartyg per nationalitet och ICES-område. Område VII VIII COPACE TOTALT Nationalitet Belgisk Spansk Fransk Nederl. Brittisk Annan 6 2 3062 3 2 859 4511 220 6 861 7793 3 2 63 63 p :\c31\rapports\ctrI\annexe 1 \sw G-l Typ av överträdelse Nationalitet Belgisk Spansk Fransk Totalt 1 1 2 Totalt antal överträdande fartyg Loggbok/landningsdeklaration Olagliga redskap Olagligt fiske: Zon med förbud mot fiske För stort tonnage Olaglig fångst: Riktat fiske Bifångst Fisk som inte uppfyller minimikraven Otillåtet fiske Märkning av redskap Märkning av fartyg Annan TOTALT 182 933 1116 24 14 1 12 20 11 1 82 27 128 484 1 23 24 39 48 27 14 52 142 490 2 23 24 51 68 38 15 321 401 3 165 1136 inga uppgifter om hur stor del av informationen i loggböckerna, Det finns landningsdeklarationerna och avräkningsnotorna som retumerats, och inte heller om någon samköming av denna information. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw te //. Utvärdering A. Allmänt Frankrike har en betydande exklusiv ekonomisk zon och en lång kustlinje att kontrollera. Fisket är mycket diversifierat, och problemen med övervakningen är följaktligen av olika slag. Andelen landningar till fiskeauktioner har utvecklats avsevärt. Fiskeauktionerna har varit föremål för en långtgående datorisering, och förbindelserna mellan dem är mycket väl utvecklade. Landningarna utanför fiskeauktionerna fortsätter likväl att spela en stor roll, i synnerhet i fråga om arter med högt handelsvärde och vissa kustfisken. I Frankrike finns det en marknad som kan absorbera småfisk för lokal konsumtion eller för export, som underlättas geografiskt genom närheten till vissa marknader, särskilt de spanska. Med avseende på övervakning av att kvoterna respekteras är Frankrike mycket gynnat. Det är få kvoter som verkligen är ägnade att begränsa fångstema. Sedan gemenskapens fiskeripolitik infördes har man till och med funnit att högsjöflottorna, som utnyttjat olika resurser som till exempel vitling i Nordsjön, reducerats i fråga om till exempel fiske efter vitling. Kvoterna har således bara varit begränsande för vissa bestånd i tredje lands vatten (Norge), för sej i västra Skottland, för ansjovis i Gascognebukten och sporadiskt för bestånd av torsk eller vitling i Keltiska havet, och kommer framdeles att vara det för vitling i Gascognebukten. Frankrike lider alltså inte totalt av en bristande balans i fråga om kapacitet i förhållande till tillgängliga nominella kvoter. Men problemen i fråga om vissa bestånd är återkommande. De skulle förvärras om olika skydds-TAC:er skulle sänkas, vilket vore önskvärt för en bättre förvaltning av resurserna. Den franska fiskeflottan kännetecknas av det stora antalet kombinationsfartyg. Men fiskena med botten- och flyttrål svarar med undantag för Medelhavet mot olika fisken och redskap. Därigenom undgår man vissa problem som man påträffat i t. ex. Spanien. Men de problem som beror på att många olika arter fångas under ett fiske kvarstår. Det finns dock en tendens till att användningen av flyttrålar för att fånga demersala arter ökar med början i fråga om kummel. p:\c3l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 63 Tidigare har den faktiska övervakningen inte prioriterats inom förvaltningen av fisket i Frankrike. De nära förbindelser som upprättats mellan myndigheterna och fiskarna, som säkert varit värdefulla i andra avseenden, har skapat ett klimat av tolerans som i stället för att bidra till en enkel och effektiv övervakning lett till att undantag gjorts för att skydda även begränsade grupper. De franska myndigheterna anser att: Denna situation har utvecklats avsevärt efter tonfiskkrisen år 1994, under vilken de yrkesverksamma å ena sidan medgav att man i allas intresse måste rätta sig efter ändringar i gemenskapens föreskrifter (borttagandet av undantaget om 5 km), och å den andra sidan, statsmakterna införde ett effektivt kontrollsystem. B. Starka och svaga sidor hos övervakningssystemet i Frankrike De tillgängliga mänskliga och materiella resurser som Frankrike uppgett är betydande, såväl i fråga om åtgärder till lands som till sjöss, även om uppgifternas mångfald inom de olika organen gör det svårt att exakt bedöma vilka medel som verkligen satts in i övervakningen. Datoriseringen är långt framskriden. Av de långa databehandlings- och transmissionstidema samt den uteblivna kontrollen av vissa fångstuppgifters riktighet framgår dock att det råder allvarlig brist på specialiserad personal. De franska myndigheterna är väl representerade utmed kusten, och särskilt fiskehamnarna. De berörda förvaltningarna och ministerierna är många. i Tillsynen av fisket utövas i Frankrike av organ som lyder under flera departement. Detta system som kan verka komplicerat ger trots allt goda resultat, såväl under tider av normala förhållanden som i kristider. Det gör att man får tillgång till större personalstyrka och mer resurser och att man kan vända sig till personer med kompetens på en mängd områden, som är vana vid att hantera de mest skiftande situationer. p:\c31\rapports\ctrI\anncxe l\sw GM Det är särskilt fallet med Sjöfartsverkets kustenheter, som utför inspektioner till sjöss, på land och i saluföringsledet. Tack vare sin rörlighet utgör de en central beståndsdel i den strategi som syftar till att kontrollera fiskerinäringen. Fallet med fiskena efter tonfisk har visat att man kan införa en särskild åtgärd om det uppstår allvarligare problem. Det "vanliga" samarbetet kan vara svårare. Det faktum att de berörda enheterna har andra uppgifter än övervakningen av gemenskapens fiskeripolitik gör av gemenskapsinspektörernas uppgifter leder inte till slutsatsen att alla aktörer inom övervakningen känner det som en prioriterad uppgift att strikt tillämpa samtliga gemenskapsbestämmelser. av verksamheten. Utvärderingen en utarmning att man riskerar För tillämpningen av den gemensamma fiskeripolitiken finns det inte heller några utbredda mekanismer för gemensamt ansvar i likhet med dem som Nederländerna försöker utveckla när de knyter yrkesmän till övervakningsuppgifterna. Sådana mekanismer existerar emellertid för vissa fisken (särskilt ansjovis, tonfisk) liksom för kustfisken som styrs av den nationella lagstiftningen. En lag av den 2 maj 1991 har gett den gemensamma organisationen för flera yrken inom det franska fisket befogenheter för att delta i organisationen av en balanserad förvaltning av resurserna. C. Tekniska åtgärder När det gäller de fisken som bedrivs utanför den franska exklusiva ekonomiska zonen skiljer sig fiskefartygen inte märkbart från de övriga fartyg som frekventerar samma fisken. Med avseende på högsjöfiskena får bevarandet ombord av fisk och skaldjur som inte håller minimimåttet, till exempel havskräfta och kummel, dessutom till följd att de ekonomiska incitamenten till bedrägeri begränsas för de fatyg som bedriver fiske långt borta från sin bas. Problemen med överträdelser mot de tekniska bestämmelserna återfinns framför allt i Frankrike, i synnerhet inom de kustfisken som bedrivs inom den franska exklusiva ekonomiska zonen. Problemen med fiske efter kummel som inte håller minimimåttet i Gascognebukten har härvidlag varken lett till faktiska framsteg eller en övertygande strategi för framtiden från de franska myndighetemas sida. Övervakningen till sjöss för att undvika ett omåttligt utnyttjande av avvikande maskstorlekar är otillräcklig liksom övervakningen i åtskilliga hamnar för att sätta stopp för saluföring av fisk som inte håller första minimimåttet. De möjligheter försäljningstillfället, som ges genom artikel 13 i kontrollförordningen 2847/93, och som används av Frankrike för att bekämpa olaglig import, har inte varit tillräckliga för att transporten, efter ingripande under till p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw befästa respekten för minimistorlekar. Det kan dock tänkas att en del kraftfulla åtgärder verksamt skulle kunna bekämpa distributionskedjorna för export till Spanien av fisk som inte håller minimimåttet. Frankrike påpekar att eftersom det handlar om problem med fusk mot de tekniska bestämmelserna förbereder jordbruks-, fiskeri- och näringsministeriet en skrift som påbjuder skyldighet att tillkännage fiskens handelsstorlek vid alla försäljningsställen. Den särskilda övervakningen av drivgarnslängderna föranledde inte någon effektiv kontroll förrän kraftfulla åtgärder vidtogs under fiskeåret 1994. Fiskeåret 1995 har tillfullo bekräftat att de brister som fanns då har avhjälpts. D. Övervakning av fångsterna Fortfarande är det en stor mängd loggböcker som inte retumerats, eller där det åtminstoner föreligger stora förseningar, med koncentration på vissa områden. Så vitt kommissionen vet finns det inte något systematiskt förfarande för att kontrollera riktigheten av uppgifterna i loggböckema och landningsdeklarationerna, antingen genom direkt statistisk analys eller genom samköming med andra informationskällor. Frankrike har en vetenskaplig erfarenhet som är särskilt väl utvecklad i fråga om statistiska metoder för utvärdering och kontroll av fångstuppgifterna, i synnerhet när det gäller att följa upp det småskaliga fisket och göra en bedömning av den avsättning som sker utanför fiskeauktionerna. Men denna erfarenhet har inte utnyttjats tillfullo. De administrativa uppgifterna har använts i allt för liten omfattning. Kvaliteten på den franska statistiken, som fram till ganska nyligen förbättrats, visar sedan några år tillbaka en tendens till försämring, även om denna varierar beroende på fisket. Det är föga sannolikt att detta fått till följd att kvoterna överskridits, med undatag för några enstaka kvoter, till att börja med för ansjovis i Gascognebukten. I dessa fall har bristerna varit påtagliga och återkommande. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw C£ De franska myndigheterna understryker att: Beträffande andelen loggböcker som returneras är den tendens till försämring som fanns under 1993 och början av 1994 i dag den omvända. Dessutom är de hamnar där andelen returnerade loggböcker inte är särskilt tillfredsställande klart identifierade genom en undersökning som gjordes är 1995. Slutligen har ett studium inletts för att införa ett system för planering av insatser som när det är i drift skall bidra till att förbättra kvaliteten på landningsstatistiken. E. Slutsats Även om Frankrike förfogar över betydande medel och har inrättat mänskliga och administrativa materiella grundvalar för en effektiv övervakning, och särskilt en modem hantering av fangstuppgiftema, bör landet kraftigt förbättra sina metoder för uppföljning och kontroll. I fråga om ett visst antal bestämmelser har man tagit sig vissa friheter (bristande respekt för bestämmelserna om minsta maskstorlek, fångster av kummel som inte håller minimimåttet, loggböcker som inte färdigställts), särskilt vid något kristillfälle, vilket skapat vanor som bara kan brytas genom en kraftfull viljeansträngning. I dag leder överträdelser i allmänhet inte till påföljder som är proportionella till överträdelsens allvar. De framsteg som gjorts i övervakningen av tonfiskfiskena ger exempel på den väg som bör följas. De huvudsakliga beståndsdelarna är på plats, och förbättringarna ingår i fastställandet av en helhetsstrategi, som stöds av en stark vilja till framsteg, åtföljd av ett medvetandegörande av samtliga aktörer om insatserna i övervakningen och tillsättning av specialiserad personal för nyckelfunktionerna (databehandling, statistik). De franska myndigheterna meddelar i detta sammanhang att Frankrike förbereder sig för införandet av systemet för förvaltning av fiskeansträngningen. Alla de organ som aktivt deltar i kontrollen av fisket har anslutits till utarbetandet av de bestämmelser som skall börja gälla från och med den 1 januari 1996. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw *>1 IRLAND /. Inspektion och övervakning av fisket A) ORGANISATION Ansvaret för kontroller av alla fiskefartyg (registrerade i Irland eller någon annanstans) som bedriver fiske delas mellan Department of the Marine Fisheries Inspectorate (ministeriet för fiskeriinspektion) och Naval Fisheries Protection Service (marinens fiskerivårdsenhet). Ansvaret är fördelat enligt följande principer: Fisheries Inspectorate skall utföra inspektioner i hamnar, medan Naval Service sköter inspektionerna till havs med hjälp av sju fiskebevakningsfartyg. Fiskebevakningsfartygen står under befäl av Naval Service, som i sin tur sorterar under Ministry of Defence (försvarsminsteriet). Dessa fartyg skall tjäna säkerheten och andra syften. Deras ansvar vad gäller fiskeverksamheten beslutas av de båda ministerierna gemensamt. I praktiken avdelas fartygen för uppgifter i samband med fisket på begäran av Ministry of the Marine (marinminsteriet). Dessutom har Department of the Marine ett övergripande ansvar för kontrollen av marknaden och de strukturella aspekterna på näringen. Vad marknaderna beträffar biträds Sea Fisheries Inspectorate av ett antal tjänstemän för bedömning av fiskkvalitet, vilka främst ägnar sig åt administrativa och kvalitativa aspekter på återtagandet av fisk. I samband med övervakningen av strukturella aspekter (fartygens egenskaper) utnyttjar Department of the Marine det i sig integrerade Marine Survey Office (marinens övervakningskontor). p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw £>% B) RESURSER 1. Personal Hos Sea Fisheries Inspectorate har Department of the Marine för närvarande 18 inspektörer anställda, stationerade i de större hamnarna i landet. [Östkusten: 2 fiskeritjänstemän (SFO), 2 tjänstemän för fiskbedömning (FQO), sydkusten: 4 FO, västkusten: 5 SFO och 1 FQO] Fartygsregistrering sköts av en Register General (registreringsdirektör) med hjälp av lokal personal och personal vid ministeriet (en heltidstjänst, två deltidstjänster). 2. Fartyg och flygplan Sju fiskebevakningsfartyg används av Naval Service för att utföra inspektioner och övervakning till sjöss. Därtill kommer tre mindre bevakningsbåtar för kustfisket som används för bevakning av laxfisket. För övervakning från luften anlitar Department of the Marine landets Air Corp. Service (luftvapnet), som under 1994 ställde ett spamngsplan av typ CASA till förfogande för bevakning av fisket. 3. Informatik och databaser Kontrollen av fiskeflottans verksamheter etc. har utökats genom att olika datoriserade system har tillkommit, och dessa kompletteras med ett flertal programvaror, databaser, kalkylprogram etc. För närvarande är följande system i drift: Register över fiskefartyg. Rapporteringssystem för fångster (landningar). Fiskelicenser. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \sw 69 C) VERKSAMHET Sea Fisheries Inspectorate Inspektionerna och övervakningen av fisket samordnas av det nationella Sea Fisheries Control Manager vid departementskanslierna i Dublin. Den regionala samordningen sköts av tre högre fiskeritjänstemän stationerade i Dublin, Cork och Killybegs. Under 1994 utförde Sea Fisheries Inspectorate sammanlagt 10 500 inspektioner på land. De fördelade sig på följande sätt: 1 500 inspektioner i östkusthamnar. 4 500 inspektioner i sydkusthamnar. 4 500 inspektioner i västkusthamnar. Det framgår inte klart om dessa inspektioner uteslutande var inriktade på landningar och kontroll av redskap etc, eller om i dem är inräknade inspektionens insatser med avseende på marknads- och strukturaspekter, inte heller om inspektioner som gjorts av myndigheter med uppgifter inom kustfisket ingår i summan. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 3 O Vid inspektionerna i hamnarna upptäcktes 159 överträdelser av bestämmelserna fördelade enligt följande tabell: Hamninspektioner för varje kategori av överträdelser och fartygets nationalitet Typ av överträdelse Irländsk Spansk Brittisk , Fartygets nationalitet Loggbok/landningsdeklaration Olagliga redskap Fiske i förbjudet område Olagliga fångster: Riktat fiske Bifångst Uppfyller inte minimikraven Otillåtet fiske Märkning av redskap Fartygets märkning TOTALT (159) 5 4 » 51 30 2 2 4 28 1 10 22 150 5 4 Fiskeritjänstemännen inspekterar landningarna (35 % av alla landningar granskas genom kontroll på platsen, i hamnen eller vid auktionsinrättningen) och eftersträvar 100-procentig kontroll över landningarna av vissa högsta tillåtna fångstmängder och kvoterade arter (inte angivna, men troligen sill och makrill). Landningar som görs av båtar som är mindre än 10 m registreras inte. Tjänstemännen samkör också loggböcker, landningsdeklarationer och försäljningsnotor samt övervakar fisktransporterna. Alla nät mäts dessutom på land två gånger om året. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw ^ Naval Service De irländska myndigheterna har rapporterat att de sju fiskebevakmngsfartygen som Naval Service ställt till förfogande har fullgjort följande bevakningsuppdrag under 1994: ICES-område Antal patrulleringsdagar VIA VIB VII A VII B VII C VII G VIIJ VII K VII H VIIIE 35 22 247 143 25 344 380 31 12 17 TOTALT 1 258 Inspektioner till sjöss: ICES-områden och inspekterade fartygs nationalitet. OMRÅDE Nationalitet Belgisk Tysk Spansk Fransk Irländsk Nederl. Brittisk Annan VI vn vm 1 9 3 103 164 3 2 3 248 4 39 294 11 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w lz Antal fartyg som begått en överträdelse: nationalitet och typ av överträdelse. Viktigare typer Belgisk Tysk Spansk Fransk Irländsk Nederl. Brittisk Annan av överträdelser Loggbok/land ningsdeklaration Förbjudna redskap Olagligt fiske: fredat område Olaglig fångst: riktat fiske Fisk som inte uppfyller minimistorlek Märkning av redskap/fartyg Annat Flvgövervakning 1 1 8 1 12 25 5 2 2 9 4 7 1 15 14 39 8 1 24 Under 1994 disponerades ett CASA-plan för övervakning av fisket. Planet fullgjorde 91 uppdrag under 447 timmar. Dessa uppdrag gav information om fartygsrörelser (1 132 iakttagelser) inom tio olika ICES-zoner (framförallt inom områdena VII J, VII G, VII E och VII A). p:\c3l\rapports\ctrl\annexel\sw ^3 //. Utvärdering Irland har en stor exklusiv fiskezon inom vilken ett omfattande fiske bedrivs av fartyg från andra medlemsstater. Där finns också ett stort antal landningsplatser, av vilka många inte är under ständig övervakning, vilket gör det svårt för övervakningsmyndigheterna att på ett effektivt sätt kontrollera uppgifterna i fångst- och landningsdeklarationerna genom egna inspektioner på platsen av fångsterna. Under 1994 var fångstkvoterna tillräckliga för att den irländska fiskeflottan skulle vara försörjd med fiskemöjligheter. De sill- och makrillkvoter som togs upp krävde dock noggrann kontroll. i hamn. Övervakningsuppdraget I Irland finns det betydande skillnader mellan sättet att utföra inspektion och övervakning till sjöss och till sjöss kompliceras av att bevakningsområdet är vidsträckt och att fisket där är diversifierat. Därför måste resurserna användas och spridas ut så mycket som möjligt för att Irland skall kunna uppfylla sina förpliktelser i fråga om övervakning och kontroll. Med tanke på detta är det viktigt att man utvecklar vissa strategier som kan göra det möjligt för tillsynsmyndigheterna att koncentrera sig på de mest effektiva övervaknings- och kontrollåtgärderna. Kommissionen är medveten om vilka ansträngningar som har gjorts under senare år för att övervaka det fiske som bedrivs av fartyg som är registrerade i andra medlemsstater och som fiskar inom Irlands exklusiva fiskegränser. Även om de irländska myndigheterna har åtagit sig kontroll och inspektion av fartyg som fiskar efter albacora och, när så har varit befogat, därvid strikt tillämpat gemenskapens förordning, så är det i alla fall av behovet påkallat att upprätthålla denna övervakning under hela albacorasäsongen. De inspektioner som görs på land behöver intensifieras, eftersom åtgärderna för bevarande inte efterlevs i tillräcklig utsträckning och eftersom den takt i vilken förordning nr 2847/93 genomförs förefaller vara långsam. Transportdokument användes under 1994 i ringa utsträckning. Även om fiskenmyndigheternas tjänstemän numera har befogenhet att granska fiskhandlarnas, köpmännens och agenternas bokföring, kan kommissionen inte heller avgöra hur de vidgade befogenheterna utnyttjas för att upptäcka illegal verksamhet eller i vilken utsträckning sådana kontroller är påkallade. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw ^ Övervakningen av fångsterna och de redskap som används har förbättrats väsentligt i de större landningshamnarna. Däremot är bevakningen i de mindre hamnarna fortfarande otillräcklig. Rent allmänt kan sägas om fångstregistreringen att den är behäftad med allvarliga brister på grund av att loggböcker och landningsdeklarationer inte lämnas in i tillräcklig utsträckning. Vad gäller bearbetningen av fångstdata har den förväntade operationella effektiviteten uteblivit, trots att de irländska myndigheterna har fått tillgång till den datautrustning och den programvara som behövs för en fullständig registrering av alla fångstdata. Kommissionen är medveten om de speciella problem som hör samman med teknisk övervakning av strukturella verksamheter och understryker därför betydelsen av täta kontroller inom denna sektor av marknaden. Sammanfattning Tillsynsmyndigheterna på Irland har haft att komma till rätta med två svårigheter, den ena - till sjöss - utvidgningen av den irländska exklusiva ekonomiska zonen, den andra - i hamnarna - avsaknaden av traditioner och rutiner i fråga om de inspektioner och den övervakning som tillsynsuppgiften kräver. Men de irländska myndigheterna har verkligen vinnlagt sig om att lösa dessa problem. Detta har också underlättats genom gemenskapens ekonomiska stödprogram för anskaffande av viktig utrustning. Till saken hör att brist på personal för övervakningsuppgifterna försvagar det nationella kontrollsystemet. Det problemet kan komma att bli ännu allvarligare genom den överenskommelse om fisket i västliga vatten som kommer att antas och genomföras underl996. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw V ITALIEN /. Inspektion och övervakning av fisket A) ORGANISATION Det övergripande ansvaret för övervakning och kontroll av fisket ligger hos generaldirektoratet för fiske, vilket är en fristående avdelning inom ministeriet. för jordbruk, livsmedel och skogsbruk. Före 1994 utgjorde det en del av ministeriet för handelsflottan. Generaldirektoratet för fiske har inte någon egen särskild enhet för fiskeriinspektion utan anlitar för ändamålet ett antal utomstående specialiserade organ som sorterar under olika ministerier. Inspektioner i land och till sjöss utförs av: "Guardia di Finanza" "Polizia di Stato" "Arma dei Carabinieri" "Unitå Sanitarie Locali" "Lokala myndigheter" - finansministeriet - inrikesministeriet - försvarsministeriet - hälsovårdsministeriet En nyckelroll spelas av hamnmyndigheterna - "Capitanerie di Porto" som har resurser att utföra inspektioner i hamnarna och inom territorialvattengränserna (se nedan). Logistikstöd lämnas av kustbevakningen, som utgör en del av vid försvarsministeriet. inspektioner till sjöss B) RESURSER 1. Personal Som redan nämnts finns det ett flertal offentliga organ som handhar övervakningen och kontrollen av fisket. Det är därför svårt att ens på ett ungefär bedöma hur många personer som arbetar med kontrolluppgifterna i samband med inspektioner i land och till sjöss. p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw It Vad gäller "Capitanerie di Porto" består den av 4 500 anställda som är fördelade på 47 administrativa enheter ("compartimenti marittimi"). Omkring 30 procent (1 200) av dessa sysslar uteslutande med inspektioner till sjöss för att kontrollera efterlevnaden av nationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser (licenser, tekniska åtgärder etc). Resten sköter en mängd kontrolluppgifter i land. Det är omöjligt att fastställa eller att med någon nämnvärd säkerhet bedöma i vilken utsträckning personalen i denna organisation ägnar sig åt den sorts kontrolluppgifter som anges i rådets förordning (EEG) nr. 2847/93. 2. Fartyg och flygplan Capitanerie di Porto förfogar över: - 300 fartyg av varierande längd - 16 flygplan. 3. Informatik och datorisering Inget datoriserat system är för närvarande i drift. De italienska myndigheterna har emellertid låtit förstå att ett integrerat informationssystem kommer att föreslås för att knyta samman de olika organ som är inkopplade på övervakningen. C) VERKSAMHET 1. "Capitanerie di Porto" Verksamhet till sjöss Under 1994 genomfördes 8 247 uppdrag till sjöss av detta organ. Under dessa uppdrag genomfördes 10 793 inspektioner, vid vilka 2 884 överträdelser av nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftningen noterades. Flertalet av dessa var av administrativ art (brott mot licensvillkor etc). Flvgövervakning Sammanlagt 57 flygövervakningsuppdrag genomfördes under 1994. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 11 Inspektioner i land (i hamnar, på marknader och restauranger) Sammanlagt 10 692 inspektioner och kontroller genomfördes: Landningar, distribution, försäljning Kontroll av redskap 7 165 3 527 Vid dessa kontroller påträffades 477 överträdelser, av vilka flertalet innebar brott mot administrativa föreskrifter. Under årets lopp konfiskerade "Capitanerie di Porto" 37 727 kg fångster och 1 012 fångstredskap (ingen exakt angivelse i rapporten). Kostnaderna under 1994 belöpte sig till 9 796 831 200 lire (4,5 miljoner ecu). 2. "Polizia di Stato" Under 1994 kontrollerade "Polizia di Stato" sammanlagt 1 700 fartyg, av vilka 343 fiskade med drivnät. Sammanlagt 1 009 överträdelser (ospecificerade) upptäcktes, av vilka 41 hänförde sig till fartyg som använde drivnät. Sammanlagt 8 fartyg togs i beslag liksom 352 nät. 3. "Guarda di Finanza" Inga exakta siffror finns tillgängliga beträffande antalet genomförda Information har däremot lämnats om inspektionernas utfall: inspektioner. Upptäckta överträdelser Beslag och konfiskationer av nät Kvantitet fisk 2 060 1 518 65 525 (kg) p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 1% II. Utvärdering I Italien innebär övervakningen av fiskeverksamheten en rad speciella problem: den långa kustlinjen och det stora antalet landningsplatser. Att Italien inte har någon egen exklusiv fiskezon uppvägs av den rigorösa kontrollen av italienska fiskare när de fiskar inom internationella områden sida vid sida med andra fiskare som fiskar efter stora pelagiska arter och vissa demersala bestånd. Även om Italien ännu inte tillfullo ingår i det kontrollsystem som hör samman med den gemensamma fiskeripolitiken enligt rådets förordning (EEG) nr. 2847/93, har dess nationella tillsynsmyndigheter ett antal specificerade övervakningsuppgifter. Bland dem ingår övervakning av användningen av drivnät, ansvaret för de strukturella aspekterna på den nationella fiskeflottan, tekniska åtgärder, kontroll av marknaderna samt uppbyggandet av ett fullgott och heltäckande kontrollsystem under de närmaste tre åren. A. Kontroll av fiskefartyg som använder drivnät Italien har lämnat tillstånd för cirka 650 fartyg att använda drivnät, och dessa fartyg fiskar både i nationella och internationella vatten. Det stora antalet fartyg och deras stora spridning gör det svårt att på ett tillfredsställande sätt övervaka hur denna typ av fångstredskap används. Det har klart visat sig att det inte går att bedriva ett lönsamt fiske med den föreskrivna nätlängden på 2,5 km. Ett visst antal fartyg har också använt nät som är längre än 2,5 km. B. Förvaltningen av fiskets struktur- och marknadsfrågor I sin rapport till kommissionen lämnade inte de italienska tillsynsmyndigheterna tillräcklig information på alla punkter om de struktur- och marknadsaspekter som angavs i rådets förordning (EEG) nr. 2847/93. Kommissionen uppmanar därför Italien att lämna denna information så snart som möjligt. p:\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw ^3 C. Övervakningen av transport och försäljning av fiskeprodukter Enligt artiklarna 8 och 13 skall avräkningsnotor och transportdokument upprättas och deras användning övervakas så att de kvantiteter av fiskeprodukter som säljs och transporteras i Italien kan fastställas. Det förefaller kommissionen som om dessa dokument ännu inte kommit i bruk inom fiskerinäringen i Italien. D. Upprättandet av ett kontrollsystem Italien är visserligen inte skyldigt att upprätta ett kontrollsystem förrän 1999, men kommissionen konstaterar att de italienska myndigheterna har vidtagit åtgärder som syftar till ett sådant. Om man så snart som möjligt inför ett kontrollsystem skulle det underlätta jämförande kontroller och det skulle innebära ett värdefullt tillskott till den nationella kontrollen. Co p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw NEDERLÄNDERNA /. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten A) ORGANISATION Huvudansvaret för övervakningen av fiskeverksamheten ligger hos AID (den allmänna tillsynsmyndigheten), som arbetar enligt riktlinjer som godtagits av ministeriet för jordbruk, miljö och fiske. inspektionsmyndigheten Inom för tjänstgör ett antal fiskeriinspektion. Inspektörerna är stationerade i hamnar med stora auktioner eller där ett betydande antal landningar sker. Inspektörerna biträds i sin verksamhet av administrativ personal vid distriktskontoren och på huvudkontoret. inspektörer med ansvar AID kontrollerar vid sina inspektioner fångstregistreringen, tekniska åtgärder, licenser och - i vissa avseenden - marknads- och strukturåtgärderna. Inspektionerna till sjöss genomförs av AID, som inte har någon egen utrustning för ändamålet, i samarbete med marinen, tullen och polisen. Den tekniska övervakningen av marknadsåtgärderna genomförs av "Produkschap Vis", som rapporterar påträffade överträdelser till AID för vidare åtgärder. B) RESURSER Personal Inspektionen har en personal på 58 inspektörer, fördelade på de större fiskehamnarna. Därtill utnyttjade inspektionen privata övervakningstjänster under sammanlagt 37 500 timmar. %-S\ p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw Fartyg och flygplan Utöver de fartyg som tullen och polisen tillhandahåller används tre minsvepare. Under 1994 genomförde minsveparna inspektioner till sjöss i 80 dagar och tull och polis i 106 dagar. Flygövervakning utfördes av marinen och polisen. Sammanlagt 438 timmar ägnades åt flygövervakning. Datorer och informatik Följande datorsystem är i drift: VIRISI COVIS : CVR: C-Day : COBRA övervakning av nationellt resp individuellt tilldelade kvoter. registrering av uppgifter om fångster och försäljning jämte kontroller och detaljinformation om fiskeresor. Rättelser av fångstinformationen överförs till VIRIS I. registrering och beskrivning av fiskefartyg. registrering av antalet utnyttjade dagar till sjöss. registrering av kontroller och fastställande av påföljder. C) VERKSAMHET. i genomsnitt kontrollerades Sammanlagt fullgjordes kontroller i 91 255 timmar. ungefär 12. % av de totalt 32 785 landningarna. Kontrollerna var tätast beträffande fiske av tunga och rödspätta. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw %£ Sammanställning av kontroller och överträdelser av medlemsstater i Nordsjön (den nederländska exklusiva ekonomiska zonen) Medlemsstat NL BEL TYSK DK FR FK Andra Kontroll på plats 191 30 Iakttagelser från luften/till sjöss N/A 127 13 54 7 98 Överträdelser 44 7 4 2 4 87 0 1 1 2 0 2 Jämförande kontroller av landningar, auktionsdata etc Alla data i loggböcker, auktionsredovisningar och landningsdeklarationer jämförs i automatiska datasystem (100-procentig samköming). Dessutom beräknas de totala fångstema i färskvikt för varje fartyg, resa och art. Övervakning av strukturåtgärderna Alla fiskefartyg måste vara registrerade i det centrala fiskeregistret. Efter registrering erhålls en licens som anger vilka arter man får fiska efter. Särskilda dokument krävs för att över huvud taget få fiska efter kvoterade arter. Ett system med individuella eller gruppvisa kvoter - båda möjliga att överlåta - reglerar fisket efter vissa kvoterade arter. En reglering av antalet dagar till sjöss begränsar fiskeansträngningen per kategori för varje enskilt fartyg. Teknisk övervakning av marknadsåtgärderna Färsk fisk måste utbjudas till försäljning genom auktionsförfarande. Efter sortering undersöks varje parti av en medarbetare från "Produktschap Vis" som bedömer fiskens kvalitet och färskhet. Kontroller av fiskens storlek görs genom stickprovstagning. Producentorganisationerna fastställer årligen återtagspriserna för de olika produkterna. Medarbetare från "Produktschap Vis" kontrollerar att återtagspriserna respekteras, och alla avvikelser från dem noteras och anmäls till producentorganisationen. All försäljningsinformation granskas administrativt. Kontroll på platsen av förfarandet vid återtåg har gjorts i form av stickprov, men under 1994 påträffades därvid inga oegentligheter. €3 p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw //. Utvärdering A. Allmänt , Förvaltningen av kvoterna är i huvudsak uppdelad på tre fartygskategorier: bomtrålare, ett mindre antal specialfartyg som fiskar efter demersala arter samt frystrålare som fiskar efter pelagiska arter. Det finns en potentiell överkapacitet, särskilt i kategorin bomtrålare. Den flotta som fiskar efter pelagiska arter har ändrat inriktning från traditionellt sill- och makrillfiske till sådana arter som blåvitling och taggmakrill. Den nuvarande förvaltningen av kvoterna, liksom övervakningssystemet, infördes för några år sedan efter omfattande diskussioner med fiskeindustrin i syfte att sätta stopp för oregistrerade landningar. Denna ordning bygger främst på att antalet fiskedagar begränsas till vad som är nödvändigt för att fylla fångstkvoterna och på att fiskeindustrin förbinder sig att bjuda ut all landad fisk till försäljning på auktioner. Fiskeindustrin är sålunda medansvarig för att den överenskomna ordningen tillämpas på ett riktigt sätt. Inspektion för att kontrollera att kvoten uppfylls sköts av AID. Den exklusiva ekonomiska zonen utgör en ganska liten del av Nordsjön. Kustlinjen är relativt lång, och fiskefartygen har tillgång till ett flertal hamnar (av vilka några ligger innanför kustlinjen). Fiskefartygen har tillstånd att landa sina fångster endast i vissa hamnar, som de fått sig anvisade av de behöriga myndigheterna. Ett mindre antal landningar görs även i andra medlemsstater, fast dessa fångster bjuds ofta ut till första försäljning i Nederländerna. Fartyg från andra medlemsstater och från tredje land landar ofta sina fångster i Nederländerna. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw S H B. Starka och svaga sidor Fångstredovisningens tillförlitlighet har ökat under de senaste åren huvudsakligen till följd av att förvaltningen av kvoterna skärpts och övervakningssystemet förbättrats. Detta förefaller framförallt gälla totalkvantiteterna. Någon helt tillfredsställande registrering av fångsterna för varje enskilt område kan inte garanteras. Fiskeansträngningen har anpassats individuellt till de fiskemöjligheter man tilldelats, främst genom en minskning av antalet fiskedagar. Vidare har nederländska fiskare anslutit sig frivilligt till förvaltningsgrupperna. Dessa grupper är föreningar med stadgar och en arbetsordning. Där fastställs det bl. a. att de skall ställa upp en fiskeplan och sälja all fisk genom auktion. Det fastställs där vidare att överträdelse av dessa avtal förutom via den offentliga apparaten för upprätthållande av avtal även skall bestraffas intern, och det fastställs vilka böter som skall utdömas. Landningarna är föremål för Registreringen av fångsterna är helt datoriserad. Fångstdata, avräkningsnotor kontrolleras genom samköming. administrativ granskning och kontroll på platsen. landningsdata och tanke på den betydelse som vissa fiskehamnar har för den europeiska Med fiskdistributionen kan det tyckas att landningarna och försäljningen i fiskehamnarna i praktiken inte är organiserade på något särdeles lättöverskådligt sätt. Inspektionstjänsternas uppmärksamhet skall vara systematisk till sin karaktär, dvs. man följer hela sträckan från landning till och med försäljning över klockan. Det i syfte att förekomma att fångster inte anmäls. Dessutom genomför AID administrativa kontroller i företagen. Därvidlag kan fiskeriinspektörerna samverka med tjänstemän från inspektionsorgan med annan inriktning, såsom tull, skattemyndigheter och polis. Flygövervakning genomförs av marinen och polisen, övervakningen till sjöss av marinen och kustbevakningens fartyg men i tullens och polisens regi. Vid denna kontroll är alltid kontrolltjänstemän från AID närvarande som också utför verkliga kontroller. I ingetdera fallet tycks just inspektionen av fisket vara den angelägnaste uppgiften. p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \s w sy C. Sammanfattning Kommissionen har noterat påtagliga framsteg i fråga om fångstregistrering i Nederländerna under de senaste åren. Den följer med största intresse de erfarenheter som gjorts och görs, inte minst när det gäller fiskeindustrins delaktighet i ansvaret och i synnerhet genomdrivandet av industrins utfästelse att saluföra alla landade kvantiteter på auktioner. Hur effektiv den nuvarande ordningen är måste studeras i förhållande till olika förutsättningar i fråga om tillgång till resurser, för att man skall kunna få en uppfattning om hur verksamma de olika komponenterna i programmet är. p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw SG PORTUGAL /. Inspektion och övervakning av fiskeverksamheten A) ORGANISATION I Portugal har ett antal olika myndigheter och offentliga organ ansvar för och befogenhet att övervaka fiskeverksamheten. Dessa förtecknas nedan. 1. Generaldirektoratet för fiske - Inspektionsavdelningen (DSI) - Strukturavdelningen (DSE) 2. Sjöfartsmyndighten (AMAR) 3. Nationalgardets inspektionsbrigad (BF) 4. Inspektionsmyndigheten för ekonomisk verksamhet (IGAE) 5. Generaldirektoratet för tullar (DGA) 6. Generaldirektoratet för hamnar, navigation, transport och sjösäkerhet (INSM) Alla dessa organ deltar mer eller mindre i kontroll- och övervakningsuppgifterna. DSI är en separat enhet inom generaldirektoratet för fiske (havsministeriet) och arbetar längs kusterna med att besöka hamnar och samordna kontrollverksamheten, särskilt vad gäller landningar. De andra fem organ som anges ovan ägnar en del av sina resurser och sin tid åt vissa aspekter på fiskeindustrin. Till exempel arbetar AMAR tillsammans med DSI med kontroller av fiskeredskap och fartygens egenskaper, medan tjänstemän från INSM övervakar byggande och ombyggnad av fartyg som beviljats fiskelicenser. Inspektioner till sjöss görs av marinen som sorterar under försvarsminsteriet. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexc 1 \sw »9 Patrullering till sjöss sker på begäran av havsministeriet och flygövervakningen sköts av flygvapnet. Dessa tre myndigheter är anslutna till en rad datanät för utbyte av information om iakttagelser och bordningar (se nedan). Ansvaret för övervakningen av marknads- och strukturaspekter på fisket är mycket utspritt. I fråga om marknaden har följande fyra organ ett särskilt ansvar: Generaldirektoratet för fiske - Avdelningen för marknad och kvalitet - DSMQ - Inspektionsavdelningen (DSI) Det republikanska nationalgardets inspektionsbrigad -BF Inspektionsmyndigheten för ekonomisk verksamhet (IGAE) Särskilda enheter inom dessa organ övervakar marknadsnormema, priserna, återtaganden och fiskens kvalitet. För strukturella aspekter - fiskekapaciteten och ändringar av den - ansvarar generaldirektoratet för fiske - Strukturavdelningen -DSE, sjöfartsmyndighetens representanter (stationerade i hamnar) - AMAR, generaldirektoratet för inspektion av hamnar, navigation, sjötransport och sjösäkerhet - INSM). Fiskekapaciteten (även justeringar av fiskeverksamheten) övervakas gemensamt av DSE, AMAR och INSM. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw *? B. RESURSER 1. Personal tabell följande Av representanter med inspektionsuppgifter från de olika myndigheter som ansvarar för övervakningen av fisket för varje del av landet. inspektörer eller framgår antalet NORRA DELEN (Valença- Péniche) CENTRALA DELEN (Ericeira- Sesembra) SÖDRA DELEN* (Serubal-U. R. St- Antonio) Myndighet ANTAL INSPEKTÖRER DGP AMAR BF IGAE DGA - 25 36 21 8 12** 18 21 24 1 - 42 40 25 6 AMAR som utöver övervakningen av fisket och även har andra uppgifter förfogar över sammanlagt 491 inspektörer med övervakningsuppgifter på en rad olika områden. Detsamma gäller BF, IGAE och DGA som avsätter en liten andel av hela sin personal (ungefär 2 500 inspektörer) för övervakning av fisket. * Inbegriper de autonoma regionerna Azorerna och Madeira. ** Dessa fiskeriinspektörer från inspektionsavdelningen inom DGP är stationerade i Lissabon men arbetar längs hela fastlandskusten som ett slags "flygande patruller". #e p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w 2. Fartyg och flygplan Antalet fartyg från försvarsministeriet/flottan som utför inspektionsuppgifter till sjöss anges nedan för varje typ av fartyg: "CACINE" - patrullbåtar "JOAO Coutenho" - korvetter "Baptista anrade" - korvetter "Albatroz" - snabbgående motorbåtar "Dragas" - snabbgående motorbåtar Andra inspektionsfartyg (ej specificerade) Totalt 10 6 4 5 5 41 71 Utöver inspektion av fisket har dessa fartyg huvudsakligen militära uppgifter och uppgifter inom spanings- och räddningstjänsten. FLYGPLAN Tre Gesa 100 AVIOCAR-flygplan är avdelade för flygövervakning och inspektion. p:\c3I\rapports\ctrl\annexe 1 \sw ^o 3. Informatik DGP:s, flottans och flygvapnets dataresurser och nät redovisas nedan. GENERALDIREKTORATET FÖR FISKE AVDELNINGEN FÖR INSPEKTION AV FISKEVERKSAMHET SIFICAP SYSTEM FÖR INSPEKTION OCH ÖVERVAKNING AV FISKEVERKSAMHET STRUKTUR/FÖRBINDELSE MED FLOTTAN OCH FLYGVAPNET X-25 S CC FLOTTAN BD SIFICAP (Oracle) Unix - 5000/85 Unix - 6000/65 SunSparc2 - scc-Gl SunSparc2 - scc-G* SunSparc2 - scc-G3 Flotta Licensgivning Uppdrag Aktivitet/Resultat FLYGVAPNET B N DP 2 NCR 32/650 Unix 5000/95 Flotta Tillståndsgivning PIDDAC EUGFJ Försäljning Vattenbruk Ekonomisk kompensation och böter Oljerestitutioner Förädlade produkter SCC - Centralt övervakningssystem BD - SIFICAP Databas BNDP- Nationell databas för fiske p :\c3 l\rapports\ctrI\annexe 1 \sw 3") SCC B. D. SIFICAP DGP Fiske Aktiviteter Övervakning Avdelning X - 25 DEN PORTUGISISKA FLOTTAN MARINENHE i ENS STRUKTUR - SIFICAP B N D P. DGP Generaldirektoratet för fiske EMFGA (standard-C) Marinenheten DGM EPM 1 MARIN STATION ETM 1 Unisys 5000/55 1 mikrodator 1 grafisk station 4 skrivare 27 fartyg Standard-C Nät 1530 Skrivare KOMMANDO OMRÅDEN ETT ETT CZM-norr CZM-söder Unisys PW 800 Unisys PW 800 ETT CZM- Azorerna ETT CZM- Madeira Unisys PW 800 Unisys PW 800 BD - SIFICAP Databas SCC - Central övervakningsmyndighet BNDP - Nationell databas för fisket EMGFA - De väpnade styrkornas generalstab EPM1 - Marinstation ETT - Landbaserad terminal EMT - Mobil terminal DGM - Avdelningen för marinen CZM - Kommandoområden till sjöss p:\c31\rapports\ctrl\annexel\sw 3<L DET PORTUGISISKA FLYGVAPNET STRUKTUR/FÖRBINDELSE MED FLYGENHETEN - SIFICAP SCC B. D. B. N. D. P. DGP SIFICAP Avdelning för övervakning av fisket DGP Generaldirektoratet för fiske X-25 Emgfa AERO- C (standard-C) EPA 1 Flygvapnets operativa kommando Flygenheten Unisys 5000/Xenix/X-25 Sun Sparc2/Xenix/X- 25 3 ETM 3 Casa 100 3MSs 3 nät 1530/Xenix Standard-C Nät 1530 Skrivare ETT-1 ETT ETT SINTRA/FAST LANDET Unisys PW 800/MSS Unisys PW 800/Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos PORTO SANTO/ MADEIRA LAJES/ AZORERNA Unisys PW 800/Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos Unisys PW 800/Xenix/X-25 Unisys MP 14666/Dos BD - SIFICAP Databas SCC - Central övervakningsmyndighet BNDP - Nationell databas för fisket EMGFA - De väpnade styrkornas generalstab EPM1 - Marinstation ETT - Landbaserad terminal EMT - Mobil terminal DGM - Avdelningen för marinen CZM - Kommandoområden till sjöss p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 93 C. VERKSAMHET 1. Inspektioner Av tabellen nedan framgår det antai hamninspektioner som gjorts under 1994 per landsdel. NORRA DELEN (Valença- Peniche) CENTRALA DELEN (Ericeira- Sesembra) Totalt SÖDRA DELEN* (Sembal-U. R. St-Antonio) Azorerna/ Madeira Myndighet Antal inspektioner DGP AMAR BF IGAE DGA Totalt 957 2 861 1 978 3 360 251 9 407 203 2 233 1 176 3 840 2 877 3 560 2 209 4 594 241 2 037 8 654 5 363 11794 494 7 454 11 481 26 342 Vid dessa inspektioner upptäcktes sammanlagt 820 överträdelser, uppdelade på följande huvudkategorier: Underlåtenhet att lämna fisken till en registrerad auktionsinrättning. Användning av förbjudna redskap. Loggbok/landningsdeklaration (oriktiga uppgifter). Överträdelse av kraven på minsta storlek. Fiske utan licens. Fiske i förbjudet område. Av tabellen nedan framgår antalet inspektionsdagar till sjöss per ICES-område och typ av inspektionsfartyg; det antal inspektionsdagar som anges motsvarar antalet inspektionsdagar för varje fartygstyp. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 9V OMRÅDE PATRULL BÅTAR KORVETTER SNABBGÅENDE MOTORBÅTAR ANDRA Fastlandet (ICES IX,a,b) Madeira (CECAF) AZORERNA (ICES X) Totalt 400 438 - 838 365 - 298 663 1 624 1 109 - - 60 63 1624 1232 INSPEKTIONSDAGAR TILL SJÖSS/ANTAL INSPEKTERADE FARTYG OMRÅDE INSPEKTIONSDAGAR INSPEKTERADE FARTYG ICES IX a; b ICES X CECAR TOTALT 3 498 361 498 4 357 8 000 282 48 8 330 Vid inspektionerna till sjöss upptäckte man 181 fartyg som överträtt de nationella bestämmelserna eller gemenskapsbestämmelserna. 2. Flvgövervakning I tabellen nedan lämnas närmare uppgifter om flygövervakningen av fisket per ICES- område. Område Antal flygtimmar Antal uppdrag Upptäckter från luften Inspekterade överträdelser Fastlandet 367 t 15 m 126 Madeira 95 t 35 m 22 Azorerna 166 t 35 m 33 Totalt 627 t 35 m 181 195 8 11 214 747 59 135 941 <aj Åtal 117 3 3 123 p :\ci I\rapports\ctrl\annexe 1 \s w I tabellen nedan lämnas närmare uppgifter om flygövervakningen per flygplan och respektive resultat. Flygplan Antal flygtimniar Antal uppdrag Antal iakttagelser 1 2 3 158 184 t 35 m 285 56 60 65 320 372 249 Genom flygövervakningen upptäcktes sammanlagt 123 fartyg som begått följande överträdelser: Fiske i en förbjuden zon: Fiske utan licens: Annat: 61 60 2 Kontroll av landningar vid lossning eller på fiskmarknader Under 1994 gjorde fiskefartygen ungefär 440 000 landningar i de nationella hamnarna. Enligt portugisisk lag måste den första försäljningen av färsk eller fryst fisk ske på en registrerad fiskmarknad och under 1994 bjöds ungefär 80 % av fisken ut till försäljning på sådana och inspekterades av Doca pesca. De olika nationella tillsynsmyndigheterna övervakade 30-35 % av alla landningar. Kontroll av landningar genom samköming av uppgifter från Genom samköming av uppgifter landningsdeklarationer och avräkningsnotor kontrollerades flottan för djuphavsfiske och de trålare för kustnära fiske av kräftdjur som fiskar i portugisiskt vatten. Uppgifter om landningar samkördes till 100 % för de flottor som fiskar i NAFO-området utanför Norge och Spetsbergen och till 60 % för flottan för fiske av kräftdjur. loggböcker, p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 9>€ //. Utvärdering A. Allmänt Den portugisiska exklusiva ekonomiska zonen är mycket vidsträckt, men den ringa utbredningen av kontinentalsockeln gör att områdena för ett effektivt fiske är av måttlig utsträckning, med undantag för fiskena av stora pelagiska arter. I fråga om det kontinentala Portugal är kustlinjen av medelmåttig längd. Den portugisiska marknaden uppvisar egenskaper som är typiska för ett land i södra Europa, med en efterfrågan som omfattar en mängd olika arter och fisk av mindre storlek. Bl. a. genom skydds-TAC:er skapar förvaltningen genom kvoter verkliga begränsningar för de portugisiska fiskena efter kummel och glas var. De portugisiska fiskena kännetecknas vidare av ett mycket ringa trålfiske. I fråga om de demersala arterna är de passiva redskapen mycket betydande. Fiskena av små pelagiska arter domineras av små ringnotar. Det finns dock i Portugal bottentrålare som bedriver flerartsfiske med bottentrål. B. Starka och svaga sidor Tillgängliga medel avdelade för övervakningen Personalstyrkan av inspektörer som direkt ansvarar för övervakningen av fisket har skurits ned (12), vilket begränsar deras möjligheter att komma till landningspunkterna i rätt tid. De många olika uppgifter som läggs på andra organ som kan hjälpa till med övervakningen av fisket gör att man inte kvantitativt kan uppskatta deras verkliga insatser i övervakningen. Uppföljningen av de fångster som kommer från NAFO eller vattnen i tredje land bidrar ytterligare till att begränsa de medel som utnyttjas för fångster från gemenskapens fiskevatten. p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw 31 De resurser som kan sättas in för övervakning till sjöss och från luften är betydande. Den verksamhet som bedrivs för att kontrollera fisket är omfattande. Datorutrustningarna är av sior bcivdelse, liksom sådan utrustning som används för övervakning via satellit. Organisation Organisationen för övervakning av fisket är kanske mer komplicerad än i övriga medlemsstater genom de många olika faktorer som ingår i upprättandet av statistiken över fisket och de berörda organens deltagande i en mångfald uppgifter. i. Beträffande övervakningen ger skyldigheten att låta en stor del av fångsterna passera genom auktionshallar stora utsikter till en effektiv kontroll. C. Kontroll av de tekniska åtgärderna För fiskena av demersala arter härrör svårigheterna särskilt från de tidigare nämnda trålfiskena. En klar strategi bör fastslås, som förhindrar missbruk med användningen av maskstorlekar som är mindre än basstorleken om 65 mm. Men vidden av problemet begränsas av de berörda fartygsflottornas storlek och genom skyddade fiskezoner för kummel. Övervakningen av dessa zoner tycks ha varit föremål för stora ansträngningar och framsteg, där särskilt övervakning från luften skett. Satellitövervakningen bidrar till respekten för de skyddade fiskezonerna. Men dessa områden skulle inte kunna avvara övervakningen från de övriga tekniska åtgärder som fastställs i gemenskapsbes^ämmelserna. I fråga om de pelagiska arterna är det nödvändigt att inte bevara skillnaden mellan de lagstadgade minimimåtten och dem som praktiseras. p:\c31\rapports\ctrl\anncxe 1 \sw sx D. Övervakning av fångsterna total för upprättande av en fångststatistik på grundval av Förfarandet landningsdeklarationer och loggböcker ger enligt kommissionen inte tillräckliga garantier. Förfaranden bör fastställas för att kontrollera riktigheten av de uppgifter som finns i dessa dokument. Uppskattningen av storleken på den försäljning som inte finns upptagen i dessa dokument innehåller alltför mycket av subjektiv bedömning. De tvivel som uppstår till följd av bristerna i den totala övervakningen av fångsterna är särskilt stora i fråga om de bestånd där den officiella fångststatistiken utvisar en mycket stor utnyttjandeprocent. Även om Portugal varit banbrytande i fråga om övervakning via satellit har det faktiska genomförandet av kontrollen på fiskefartygen ännu inte under tillräckligt lång tid uppnått en tillfredsställande nivå för att övervakningen av fångsterna skall kunna befästas genom kontroll av riktigheten av övriga uppgifter för förhindrande av förbjudna landningar. E. Slutsatser Genom skyldigheten att låta fångsterna passera genom fiskeauktioner, införande av en omfattande effektiv kontroll via satellit och genom utbyte av kvoter med Frankrike, som gör att Portugal kan undgå de hinder som vissa mycket begränsade kvoter utgjort, förfogar Portugal över de faktorer som behövs för snabba framsteg. Dock fordras det att utbytena av kvoter med Frankrike inte leder till att svårigheterna flyttas över från en art till en annan, särskilt inte till ansjovis, och att de nödvändiga mänskliga resurserna utvecklas och att samordningen mellan myndigheterna inte hindrar den totala effektiviteten. p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw 99 FÖRENADE KUNGARIKET /. Inspektion och övervakning av fisket A) ORGANISATION Ansvaret för tillsyn och övervakning delas i Förenade kungariket mellan fyra myndighter: Ministry of Agriculture, Fisheries and Food (MAFF) - (ministeriet för jordbruk, fiske och livsmedel) Welsh Office Agriculture Department (WOAD) - (jordbruksavdelningen för Wales) Scottish Office Agriculture and Fisheries Departments (SOAFD) - (jordbruks- och fiskeriavdelningen för Skottland) Department of Agriculture för Northern Ireland (DANI) - (jordbruksavdelningen för Nordirland) I England och Wales verkställs tillsyn och övervakning av MAFF:s Sea Fisheries Inspectorate (fiskeriinspektion) med stöd av flottan, i Skottland av Scottish Fisheries Protection Agency (ett verkställande organ som hör till Scottish Office) med egna båtar men även med stöd av flottan, och i Nordirland av DANI:s eget Fisheries Inspectorate. Både MAFF och SFPA använder flygövervakning. Inspektionsorganen har i uppdrag att upprätthålla både nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning En del tillsynsuppgifter fullgörs i England och Wales även av olika fiskerikommittéer (SFC)S, Dessa kommittéer agerar fristående från både MAFF och WOAD, och deras jurisdiktion omfattar hela stxsjömilsområdet. Kommittéemas huvuduppgift är visserligen att övervaka efterlevnaden av lokala ordningsföreskrifter rörande fisket, men de är också bemyndigade att övervaka vissa tekniska bestämmelser angående bevarandet (minsta landnings- och maskstorlek) som antagits nationellt eller av Europeiska unionen. I sådana sammanhang samarbetar de med MAFF:s Sea Fisheries Inspectorate. Sea Fisheries Inspectorate är även ansvarigt för övervakningen av marknads- och strukturåtgärderna. Övervakningen av marknadsnormerna, både visuella kontroller och stickprovskontroller av den saluförda fisken och priskontroller i samband med återtagandet av fisk. I fråga om övervakning av strukturåtgärderna får Sea Fisheries Inspectorate hjälp av specialiserade enheter inom MAFF, WOAD, SOAFD och DANI. av marknaden består av kontroller p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw A OO B) RESURSER !• Personal För att fullgöra de uppgifter som ålagts den har Sea Fisheries Inspectorate sammanlagt 169 anställda inspektörer, stationerade i land. Dessa fördelar sig på följande sätt: - England och Wales - Skottland - Nordirland 81 71 17 Inspektörerna är stationerade i distrikt eller områden enligt nedan. ENGLAND Nordost Humberside Öster Sydost Sydväst Väster Wales Nordväst Huvudkontoret Totalt SKOTTLAND NORDIRLAND 10 Norr 12 7 12 Nordost Moray Firth Öster Sydost 10 Sydväst 7 6 6 11 81 Nordväst 10 11 13 7 8 9 13 71 17 17 2. Fartyg och flygplan Sammanlagt 17 inspektionsfartyg är sysselsatta med övervakningsuppdrag enligt nedan: Instans MAFF SFPA SFPA DANI Antal 7 fartyg som drivs och utrustas av flottan <-y il II II 7 fartyg som ägs och drivs av SFPA 1 kustfartyg som ägs och drivs av DANI Fem flygplan för övervakningsändamål stod under 1994 till förfogande för MAFF och SFPA. p :\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw SAMMANSTÄLLNING AV UTRUSTNING OCH PROGRAMVARA SOM ANVÄNTS VID INSAMLING, BEARBETNING OCH ANALYS AV DATAI ENLIGHET MED KONTROLLFÖRORDNINGEN - 1994. MAFF (avseende England och Wales) Den statistik som krävs enligt förordningen om kontroll insamlas huvudsakligen av personal från inspektionen på hamnkontoren. Den kontrolleras manuellt och matas in i mikrodatorer som är anslutna till regeringens databaser. Data kontrolleras ånyo innan de förs in i databaserna, som innehåller information om fartyg för England, Wales och Nordirland. Tillförlitligheten kontrolleras av Fisheries Statistics Unit, som sammanställer fångst- och landningsstatistiken så att den uppfyller EG:s krav. MASKINVARA PROGRAMVARA Headquarters Statistics Unit Compaq System PRO XL filhanterare 9 persondatorer (Siemens Nixdorf och Compaq 486) anslutna till filhanteraren, MAFFNET och 6 databaser för kontroll, kalkylprogram, Reflections, Relay Gold, landningar och fartyg Flera skrivare av hög kvalitet SCO-UNIX SPSS ansluten till MAFFNET EXCEL, SPSS, Word for Windows, Powerpoint, Access, Lotus anti-virus, persondatorpost DFR Lowestoft bearbetar fångststatistik Digitala VAX-klase - Vax 17610 Vax 6510. Micro Vax 3100. HSJ diskminne Ethernet LAN-anslutning till MAFF- nätet WAN (för SFI:s och huvudkontorets fj ärråtkomst) INGRES system för administration av relationsdatabaser Överföring av data från DFR till Guildford (MAFF IT HQ) IBM-kompatibel persondator SFI:s licensgivning (HQ) och hamnkontor 37 Apricot Xen persondatorer 15 Apricot Xen LS II 17 Siemens Nixdorf persondatorer 1 Compaq persondator (486) INGRES ABF/VISION-tillämpning FORTRAN-program Programvara med digitala sökvägar Relay Gold programvara för filöverföring Microsoft Office, Anti-virus Reflections 4, Måttbeställt Ingres V6-paket för indata Persondatorpost (X 400) p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w AO<Z SFPA och Scottish Office Agricultural Department (SOAFD) (avseende Skottland) I det nuvarande systemet utnyttjas en central IBM-stordator hos Scottish Office. Den utrustning som förtecknas nedan har utvecklats för att uppfylla de krav som kontrollförordningen ställer. Denna utrustning finns på plats och används för att samla in information inom det befintliga systemet. En ny databas håller på att utvecklas, och den kommer att vara i drift i början av 1995. Utrustning Vid de 22 hamnkontoren finns det cirka 36 mikrodatorer som samlar in information om fiskeverksamheten och utfärdar licenser. När systemet är fullt utbyggt kommer de att kunna anslutas till den centrala processorn, och de lokala kontoren kommer då att ha tillgång till den centrala databasen, huvudsakligen genom standardiserade skript i ORACLE. Huvudkontorets nät disponerar två filhanterare. Databasen i det nya systemet för fiskeinformation (FIN) kommer att ligga på en ICL DRS6000 Level 750 filhanterare. Den utvecklas inom ORACLE. Denna filhanterare betjänar även programvara från databasen och SAS. En ICL DRS6000 Level 450 filhanterare betjänar programvara från ICI Team Office och erbjuder e-posttjänster etc. Säkerhetslagring och arkivering på magnetband. Det finns 26 ICL Ergo PRO D433d(486) maskiner med 20 mb RAM och 6 ICL 486 maskiner med 16 mb RAM på huvudkontorets nät till stöd för verksamheten i fiskerigruppen. Maskinerna är helt sammankopplade. Tillgång till databasen FIN kommer huvudsakligen att erhållas genom förinställda ORACLE-mnktioner, men vid sidan därav är fyra maskiner utrustade med en stor mängd SAS-programvara som kan användas av Statistics Unit. Ytterligare maskiner, som för närvarande används i utvecklingsarbetet, kommer att tillföras nätet när systemet närmar sig sin fullbordan. Till nätet hör olika typer av skrivare av hög kvalitet och andra tillbehör. Maskin- och programvaran detaljredovisas nedan för att underlätta_orienteringen. p:\c31\rapports\ctrI\annexe 1 \sw - f O? MASKINVARA PROGRAMVARA Huvudkontor ICL DRS6000 Level 750 filhanterare ICL DRS6000 Level 450 filhanterare Säkerhetslagring/arkivering på magnetband Databas och SAS programvara, systemet för fiskeinformation (FIN) skall utvecklas i ORACLE (från början av 1995) ICL Team Office programvara (e-post etc) 26 ICL Ergo PRO D433 (486) - 20 mb ORACLE-paket och SAS-programvara RAM på 4 av dessa maskiner. Dessa maskiner kommer att ha tillgång till FIN- databasen som kommer att innehålla uppgifter om landningar, iakttagelser, bordningar och åtal. Antalet maskiner och vilka funktioner de skall ha har ännu inte beslutats. Databas, Windows. Microsoft Office 6 ICL 486 CX - 16 mb RAM (nät) flera skrivare av hög kvalitet Hamnar 36 mikrodatorer (ICL Ergo PRO D4/25 d (486) - 16/20 mb RAM och Hewlett Packard Laserjet 4 si skrivare) 1^\f p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe l \sw DAN! (avseende Nordirland) Även i Nordirland insamlas, kontrolleras och inmatas statistiken av personal i hamnarna i mikrodatorer som är anslutna till en central stordator. Länkar till MAFF:s databas är under utarbetande för periodisk inhämtning av data. MASKINVARA PROGRAMVARA Huvudkontor OLIVETTI M380-XP9 (filhanterare) WANG persondator 321/16 & 1414 bildskärm Databashantering/tillämpning programvara - SIR 3. 2. SAS 6. 03 nätprogramvara NOVELL 2. 2 (operativsystem DOS 5. 0) comms: MASS BREAKOUT REFLECTIONS 2 BREAKOUT REPRO BREAKOUT PLUS Antivirus: DR SOLOMONS J2, fångst- och valideringsprogram skrivna av DANI i DATAFLEX OLIVETTI persondator M290-30 inklusive bildskärm (med strömbandskassett) TAPE säkerhetslagrad programvara NOVELL programvara till ansluten filhanterare NEWBURN persondator :486 DX 33 inklusive VGA bildskärm NOVELL programvara till ansluten filhanterare 2 OLIVETTI persondator M290-30 inklusive bildskärm LASERJET III skrivare EPSON FX -1050 matrisskrivare Liksom Newburnmaskinen - säkerhetsansluten persondator (se nedan) COMPAQ persondator : DESKPRO tillhandahållet av MAFF för MAFF-nät 4/33i inklusive bildskärm : , : : WAN utveckling : : — _ _ ,. _ : _ Hamnar Portavogie, Ardglass, Kilkeel, Londonderry WANG persondator 321/168 & 1414 bildskärm Operativsystem DOS 5. 0 Comms: REPRO(DATAFLEX inbyggt modem) J2, fångst- och valideringsprogram skrivna av DANI i DATAFLEX »p:\c31\rapports\ctrl\annexe l\sw JOS C) VERKSAMHET 1. Inspektioner i land Under 1994 genomförde Sea Fisheries Inspectorate totalt 12 434 inspektioner av fiskefartyg i Förenade kungarikets hamnar. Därutöver gjordes 64 044 inspektioner och kontroller på auktioner, marknader och på handlares och agenters kontor. Flertalet fartygsinspektioner gjordes i Skottland (i norra och nordöstra distrikten 8 774) medan 2 768 respektive 892 gjordes i England och Wales och i Nordirland. Inspektioner i hamnar Vid inspektionerna i hamnarna upptäckta överträdelser, fartygens nationalitet Typ av överträdelse Nationalitet Belgisk Dansk Brittisk Loggbok/Landningsdeklaration 1 1 Förbjudr. a redskap Fisk som inte uppfyller kraven på storlek Otillåtet fiske Fartygsmärlqjing Annat Totalt (909) 1 2 1 776 19 106 2 1 2 906 Förutom inspektionerna i hamnarna ägnar sig Sea Fisheries Inspectorate också åt samköming och kontroll av loggböcker, avräkningsnotor och landningsdeklarationer. Även om inga exakta procenttal kan anges för hur många av alla landningar som kontrolleras vid lossningen, så kontrolleras dock fångsterna på platsen i största möjliga utsträckning. Dessutom besöker inspektionen regelbundet auktioner, ocii särskild uppmärksamhet ägnas då åt att upptäcka och undersöka "svarta" landningar. p. \c3i\rapports\ctrl\ann£xe 1 \sw 4 oG Under 1994 utförde Sea Fisheries Inspectorate slumpvisa kontroller för att övervaka efterlevnaden av föreskrifterna om transport av fisk i rådets förordning (EEG) nr 2847/93. Inga detaljer föreligger beträffande utfallet av dessa kontroller. 2. Inspektioner till sjöss Till sjöss gjorde de 17 inspektionsfartyg som står till de nationella kontrollmyndigheternas förfogande 4 509 bordningar, av vilka 2 495 gällde inhemska och 2 014 främmande fartyg. I följande tabell redovisas de avpatrullerade områdena, uppdragens tidsmässiga omfattning, antalet bordningar av fartyg från Förenade kungariket och från andra länder under 1994. ICES-område Antal dagar i området Antal bordningar av fartyg från Förenade kungariket Icke-brittiska fartyg Ila IV Vb Via VIb VII VIII 5 1 469 5 837 728 51 TOTALT 3 095 0 1 420 0 659 415 1 2 495. , 4 935 1 560 513 1 2 014 Inspektioner till sjöss: Antalet fartyg (uppdelade efter nationalitet) som begått någon form av överträdelse (totalt 343) Brittisk Belgisk Tysk Dansk Spansk Fransk Irländsk Nederländsk Totalt Nationalitet 10 19 28 30 11 7 2 1 15 5 1 8 6 2 32 56 15 6 1 2 8 4 3 150 71 51 Typ av överträdelse Antal fartyg med en överträdelse Loggbok/ 1. deklaration Förbjudna redskap p:\c3I\rapports\ctrl\annexel\sw i O ^ Typ av överträdelse Olagligt fiske Förbjuden zon Olagliga fångster: Riktat fiske Bifångster Fisk som inte uppfyller minimikraven Märkning av fartyg Annat Totalt Brittisk Belgisk Tysk Dansk Spansk Fransk Irländsk Nederländsk Totalt Nationalitet 1 2 2 3 1 1 13 10 26 119 1 5 2 43 3 6 31 1 22 16 73 5 4 3 23 30 34 371 1 2 18 1 1 1 62 p:\c31\rapports\ctrl\annexe 1 \sw ^of 3. Resultat av flygövervakning. uppdelat på områden I följande tabell redovisas områden för och resultat av den flygövervakning som utförts av de flygplan som stått till de nationella tillsynsmyndigheternas förfogande under 1994. ICES-OMRADEN Antal iakttagelser av brittiska fartyg Antal iakttagelser av utländska fartyg Ila IVa IVb IVc Vb Via VIb Vila Vild Vile VHf Vllg VIDi VIIj VIII Totalt 0 8 632 6 026 663 0 3 759 43 4 276 941 2 171 923 338 23 36 5 28 016 6 1 575 2 104 1 172 15 1 491 52 464 861 845 543 1 863 859 561_ 23_ 12 434 4e>Q} p Ac3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \s w II. Utvärdering A. Allmänt Förenade kungariket har ett välutvecklat nationellt system för kontroll av fisket, och detta system har tillgång till betydande resurser. Resurserna måste bedömas i relation till de bakgrundsfakta som gäller för landets fiskerisektor. Landet har en kustlinje på omkring 1 600 kilometer och jurisdiktion över en vattenyta på i runt tal 850 000 kvadratkilometer. Den 1 januari 1995 bestod den brittiska fiskeflottan av cirka 3 000 licensierade fartyg över 10 meter och ytterligare 5 800 licensierade fartyg under 10 meter, som huvudsakligen bedriver kustnära fiske innanför sexsjömilsgränsen. Det finns över 450 platser där fisk får landas och mer än 1 500 företag som sysslar med handel, förädling, distribution eller transport av fisk. Utöver de brittiska fartygen fiskar inemot 1 000 fartyg från andra medlemsstater och från tredje land i de brittiska vattnen. B. Svaga och starka sidor Förvisso varierar betydelsen av olika former av fiske kraftigt mellan regionerna. Men detta faktum är inte tillräckligt som förklaring till den stora skillnaden i antalet inspektioner och kontroller av fartyg som gjorts vid kaj i Skottland (norra och nordöstra distriktet) och motsvarande antal på andra håll i det Förenade kungariket. Dessa skillnader kan delvis hänga samman med skillnaderna i fiskets omfattning, men de kan också vara påverkade av hur inspektionskompetensen är uppdelad mellan de många berörda myndigheterna, om dessa inte tillämpar samma normer för inspektion. De brittiska myndigheterna har förklarat att huvudorsaken till skillnaden är att en enhetlig definition av inspektioner i land och ett allmängiltigt system för registrering av inspektionerna saknas i England och Wales. Enligt deras åsikt är fastställandet av enhetliga definitioner av inspektionsverksamheterna en fråga som måste tas upp på gemenskapsnivå, annars är det inte möjligt att göra meningsfulla jämförelser mellan tillsynen i olika medlemsstater. Detta framgår klart redan av det material som kommissionen årligen offentliggör om fartygsinspektioner till sjöss och åtal. När det gäller situationen i Förenade kungariket har det tidigare inte ansetts nödvändigt att bevara en fullständig förteckning över de kontroller som gjorts av Sea Fisheries Inspectorate of England and Wales. En granskning avförhållandena pågår och förändringar kommer sannolikt att göras under 1996, som kommer att ge resultat under 1997 och återspeglas i årsrapporten om tillsynsverksamheten 1998. p:\c31\rapports\ctrI\annexe l\sw -lic* Flertalet av de brott som upptäckts och lett till åtal i Förenade kungariket under 1994 bestod i uppenbara överträdelser som begåtts och upptäckts till sjöss eller vid kontroller vid kaj. Däremot förefaller kontrollinsatserna av olika slag ha varit av mindre omfattning på auktioner, marknader, hos affärsmän och agenter etc, vilket delvis kan bero på att distributionscentren och andra senare produktionsled är så koncentrerade till vissa distrikt (t. ex. det nordvästra distriktet). Under alla omständigheter framhålls i rapporten att Förenade kungariket inte i exakta siffror kan ange hur många procent av det totala antalet landningar som har kontrollgranskats genom besiktning ombord på fartygen eller på auktionerna. Sålunda kanske de siffror som presenteras i Förenade kungarikets rapport inte på alla punkter återger de verkliga förhållandena. Betydelsen av att kontroller företas inom senare produktionsled understryks dock av det faktum att fartygen är benägna att landa sina fångster så nära fångstplatserna som möjligt, ibland i hamnar som inte står under ständig övervakning, vilket gör det svårt för tillsynsmyndigheterna att kontrollera loggböcker och landningsdeklarationer. Kontrollen av riktigheten hos uppgifterna i loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor måste följaktligen kompletteras med regelbundna kontroller ombord på inte ange fiskefartygen och på auktionerna. Förenade kungariket kan i det avseendet något exakt procenttal för hur många av de totala landningarna som samkörts. Den kontroll av transportdokumenten, som tycks ha utförts i ringa utsträckning under 1994, kommer dock att göra det lättare att konstatera om de landade fångstema verkligen redovisats i loggböcker och landningsdeklarationer. De brittiska myndigheterna anser att tillsynsverksamheten bör inriktas på kontroll till sjöss och på landningsplatsen. Enligt deras erfarenhet är det svårt, tidskrävande och dyrt att sköta tillsynen på ett framgångsrikt sätt om kontrollerna skall genomföras efter landningarna. Detta visar på vikten av att ha en tillfredsställande bevisnivå i de brittiska domstolarna. Det är inte mycket vunnet med att utföra inspektioner om dessa sannolikt efterlevnaden genom att de inte framgångsrikt kan följas upp i domstol. inte har någon inverkan på Kommissionen noterar de särskilda problem som hör samman med övervakningen av brittiskt registrerade fartyg som landar betydande volymer av sina fångster i andra medlemsstater, och de initiativ som tagits på bilateral väg för att komma till rätta med dessa problem och säkerställa att kvoterna följs. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe 1 \sw ^ -M Den tekniska övervakningen av strukturella åtgärder utförs i Förenade kungariket av olika organ. Den tekniska övervakningen av marknadsnormerna har stött på speciella problem i den mån normerna står i konflikt med gamla invanda handelsbruk. I sin rapport framhåller Förenade kungariket att åtgärderna för genomförandet har en påtagligt avskräckande effekt och att de förebygger illegal verksamhet, även om det är omöjligt att kvantifiera i hur hög grad. Kommissionen anser att det är viktigt att man försöker utveckla parametrar som gör det möjligt att avläsa vilka åtgärder för genomförande och övervakning som är effektivast. Kommissionen erkänner den effektivitet och kompetens med vilken Förenade kungariket har tagit itu med genomförandeuppgifterna till sjöss, i synnerhet de insatser som gjorts för att förbättra övervakningen av albacorafisket. Trots de behöriga myndigheternas stora erfarenhet och de ansenliga resurser som avsatts för kontroll av fiskeverksamheten, har likväl "svarta landningar" rapporterats från många viktiga fiskeområden under senare år. Sett utifrån genomförandets synvinkel innebär detta att fångstbegränsningarna blir ytterst svåra att genomdriva, när kvoterna begränsas utan att det sätts effektiva gränser även för fiskeansträngningen. Kommissionen utgår från att den administrativa undersökning som företas i Skottland under 1994/95 för att utreda de landningar som kan tänkas ha blivit oriktigt redovisade i den nationella kvottilldelningen, kommer att leda till lämplig rättelse som förhindrar en upprepning. C. Sammanfattning Trots vissa brister, särskilt i fråga om att stänga fisken och beivra överträdelser, förefaller det som om de insatser och det engagemang som Förenade kungariket har satsat på kontroll och inspektion kan tjäna som förebild för hur den gemensamma fiskeripolitiken skall genomföras. Detta hindrar inte att Förenade kungariket måste göra fortsatta ansträngningar för att ytterligare anpassa sin kapacitet till de tillgängliga resurserna. p:\c31\rapporLs\ctrl\annexcl\svv ine B I L A GA II TABELLER p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw H 3 Tabell 1 Tillgängliga resurser för kontroll av fisket i medlemsstaterna. Medlemsstat Inspektörer Fartyg Flygplan Helikoptrar Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Nederländerna Portugal Förenade kungarik 8 143 30 1803 304 1445 18 6 58 12 169 31 5 212 30 31 35 10 300 3 71 17 1 4 •J 1 16 3 5 2 Fartyg som tillhör marinen. Några av dessa fartyg tillhör miljöministeriet. Grekland: En primär roll spelas av kustbevakningen som är baserad i alla hamnar (180). I teorin skulle en person kunna leda inspektionen. Spanien: Denna siffra inkluderar bara de nationella inspektionerna som är stationerade i Madrid. Dessutom tillkommer 232 inpektörer som är anställda hos de olika myndigheterna i de autonoma regionerna. Frankrike: Siffran är baserad på 1) Kustenheter från Affaire Maritime (88) 2) Kustbevakningen (44) 3) Inspektörer till sjöss från Affaire Maritime(12) Italien: Potentiellt finns det 1. 200 personer som är sysselsatta med någon form av inspektion av fisket. Det faktiska antalet är troligen mycket lägre. p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\sw ^î^ Tabell 2 Uppdelning av ansvaret för kontroll av fisket inom medlemsstaterna Medlemsstat Totalt antal behöriga myndigheter Regionala myndigheter Specialorgan med behörighet fram till första försäljningen Belgien Danmark Tyskland Grekland Spanien Frankrike Irland Italien Nederländerna Portugal Förenade kungariket 5 3 7 3 2 + autonoma 5 3 6 6 7 6 nej nej ja nej ja nej nej nej nej nej ja ja ja ja nej ja nej ja nej ja nej ja p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw "H j Tabell 3 Inspektioner som medlemsstaterna utför varje år Land Landbaserade Inspektioner Flottstorlek Flottstorlek Flottstorlek inspektioner till sjöss (1000 kW) (1000 BT) (ungefärligt 68 616 4488 8728 884 8330 69 416 166 1823 1011 191 509 426 antal) 24 97 78 579 183 52 170 140 170 4300 1600 20100 6800 1400 1000 12900 (+64044) 4509 1137 203 10300 Belgien Danmark Tyskland Spanien 208 4573 (+5174) 10539 Frankrike Ingen uppgift Irland Nederländerna Portugal Förenade kungariket 10500 26342 12434 Källa: Medlemsstat ernås rapporter oc ;h Eurostat p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw ^ 1£ RESULTAT AV DE INSPEKTIONER AV FISKEAKTFVITETER SOM MEDLEMSSTATERNAS MYNDIGHETER GENOMFÖRDE UNDER 1994 Belgien Land där fartygen är registrerade TABELL 3a Totalt BE DE DK ES Fl FR IR NL PT UK SE Övriga 1 73 2 60 2 70 58 4 4 8 8 Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK ES Fl FR m NL PT UK SE Övriga 466 65 70 331 1 1 1 1 457 64 69 324 2 1 1 2 2 1 1 2 2 Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK ES Fl FR IR NL PT UK SE Övriga 366 232 235 57 2 1 1 337 218 220 57 111 7 4 15 6 9 1 1 (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Danmark Tyskland Grekland T = TOTALT A = OFFICIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PÅFÖLJDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFOR DOMSTOL p:\c3I\rapports\ctrl\annexe2\sw Spanien Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK (T) (A) (S) (R) 11 812 Inte tillgängliga Inte tillgängliga Inte tillgängliga ES 11 762 Fl FR m 3 5 NL PT UK SE 2 27 5 Övriga 8 Frankrike Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK ES Fl 2 021 352 135 1 113 6 3 169 33 FR 1. 832 352 135 1 077 IR NL PT UK SE Övriga 14 Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK ES Fl FR 342 234 2 67 1 1 1 1 2 1 1 41 12 29 15 15 m 220 167 2 12 NL PT UK SE Övriga 62 38 24 (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Irland Italien Luxemburg T = TOTALT A = OFFICIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PÅFÖUDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFÖR DOMSTOL p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw Nederländerna Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK ES Fl FR 379 114 265 24 12 12 10 4 6 23 5 18 m NL PT UK SE 298 88 210 18 3 15 2 2 Övriga 4 2 2 Land där fartygen är registrerade Totalt BE DE DK ES Fl FR IR NL PT UK SE Övriga 795 21 132 642 33 5 28 762 21 127 614 Totalt BE DE DK Totalt DE DK ES Land där fartygen är registrerade m FR Fl ES Land där fartygen är registrerade Fl NL FR IR NL PT UK SE Övriga PT UK SE Övriga (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Österrike Portugal Inte erhållna Finland Inte tillämpliga under 1994 Sverige Inte tillämpliga under 1994 T = TOTALT A = OFFICIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PAFOUDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFÖR DOMSTOL p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw Förenade kungariket EG (T) (A) (S) (R) (T) (A) (S) (R) Totalt DE DK ES Land där fartygen är registrerade NL Fl FR 1 140 968 162 25 17 8 1 1 18 12 6 14 4 10 m 41 36 5 6 5 1 Totalt BE DE DK 17 394 1 988 574 2 707 119 33 1 82 350 222 221 65 512 89 73 349 Fl Land där fartygen är registrerade m 237 172 2 21 FR 1. 899 403 135 1. 088 ES 12 019 16 5 100 2 1 1 PT UK 10 8 SE 1 017 880 Övriga 8 6 2 127 2 SE NL PT 327 102 9 214 789 21 127 614 UK 1 104 921 1 167 Övriga 36 8 6 ö T = TOTALT A = OFHCIELLT SKRIVNA VARNINGAR S = ADMINISTRATIVA PÅFÖUDER R = ÖVERTRÄDELSER SOM DRAGITS INFÖR DOMSTOL p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw Intensiv uppföljning av uppgifter som inte finns upptagna i loggboken Ingen information i rapporten Ingen information i rapporten Försäljningen av vissa arter har inspekerats till 100 % Tonvikten lagd på fisken inom NAFO och Marocko och på trålfiskeflottan för kustnära fångst av skaldjur Tabell 4 Procentsatser för komplettering av de administrativa basdokumenten Returnerade loggböcker % Returnerade landningsdeklarationer % Returnerade avräkningsnotor % «95 % Avräkningsnotor «95 % Kommentar Avräkningsnotor 95 % inom 48 timmar för TAC-arter >95 % >95 % >95 % Land Belgien Danmark Tyskland Spanien Frankrike Irland Nästan 100 % Nästan 100 % Landningsdeklarationer Nederländerna 100 % 100 % 100 % Portugal Ca 80 % (av Docapesca) Landningsdeklarationer Förenade kungariket Källa: Medlemsstaternas rapporter >95 % för TAC-arter Landningsdeklarationer p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\s w At^ Tabell 5 Uppskattning av fångsterna för fartyg som inte är underkastade kravet på loggböcker och landningsdeklarationer Belgien Danmark Belgien har inga fartyg under 10 meter, och landningarna utanför auktioner är av ringa omfattning (16 kustfartyg i Ostende). Fiskefartyg utan loggbok har fått licens för ett särskilt område, och deras fångst registreras utifrån avräkningsnotorna. Det nämns ingenting om fångster utanför auktioner i rapporten. Tyskland Fångsterna från fartyg på mindre än 10 meter registreras av de federala fiskeriinspektörerna, och Spanien Frankrike Irland fartygen måste en gång i månaden rapportera sina totala fångster för varje art och område. Det tas stickprov på de fångster som tagits av 1 218 fartyg på mindre än 10 meter i 13 hamnar. Ingen information i rapporten. Kvantiteter som fångas av fartyg på mindre än 10 meter registreras inte. I rapporten sägs att det finns tillträde till handlares registreringar, men den anger inte hur (och om) informationen används. Nederländerna Det finns inget yrkesfiske med fartyg på under 10 meter, och fartyg för fritidsfiske får inte fiska efter TAC-arter. Portugal I rapporten nämns ingenting om fartyg utan loggbok. Där sägs bara att alla landningar bör rapporteras vid auktioner. Förenade kungariket Calla: Medlemsstaternas rapporter Ingen information i rapporten, p:\c31\rapports\ctrl\annexe2\sw Ut Tabell 6 Nivå på kontrollen av fångstuppgifternas riktighet i de olika medlemsstaterna Belgien Danmark Samköming av data sker mellan loggbok och landningsdeklaration/avräkningsnota i ca 75 % av alla landningar. Positionsinformationen i loggboken granskas dessutom mot den positionsinformation från flygplan som erhålls från Nederländerna, Förenade kungariket och Belgien. Systemet jämför uppgifterna i loggboken med landningsdeklarationerna. Om uppgifter saknas upptäcks detta automatiskt i denna process, och en uppföljningsprocedur startas. Tyskland Samköming av loggböcker, landningsdeklarationer och avräkningsnotor sker i ca 95 % av alla Spanien Frankrike Irland Nederländerna Portugal landningar från fartyg med en längd på mer än 10 m. Rapporten innehåller inga uppgifter. Rapporten innehåller inga uppgifter. Det är svårt att utläsa av rapporten om man söker efter uppgifter som saknas. En viss samköming sker, men inte systematiskt. 100 % samköming av data från loggbok, landningsdeklarationer och avräkningsnotor. I allmänhet förekommer inte samköming, men för vissa fisken som till exempel inom NAFO och Marocko samkördes alla dokument, och i fråga om trålfiskeflottan för kustnära fångst av skaldjur samkördes ca 60 %. Förenade kungariket Calla: Medlemsstaternas rapporter Av rapporten framgår inte klart om man spårar data som saknas eller om någon samköming av data sker. p :\c3 l\rapports\ctrl\anncxe2\s w •14 3 Tabell 7 Total utveckling av den andel som kastas överbord och som är felaktigt deklarerad enligt Biais (1995) Pelagiska Andel som kastats överbord Andel felaktigt deklarerad fångst 0,6 % 7,6 % 1,2 % 21,0 % 2,2 % 17,0 % 1984 1988 1994 Demersala Nordsjön (angränsande sektorer)1 Andel som kastats överbord Andel felaktigt deklarerad fångst 12,0 % 8,0 % 11,0 % 20,5 % 13,0 % 11,5 % Demersala Nordatlanten2 Andel som kastats överbord Andel felaktigt deklarerad fångst Demersala Sydatlanten3 Andel som kastats överbord Andel felaktigt deklarerad fångst 13,0 % 3,0 % 1,5 % 7,5 % 7,0 % 5,4 % 2,0 % 6,0 % 0,0 % 11,0 % 3,0 % 0,5 % 1 2 3 ICES I, II, III, IV, Vild ICES VI och Vila ICES VII utom Vila och Vild, VIII, IX p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe2\sw ^v B I L A GA I II - SATELLITÖVERVAKNING p:\c31\rapports\ctrl\annexe3\sw AlS I juni 1993 antog fiskeministrarna i rådet det nya kontrollsystemet för fisket, senare fastställt genom rådets förordning 2847/93. Nya tekniker infördes för att förbättra kontrollen av fisket. Enligt artikel 3 i förordning 2847/93 skall medlemsstaterna genomföra pilotprojekt för fortlöpande registrering av fiskefartygens position. Tillämpningsföreskrifter i fråga om pilotprojekten har fastställts i kommissionens förordning 897/94 av den 22 april 1994. Projekten genomförs under perioden oktober 1994 till december 1995. På grundval av de erfarenheter som gjorts skall kommissionen kort tid därefter förelägga rådet ett förslag till förordning om satellitövervakning för beslut i frågan. Pilotprojekten pågår helt eller delvis i nio medlemsstater (BELGIEN, DANMARK, TYSKLAND, GREKLAND, SPANIEN, FRANKRIKE, IRLAND, NEDERLÄNDERNA och FÖRENADE KUNGARIKET). Mer än 200 fiskefartyg har utrustats med en "blå låda" (bland dessa ingår inte Portugal, där MONICAP är i drift med 92 trålare). Tre olika satellitsystem testas: CLS-ARGOS, EUTELTRACS och GPS/INMARSAT. Mer än tio månader efter det att projekten startade har projektet i en medlemsstat (ITALIEN) ännu inte kommit i gång. Efter gemenskapens utvidgning bedriver DANMARK, FINLAND och SVERIGE ett gemensamt pilotprojekt. Under den tid försöksverksamheten pågår skall flaggstaten med jämna mellanrum underrätta kuststaten om positionen för de fartyg som deltar i pilotprojektet. Den grundläggande principen är att positionen skall rapporteras från fiskefartyget via flaggstaten till kuststaten. Medlemsstaterna har hittills inte lyckats genomföra något reguljärt utbyte av positionsrapporter sinsemellan, även om det finns ett växande stöd för utnyttjandet av det dataformat som föreslagits av Danmark och för utnyttjande av X. 25 som dataprotokoll. Utbytet av data är en mycket viktig del av pilotprojekten. Om flaggstaterna och kuststaterna misslyckas med att utbyta data på ett tillfredsställande sätt skulle detta kunna undergräva tilltron till det decentraliserat uppbyggda system som de flesta medlemsstater säger sig föredra. Från och med 1996 kan datakommunikationsproblemen komma att lösas genom FIDES, Fisheries Data Exchange System, som är utformat för elektroniskt datautbyte mellan medlemsstaterna och kommissionen. Under 1995 kommer man att försöka påvisa genomförbarheten av FIDES genom kontrollprojekt på flera områden (fångstrapportering, licenser, flottregister och elektronisk post). p :\c3 l\rapports\ctrl\annexe3\sw ^<tC Av den fortlöpande kontrollen av ett fiskefartygs position, dess fart och kurs kan vissa slutsatser dras om fiskeverksamhetens lokalisering och varaktighet. Skyldighet att rapportera fångster ombord vid insegling i och utsegling ur en fiskezon, liksom med visst intervall även inom zonen, skulle göra den information som man kan få ut av systemet fullständig. Fiske i förbjudna eller tillfälligt stängda områden skulle omedelbart uppmärksammas. Inspektionsfartygen skulle kunna arbeta på ett mycket mera målinriktat sätt. "Svarta" landningar nattetid eller i avlägsna hamnar där det inte förekommer någon kontroll skulle bli lättare att upptäcka. p:\c3I\rapports\ctrl\annexe3\sw <><d 9_ ISSN 1024-4506 KOM(96) 100 slutlig DOKUMENT SV 03 Katalognummer : CB-CO-96-108-SV-C ISBN 92-78-01397-8 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer L-2985 Luxemburg 14 tf